6.

Dopĺňajú sa tieto doplnky 4 a 5: ‘„Doplnok 4 Nárazová skúška aerodynamických zariadení a vybavenia 1. Skúšobné podmienky pre aerodynamické zariadenia a vybavenie 1.1. Na žiadosť výrobcu sa vykoná skúška: 1.1.1. na vozidle typu, pre ktorý sú určené aerodynamické zariadenia a vybavenie; 1.1.2. na časti karosérie vozidla typu, pre ktorý sú určené aerodynamické zariadenia a vybavenie; uvedená časť je reprezentatívna pre príslušný typ vozidla (príslušné typy vozidiel); 1.1.3. na pevnej stene. 1.2. Keď sa vykonáva skúška podľa bodov 1.1.2 a 1.1.3, časti použité na pripojenie aerodynamických zariadení a vybavenia k časti karosérie vozidla alebo k pevnej stene sú ekvivalentné častiam používaným na zabezpečenie aerodynamických zariadení a vybavenia pri ich montáži na vozidlo. Ku každému zariadeniu sú priložené pokyny na montáž a prevádzku, ktoré obsahujú dostatočné informácie na ich správnu inštaláciu kompetentnou osobou. 1.3. Na žiadosť výrobcu sa môže skúšobný postup opísaný v bode 1.5 vykonať číselnou simuláciou v súlade s prílohou XVI k smernici 2007/46/ES. Matematický model sa overuje len vtedy, ak je porovnateľný s podmienkami fyzickej skúšky. Na tento účel sa vykoná fyzická skúška so zámerom porovnať výsledky získané pri použití matematického modelu s výsledkami fyzickej skúšky. Musí sa dokázať porovnateľnosť výsledkov skúšok. Výrobca vypracuje správu o overení. Každá zmena matematického modelu alebo softvéru, ktorá bude mať pravdepodobne za následok zneplatnenie správy o overení, si vyžaduje nové overenie podľa predchádzajúceho odseku. 1.4. Podmienky vykonania skúšok alebo simulácií. 1.4.1. Vozidlo je v pokoji na vodorovnom, plochom, pevnom a hladkom povrchu. 1.4.2. Všetky predné kolesá sú otočené na jazdu priamo vpred. 1.4.3. Pneumatiky sú nahustené na tlak odporúčaný výrobcom vozidla. 1.4.4. Vozidlo nie je naložené. 1.4.5. Ak je to potrebné na dosiahnutie skúšobnej sily požadovanej v bode 1.5.1.2, vozidlo môže byť akýmkoľvek spôsobom pridržané. Tento spôsob určí výrobca vozidla. 1.4.6. Vozidlá vybavené hydropneumatickým, hydraulickým alebo pneumatickým zavesením náprav alebo zariadením na automatické vyrovnávanie polohy v závislosti od zaťaženia sa skúšajú so zavesením náprav alebo zariadením v normálnom prevádzkovom stave určenom výrobcom. 1.5. Skúšobný postup 1.5.1. Vykonajú sa skúšky s cieľom posúdiť, či aerodynamické zariadenie a vybavenie vykazuje stanovenú úroveň deformácie po pôsobení síl rovnobežne s pozdĺžnou osou vozidla, ako sa to uvádza v bode 1.6.1. Alternatívne sa môže zariadenie pod vplyvom pôsobenia sily sklopiť alebo vysunúť. Splnenie požiadavky uvedenej v bode 1.6.2 sa overí prostredníctvom vhodných skúšobných tŕňov na účely nárazovej skúšky. Zariadenie používané na rozdelenie skúšobnej sily po stanovenom rovnom povrchu je pripojené k mechanizmu silového pohonu pomocou otočného kĺbu. V prípade priestorových nerovností sa môže namiesto zariadenia s rovným povrchom použiť adaptér. 1.5.1.1. Sila pôsobí rovnobežne s pozdĺžnou osou vozidla prostredníctvom povrchu alebo adaptéra, ktorý má najviac 250 mm na výšku a 200 mm na šírku, pričom polomer zakrivenia je 5 ± 1 mm na vertikálnych okrajoch. Povrch nie je pevne pripevnený k aerodynamickému zariadeniu a vybaveniu a kĺbové spojenie umožňuje pohyb vo všetkých smeroch. Keď sa skúška vykonáva na vozidle uvedenom v bode 1.1.1, výšku dolného okraja povrchu alebo adaptéra stanoví výrobca v oblasti medzi najspodnejším okrajom aerodynamického zariadenia a vybavenia a bodom horného okraja povrchu alebo adaptéra, ktorý je najviac 2,0 m nad vozovkou, pričom zariadenie a vybavenie sú namontované na vozidle (pozri obrázok 1). Tento bod sa stanoví pri naloženom vozidle s technicky prípustnou maximálnou naloženou hmotnosťou vozidla. Keď sa skúška vykonáva na časti karosérie typu vozidla uvedenej v bode 1.1.2 alebo na pevnej stene uvedenej v bode 1.1.3, výšku stredu povrchu alebo adaptéra stanoví výrobca v oblasti medzi najspodnejším okrajom aerodynamického zariadenia a vybavenia a bodom, ktorý predstavuje výšku najviac 2,0 m nad vozovkou, pričom zariadenie a vybavenie sú namontované na naloženom vozidle s technicky prípustnou maximálnou naloženou hmotnosťou vozidla (pozri obrázok 2). Presnú polohu stredu povrchu alebo adaptéra v oblasti pôsobenia síl stanoví výrobca. Ak majú aerodynamické zariadenie a vybavenie v oblasti pôsobenia síl rôzne stupne tuhosti (napr. v dôsledku spevnení, rôznych materiálov alebo hrúbky atď.), poloha stredu povrchu alebo adaptéra sa nachádza v oblasti s najvyššou odolnosťou proti vonkajším silám v pozdĺžnom smere vozidla. Obrázok 1 Výška skúšobného bodu Obrázok 2 Príklad skúšobnej zostavybodu 1.5.1.2. Horizontálna sila dosahujúca maximálne 4 000 N ± 400 N pôsobí postupne na dva body umiestnené symetricky po stredovej osi vozidla alebo stredovej osi zariadenia na najzadnejšom vonkajšom okraji aerodynamického zariadenia a vybavenia v úplne nesklopenej alebo prevádzkovej polohe (pozri obrázok 3). Poradie, v ktorom majú sily pôsobiť, môže určiť výrobca. Obrázok 3 Pôsobenie sily 1.6. Požiadavky 1.6.1. Aerodynamické zariadenie a vybavenie je namontované tak, že sa počas pôsobenia skúšobných síl uvedených v bode 1.5.1.2 zdeformuje, vysunie alebo sklopí, čo má za následok prečnievanie v dĺžke ≤ 200 mm merané v horizontálnom pozdĺžnom smere v bodoch pôsobenia síl. Dĺžka výsledného prečnievania sa zaznamená. 1.6.2. Aerodynamické zariadenie a vybavenie neohrozí cestujúcich v iných vozidlách v prípade zrážky nárazom zozadu a neovplyvní prevádzku zadného ochranného zariadenia proti podbehnutiu. Doplnok 5 Trojrozmerný plášť kabíny 1. Všeobecný postup kontroly zhody motorového vozidla s parametrami trojrozmerného plášťa kabíny 1.1. Vertikálne okraje posudzovanej oblasti kabíny motorového vozidla 1.1.1. Maximálna šírka vozidla v mieste kabíny W c sa odvodí od vertikálnej priečnej roviny prvej prednej nápravy motorového vozidla. Položky uvedené v doplnku 1 sa na účely tohto merania nezohľadnia. 1.1.2. O posudzovanej oblasti v mieste kabíny motorového vozidla sa predpokladá, že zodpovedá maximálnej šírke W c . Oblasť je ohraničená vertikálnymi pozdĺžnymi rovinami, ktoré sú rovnobežné s pozdĺžnou strednou rovinou motorového vozila a vzdialenosť medzi nimi je W c . 1.1.3. Horizontálna pozdĺžna vzdialenosť L t sa stanoví od najprednejšieho bodu v mieste kabíny motorového vozidla pri výške ≤ 2 000 mm nad vozovkou meranej pri nenaloženom vozidle. Vzdialenosť Lt sa na účely tohto posúdenia stanovuje pri 200 mm (pozri obrázok 1). Zadná časť posudzovanej oblasti je ohraničená vertikálnou priečnou rovinou kolmou na pozdĺžnu strednú rovinu motorového vozidla, ktorá sa nachádza na zadnej časti uvedeného najprednejšieho bodu vo vzdialenosti Lt . Obrázok 1 Trojrozmerný plášť 1.1.4. Na účely bodu 1.3.3.2 sa berú do úvahu priesečnice zadnej roviny tvoriacej bočné strany posudzovanej oblasti s oboma uhlovými vonkajšími rovinami, t. j. s priamkami T left a T right (pozri obrázok 2). Obrázok 2 Trojrozmerný plášť 1.2. Horizontálne okraje posudzovanej oblasti kabíny motorového vozidla 1.2.1. V posudzovanej oblasti sa dolná línia ohraničenia prednej masky stanoví na úrovni vozovky a horná línia ohraničenia prednej masky sa stanoví na úrovni 2 000 mm nad vozovkou nameranej pri nenaloženom vozidle. 1.3. Osobitné ustanovenia týkajúce sa posudzovanej oblasti kabíny motorového vozidla 1.3.1. Na účely tohto doplnku sa bez ohľadu na typ materiálu berie do úvahy predná maska v mieste kabíny motorového vozidla. Nezohľadnia sa však položky uvedené v doplnku 1. 1.3.2. Sklon prednej časti kabíny 1.3.2.1. Na účely tohto doplnku sa berie do úvahy „sklon“, čiže naklonenie prednej masky motorového vozidla v mieste kabíny dozadu od kolmice, pričom každý bod umiestnený nad ďalším bodom leží za daným ďalším bodom. 1.3.2.2. Na účely posudzovanej oblasti sklonu sa berie do úvahy najprednejší bod v mieste kabíny motorového vozidla uvedený v bode 1.1.3. Do úvahy sa berie priesečnica vertikálnej priečnej roviny prechádzajúcej cez najprednejší bod kabíny nameraný vo výške ≤ 2 000 mm nad vozovkou pri nenaloženom vozidle s horizontálnou rovinou umiestnenou vo výške 1 000 mm. Táto priesečnica sa následne berie ako línia základne plášťa na posúdenie sklonu kabíny vozidla v danej posudzovanej oblasti. 1.3.2.3. Určí sa rovina otáčajúca sa okolo línie základne plášťa uvedenej v bode 1.3.2.2 druhom odseku naklonená smerom dozadu od kolmice o 3° (pozri obrázok 3). Obrázok 3 Sklon 1.3.2.4. Žiadny bod vlastného povrchu prednej masky umiestnený v posudzovanej oblasti sklonu nesmie ležať pred rovinou naklonenou dozadu uvedenou v bode 1.3.2.3, keď sa najprednejší bod v mieste kabíny motorového vozidla dotýka vertikálnej priečnej roviny. 1.3.3. Zužovanie strán kabíny motorového vozidla. 1.3.3.1. V posudzovanej oblasti miesta kabíny motorového vozidla sa predná maska musí zužovať tak, aby sa príslušné menovité plochy celkove zbiehali do spoločnej oblasti, ktorá leží pred kabínou a v pozdĺžnej strednej rovine motorového vozidla. 1.3.3.2. Berú sa úvahy dve symetrické vertikálne roviny – jedna na ľavej strane a jedna na pravej strane – v horizontálnom uhle 20° vo vzťahu k pozdĺžnej strednej rovine, teda vo vzdialenosti 40° od seba. Tieto roviny sú umiestnené tak, že sa pretínajú aj s priamkami T left a T right uvedenými v bode 1.1.3. 1.3.3.3. Žiadny bod vlastného povrchu prednej masky umiestnený v ľavej a pravej vonkajšej oblasti nesmie ležať smerom von od príslušnej vertikálnej roviny uvedenej v bode 1.3.3.2, keď sa najprednejší bod v mieste kabíny motorového vozidla dotýka vertikálnej priečnej roviny uvedenej v bode 1.3.2.4. 2. Ak nie je splnená ktorákoľvek z podmienok uvedených v tomto doplnku, kabína motorového vozidla nie je v zhode s parametrami trojrozmerného plášťa uvedenými v časti C bode 1.4.1 tejto prílohy.