(269)

Naopak, pokiaľ ide o potenciálne výnosy z likvidácie (120), štátni veritelia ich pri schvaľovaní plánu reorganizácie podhodnotili, keďže sa spoliehali na správy spoločností R/BDO, a to z týchto dôvodov: a) Súkromný subjekt v trhovom hospodárstve by nezvažoval len prípad likvidácie ex situ (kde by veritelia podľa očakávania vymohli sumu 141 miliónov EUR (121)), posudzoval by aj potenciálny výsledok predaja in situ, alebo výsledok v situácii medzi týmito predajmi, keď by sa veľká časť aktív kúpila ako funkčná skupina (pozri odôvodnenie 11 v technickej prílohe). b) Spoločnosti R/BDO tvrdili, že v odhade spoločnosti Winterhill týkajúcom sa likvidačnej hodnoty neboli zahrnuté všetky environmentálne záväzky. Suma 464 miliónov EUR, ktorú v súvislosti s environmentálnymi záväzkami vypočítala spoločnosť Oltchim a na ktorú vo svojej správe na podporu plánu reorganizácie namiesto likvidácie spoločnosti Oltchim prihliadali súdom menovaní správcovia konkurznej podstaty, je však zveličená: veľkú časť aktív by pravdepodobne kúpil kupujúci vykonávajúci v lokalite spoločnosti Oltchim priemyselné činnosti, čím by sa predišlo celkovej demolácii lokality, ktorá sa podľa tohto odhadu predpokladá. Stredná hodnota environmentálnych záväzkov, na ktorú sa prihliada v scenári likvidácie, by tak mala byť omnoho nižšia než odhad spoločnosti Oltchim vo výške 464 miliónov EUR, s čím súhlasí aj spoločnosť PCC, ktorá takisto pôsobí v petrochemickom odvetví: úplné nahradenie kontaminovanej pôdy spoločnosti Oltchim vegetačnou pôdou alebo odstránenie betónových konštrukcií závodu (v celkovej hodnote približne 420 miliónov EUR z odhadu spoločnosti Oltchim vo výške 464 miliónov EUR) by napríklad v prípade čiastočného prevzatia aktív spoločnosti Oltchim nebolo potrebné. c) Súkromný subjekt v trhovom hospodárstve by sa navyše nespoliehal na odhad pochádzajúci od dlžníka, ktorý má priamy záujem na vlastnom prežití (a preto spochybňuje scenár likvidácie), ale na externé nezávislé správy. d) Komisia sa domnieva, že súkromný veriteľ v trhovom hospodárstve by pri porovnávaní očakávaných výnosov z postupu likvidácie a výnosov z navrhovaného plánu reorganizácie neutralizoval environmentálne záväzky a považoval ich vplyv na vyhliadky vymáhania za rovnaký z týchto dôvodov: 1. Podľa Rumunska (122) by rozdelenie výnosov s odpočítaním alebo bez odpočítania environmentálnych nákladov vopred zodpovedalo druhu predaja: buď s aktívami in situ alebo ex situ. Na základe informácií predložených spoločnosťami R/BDO by predaj in situ mohol byť možným výsledkom likvidácie (pozri odôvodnenie 10 technickej prílohy). V tomto kontexte by to v skutočnosti znamenalo, že rumunské orgány uznávajú, že environmentálne záväzky neboli splatné vo všetkých možných výsledkoch postupu likvidácie. 2. Na environmentálne záväzky, ktoré spoločnosť Oltchim odhadla v scenári likvidácie, by obozretne prihliadal aj potenciálny kupujúci spoločnosti Oltchim SPV. 3. Ak by sa previedli na nadobúdateľa spoločnosti Oltchim SPV, aj keď znížené o primeranú časovú hodnotu, súhrnná suma takýchto záväzkov by mala rádovo rovnaký rozsah ako scenár likvidácie, pretože náklady na uvedenie lokality spoločnosti Oltchim do pôvodného stavu by postupom času pravdepodobne rástli (najmä z dôvodu inflácie). 4. Kupujúci spoločnosti Oltchim SPV by okrem toho buď na tieto záväzky prihliadal vo svojej ponuke, alebo by požiadal predávajúceho, aby si ich ponechal a zaplatil za ne, ako ilustruje príklad privatizácie spoločnosti Petrom, kde spoločnosť OMV podmienila transakciu tým, že spoločnosť Petrom (prostredníctvom jej akcionárov) si ponechá environmentálne záväzky spojené s uzavretím lokality Arpechim Pitesti (s odhadovanými nákladmi pre rumunský štát vo výške približne 600 miliónov EUR (123)). 5. Pokiaľ by sa tieto záväzky mali previesť na kupujúceho, obozretné orgány zodpovedné za oblasť životného prostredia by navyše mohli kupujúceho požiadať, aby na pokrytie nákladov na takéto záväzky zriadil záruku; súkromný veriteľ v trhovom hospodárstve by očakával, že v situácii nízkej ziskovosti spoločnosti Oltchim SA v porovnaní s potenciálne vysokými dotknutými záväzkami, sa kupujúci pri hľadaní ručiteľa/banky stretne s ťažkosťami. 6. Potenciálni kupujúci by preto spoločnosť Oltchim SA veľmi pravdepodobne požiadali, aby znášala náklady na environmentálne záväzky. Tento bod podporujú vysvetlenia poskytnuté rumunskými orgánmi, podľa ktorých environmentálne záväzky mali väčšinou (ak nie úplne) zostať spoločnosti Oltchim; podľa Rumunska sa znečisťujúce podniky v privatizácii preberajú spolu so všetkými záväzkami (vrátane environmentálnych záväzkov z minulosti), zatiaľ čo v prípade spoločnosti Oltchim SPV mali zostať u predávajúceho vzhľadom na samotné nastavenie pokusu o predaj hlavných aktív spoločnosti Oltchim v jednom bloku prostredníctvom spoločnosti Oltchim SPV. 7. Súkromný veriteľ v trhovom hospodárstve by sa preto odôvodnene domnieval, že tieto záväzky by sa odpočítali z výnosov z predaja spoločnosti Oltchim SPV podobným spôsobom, ako tomu podľa tvrdení Rumunska bolo v prípade scenára likvidácie. Skutočne existovala vysoká pravdepodobnosť, že environmentálne záväzky sa musia vopred odpočítať z výnosov z predaja spoločnosti Oltchim SPV (v prípade, ak by sa nepreviedli) pred úhradou veriteľom (v situácii, keď sa spoločnosť Oltchim SA mala potom likvidovať krátko po predaji spoločnosti Oltchim SPV): opak by sa mohol rovnať obchádzaniu zásady „znečisťovateľ platí“ v rámci EÚ prostredníctvom zložitého nastavenia účelovo vytvoreného subjektu. 8. Skutočnosť, že v scenári likvidácie sa majú platiť environmentálne záväzky, nemôže byť argumentom na odkladanie likvidácie neudržateľného podniku donekonečna: vzhľadom na neúspech množstva minulých pokusov o privatizáciu by sa súkromný subjekt v trhovom hospodárstve domnieval, že plán reorganizácie tak, ako bol naplánovaný v roku 2014, je odsúdený na neúspech a že environmentálne záväzky sa budú musieť neskôr aj tak zaplatiť, keď by sa spoločnosť Oltchim po neúspechu plánu veľmi pravdepodobne zlikvidovala (pričom z výnosov z likvidácie by sa potom mal vopred odpočítať aj ďalší súčasný dlh z obdobia po vzniku platobnej neschopnosti). 9. A napokon, Rumunsko neuviedlo nijaký príklad likvidácie podniku, keď sa environmentálne záväzky vopred odpočítali z výnosov z postupu likvidácie pred vyplatením veriteľov. Tým sa takisto potvrdzuje, že súkromný subjekt v trhovom hospodárstve sa nemohol domnievať, že vo fáze likvidácie by sa environmentálne záväzky vopred odpočítali z výnosov z predaja aktív, zatiaľ čo v postupe reorganizácie by sa tieto záväzky uhradili z výnosov z plánu po vyplatení veriteľov. 10. Súkromný veriteľ spoločnosti Oltchim v trhovom hospodárstve tak mal pri porovnaní plánu reorganizácie so scenárom likvidácie tieto záväzky neutralizovať. 11. Komisia berie na vedomie, že úrad AAAS vo svojom hospodárskom posúdení kritizoval vysokú cenu, ktorú predpokladala spoločnosť Oltchim (124). Konštatuje však, že Rumunsko nepredložilo dôkaz o tom, že úrad AAAS alebo iní štátni veritelia vykonali na základe tohto zistenia vlastný odhad environmentálnych záväzkov. Zároveň tento prvok v scenári likvidácie a v scenári reorganizácie neneutralizovali. e) Spoločnosti R/BDO (125) napokon uviedli, že v prípade likvidácie by z predaja aktív získali sumy len zabezpečení veritelia. Uznávajú tak, že v prípade zabezpečených veriteľov to boli vyhliadky na vymáhanie v scenári likvidácie, čo znamená, že veritelia nemali prihliadať na odhad spoločnosti Oltchim týkajúci sa environmentálnych záväzkov (pozri odôvodnenie 102). Rumunsko následne tvrdilo, že väčšina zabezpečených veriteľov hlasovala za plán, pretože boli presvedčení, že v scenári likvidácie by nerealizovali sumu, ktorá by „plne pokrývala“ ich vlastné pohľadávky, čím nepoprelo možnosť, že zabezpečení veritelia by vymohli čiastočnú sumu.