31990D0515
18.10.1990 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 286/33
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 26. septembra 1990,
ktorým sa ustanovujú referenčné metódy pre zisťovanie rezíduí ťažkých ko vov a arzénu
(90/515/EHS)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na smernicu Rady 64/433/EHS z 26. júna 1964
o zdravotných problémoch ovplyvňujúcich obchod s čerstvýmmäsom vnútri spoločenstva (
1), naposledy zmenenú a doplnenú
smernicou89/662/EHS (2),anajmänajejčlánok4ods.1písm.b),
so zreteľom na stanovisko Vedeckého veterinárneho výboru,
keďže podľa článku 4 ods. 1 písm. b) smernice 64/433/EHS by
mali byť ustanovené referenčné metódy pre hodnotenie výsled-kov vyšetrenia na rezíduá;
keďžečlánok1rozhodnutiaKomisie89/610/EHSzo14.novem-
bra 1989 ustanovujúci referenčné metódy a zoznam národnýchreferenčných laboratórií pre zisťovanie rezíduí (
3) vyníma ťažké
kovy a arzén zo svojej pôsobnosti;
keďže podľa druhého pododseku článku 8 ods. 3 smernice Rady
86/469/EHS zo 16. decembra 1986 o vyšetrovaní zvierat a čer-stvéhomäsanaprítomnosťrezíduí (
4)musiabyťvšetkypozitívne
nálezy, ak sú spochybnené, potvrdené s použitím referenčnýchmetód stanovených podľa článku 4 ods. 1 písm. b) smernice64/433/EHS;
keďže stanovenie referenčných metód zahŕňa definíciu analytic-
kýchreferenčnýchpostupov,ktorémajúbyťdodržané,akritériá,ktoré sa majú uplatniť pri vykonávaní analýz;
keďžeopatreniaustanovenévtejtosmernicisúvsúladesostano-
viskom Stáleho veterinárneho výboru,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Analytické referenčné postupy, ktoré sa majú uplatniť pre potvr-denie prítomnosti rezíduí, sú tieto:
1. pre arzén:
— atómová absorbčná spektrometria (AAS) (grafitová pec
alebo hydridová technika),— kolorimetria (po tvorbe komplexu) ;
2. pre kadmium a olovo:
— atómová absorbčná spektrometria (AAS) (grafitová pec
alebo plameň),
— diferenciačná pulzná anodická rozpúšťacia voltametria
(DPASV) ;
3. pre ortuť: atómová absorbčná spektrometria (AAS) (metóda
studených pár).
Článok 2
Zvolenýanalytickýreferenčnýpostupmusíbyťzaloženýnajlepšie
naatómovejabsorbčnejspektrometrie(AAS)amusímaťdetekčnýlimit,ktorýjerovnakýalebonižšíakolimitpostupupoužívanéhopri rutinných analýzach.
Článok 3
Kritériá uplatniteľné na analytický referenčný postup sú uvedenév prílohe.
Článok 4
Toto rozhodnutie sa preskúma do 1. januára 1996, aby bolzohľadnený vývoj vedeckých a technických poznatkov.
Článok 5
Toto rozhodnutie je adresované členským štátom.
V Bruseli 26. septembra 1990
Za Komisiu
Ray MAC SHARRY
člen Komisie
(1) Ú. v. ES č. 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 13.
(3) Ú. v. ES L 351, 2.12.1989, s. 39.
(4) Ú. v. ES L 275, 26.9.1986, s. 36.398 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 10
PRÍLOHA
1. DEFINÍCIE A VŠEOBECNÉ KRITÉRIÁ
1.1. Parametre
ParametrestanovenévpríloheksmerniciRady85/591/EHS (1),akojedefinovanévtomtodokumente,
sa uplatňujú na referenčné metódy analýzy pre rezíduá ťažkých kovov a arzé nu.
1.2. Definície
1.2.1. Analyt: zložka testovanej vzorky, ktorej obsah má byť meraný. Výra z „analyt“ zahŕňa, vždy keď je to
potrebné, deriváty, ktoré sa tvoria z analytu počas analýzy.
1.2.2. Štandardný materiál: správne definovaná látka zistenej analytic kej čistoty, ktorá sa má použiť
na prípravu kalibračných roztokov a kalibračných kriviek.
1.2.3. Schválený referenčný materiál: vzorka látky alebo jednotlivo vyt vorený predmet, ktorého jedna alebo
viacero vlastností je stanovených s dostatočnou presnosťou, takže môže b yť použitý na kalibrovanie
prístrojov alebo na overovanie metódy merania. Schválenie musí byť založ ené na technicky platných
postupoch. Ak nie je k dispozícii žiadny schválený materiál, príslušné pa rametre môžu byť hodnotené
analyzovaním fortifikovaného vzorkového materiálu. Na účel tohto dokum entu sa na overovanie
presnosti analýzy používajú referenčné materiály.
Poznámka:
Schválené referenčné materiály vhodné pre overovanie metód pre ťažké kov y a arzén v svale, pečeni
aľadvináchjemožnézískaťodÚraduspoločenstvaprereferenciepriKomis iiEurópskychspoločenstiev
v Bruseli.
1.2.4. Selektivita: schopnosť metódy rozlíšiť analyt, ktorý má byť meran ý od ostatných látok. Táto vlastnosť
je predovšetkým funkciou používaného meracieho princípu, ale môže sa líš iť podľa triedy zlúčeniny
alebo podľa matrice. Špecifická metóda je metóda, ktorá dosahuje najvyšš iu selektivitu.
1.2.5. Správnosť: v tomto dokumente sa vzťahuje na správnosť priemeru. De finícia, ktorá má byť použitá, je
stanovenávISO3534-1977pod2.83(správnosťpriemeru:blízkosťzhodyme dziskutočnouhodnotou
a priemerným výsledkom, ktorý bol dosiahnutý, ak by bol experimentálny po stup mnohokrát
opakovaný).
Hlavnými obmedzeniami správnosti stanovenia sú ako náhodné, tak aj syste matické chyby, hoci tam,
kdejevýsledokodvodenýzveľmiveľkéhopočtuskúšok,sanáhodnéchybyruš iaasprávnosťpriemeru
sa blíži systematickej chybe.Pri uvádzaní prehľadu metódy preto musí byť počet opakovaní špecifikovan ý.
Meradlom presnosti je rozdiel medzi priemernou hodnotou získanou analyz ovaním schváleného
referenčnéhomateriáluajehodeklarovanouhodnotou,vyjadrenýakoperc entodeklarovanejhodnoty.
1.2.6. Presnosť: variability opakovateľnosti vo vnútri laboratória a re produkovateľnosti medzi laboratóriami.
Všeobecnýštatistickýpojem„presnosť“sapoužíva,akojedefinovanévIS O3534-19772.84(presnosť:
blízkosť zhody medzi výsledkami získanými opakovaným uplatnením experi mentálneho postupu za
predpísaných podmienok).
Podľa prílohy k smernici 85/591/EHS sú hodnoty presnosti pre analytické m etódy, ktorých prijatie
podľa ustanovení tejto smernice sa má zvážiť, získané z medzilaboratórny ch pokusov, ktoré boli
vykonané najlepšie v súlade s ISO 5725-1986. Na tento účel sú pojmy opakova teľnosť
a reprodukovateľnosť definované v ISO 5725-1986. Pre uskutočňovanie tak ých pokusov sa používajú
vzorky materiálov, ktoré majú obsah analytu v oblasti predpokladanej hla diny tolerancie.
(1) Ú. v. ES L 372, 31.12.1985, s. 50.03/zv. 10 SK Úradný vestník Európskej únie 399
Kým bude stanovená reprodukovateľnosť metódy medzilaboratórnym pokuso m, je potrebné pre účel
predvýberu vhodných metód dokumentačnou analýzou mať k dispozícii údaje o opakovateľnosti,
výťažku a získaných výsledkoch pre schválený referenčný materiál. Na ten to účel sa v tomto prípade
pojem opakovateľnosť používa, ako je definované v ISO 3534-1977 pod 2.85a [opakovateľnosť:
blízkosť zhody medzi nasledujúcimi výsledkami získanými rovnakou metód ou na rovnakom materiáli
za rovnakých podmienok (rovnaký analytik, rovnaký prístroj, rovnaké lab oratórium a krátke časové
intervaly)].
Meradlom opakovateľnosti, ktoré sa má použiť, je variačný koeficient, ak o je definované v ISO
3534-1977,2.35(variačnýkoeficient:pomerštandardnejodchýlkykabso lútnejhodnotearitmetického
priemeru).
1.2.7. Detekčný limit: najmenší nameraný obsah, z ktorého je možné usudzo vať prítomnosť analytu
s rozumnou mierou štatistickej istoty. Detekčný limit musí byť uvádzaný p odľa obsahu, t. j. má byť
vyjadrenýakoμg/kgalebomg/kg(analyt/produkt),spolusmnožstvomtest ovanéhopodielu(vgramoch)
spravidlapoužívanéhovanalýze.Detekčnýlimitječíselnezhodnýstrojn ásobkomštandardnejodchýlky
priemerov slepých skúšok (n ≥ 20). Slepá skúška je definovaná ako úplný ana lytický postup,
s vynechaním testovaného podielu alebo s použitím ekvivalentného množst va destilovanej vody
namiesto neho.
1.2.8. Citlivosť: meradlo schopnosti metódy rozlíšiť malé rozdiely v obs ahu analytu. V tomto dokumente je
citlivosť definovaná ako sklon (odpoveď/koncentrácia) kalibračnej kri vky v oblasti záujmu.
1.2.9. Praktickosť: neštandardná charakteristika analytického postup u. Závisí na použiteľnosti metódy a je
určená požiadavkami, ako je napríklad spotreba vzoriek a náklady. Pre ref erenčné metódy má väčšina
aspektovpraktickostimalývýznamvporovnanísinýmikritériamidefinov anýmivtomtodokumente.
Obyčajne postačuje, aby boli komerčne dostupné potrebné reagencie a vyba venie.
1.2.10. Použiteľnosť:zoznamkomodít,naktorémôžebyťuplatnenávhodná metódatak,akojeuvedenáalebo
s malými modifikáciami.
1.2.11. Iné kritériá vybraté v súvislosti so stanovením ťažkých kovov a arzénu
1.2.11.1. Kvantifikácia
1.2.11.1.1. Kvantifikačný limit: najnižší obsah analytu, ktorý môže byť meraný s rozumnou mierou štatistickej
istoty. Ak sú správnosť a presnosť konštantné pri koncentráciách okolo de tekčného limitu, potom je
kvantifikačný limit číselne rovný šesťnásobku štandardnej odchýlky pri emerov slepej skúšky (n ≥ 20,
pozri 1.2.7.).
1.2.11.1.2. Správnosť: v prípade opakovanej analýzy schváleného refere nčného materiálu by mala byť odchýlka
priemeru od deklarovanej hodnoty, vyjadrená ako percento deklarovanej h odnoty, v rámci
limitu ± 10 %.
1.2.11.3. Presnosť vyjadrená ako opakovateľnosť: v prípade opakovanej a nalýzy vzorku by variačný koeficient
(CV) (1.2.6.) priemeru nemal prekročiť tieto hodnoty:
CV
— priemer väčší ako 10 a menší ako 100 μg/kg 0,20
— priemer väčší ako 100 a menší ako 1000 μg/kg 0,15— priemer väčší ako 1000 μg/kg 0,10
1.2.11.1.4. Kalibračné krivky
Ak metóda závisí na kalibračnej krivke, potom musia byť dané tieto informá cie:
— pre lineárnu kalibračnú krivku oblasti, v ktorých existuje lineárny vzť ah medzi obsahom analytu
v štandardných roztokoch a veľkosťou signálov produkovaných meracím zar iadením (lineárna
oblasť kalibračnej krivky),
— ak je kvantifikácia založená na nelineárnej kalibračnej krivke, matema tický vzorec, ktorý opisuje
kalibračnú krivku,
— prijateľný rozsah, v rámci ktorého sa veľkosť signálu produkovaného mer acím zariadením pre
štandardné roztoky v pracovnom rozsahu kalibračnej krivky môže deň odo dň a líšiť,
— kópiareprezentatívnejkalibračnejkrivkysbodmiprevšetkyúdajeavyz načenímrozsahu,vktorom
môže byť krivka používaná (pracovný rozsah).400 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 10
1.2.11.2. Citlivosť narušivý vplyv
Prevšetkypokusnépodmienky,ktorébyvpraximohlikolísať(napr.stabil itareagencií,zloženievzorku,
pH,teplota)bymalibyťuvedenéakékoľvekodchýlky,ktorébymohliovplyv niťvýsledokanalýzy.Opis
metódy by mal zahŕňať prostriedky na prekonanie akýchkoľvek predvídateľ ných rušivých vplyvov.
Kedykoľvekjetomožné,jeopísanýspôsobpotvrdeniaobsahu.Jemimoriadn edôležité,abybolizistené
rušivé vplyvy, ktoré by mohli mať pôvod v zložkách matrice. Preto by malo by ť zistené čo možno
najväčšie množstvo vzoriek, ktoré nemajú žiadny rušivý vplyv na kvantifi káciu analytu (po správnom
rozklade a „čistení“).
Pri atómovej absorbčnej spektrometrii, a najmä pri technike grafitovej p ece môžu byť chybné (príliš
vysoké) hodnoty získané pri nedokonalej korekcii pozadia. Referenčné me tódy preto musia obsahovať
podrobné informácie o účinnosti použitých systémov korekcie pozadia. Vo všeobecnosti je v súčasnej
dobe za najspoľahlivejšiu korekciu pozadia považovaná korekcia založen á na Zeemanovom princípe,
ale tieto potreby môže plniť tiež deutériová lampa a korektory Smith-Hief tje.
1.2.11.3. Vzťah medzi maximálnymi hladinami a analytickými limitmi
Preprvkysostanovenoumaximálnoupovolenouhladinoubykvantifikačnýl imitnemalpresahovaťtúto
hladinu mínus trojnásobok opakovateľnosti štandardnej odchýlky, ktorú dáva metóda pre vzorku
na maximálnej povolenej hladine.Typické hladiny rezíduí vo vzorkách rôznych materiálov sú uvedené v EHS – Príručka experimentálnych
údajov pre referenčné metódy (bude publikované)
2. KRITÉRIÁ PRE KVANTIFIKÁCIU REZÍDUÍ ŤAŽKÝCH KOVOV A ARZÉNU
2.1. Všeobecná požiadavka
Laboratóriá,ktorévykonávajúkvantitatívneanalýzypreťažkékovyaarz énzabezpečia,abybolispĺňané
kritéria pre interpretáciu výsledkov v súlade s požiadavkami tohto oddie lu. Kritériá sú určené pre
identifikáciu a kvantifikáciu analytu a majú za cieľ vyhnúť sa klamným poz itívnym výsledkom. Pre
pozitívny záver musia analytické výsledky spĺňať kritériá ustanovené pr e určitý analytický postup.
2.2. Interpretácia výsledkov: definícia pozitívneho a negatívneho výsledku
2.2.1. Pozitívnyvýsledok:akjepodľaanalytickéhopostupumeranýobsah analytuvovzorkerovnýalebovyšší
ako je stanovená maximálna prípustná hladina plus n násobok štandardnej o dchýlky zodpovedajúcej
maximálnemu variačnému koeficientu povolenému pre metódu, ako je uveden é v oddiele 1.2.11.1.3.
pre príslušnú hladinu, má vzorka obsah presahujúci maximálnu prípustnú h ladinu. Výsledok analýzy
je „pozitívny“.
2.2.2. Negatívny výsledok: ak je podľa analytického postupu meraný obsah analytu vo vzorke nižší ako je
stanovená maximálna prípustná hladina plus n násobok štandardnej odchýl ky zodpovedajúcej
maximálnemupovolenémuvariačnémukoeficientu,považujesavzorkazavz orku,ktorámáobsahpod
maximálnou povolenou hladinou. Výsledok analýzy je „negatívny“.
Poznámka 1: Negatívny výsledok nedokazuje, že skutočný obsah analytu je pod
maximálnou povolenou hladinou.
Poznámka 2: Hodnota n by mala byť definovaná podľa rizika prijateľného pre orgány pre k lamné
pozitívne alebo klamné negatívne výsledky.
2.3. Všeobecné úvahy pre celý analytický postup
2.3.1. Príprava vzorky
Vzorka by mala byť získaná a malo by sa s ňou zaobchádzať takým spôsobom, aby sa jej zloženie
nezmenilo napríklad kvôli vysušovaniu, skazeniu alebo kontaminácii.
2.3.2. Citlivosť na rušivé vplyv
Predkladané by mali byť informácie, ako je opísané podľa 1.2.11.2 (Citliv osť na rušivé vplyvy).
2.3.3. Všeobecné kritériá pre celý analytický postup
2.3.3.1. Selektivita (1.2.4.) metódy sa uvádza spolu s číselnými hodnota mi detekčného limitu (1.2.7.)
a kvantifikačnými limitom (1.2.11.1.1.) postupu pre vyšetrovaný analyt a matricu.
Poznámka: táto informácia môže byť získaná z experimentálnych údajov a berúc do úvah y teoretické
úvahy.03/zv. 10 SK Úradný vestník Európskej únie 401
2.3.3.2. Pozitívny alebo negatívny výsledok analýzy bude mať platnosť le n v rámci obmedzení selektivity
a kvantifikačného limitu postupu vyšetrovaný pre analyt a matricu.
2.3.3.3. Kontrolakvality analytickejpráce
Referenčné vzorky obsahujúce spoľahlivo známe množstvá analytu musia pr ejsť úplným postupom
súčasne s každou sériou analyzovaných testovaných vzoriek. Ak nie sú k dis pozícii vhodné schválené
referenčné materiály alebo referenčné vzorky, musí byť metóda overená zi stením výťažnosti súčasne
s každou sériou analyzovaných testovaných vzoriek. (Pozri tiež oddiely 1 .2.11.1.2. a 1.2.11.1.3, pre
požiadavky správnosti a presnosti).
2.4. Kritériá pre rozklad vzoriek
V závislosti od použitého systému merania môže byť potrebný viac či menej d ôkladný rozklad
organickejlátkyvovzorke.Rozkladmôžebyťuskutočnenýakorozkladsuch oucestou,mokroucestou
v otvorenom systém e a v uzavretom systéme (autokláv).
Čistenie skla a ostatného používaného vybavenia vyžaduje osobitnú pozor nosť, keď majú byť prvky
stanovené v stopových množstvách; každá metóda musí uvádzať prehľad čist iaceho postupu.
Procesy rozkladu často zahŕňajú potenciálne nebezpečnú manipuláciu, pr eto musí každá metóda
obsahovať odsek o bezpečnosti.
2.4.1. Reagencie
Minerálne kyseliny, peroxid vodíka a prísady umožňujúce spopolnenie, na pr. dusičnan horečnatý, by
mali mať vysokú čistotu, všeobecne lepšiu ako je analytická trieda. Niekt orí výrobcovia vyrábajú
chemikálieobzvlášťvhodnéprestanovenieťažkýchkovovvstopovýchmnož stvách.Každánovášarža
reagencie by mala byť testovaná v slepom pokuse na jej skutočný obsah prvku , ktorý má byť meraný,
a výsledky by sa mali porovnať s výsledkami predchádzajúcej šarže.
2.4.2. Testovanie na straty analytu
Musiabyťkontrolovanémožnéstratyanalytovzdôvoduprítomnostialebov znikuprchavýchzlúčenín
alebo nerozpustných zrazenín. Toto sa najlepšie vykonáva analyzovaním s chváleného referenčného
materiálu, ktorého matrica sa čo najviac, ako je to možné, približuje matr ici vzorky, ktorá sa má
analyzovať, a okrem toho prostredníctvom pokusov výťažnosti so skutočný m materiálom vzorky. Ak
nie je k dispozícii žiadny vhodný schválený referenčný materiál, musia by ť uskutočnené pokusy
výťažnosti na rôznych úrovniach.
2.4.3. Metódy suchého spopolnenia (nevhodné pre stanovenia ortuti)
Pri suchom spopolňovaní je dôležitá prísna kontrola teploty, s cieľom vyh núť sa stratám analytu
prchaním. Mufľová pec s programovateľným regulátorom teploty je zásadná pre získanie
opakovateľných podmienok spopolnenia.
V prvej fáze spopolňovania asi do 350 °C musí byť nárast teploty pomalý, asi 50 °C za hodinu, aby sa
zabránilo spáleniu organického materiálu vo vzorke, čo môže mať za násled ok vznik oveľa vyšších
lokálnych teplôt (až od 800 °C do 900 °C) a tým stratu analytu.Ak nie sú používanie žiadne prísady zlepšujúce spopolnenie, nemôže byť ma ximálna teplota
spopolňovania vyššia ako 450 °C až 500 °C.Aksúdovzorkypridanéprísadyzlepšujúcespopolnenie,napr.kyselinasí rová,dusičnanhorečnatý,oxid
horečnatý, môžu byť použité vyššie teploty spopolňovania bez strát prvko v, ktoré sú predmetom
záujmu.Použitieprísadzlepšujúcichspopolnenievšakmôžespôsobiťpro blémyprirozpúšťanípopola.
Vprípadepotrebybymalobyťspopolnenieopakovanépokrátkomčaseapopri daníurčitéhomnožstva
kyselinydusičnejdopopola,ažkýmužvpopoleniejeviditeľnýžiadnyzvyš kovýuhlík(čiernečastice).
Aby sa minimalizovala možnosť kontaminácie, nemôže náter pece obsahovať vysoké hladiny prvkov,
ktoré majú byť stanovené.
2.4.4. Atmosférický tlak s minerálnymi kyselinami
Pri metódach rozkladu pri atmosférickom tlaku sú používané relatívne veľ ké množstvá reagencií, čo
znamená, že ich úrovne kontaminácie musia byť tak nízke, ako je to len možné (pozri 2.4.1.). Počas
rozkladu musia byť udržované oxidačné podmienky s cieľom vyhnúť sa zuhoľn ateniu; ak sa objaví
zuhoľnatenie, je potrebné okamžite pridať niekoľko mililitrov oxidujúc ej kyseliny (kyselina dusičná,
kyselinachloristá).Silnezuhoľnatenávzorkujeveľmiťažkéďalejrozlo žiť;zuhoľnateniemôžetiežviesť
k strate analytov (arzén, ortuť) prchaním. Ak má byť konečný produkt rozkl adu po zriedení priamo
analyzovanýplamennouAASaleboAASpomocougrafitovejpece,nemalabypr ítomnosťorganických
rezíduí nízkomolekulárných organických molekúl prekážať pri meraní. V t ýchto prípadoch môže
postačovať rozklad so zmesami kyseliny sírovej/dusičnej. Rozložené mat eriály, ktoré musia byť
analyzované pomocou DPASV, alebo z ktorých má byť extrahovaný analyt pomo cou organických
komplexotvornýchčinidiel,nesmúobsahovaťžiadnyzvyškovýorganickým ateriál.Vtýchtoprípadoch
je hodný konečný rozklad pomocou kyseliny chloristej a/alebo peroxidu vo
díka.402 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 10
2.4.5. Rozklad pomocou tlaku
Pre tieto techniky sa musia používať len vhodne vyhotovené tlakové nádoby alebo piecky. Obzvlášť
mikrovlnnézariadeniabymalibyťlentakétypy,ktorésúosobitneurčenép relaboratórnepoužitie.Toto
upozornenie musí byť jasne uvedené v ktoromkoľvek protokole referenčnej metódy, ktorý odporúča
alebo povoľuje použitie týchto techník.
Hlavnýmobmedzenímtejtotechnikyjemalémnožstvotestovanéhopodielu, ktorémôžebyťrozložené
v najbežnejších typoch komerčné dostupných nádobách.Získane rozložené produkty je zvyčajne možné analyzovať po zriedení pria mo plamennou AAS alebo
AAS pomocou grafitovej pece. Ak má byť produkt analyzovaný pomocou DPASV a lebo má byť
extrahovaný pomocou organických komplexotvorných činidiel, je potrebn ý dodatočný rozklad
pomocou kyseliny chloristej a/alebo peroxidu vodíka.
2.5. Kritériá pre atómovú absorbčnú spektrometriu (AAS)
Vo všeobecnosti, prístrojové nastavenia spektrometra by mali byť zvolen é podľa odporúčaní výrobcu.
Práca celého zariadenia musí byť skontrolovaná pred a po každej sérii mera nia vzoriek analyzovaním
štandardných roztokov a prípravou kalibračného grafu z výsledkov. Vždy, keď je to možné, musia byť
výsledkykontrolovanéopakovanímmeranínaalternatívnejabsorbčnejlí nii.Akjekvalifikáciavykonaná
metódouštandardnéhopridávania,jepotrebnédávaťpozornato,abynebol prekročenýlineárnyrozsah
kalibračnej krivky.
2.5.1. Plamenná AAS
Kalibračnýštandardmusíbyťpripravenývroztokumatrice,ktorásačomož nonajviacpribližujematrici
roztokov meraných vzoriek (napr. čo sa týka koncentrácie kyseliny) na zab ezpečenie porovnateľnej
odpovede prístroja.Ak je použitý deliaci postup, ako napríklad extrakcia, na oddelenie analy tu od rušivých zložiek alebo
kvôlikoncentrácii,musíbyťúčinnosťkaždéhokrokukontrolovanáprekaž dýnovýtypmatricevzorky.
Kým absorpcia pozadia má tendenciu byť oveľa menším problémom pri plamenn ej AAS ako pri AAS
pomocougrafitovejpece,musísanapriektomuvždyvykonaťkontrola,čije potrebnákorekciapozadia.
2.5.2. AAS pomocou grafitovej pece
Modifikácia matrice v kombinácii s použitím atomizácie platformou L’vov môže dovoľovať
kvantifikáciuprostredníctvomkalibračnejkrivkynazáklademeraniašt andardnýchvodnýchroztokov.
Scieľomvyhnúťsavysokýmhodnotámslepýchvzoriekmusiamaťreagenciepo užitéakomodifikátory
matrice najvyššiu dostupnú čistotu.Nedostatok účinnej a spoľahlivej korekcie pozadia je hlavným zdrojom chý b pri AAS pomocou
grafitovejpece.Pretomusíbyťúčinnosťtohtoaspektumeraniaveľmistar ostlivokontrolovaná.Výsledky
musiabyť,tam,kdejetovhodné,kontrolovanépomocouzriedeniameracieh oroztokudvaalebotrikrát
a opätovným meraním.
2.5.3. Atómová absorbčná spektrometria studených pár pre ortuť
Z dôvodu strát prchaním nemôže byť suché spopolnenie použité ako technika rozkladu pre určenia
ortuti.Prchavéorganickélátkyvmeracomroztokumôžuviesťkuklamnýmvý sledkom.Tátomožnosť
musí byť vylúčená analyzovaním dvoch alikvotných podielov každého rozto ku vzorky , s a bez trubice
naplnenej chloridom paládnatým na sklenej vate pripojenej k prúdu plynu m edzi roztokom
a absorbčnou bunkou detektora. Pri pripojenej trubice chloridom paládna tým by sa nemala objaviť
žiadnazóna.Akjemeraniezaloženénaabsorpciielementárnejortutinazl atejvate,poktorejnasleduje
tepelná desorpcia, môže byť kontrola s chloridom paládnatým vypustená.
2.5.4. Hydridová atómová absorbčná spektrometria studených pár pre arzén
Organické zlúčeniny obsahujúce arzén môžu byť veľmi stabilné a vyžadujú v eľmi dôkladný oxidatívny
proces rozkladu, aby sa zabezpečilo získanie správnych výsledkov pre cel kový arzén. Mokrý rozklad
musí zahŕňať a po suchom rozklade musí nasledovať konečnú etapu rozkladu s kyselinou chloristou,
peroxidom vodíka alebo inými silnými oxidačnými reagenciami, ako je napr . manganistan draselný.
Suché spopolnenie so zmesou dusičnanu horečnatého/oxidu horečnatého ak o prísadami zlepšujúcimi
spopolnenie je tiež vhodné pre určenia arzénu.
Je potrebné uvedomiť si, že pri tejto technike môžu byť výšky a oblasti abso rbčných zón silne
ovplyvnenézložkamimatricevmeracomroztokuaobvyklejepotrebnákvant ifikáciapomocoumetódy
štandardnéhopridávania.VýťažokarýchlosťvznikuAsH
3vroztokukyselinychlorovodíkovejsNaBH4
závisínaoxidačnomstavearzénu.Trojmocnýarzénvovšeobecnereagujúci chprípravnýchpostupoch
musí byť zaradený tak, aby vrátil všetok prítomný arzén trojmocnému alebo päťmocnému arzénu
a meranie musí byť kalibrované pomocou roztokov trojmocného alebo päťmoc ného arzénu, ako je to
vhodné.03/zv. 10 SK Úradný vestník Európskej únie 403
2.6. Kritériá pre diferenciačnú pulznú anodickú rozpúšťaciu voltametriu (DP ASV)
Úplný rozklad organickej látky vo vzorkách pre DPASV je absolútne nevyhnu tné. V tomto ohľade je
úplne vhodné suché spopolnenie. Vo voltamograme by mali byť zóny pochádza júce z kadmia a olova
úplneoddelené.Vovoltamogramebynemalobyťvidieťžiadneširokésignál yspôsobenéprítomnosťou
organických materiálov. Výšky zóny pri DPASV môžu byť ovplyvnené anorgan ickými zložkami
matrice. Preto musí byť vykonaná kvantifikácia pomocou metódy štandardn ého pridávania. Vzor
typického voltamogramu roztoku vzorky by mala byť dodávaná spolu s metódo u.
2.7. Kritériá pre kalorimetrické metódy (pre arzén)
Ako pri hydridovej technike je v tomto prípade absolútne nevyhnutný úplný rozklad všetkých
organických materiálov, vrátane organických zlúčených arzénu (pozri 2. 5.4.).404 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 10