SK Úradný vestník Európskej únie L 166/22

ROZHODNUTIE KOMISIE

z 25. júna 2010

o implementácii programov zameraných na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny a voľne žijúceho vtáctva v členských štátoch

[oznámené pod číslom K(2010) 4190]

(Text s významom pre EHP)

(2010/367/EÚ)

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

so zreteľom na smernicu Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúcu sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu (1), a najmä na jej článok 10 odsek 4,

so zreteľom na smernicu Rady 2005/94/ES z 20. decembra 2005 o opatreniach Spoločenstva na kontrolu vtáčej chrípky a o zrušení smernice 92/40/EHS (2), a najmä na jej článok 4 ods. 2,

keďže:

(1) Vtáčia chrípka je nákazlivá vírusová choroba vtáctva vrátane hydiny. Nakazenie domácej hydiny vírusmi vtáčej chrípky spôsobujú dve hlavné formy tejto choroby, ktoré sa rozlišujú podľa svojej virulencie. Nízkopatogénna forma sa spravidla prejavuje iba miernymi príznakmi, kým vysokopatogénna forma spôsobuje u väčšiny druhov hydiny veľmi vysokú úmrtnosť. Uvedená choroba môže mať vážny dosah na ziskovosť chovu hydiny.

(2) V smernici 2005/94/ES sa stanovujú opatrenia na kontrolu ohnísk vysokopatogénnej vtáčej chrípky (HPAI) a nízkopatogénnej vtáčej chrípky u hydiny a iného vtáctva žijúceho v zajatí, ktoré sú spôsobené vírusmi vtáčej chrípky podtypov H5 a H7 (LPAI), ako sa vymedzuje v uvedenej smernici. V smernici 2005/94/ES sa takisto stanovujú určité preventívne opatrenia týkajúce sa sledovania a včasného zisťovania vírusov vtáčej chrípky.

(3) V smernici 2005/94/ES sa stanovuje, že členské štáty majú implementovať povinné programy sledovania. Zámerom týchto programov sledovania je identifikovať cirkuláciu vírusov LPAI u hydiny, najmä u druhov hydinového vtáctva žijúceho v blízkosti vôd, pred ich rozšírením v populácii hydiny, aby sa mohli prijať kontrolné opatrenia s cieľom prípadne predísť mutácii na vírus HPAI, čo by mohlo mať devastujúce následky.

(4) V smernici 2005/94/ES sa takisto stanovuje, že sa u voľne žijúceho vtáctva majú vykonávať programy sledovania, aby sa na základe pravidelne aktualizovaného posúdenia rizika obohatili súčasné poznatky o nebezpečenstve, ktoré predstavuje voľne žijúce vtáctvo v súvislosti s akýmkoľvek vírusom chrípky vtáčieho pôvodu u vtákov.

(5) Rozhodnutie Komisie 2007/268/ES z 13. apríla 2007 o implementácii programov zameraných na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny a voľne žijúcich vtákov, ktoré sa majú uskutočniť v členských štátoch, a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2004/450/ES (3), bolo prijaté s cieľom stanoviť usmernenia na implementáciu takýchto programov sledovania.

(6) Skúsenosti získané v členských štátoch pri vykonávaní programov sledovania a pokrok v oblasti vedeckých poznatkov a záverov výskumu od prijatia uvedeného rozhodnutia naznačujú, že u určitých druhov hydiny a kategórií produkcie hydiny je vyššie riziko nakazenia vírusmi vtáčej chrípky než u iných, aj po zohľadnení lokality chovu a iných rizikových faktorov.

(7) Nebezpečenstvo zavlečenia vírusu HPAI podtypu H5N1 z juhovýchodnej Ázie do Európy jeho šírením smerom na západ v roku 2005 bolo podnetom na prijatie dodatočných opatrení na účely lepšej pripravenosti a včasného zistenia uvedeného typu vírusu u hydiny a voľne žijúceho vtáctva.

(8) V rozhodnutí Komisie 2005/731/ES zo 17. októbra 2005, ktorým sa stanovujú dodatočné požiadavky na sledovanie vtáčej chrípky u voľne žijúcich vtákov (4), sa vyžaduje, aby členské štáty zabezpečili, že príslušným orgánom sú oznámené všetky prípady abnormálnej úmrtnosti alebo prepuknutia vážneho ochorenia, ku ktorým dochádza u voľne žijúceho vtáctva, a najmä u voľne žijúceho vtáctva žijúceho v blízkosti vôd. Odber vzoriek a laboratórne testovanie týkajúce sa vírusu vtáčej chrípky sa musia takisto vykonávať.

(9) Je vhodné začleniť do tohto rozhodnutia požiadavky stanovené v rozhodnutí 2005/731/ES.

(10) Od roku 2006 do roku 2009 sa odobrali vzorky viac než 350 000 voľne žijúcich vtákov a boli testované na vtáčiu chrípku. V priemere sa sledovanie v členských štátoch vykonávalo odberom 75 % vzoriek u živých vtákov a 25 % vzoriek u chorých alebo uhynutých vtákov.

(11) Počas uvedeného štvorročného obdobia bol u viac než 1 000 vtákov, ktoré boli nájdené uhynuté alebo choré, výsledok testu na HPAI podtypu H5N1 pozitívny, kým u zdravých živých vtákov, ktorých vzorky boli odobrané, bol výsledok testu na uvedený vírus pozitívny iba v piatich prípadoch. Podtypy LPAI sa takmer výlučne izolovali zo vzoriek odobraných u živých vtákov.

(12) V záveroch uvedených vo výročných správach o sledovaní vtáčej chrípky (5) v Únii, ktoré spracovalo referenčné laboratórium EÚ pre vtáčiu chrípku, vo vedeckých stanoviskách Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) (6), (7), (8) a v prácach nedávno zriadenej osobitnej skupiny pre sledovanie chorôb zvierat bolo zdôraznené, že by sa mali zaviesť určité zmeny súčasnej stratégie sledovania u hydiny a u voľne žijúceho vtáctva so zámerom ďalej podporiť prístup na základe rizika, ktorý sa považuje za najvhodnejšiu stratégiu sledovania na účely informovania príslušných orgánov, aby sa predchádzalo chorobám a vykonávala kontrola s cieľom chrániť chovy hydiny a iného v zajatí žijúceho vtáctva.

(13) Sledovanie na základe rizika by malo dopĺňať systémy včasného zisťovania nákazy hydiny vtáčou chrípkou, ako sú systémy už stanovené v článku 2 rozhodnutia Komisie 2005/734/ES z 19. októbra 2005, ktorým sa ustanovujú opatrenia biologickej bezpečnosti na zníženie rizika prenosu vysoko patogénnej vtáčej chrípky spôsobovanej chrípkovým vírusom A podtypu H5N1 z voľne žijúcich vtákov na hydinu a iné vtáky chované v zajatí a ktorým sa zavádza systém včasného zisťovania v obzvlášť rizikových oblastiach (9) a v kapitole II bode 2 prílohy k rozhodnutiu Komisie 2006/437/ES zo 4. augusta 2006, ktorým sa schvaľuje diagnostická príručka pre vtáčiu chrípku podľa smernice Rady 2005/94/ES (10).

(14) Usmernenia na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny a voľne žijúceho vtáctva stanovené v rozhodnutí 2007/268/ES by sa preto vzhľadom na získané skúsenosti a vedecké poznatky mali preskúmať a nahradiť usmerneniami stanovenými v tomto rozhodnutí.

(15) V záujme konzistentnosti právnych predpisov Únie by sa odber vzoriek a laboratórne testovanie mali vykonávať v súlade s postupmi stanovenými v rozhodnutí 2006/437/ES, ak nie je stanovené inak.

(16) V záujme konzistentnosti právnych predpisov Únie by sa pri implementácii programov sledovania u voľne žijúceho vtáctva mali v plnom rozsahu zohľadniť požiadavky smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (11), najmä pokiaľ ide o koncepciu sledovania a postupy odberu vzoriek, ktorých opis je uvedený v oddieloch 2 a 3 časti 1 prílohy II k tomuto rozhodnutiu.

(17) Rozhodnutia 2005/731/ES a 2007/268/ES by sa mali zrušiť.

(18) Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Členské štáty prijímajú nevyhnutné opatrenia, aby sa zaistilo, že príslušné orgány uzavrú s organizáciami pôsobiacimi v oblasti pozorovania a krúžkovania voľne žijúceho vtáctva, s poľovníckymi a inými relevantnými organizáciami vhodné dohody s cieľom zabezpečiť, aby sa od uvedených organizácii vyžadovalo bezodkladne oznamovať príslušným orgánom všetky prípady abnormálnej úmrtnosti alebo prepuknutia vážneho ochorenia, ku ktorým dochádza u voľne žijúceho vtáctva, a najmä u voľne žijúceho vtáctva žijúceho v blízkosti vôd.

Článok 2

1. Členské štáty zaisťujú, aby ihneď po doručení každého oznámenia stanoveného v článku 1 príslušnému orgánu a vždy, keď sa nezistí žiaden jasný dôvod choroby iný ako vtáčia chrípka, príslušný orgán zabezpečil:

a) aby sa odobrali príslušné vzorky uhynutých vtákov a podľa možností iných vtákov, ktoré s uhynutými vtákmi prišli do styku;

b) aby sa uvedené vzorky museli podrobiť laboratórnym testom na zistenie vírusu vtáčej chrípky.

2. Odber vzoriek a postupy pri testovaní sa vykonávajú v súlade s kapitolami II až VIII diagnostickej príručky pre vtáčiu chrípku schválenej rozhodnutím 2006/437/ES.

3. Členské štáty bezodkladne informujú Komisiu v prípade, že výsledky laboratórnych testov stanovených v odseku 1 písm. b) sú pozitívne, pričom sa preukáže vírus vysokopatogénnej vtáčej chrípky (HPAI).

Článok 3

Programy zamerané na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny a voľne žijúceho vtáctva, ktoré majú členské štáty vykonávať podľa článku 4 ods. 1 smernice 2005/94/ES, sú v súlade s usmerneniami stanovenými v prílohách I a II k tomuto rozhodnutiu.

Článok 4

Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky stanovené v právnych predpisoch Únie, príslušný orgán zabezpečuje, aby sa o všetkých pozitívnych a negatívnych výsledkoch sérologických aj virologických vyšetrení týkajúcich sa vtáčej chrípky, ktoré boli získané v rámci programov zameraných na sledovanie u hydiny a voľne žijúceho vtáctva, podávali Komisii správy raz za šesť mesiacov. Predkladajú sa každý rok prostredníctvom online systému Komisie do 31. júla za predchádzajúcich šesť mesiacov (1. január až 30. jún) a do 31. januára za predchádzajúcich šesť mesiacov (1. júl až 31. december).

Článok 5

Rozhodnutia 2005/731/ES a 2007/268/ES sa zrušujú.

Článok 6

Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

V Bruseli 25. júna 2010 Za Komisiu John DALLI člen Komisie

(1) Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 29.

(2) Ú. v. EÚ L 10, 14.1.2006, s. 16.

(3) Ú. v. EÚ L 115, 3.5.2007, s. 3.

(4) Ú. v. EÚ L 274, 20.10.2005, s. 93.

(5) Internetová stránka Európskej komisie: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

(6) The EFSA Journal (2005) 266, 1 – 21, Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza (Vedecké stanovisko k vtáčej chrípke z hľadiska zdravia a dobrých životných podmienok zvierat).

(7) The EFSA Journal (2008) 715, 1 – 161, Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of avian influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings (Vedecké stanovisko k vtáčej chrípke z hľadiska zdravia a dobrých životných podmienok zvierat a k rizikám jej zavlečenia do chovov hydiny v EÚ).

(8) The EFSA Journal (2006) 357, 1 – 46, Opinion on Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic Avian Influenza (Stanovisko k sťahovavému vtáctvu a jeho prípadnej úlohe v šírení vysokopatogénnej vtáčej chrípky).

(9) Ú. v. EÚ L 274, 20.10.2005, s. 105.

(10) Ú. v. EÚ L 237, 31.8.2006, s. 1.

(11) Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7.

PRÍLOHA I Usmernenia na implementáciu programov zameraných na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny 1. Ciele programov sledovania Cieľom programov zameraných na sledovanie vtáčej chrípky u hydiny je informovať príslušný orgán o cirkulácii vírusu vtáčej chrípky na účely kontrolovania choroby v súlade so smernicou 2005/94/ES každoročným zisťovaním prostredníctvom aktívneho sledovania týkajúceho sa: a) nízkopatogénnej vtáčej chrípky (LPAI) podtypov H5 a H7 u kurovitých vtákov (t. j. kurčatá, morky, perličky, bažanti, jarabice a prepelice) a vtákov nadradu bežce, čím sa doplnia iné existujúce systémy včasného zisťovania; b) nízkopatogénnej vtáčej chrípky (LPAI) podtypov H5 a H7 a vysokopatogénnej vtáčej chrípky (HPAI) u domáceho hydinového vtáctva žijúceho v blízkosti vôd (t. j. kačice, husi a divé kačice na zazverenie). 2. Koncepcia sledovania Vykonáva sa odber vzoriek a sérologické testovanie chovov hydiny, aby sa zistila prítomnosť protilátok proti vtáčej chrípke, ako je to vymedzené v smernici 2005/94/ES. Uvedeným aktívnym sledovaním sa dopĺňajú systémy včasného zisťovania, ktoré sú už v členských štátoch zavedené podľa ustanovení rozhodnutia 2005/734/ES a kapitoly II diagnostickej príručky pre vtáčiu chrípku schválenej rozhodnutím Komisie 2006/437/ES (ďalej len „diagnostická príručka“); najmä systémy implementované v chovoch hydiny, ktoré sa považujú za chovy s vyšším rizikom zavlečenia vtáčej chrípky. Existujú dve hlavné medzinárodne uznávané metódy na sledovanie chorôb zvierat: a) sledovanie na základe rizika a b) sledovanie na základe odberu reprezentatívnych vzoriek. 2.1. Sledovanie na základe rizika Sledovanie na základe rizika je uprednostňovanou metódou na vykonávanie sledovania vtáčej chrípky cieleným spôsobom, ktorý je efektívny z hľadiska zdrojov. Členské štáty, ktoré si zvolia túto metódu, špecifikujú relevantné rizikové cesty nakazenia kŕdľov hydiny a rámec odberu vzoriek pre chovy hydiny identifikované ako chovy s vyšším rizikom nakazenia vtáčou chrípkou. Kritériá a rizikové faktory uvedené v oddiele 4.1 nie sú úplným zoznamom, ale naznačujú, ako treba zameriavať odber vzoriek a testovanie pri druhoch hydiny a kategóriách produkcie hydiny v odlišných chovných systémoch. V závislosti od individuálnej situácie zvierat v príslušnom členskom štáte im možno treba pripisovať rozdielnu váhu. 2.2. Sledovanie na základe odberu reprezentatívnych vzoriek Ak členský štát nie je v pozícii, aby mohol vykonať posúdenie rizikových ciest nakazenia kŕdľov hydiny na svojom území na základe dostatočných dôkazov, implementuje sledovanie na základe systému odberu reprezentatívnych vzoriek. Počet chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať, musí zodpovedať počtom uvedeným v tabuľkách 1 a 2 v závislosti od druhov hydiny. Odber vzoriek na sérologické testovanie na vtáčiu chrípku je rozmiestnený po celom území členského štátu, aby sa vzorky mohli pokladať za reprezentatívne vzorky za celý členský štát. 3. Cieľové populácie Do programu sledovania je zahrnutý odber vzoriek týchto druhov a kategórií produkcie hydiny: a) nosnice; b) nosnice chované vo voľnom výbehu; c) plemenné kurčatá; d) plemenné morky; e) plemenné kačice; f) plemenné husi; g) výkrmové morky; h) výkrmové kačice; i) výkrmové husi; j) chovaná pernatá zver (kurovitá) so zameraním na dospelé vtáctvo, ako sú plemenné vtáky; k) chovaná pernatá zver (vtáctvo žijúce v blízkosti vôd); l) vtáky nadradu bežce. Za výnimočných okolností uvedených ďalej sa však môžu zahrnúť aj tieto kategórie hydiny: m) brojlery, ale iba: i) ak sú vo významných množstvách držané v produkcii s voľným výbehom a ii) ak sa považujú za brojlery predstavujúce vyššie riziko nakazenia vtáčou chrípkou; n) kŕdle chované na poľnohospodárskych dvoroch: vo všeobecnosti zohrávajú pri cirkulácii a šírení vírusu malú úlohu a odber ich vzoriek je náročný na zdroje; v niektorých členských štátoch však kŕdle chované na poľnohospodárskych dvoroch môžu predstavovať vyššie riziko vtáčej chrípky vzhľadom na to, že sú prítomné vo významných množstvách, blízko ku komerčným chovom hydiny, zapojené do miestneho/regionálneho obchodu, a na iné kritériá a rizikové faktory uvedené v oddiele 4.1, najmä pokiaľ ide o zloženie druhov. Ak sa však poskytne dobre podložené odôvodnenie, pokiaľ ide o úroveň rizika v súvislosti s kategóriou produkcie hydiny (napríklad plemenné kurčatá držané v podmienkach vysokej biologickej bezpečnosti), môže sa upustiť od odberu vzoriek. 4. Metóda sledovania na základe rizika Výber metódy sledovania na základe rizika sa musí určiť posúdením na úrovni členského štátu, pri ktorom sa zvažujú najmenej tieto kritériá a rizikové faktory: 4.1. Kritériá a rizikové faktory 4.1.1. Kritériá a rizikové faktory zavlečenia vírusu do chovov hydiny z dôvodu priameho alebo nepriameho vystavenia voľne žijúcemu vtáctvu, najmä vtáctvu identifikovanému ako „cieľové druhy“ a) Umiestnenie chovu hydiny v blízkosti mokrých oblastí, rybníkov, močiarov, jazier, riek alebo morského pobrežia, kde sa môže zhromažďovať voľne žijúce sťahovavé vtáctvo žijúce v blízkosti vôd. b) Umiestnenie chovu hydiny v oblastiach s vysokou hustotou voľne žijúceho sťahovavého vtáctva, najmä vtáctva, ktoré podľa charakterizácie patrí k „cieľovým druhom“ na účely zisťovania HPAI H5N1 a je uvedené v časti 2 prílohy II. c) Umiestnenie chovu hydiny v blízkosti miest odpočinku a rozmnožovania voľne žijúceho sťahovavého vtáctva žijúceho v blízkosti vôd, najmä ak sú tieto oblasti pohybmi sťahovavého vtáctva spojené s oblasťami, o ktorých je známe, že v nich u voľne žijúceho vtáctva alebo hydiny dochádza k výskytu HPAI H5N1. d) Chovy hydiny s produkciou vo voľnom výbehu alebo chovy hydiny, v ktorých hydina alebo iné v zajatí žijúce vtáctvo je držané vonku v akýchkoľvek priestoroch, kde sa v dostatočnej miere nedá predísť styku s voľne žijúcim vtáctvom. e) Nízka úroveň biologickej bezpečnosti v chove hydiny vrátane metódy skladovania krmiva a požívania povrchovej vody. 4.1.2. Kritériá a rizikové faktory šírenia vírusu v rámci chovu hydiny a medzi chovmi hydiny, ako aj dôsledky (dosah) šírenia vtáčej chrípky z hydiny na hydinu a medzi chovmi hydiny a) Prítomnosť viac než jedného druhu hydiny v tom istom chove hydiny, najmä prítomnosť domácich kačíc a husí spolu s inými druhmi hydiny. b) Typ produkcie hydiny a druhy hydiny v chove, pri ktorých sa údajmi zo sledovania preukázala zvýšená miera zistenia nákazy vtáčou chrípkou v členskom štáte, ako sú napríklad chovy kačíc a hydina určená na zazverenie (najmä chované divé kačice). c) Umiestnenie chovu hydiny v oblastiach s vysokými hustotami chovov hydiny. d) Štruktúra obchodu vrátane dovozu a súvisiaca intenzita priamych aj nepriamych pohybov hydiny a iné faktory vrátane vozidiel, vybavenia a osôb. e) Prítomnosť kategórií dlho žijúcej hydiny a rôznych vekových skupín hydiny v chove (napríklad nosnice). 4.2. Zameranie na rizikové populácie Úroveň zamerania musí odrážať počet a miestne váženie rizikových faktorov prítomných v chove hydiny. Príslušný orgán môže pri svojom posudzovaní zvažovať iné rizikové faktory vytvorením vlastnej koncepcie sledovania, čo musí byť v jeho programe sledovania riadne uvedené a odôvodnené. 4.3. Zameranie na chovy hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať Tabuľky 1 a 2 možno použiť ako základ na určenie počtu chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať za rizikovú populáciu. 5. Metóda odberu reprezentatívnych vzoriek Ak sa vykonáva odber reprezentatívnych vzoriek uvedený v oddiele 2.2, počet chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať, sa vypočítava na základe číselných údajov stanovených v tabuľke 1 a 2 podľa druhov hydiny prítomných v chove hydiny. 5.1. Počet chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať na sérologické testovanie na vtáčiu chrípku 5.1.1. Počet chovov hydiny (okrem chovov kačíc, husí a divých kačíc), ktorých vzorky sa majú odobrať Za každú kategóriu produkcie hydiny okrem kategórií kačíc, husí a divých kačíc sa počet chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať, vymedzuje tak, aby sa zabezpečila identifikácia najmenej jedného nakazeného chovu hydiny, pričom prevalencia nakazených chovov hydiny je najmenej 5 % a interval spoľahlivosti 95 %. Odber vzoriek sa vykonáva podľa tabuľky 1: Tabuľka 1 Počet chovov hydiny (okrem chovov kačíc, husí a divých kačíc), ktorých vzorky sa majú odobrať v každej kategórii produkcie hydiny Počet chovov za kategóriu produkcie hydiny v členskom štáte Počet chovov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať do 34 Všetky 35 – 50 35 51 – 80 42 81 – 250 53 > 250 60 5.1.2. Počet chovov kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať (1) Počet chovov kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať, sa vymedzuje tak, aby sa zabezpečila identifikácia najmenej jedného nakazeného chovu hydiny, pričom prevalencia nakazených chovov hydiny je najmenej 5 % a interval spoľahlivosti 99 %. Odber vzoriek sa vykonáva podľa tabuľky 2: Tabuľka 2 Počet chovov kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať Počet chovov kačíc, husí a divých kačíc v členskom štáte Počet chovov kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať do 46 Všetky 47 – 60 47 61 – 100 59 101 – 350 80 > 350 90 5.2. Počet vtákov hydiny, ktorých vzorky sa majú odobrať v chove hydiny Číselné údaje uvedené v bodoch 5.2.1 a 5.2.2 sa uplatňujú na chovy hydiny, ktorých vzorky sa odoberajú tak na základe sledovania na základe rizika, ako aj na základe odberu reprezentatívnych vzoriek. 5.2.1. Počet vtákov (okrem kačíc, husí a divých kačíc), ktorých vzorky sa majú odobrať v chove hydiny Počet vtákov, ktorých vzorky sa majú odobrať v chove hydiny, sa vymedzuje tak, aby sa zabezpečila 95 % pravdepodobnosť identifikácie najmenej jedného vtáka, u ktorého sa testom na vtáčiu chrípku preukáže, že je séropozitívny, ak prevalencia séropozitívnych vtákov je ≥ 30 %. Vzorky krvi na sérologické vyšetrenie sa odoberajú zo všetkých kategórií produkcie hydiny a druhov hydiny najmenej u 5 až 10 vtákov (okrem kačíc, husí a divých kačíc) za chov hydiny a z rôznych priestorov, ak sa v chove nachádza viac než jeden priestor. V prípade viacerých priestorov sa vzorky odoberajú najmenej u piatich vtákov za priestor. 5.2.2. Počet kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať v chove hydiny Počet kačíc, husí a divých kačíc, ktorých vzorky sa majú odobrať v chove hydiny, sa vymedzuje tak, aby sa zabezpečila 95 % pravdepodobnosť identifikácie najmenej jedného vtáka, u ktorého sa testom na vtáčiu chrípku preukáže, že je séropozitívny, ak prevalencia séropozitívnych vtákov je ≥ 30 %. Z každého vybraného chovu hydiny sa na sérologické testovanie odoberá dvadsať vzoriek krvi (2). 6. Postupy odberu vzoriek na sérologické testovanie Lehota na odber vzoriek v chove hydiny sa časovo zhoduje so sezónnou produkciou pri každej kategórii produkcie hydiny a odber vzoriek možno uskutočniť aj na bitúnku. Tento postup odberu vzoriek musí byť v súlade s prístupom zameraným na riziko podľa kritérií a rizikových faktorov uvedených v oddiele 4.1. S cieľom dosiahnuť optimálnu efektívnosť a takisto predísť zbytočným vstupom osôb do chovov hydiny je odber vzoriek vždy, keď je to možné, spojený s odberom vzoriek na iné účely, napríklad v rámci kontroly mikroorganizmov Salmonella a Mycoplasma. Takéto spájanie však musí byť v súlade s požiadavkami na sledovanie na základe rizika. 7. Odber vzoriek na virologické testovanie Odber vzoriek na virologické testovanie na vtáčiu chrípku sa nepoužíva ako alternatíva k sérologickému testovaniu a musí sa uskutočňovať výlučne v rámci vyšetrovaní v nadväznosti na pozitívne výsledky sérologického testovania na vtáčiu chrípku. 8. Frekvencia a obdobie testovania Odber vzoriek chovov hydiny sa vykonáva raz za rok. Na základe posúdenia rizika však členský štát môže rozhodnúť o častejšom vykonávaní odberu vzoriek a testovania. V programe sledovania sa musí podrobne uviesť odôvodnenie takéhoto konania. Odber vzoriek sa vykonáva v súlade so schváleným programom sledovania od 1. januára do 31. decembra roka implementácie uvedeného programu. 9. Laboratórne testovanie Testovanie vzoriek sa vykonáva v národných referenčných laboratóriách členských štátov pre vtáčiu chrípku alebo v iných laboratóriách, ktoré príslušné orgány povolili a ktoré spadajú pod kontrolu národných referenčných laboratórií. Laboratórne testy sa vykonávajú v súlade s diagnostickou príručkou, v ktorej sú stanovené postupy na potvrdenie a diferenciálnu diagnostiku vtáčej chrípky. Ak si však členský štát želá použiť laboratórne testy, ktoré nie sú stanovené v diagnostickej príručke ani opísané v Príručke diagnostických testov a vakcín pre suchozemské zvieratá Svetovej organizácie pre zdravie zvierat (OIE), referenčné laboratórium EÚ musí najskôr uvedené testy pred ich použitím uznať na základe validovaných údajov za vhodné na uvedený účel. Všetky pozitívne sérologické nálezy potvrdzuje národné referenčné laboratórium hemaglutinačne inhibičným testom, pričom sa použijú určené kmene dodané referenčným laboratóriom EÚ: a) pre podtyp H5: i) úvodné testovanie s použitím teal/England/7894/06 (H5N3); ii) testovanie všetkých pozitívnych nálezov s použitím chicken/Scotland/59(H5N1) s cieľom vylúčiť protilátky s krížovou reakciou k N3; b) pre podtyp H7: i) úvodné testovanie s použitím turkey/England/647/77 (H7N7); ii) testovanie všetkých pozitívnych nálezov s použitím African starling/983/79 (H7N1) s cieľom vylúčiť protilátky s krížovou reakciou k N7. Na všetky pozitívne sérologické nálezy musia v chove hydiny nadviazať epidemiologické vyšetrenia a ďalší odber vzoriek na účely testovania virologickými metódami, aby sa určilo, či je v chove hydiny prítomná aktívna nákaza vírusom vtáčej chrípky. O záveroch všetkých týchto vyšetrovaní sa Komisii podáva správa. Všetky izoláty vírusu vtáčej chrípky sa predkladajú referenčnému laboratóriu EÚ v súlade s právnymi predpismi Únie a právomocami a úlohami národných referenčných laboratórií stanovenými v prílohe VIII k smernici 2005/94/ES, pokiaľ sa neudelila výnimka podľa kapitoly V bodu 4 písm. d) diagnostickej príručky. Vírusy podtypov H5/H7 sa predkladajú referenčnému laboratóriu EÚ bezodkladne a podliehajú štandardným testom charakterizácie (sledovanie sekvencie nukleotidov/IVPI) v súlade s diagnostickou príručkou. Používajú sa špecifické protokoly dodané referenčným laboratóriom EÚ na predkladanie vzoriek a diagnostického materiálu. Príslušné orgány zabezpečujú dobrú výmenu informácií medzi referenčným laboratóriom EÚ a národným referenčným laboratóriom. (1) Príčinou uplatňovania vyššej úrovne spoľahlivosti pri zisťovaní pozitívnych chovov kačíc a husí sú dôkazy, že zistenie nakazených chovov systémami pasívneho sledovania alebo včasného zisťovania je menej pravdepodobné pri kačiciach a husiach než pri kurovitej hydine. (2) Zvýšenie veľkosti vzorky v porovnaní s bodom 5.2.1. je nevyhnutné vzhľadom na nižšiu citlivosť diagnostického testu, keď sa používa u vtákov žijúcich v blízkosti vôd.