19.

Článok 26 sa mení takto: a) v odseku 1 sa písmeno c) nahrádza takto: „c) orgánu tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie podľa článku 25 ods. 1 písm. a), b) alebo c) alebo podľa článku 25 ods. 4a.“; b) odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Ak Europol prijme osobné údaje priamo od súkromných subjektov, môže tieto osobné údaje spracúvať podľa článku 18 s cieľom identifikovať dotknuté národné ústredne uvedené v odseku 1 písm. a) tohto článku. Europol tieto osobné údaje a všetky relevantné výsledky spracúvania uvedených údajov, ktoré sú potrebné na účely určenia právomoci, bezodkladne postúpi dotknutým národným ústredniam. Europol môže postúpiť osobné údaje a relevantné výsledky spracúvania týchto údajov na účely určenia právomoci, podľa článku 25 dotknutým kontaktným miestam a orgánom uvedeným v odseku 1 písm. b) a c) tohto článku. Ak Europol nedokáže identifikovať žiadnu z dotknutých národných ústrední alebo už postúpil relevantné osobné údaje všetkým identifikovaným dotknutým národným ústredniam a nie je možné identifikovať ďalšie dotknuté národné ústredne, tieto údaje vymaže, pokiaľ dotknutá národná ústredňa, dotknuté kontaktné miesto alebo dotknutý orgán opätovne nepredložia tieto osobné údaje Europolu podľa článku 19 ods. 1 do štyroch mesiacov od uskutočnenia zaslania alebo prenosu. Kritériá na určenie, či národná ústredňa členského štátu, v ktorom je príslušný súkromný subjekt usadený, predstavuje dotknutú národnú ústredňu, sa stanovia v usmerneniach uvedených v článku 18 ods. 7.“; c) vkladá sa tento odsek: „2a. Akákoľvek spolupráca Europolu so súkromnými subjektmi nesmie duplikovať činnosti jednotiek FIU členských štátov ani do nich zasahovať a nesmie sa týkať informácií, ktoré sa majú poskytovať jednotkám FIU na účely smernice (EÚ) 2015/849.“; d) odsek 4 sa nahrádza takto: „4. Ak Europol prijme osobné údaje od súkromného subjektu usadeného v tretej krajine, postúpi tieto údaje a výsledky svojej analýzy a overenia týchto údajov len členskému štátu alebo dotknutej tretej krajine podľa článku 25 ods. 1 písm. a), b) alebo c) alebo podľa článku 25 ods. 4a. Bez ohľadu na prvý pododsek tohto odseku, Europol môže preniesť výsledky uvedené v prvom pododseku tohto odseku dotknutej tretej krajine podľa článku 25 ods. 5 alebo 6.“; e) odseky 5 a 6 sa nahrádzajú takto: „5. Europol nesmie zasielať ani prenášať osobné údaje súkromným subjektom okrem týchto prípadov a pod podmienkou, že takéto zaslanie alebo prenos sú bezpodmienečne nevyhnutné a primerané, a na základe individuálneho posúdenia: a) zaslanie alebo prenos sú nepochybne v záujme dotknutej osoby; b) zaslanie alebo prenos sú bezpodmienečné nevyhnutné na to, aby sa zabránilo bezprostrednému spáchaniu trestného činu, ktorý patrí medzi ciele Europolu, vrátane terorizmu; c) zaslanie alebo prenos osobných údajov, ktoré sú verejne dostupné, sú bezpodmienečne nevyhnutné na splnenie úlohy uvedenej v článku 4 ods. 1 písm. m) a sú splnené tieto podmienky: i) zaslanie alebo prenos sa týkajú jednotlivého a konkrétneho prípadu; ii) základné práva a slobody dotknutých osôb neprevažujú nad verejným záujmom, ktorý si vyžaduje, aby uvedené osobné údaje boli v danom prípade zaslané alebo prenesené; alebo d) zaslanie alebo prenos je bezpodmienečne nevyhnutný na to, aby Europol oznámil tomuto súkromnému subjektu, že prijaté informácie nie sú dostatočné na to, aby Europolu umožnili identifikovať dotknuté národné ústredne, a sú splnené tieto podmienky: i) zaslanie alebo prenos nasleduje po prijatí osobných údajov priamo od súkromného subjektu v súlade s odsekom 2; ii) existuje jasné prepojenie medzi chýbajúcimi informáciami, na ktoré môže Europol poukazovať vo svojom oznámení, a informáciami, ktoré predtým poskytol tento súkromný subjekt; iii) chýbajúce informácie, na ktoré môže Europol poukazovať vo svojom oznámení, sa obmedzujú výlučne na to, čo je nevyhnutné, aby mohol Europol identifikovať dotknuté národné ústredne. Zaslanie alebo prenos uvedené v prvom pododseku tohto odseku podliehajú akýmkoľvek obmedzeniam uvedeným podľa článku 19 ods. 2 alebo 3 a bez toho, aby bol dotknutý článok 67. 6. Pokiaľ ide o odsek 5 písm. a) a b) a d) tohto článku, ak dotknutý súkromný subjekt nie je usadený v Únii alebo v tretej krajine podľa článku 25 ods. 1 písm. a), b) alebo c) alebo podľa článku 25 ods. 4a, výkonný riaditeľ prenos povolí, len ak je prenos: a) nevyhnutný na ochranu zásadných záujmov dotknutej osoby či inej osoby; b) nevyhnutný na ochranu oprávnených záujmov dotknutej osoby; c) nevyhnutný na to, aby sa predišlo bezprostrednému a vážnemu ohrozeniu verejnej bezpečnosti členského štátu alebo tretej krajiny; d) v jednotlivých prípadoch nevyhnutný na účely predchádzania konkrétnym trestným činom, ktoré patria medzi ciele Europolu, na účely ich vyšetrovania, odhaľovania či stíhania; alebo e) v jednotlivých prípadoch nevyhnutný na stanovenie, uplatňovanie alebo obranu právnych nárokov súvisiacich s predchádzaním konkrétnym trestným činom, ktoré patria medzi ciele Europolu, ich vyšetrovaním, odhaľovaním či stíhaním. Prenos osobných údajov sa nesmie uskutočniť, ak výkonný riaditeľ skonštatuje, že základné práva a slobody dotknutej osoby prevažujú nad verejným záujmom na prenose uvedeným v prvom pododseku písm. d) a e) tohto odseku.“; f) vkladajú sa tieto odseky: „6a. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 5 písm. a), c) a d) tohto článku a iné právne akty Únie, nesmú byť prenosy alebo zaslania osobných údajov podľa odsekov 5 a 6 systematické, hromadné ani štrukturálne. 6b. Europol môže požiadať členské štáty, aby prostredníctvom svojich národných ústrední získali v súlade s ich vnútroštátnym právom osobné údaje od súkromných subjektov, ktoré sú usadené alebo majú právneho zástupcu na ich území, na účely ich poskytnutia Europolu. Takéto žiadosti musia byť odôvodnené a čo najpresnejšie. Takéto osobné údaje musia byť čo najmenej citlivé a prísne obmedzené na to, čo je nevyhnutné a primerané, aby mohol Europol identifikovať dotknuté národné ústredne. Bez ohľadu na právomoc členských štátov vo vzťahu ku konkrétnemu trestnému činu, členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány mohli vybavovať žiadosti uvedené v prvom pododseku v súlade so svojim vnútroštátnym právom na účely poskytovania informácií Europolu, ktoré potrebuje na identifikáciu dotknutých národných ústrední. 6c. Infraštruktúra Europolu sa môže používať na výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov a súkromnými subjektmi v súlade s príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi. Uvedené výmeny sa môžu vzťahovať aj na trestné činy, ktoré nepatria medzi ciele Europolu. Keď členské štáty využívajú infraštruktúru Europolu na výmenu osobných údajov o trestných činoch, ktoré patria medzi ciele Europolu, môžu Europolu udeliť prístup k týmto údajom. Keď členské štáty využívajú túto infraštruktúru na výmenu osobných údajov o trestných činoch, ktoré nepatria medzi ciele Europolu, nesmie mať Europol prístup k týmto údajom a považuje sa za sprostredkovateľa v súlade s článkom 87 nariadenia (EÚ) 2018/1725. Europol posúdi bezpečnostné riziká, ktoré predstavuje povolenie používať jeho infraštruktúru súkromnými subjektmi, a v prípade potreby vykoná vhodné preventívne a zmierňujúce opatrenia.“; g) odseky 9 a 10 sa vypúšťajú; h) dopĺňa sa tento odsek: „11. Europol pripraví pre správnu radu výročnú správu o osobných údajoch vymieňaných so súkromnými subjektmi podľa článkov 26, 26a a 26b na základe kvantitatívnych a kvalitatívnych hodnotiacich kritérií stanovených správnou radou. Výročná správa zahŕňa konkrétne príklady preukazujúce to, prečo boli žiadosti Europolu v súlade odsekom 6b tohto článku potrebné na plnenie jeho cieľov a vykonávanie jeho úloh. Vo výročnej správe sa zohľadnia povinnosti zachovávať mlčanlivosť a dôvernosť a osobné údaje v príkladoch sa anonymizujú. Uvedená výročná správa sa posiela Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a národným parlamentom.“