SK Úradný vestník Európskej únie L 53/13

ROZHODNUTIE KOMISIE

zo 16. júla 2008

o opatrení pomoci, ktoré zaviedlo Francúzsko v prospech skupiny IFP [C 51/05 (ex NN 84/05)]

[oznámené pod číslom K(2008) 1330]

(Iba francúzske znenie je autentické)

(Text s významom pre EHP)

(2009/157/ES)

KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 88 ods. 2 prvý pododsek,

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),

po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na tieto pripomienky,

keďže:

1. POSTUP

(1) Listom z 25. novembra 2004, zaevidovaným 29. novembra 2004 pod číslom CP221/2004, dostala Komisia sťažnosť týkajúcu sa údajnej protiprávnej štátnej pomoci udelenej Francúzskemu inštitútu ropy (L'Institut Français du Pétrole – IFP) a Axens, jednej z jeho dcérskych spoločností. Z obavy pred negatívnym vplyvom na trh navrhovateľ požiadal, aby sa neprezradila jeho totožnosť.

(2) Listom z 21. decembra 2005 Komisia informovala Francúzsko o svojom rozhodnutí začať konanie podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES proti tomuto opatreniu.

(3) Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo zverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (2). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k uvedenému opatreniu.

(4) Listom zo 16. januára 2006, zaevidovaným v ten istý deň, Francúzsko požiadalo o dodatočnú lehotu jedného mesiaca na doručenie svojich pripomienok. Túto lehotu Komisia povolila listom z 19. januára 2006. Listom z 23. februára 2006, zaevidovaným v ten istý deň, Francúzsko doručilo Komisii svoje pripomienky.

(5) Listom z 15. marca 2006, zaevidovaným v ten istý deň, spoločnosť UOP požiadala o dodatočnú lehotu jedného mesiaca na predloženie svojich pripomienok. Túto lehotu Komisia povolila listom z 22. marca 2006.

(6) Listom zo 17. marca 2006, zaevidovaným v ten istý deň, spoločnosť Haldor Topsoe A/S požiadala o dodatočnú lehotu jedného mesiaca na predloženie svojich pripomienok. Túto lehotu Komisia povolila listom z 22. marca 2006.

(7) Listom z 20. marca 2006, zaevidovaným 22. marca 2006, spoločnosť Axens doručila Komisii svoje pripomienky k uvedenému opatreniu.

(8) Listom z 12. apríla 2006, zaevidovaným v ten istý deň, spoločnosť Haldor Topsoe A/S požiadala o dodatočnú lehotu do 24. apríla 2006 na predloženie svojich pripomienok. Túto lehotu Komisia povolila listom z 19. apríla 2006.

(9) Listom z 18. apríla 2006, zaevidovaným 19. apríla 2006, spoločnosť UOP doručila Komisii svoje pripomienky k uvedenému opatreniu.

(10) Listom z 19. apríla 2006 Komisia požiadala navrhovateľa, aby poskytol nedôvernú verziu svojej sťažnosti. Táto verzia bola Komisii doručená listom z 26. apríla 2006, zaevidovaným 27. apríla 2006.

(11) Listom z 3. mája 2006, zaevidovaným v ten istý deň, spoločnosť Haldor Topsoe A/S požiadala o dodatočnú lehotu, čo Komisia zamietla listom zo 4. mája 2006.

(12) Listom z 22. júna 2006 Komisia doručila Francúzsku kópiu sťažnosti, ako aj pripomienok predložených spoločnosťami UOP a Axens. Zároveň požiadala o doplňujúce informácie. Listom zo 4. júla 2006, zaevidovaným 5. júla 2006, Francúzsko požiadalo o predĺženie lehoty. Toto predĺženie Komisia povolila listom zo 7. júla 2006. Listom z 8. septembra 2006, zaevidovaným Komisiou 12. septembra 2006, Francúzsko doručilo Komisii svoje stanovisko k pripomienkam predloženým zainteresovanými stranami, ako aj odpovede na doplňujúce otázky Komisie.

(13) Listom z 18. júla 2006, zaevidovaným 19. júla 2006, Francúzsko informovalo Komisiu o zmene IFP na verejnú inštitúciu priemyselnej a obchodnej povahy (établissement public à caractère industriel et commercial – EPIC).

(14) Listom z 13. októbra 2006 Komisia požiadala Francúzsko o doplňujúce informácie, ktoré Francúzsko oznámilo Komisii listom z 24. októbra 2006, zaevidovaným 26. októbra 2006.

(15) Pracovná schôdza Francúzska a Komisie sa uskutočnila 15. júna 2007.

(16) Listom z 19. júna 2007 Komisia požiadala Francúzsko o doplňujúce informácie. Listom z 10. júla 2007 Francúzsko požiadalo o dodatočnú lehotu do 31. augusta 2007. Listom z 11. júla 2007 Komisia poskytla túto dodatočnú lehotu do 13. augusta 2007. Francúzsko doručilo dodatočné informácie Komisii listami z 9. a 22. augusta 2007, ktoré boli príslušne zaevidované 9. a 22. augusta 2007.

2. OPIS

2.1. Skupina IFP

(17) Až do roku 2006 bol IFP profesijnou inštitúciou, ktorá sa riadila súkromným právom (3), nemala kapitál ani akcionárov a bola pod hospodárskou a finančnou kontrolou francúzskej vlády (4). V zmysle vyhlášky č. 2006-797 zo 6. júla 2006, ktorou sa uplatňuje zákon č. 2005-781 z 13. júla 2005, sa IFP stal verejnou inštitúciou priemyselnej a obchodnej povahy (EPIC). Otázku existencie štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES vyplývajúcej z tejto zmeny štatútu Komisia skúma v rámci iného konania (NN 11/08).

(18) Podľa svojich stanov má IFP tieto tri úlohy: výskum a vývoj v oblasti prieskumu ložísk ropy a plynu a v oblasti rafinérskych a petrochemických technológií, vzdelávanie inžinierov a technických pracovníkov a informačné a dokumentačné činnosti v týchto odvetviach. Zmluva o cieľoch so štátom definuje všeobecné usmernenia jeho pôsobenia na obdobie piatich rokov.

(19) IFP dostáva ako kompenzáciu ročnú dotáciu z rozpočtu. Táto podpora z verejných zdrojov dosiahla 144 miliónov EUR v roku 2005 a 167,5 milióna EUR v roku 2006 (5).

(20) Spoločnosť Axens vzišla z fúzie uskutočnenej 29. mája 2001 (so spätnou účinnosťou od 1. januára 2001) spoločnosti Procatalyse SA (dcérska spoločnosť v 100 % vlastníctve spoločnosti ISIS, ktorú v tom čase kontroloval IFP z 52,8 %) a priemyselného riaditeľstva IFP, ktoré bolo pri tejto príležitosti odčlenené. 22. októbra 2001 IFP odkúpil od ISIS svoj podiel v Axens. V súčasnosti tak IFP vlastní 100 % kapitálu spoločnosti Axens. Axens podniká na trhu katalyzátorov a technológií pre rafinérsky a petrochemický priemysel. Jej konsolidovaný obrat dosiahol 304,9 milióna EUR v roku 2005 a 308,4 milióna EUR v roku 2006, pričom výťažok licencie na výrobné postupy predstavoval približne tretinu jej obratu (6). V roku 2006 zamestnávala 636 osôb (7). Jej podiel na svetovom trhu existujúcich licencovaných rafinérskych jednotiek sa odhaduje na 7 % (8).

(21) IFP vlastní priamo alebo nepriamo (prostredníctvom finančnej holdingovej spoločnosti IFP Investissements) všetky podiely vo viacerých spoločnostiach, ku ktorým patrí Beicip-Franlab a Prosernat. Beicip-Franlab je obchodná spoločnosť, ktorú v roku 1967 založil IFP. Táto spoločnosť sa špecializuje na vydávanie a distribúciu softvérov v oblasti Prieskum – Ložiská, ako aj na realizáciu štúdií a poradenstva. V roku 2006 zamestnávala 166 osôb a jej obrat dosiahol 42 miliónov EUR (9). Prosernat je obchodná spoločnosť, ktorú IFP získal v roku 2001 prevodom vlastníctva IFP Investissements spoločnosti ISIS na IFP. Táto spoločnosť poskytuje štúdie a služby, ako aj zariadenia v oblasti úpravy plynu a zachytávania síry. V roku 2006 zamestnávala 71 osôb a jej obrat dosiahol 49,9 milióna EUR (10).

2.2. Predchádzajúce rozhodnutia Komisie

(22) Od svojho založenia v roku 1944 až do konca roku 2002 IFP dostával výnos z osobitnej dane na niektoré ropné produkty. Prevod tejto dane bol predmetom rozhodnutia Komisie 96/615/ES z 29. mája 1996 o obnovení dane na niektoré ropné produkty v prospech Francúzskeho inštitútu ropy v období rokov 1993 – 1997 (11), v závere ktorého sa uviedlo, že vyplácanie výnosu z osobitnej dane v prospech IFP za obdobie 1993 – 1997 nespadalo do článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES podľa bodu 2.4. rámca Spoločenstva o štátnej pomoci pre výskum a vývoj (12) z roku 1996 („rámec pre VaV z roku 1996“).

(23) Dňa 3. októbra 1997 Francúzsko notifikovalo Komisii novú vyhlášku o osobitnej dani, ktorá sa uvaľuje na niektoré ropné produkty v prospech IFP bez podstatnej zmeny na obdobie 1998 – 2002. Vo svojom rozhodnutí zo 4. februára 1998 (13) Komisia nevzniesla k jej uplatneniu v období 1998 – 2002 žiadne pripomienky.

2.3. Exkluzívne dohody medzi IFP a Axens

(24) Listami z 1. marca a 18. mája 2001 (ďalej len „listy z roku 2001“) Francúzsko informovalo Komisiu o návrhu reorganizácie výskumných činností IFP v oblastiach rafinácie, petrochémie a plynu a požiadalo Komisiu o potvrdenie toho, že tento návrh nebude mať za následok prehodnotenie posúdenia, ktoré Komisia prijala pri svojich predchádzajúcich rozhodnutiach.

(25) Návrh zahŕňal zverenie riadenia komercializácie výsledkov v tejto oblasti obchodnému subjektu zriadenému fúziou priemyselného riaditeľstva IFP a spoločnosti Procatalyse, ktorú nepriamo kontroloval IFP a ktorá sa špecializovala na priemyselný vývoj, výrobu a predaj najrôznejších chemických produktov.

(26) Okrem prevodu podstatnej časti priemyselného riaditeľstva IFP vrátane klientely a existujúcich zmlúv, ktorý sa uskutočnil ako kompenzácia za väčšinový podiel v novej dcérskej spoločnosti, návrh zahŕňal podpis týchto zmlúv a dohovoru medzi IFP a jeho dcérskou spoločnosťou: a) exkluzívnej rámcovej licenčnej zmluvy v trvaní desiatich rokov, podľa ktorej môže dcérska spoločnosť využívať súčasné a budúce duševné vlastníctvo IFP, najmä pokiaľ ide o postupy v oblasti jej činnosti s cieľom poskytovať zákazníkom inžinierske služby v spojení s týmito postupmi a preniesť právo na používanie súvisiacich technológií formou sublicencie na patenty; b) exkluzívnej licenčnej zmluvy na produkty v trvaní desiatich rokov, podľa ktorej môže dcérska spoločnosť využívať súčasnú a budúcu technológiu IFP v oblasti svojej činnosti na výrobu a predaj svojim zákazníkom katalyzátorov, absorbentov, zachycujúcich látok, zariadení, iných produktov a softvérov, ktoré vyvinul IFP; c) dohovoru o priemyselnom výskume v trvaní desiatich rokov, podľa ktorého [IFP ponúka svojej dcérskej spoločnosti výsledky svojich výskumov v oblasti rafinácie a petrochémie, aby tá mohla, pokiaľ si to želá, pokračovať vo výskume na spoločnom projekte s IFP a potom využívať uvedené výsledky. V prípade, že dcérska spoločnosť nevyužije túto možnosť, IFP môže ponúknuť svoje výsledky iným podnikom. Každý partner znáša náklady svojej účasti na projekte a po ukončení výskumného projektu bude mať IFP vlastnícke práva na produkty a výrobné postupy, zatiaľ čo jeho dcérska spoločnosť bude mať vlastnícke práva na etapy priemyselnej výroby produktov a uplatnenia výrobných postupoch] (14).

(27) Ako kompenzáciu vypláca dcérska spoločnosť inštitútu IFP na jednej strane poplatky podľa licenčných zmlúv a na strane druhej odmenu […] (15) za prístup k výskumnej kapacite IFP[…] (15).

(28) Komisia usúdila, že predložený návrh reorganizácie IFP bol v súlade s podmienkami stanovenými jej rozhodnutím zo 4. februára 1998 o obnovení dane na niektoré ropné produkty v prospech Francúzskeho inštitútu ropy v období rokov 1998 – 2002, a Francúzsko o tom informovala úradným listom D/52473 z 19. júna 2001.

(29) V súlade s predloženým návrhom bola 29. mája 2001 založená spoločnosť Axens, dcérska spoločnosť inštitútu IFP. Zmluvy medzi IFP a Axens nadobudli účinnosť 1. januára 2001 na obdobie desiatich rokov.

(30) Listom z 27. novembra 2002 Francúzsko informovalo Komisiu o nahradení výnosu z osobitnej dane dotáciou z rozpočtu v prospech IFP s platnosťou od 1. januára 2003.

2.4. Exkluzívne dohody medzi IFP a Beicip-Franlab

(31) V exkluzívnom dohovore o vývoji, komercializácii a využívaní, podpísanom 28. mája 2003 so spätnou účinnosťou od 1. januára 2003 na obdobie desiatich rokov, sa ustanovuje, že [IPF ponúkne spoločnosti Beicip-Franlab výsledky svojich výskumov o algoritmoch, modeloch a metódach, ktoré vyvinul IFP v oblasti „Prieskum – Ložiská“, pričom Beicip-Franlab môže IFP požiadať o výrobu produktov na tomto základe. IFP vlastní všetky práva na vyvinuté softvérové produkty. Beicip-Franlab pokrýva všetky náklady na vývoj produktov, ktoré IFP podporuje, a vypláca rozličné doplňujúce odmeny určené na pokrytie údržby a užívateľských práv] (14).

(32) Dňa 16. decembra 2005 bol podpísaný dodatok so spätnou účinnosťou od 1. januára 2005. Upravujú sa v ňom podmienky odmeňovania, pričom princíp úplného krytia nákladov na vývoj spoločnosťou Beicip-Franlab je zachovaný.

2.5. Exkluzívne dohody medzi IFP a Prosernat

(33) Dňa 18. augusta 2003 podpísali IFP a Prosernat rámcovú licenčnú dohodu a dohovor o priemyselnom výskume so spätnou účinnosťou od 1. januára 2002 na obdobie desiatich rokov, podľa ktorých [IFP ponúka výsledky svojich výskumov uskutočnených v oblasti technológií úpravy plynu a zachytávania síry. IFP vlastní práva týkajúce sa korelácií, výrobných postupov a osobitných zariadení spojených s výrobnými postupmi. Pokiaľ bude mať Prosernat záujem o ich komercializáciu, bude musieť na svoje náklady, pri zachovaní súvisiacich vlastníckych práv, realizovať práce na priemyselnom využití týchto postupov, na ktoré potom môže získať exkluzívnu licenciu] (14).

(34) Ako odmenu za licenciu na výrobné postupy musí Prosernat platiť poplatok […] (15) z ročného obratu zložený z poplatkov podľa sublicencií za prvé štyri roky. Ustanovilo sa, že táto sadzba poplatku bude po prvých štyroch rokoch vo výške […] (15). Sadzba poplatku v rámci zariadení je vymedzená od prípadu k prípadu. Odmena IFP za prístup spoločnosti Prosernat k výsledkom výskumných prác je vo výške […] (15) z celkového ročného obratu, ktorý spoločnosť Prosernat dosiahla.

3. DÔVODY, KTORÉ VIEDLI K ZAČATIU KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA

(35) Na začiatku konania vo veci formálneho zisťovania Komisia vyslovila tieto pochybnosti v súvislosti so zásahom francúzskeho štátu v prospech skupiny IFP a s odôvodneniami, ktoré vtedy Francúzsko poskytlo.

(36) Po prvé, Komisia sa domnievala, že podmienky stanovené v jej predchádzajúcich rozhodnutiach už neboli plnené. Pripomíname, že jej predchádzajúce rozhodnutia boli zdôvodnené: a) neexistenciou priamej pomoci na úrovni IFP, keďže IFP bol neziskovým výskumným strediskom, ktoré nevykonávalo obchodnú činnosť. V súlade s bodom 2.4 prvým pododsekom rámca pre VaV z roku 1996 ustanovenia článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES sa všeobecne nevzťahujú na verejné financovanie činností výskumu a vývoja vykonávaných verejnými neziskovými vysokoškolskými alebo výskumnými zariadeniami; b) neexistenciou nepriamej pomoci pre podniky, ktoré získali výsledky výskumu inštitútu IFP, keďže potenciálna výhoda vyplývajúca z prevodu výsledkov sa poskytovala bez diskriminácie všetkým podnikom. V tomto smere Komisia poznamenala, že IFP prevádzal výsledky svojich výskumov na podniky štyrmi spôsobmi: šírením vo verejnej oblasti, poskytovaním služieb fakturovaných za reálne náklady, ktoré vznikli IFP, spoluprácou na výskume a predajom licencií. Pokiaľ ide o dva posledné prípady, Komisia sa domnievala, že hoci podniky neznášali všetky náklady na výskum, táto výhoda sa bez diskriminácie poskytovala všetkým podnikom nezávisle od krajiny, z ktorej pochádzali; c) neexistenciou nepriamej pomoci spoločnostiam, v ktorých mal IFP svoj podiel, keďže IFP spolupracoval s týmito podnikmi za rovnakých podmienok ako s inými podnikmi, v ktorých nemal svoj podiel. Z dôvodu zapojenia ďalších akcionárov s menšinovým podielom IFP v spoločnostiach pôsobiacich jeho oblasti výskumu a spolupráce s týmito podnikmi za rovnakých podmienok, ako s ostatnými podnikmi, v ktorých nemal svoj podiel, Komisia usúdila, že s týmito podnikmi sa nezaobchádzalo priaznivejšie.

(37) Naproti tomu Komisia konštatovala, že od roku 2001 vďaka zriadeniu spoločnosti Axens a vďaka uzatvoreniu exkluzívnych výskumných a licenčných dohôd s touto spoločnosťou IFP začal vykonávať čoraz štruktúrovanejšiu a rozsiahlejšiu obchodnú činnosť na trhu rafinérskych a petrochemických technológií. Takýmto spôsobom má táto obchodná dcérska spoločnosť, v ktorej má IFP väčšinový podiel, prednostný prístup k prácam VaV vykonávaným IFP v oblasti jeho činností. Komisia sa teda vo svojom rozhodnutí o začatí konania domnievala, že vysvetlenia odôvodňujúce rozhodnutia z rokov 1996 a 1998 už neboli platné a že bod 2.4. prvý pododsek rámca pre VaV z roku 1996 sa už nevzťahoval na oblasť činností spoločnosti Axens. Komisia zároveň usúdila, že v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES existuje štátna pomoc v prospech IFP a jeho dcérskej spoločnosti Axens.

(38) Navyše, keďže IFP má väčšinový podiel v ďalších dvoch obchodných dcérskych spoločnostiach, Beicip-Franlab a Prosernat, a keďže IFP podpísal exkluzívne dohody s týmito dcérskymi spoločnosťami, Komisia nemohla vylúčiť existenciu štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES v oblastiach činností dcérskych spoločností Beicip-Franlab a Prosernat.

(39) Po druhé, Komisia posúdila zlučiteľnosť pomoci vo svetle rozličných ustanovení Zmluvy o ES. Dospela k záveru, že so zreteľom na jej ciele bude možné potenciálnu pomoc posúdiť len vo svetle ustanovení článku 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy o ES a osobitnejšie vo svetle rámca pre VaV z roku 1996. Keďže Francúzsko neposkytlo v tejto veci žiadne zdôvodnenie, Komisia vyslovila pochybnosti o tom, že boli splnené podmienky potrebné na schválenie pomoci podľa týchto ustanovení.

(40) Komisia teda vyzvala Francúzsko, aby predložilo svoje pripomienky k týmto bodom: a) základné údaje umožňujúce určiť, do akej miery možno pokladať IFP a jeho dcérske spoločnosti za samostatné subjekty, ktorých vzťahy sa riadia trhovou logikou; b) jasné vymedzenie hospodárskych a nehospodárskych činností IFP a jeho dcérskych spoločností v súlade so smernicou Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnoprávnymi podnikmi (16) na účely objasnenia, akým podielom z verejnej dotácie sa podporujú obchodné činnosti skupiny; c) presný dôkaz o tom, že prípadná pomoc je zlučiteľná s pravidlami Spoločenstva v oblasti pomoci pre VaV.

4. PRIPOMIENKY FRANCÚZSKA K ZAČATIU KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA

4.1. Ku kontextu prebiehajúceho konania

(41) Po prvé, Francúzsko zdôrazňuje, že schéma financovania IFP už bola predmetom dvoch rozhodnutí Komisie, v záveroch ktorých sa uvádza, že neexistuje štátna pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

(42) Po druhé, pripomína, že reorganizácia z roku 2001 sa prejavila sústredením obchodných činností IFP v oblasti rafinácie a petrochémie do dcérskej spoločnosti, ktoré predtým sčasti interne vykonávalo priemyselné riaditeľstvo IFP a sčasti spoločnosť Procatalyse, nepriamo kontrolovaná IFP. Domnieva sa, že cieľom tejto reorganizácie bola koncentrácia činností IFP na jeho úlohu všeobecného záujmu, zverenú štátom, spočívajúcu v podpore výskumu a vývoja v oblasti uhľovodíkových palív a nových technológií v oblasti energetiky a životného prostredia.

(43) V tejto spojitosti si Francúzsko myslí, že listy z roku 2001 predstavujú notifikácie v zmysle článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES. Zdôrazňuje, že list doručený 5. marca 2001 obsahoval informačnú poznámku, vyplnený formulár notifikácie (17) a päť technických príloh, medzi ktorými bol dohovor o priemyselnom výskume a licenčné dohody. Navyše pripomína následné stretnutie (18) a výmenu informácií (19), v súvislosti s ktorou dostalo od Komisie potvrdenie o doručení zo 7. mája 2001 (20). Pripomína, že Komisiu požiadalo o potvrdenie toho, že návrh reorganizácie nemá za následok prehodnotenie posúdenia Komisie v jej predchádzajúcich rozhodnutiach.

(44) V dôsledku toho sa Francúzsko domnieva, že služobným listom D/52473 z 19. júna 2001, v ktorom Komisia uviedla, že predložený návrh reorganizácie IFP je v súlade s podmienkami stanovenými v jej rozhodnutí zo 4. februára 1998 o obnovení dane na niektoré ropné produkty v prospech Francúzskeho inštitútu ropy v období rokov 1998 – 2002, došlo k potvrdeniu legitímnej dôvery. Pripomína, že v tomto liste sa Komisia domnievala, že návrh reorganizácie nemenil ani charakter činností IFP, ani pozíciu francúzskych podnikov v porovnaní s inými podnikmi Spoločenstva, pokiaľ ide o činnosti komercializácie výrobných postupov, a nevzniesla žiadnu námietku k návrhom dohovoru, osobitne k právu prvého odmietnutia, s ktorým už bola oboznámená v rámci výmeny názorov s Francúzskom počnúc 5. marcom 2001. Francúzsko sa tak mohlo legitímne domnievať, že zriadenie spoločnosti Axens a podpis dohovorov medzi IFP a Axens nebudú viesť k vytvoreniu štátnej pomoci. Francúzsko zdôrazňuje, že zriadenie spoločnosti Axens a podpis dohovorov medzi IFP a Axens sa uskutočnili v súlade s návrhom predloženým Komisii v marci 2001.

(45) Pokiaľ ide o zmeny, ku ktorým následne došlo a o ktorých nebola Komisia informovaná, Francúzsko poskytuje tieto údaje: prevzatie 100-percentnej kontroly nad spoločnosťami Prosernat a Axens koncom roka 2001 inštitútom IFP nemožno údajne prisúdiť voľbe IFP, keďže išlo o čin nezávislých činiteľov. Francúzsko ďalej upozorňuje, že Komisia vo svojom služobnom liste D/52473 z 19. júna 2001 pokladala skutočnosť, že IFP vlastní aspoň väčšinový podiel v novom subjekte, za záruku nediskriminácie. Na strane druhej, Francúzsko zdôrazňuje, že dohovory medzi IFP a spoločnosťou Prosernat boli podobné ako dohovory medzi IFP a Axens a nepokladalo teda za potrebné doručiť ich Komisii. Francúzsko sa napokon domnievalo, že Komisii nebolo potrebné doručiť ani dohovor medzi IFP a Beicip-Franlab, keďže sa v ňom ustanovovalo úplné krytie nákladov IFP.

(46) Francúzsko pripomína, že informovalo Komisiu o zmene spôsobu financovania IFP listom z 27. novembra 2002.

4.2. K dodržiavaniu smernice 80/723/EHS inštitútom IFP

(47) Francúzsko sa domnieva, že sa dodržal princíp oddelenia účtov podľa činností uvedený v článku 1 smernice 80/723/EHS. V tomto smere zdôrazňuje, že rozpočet IFP sa delí na päť stredísk výsledkov, informovanosť, ako aj „exploračný výskum“, čo umožňuje oddeliť jednotlivé činnosti IFP.

(48) Francúzsko okrem toho opisuje spôsob klasifikácie projektov v rámci stredísk výsledkov: a) projekty získavania kompetencií, často vypracované v spolupráci s ďalšími výskumnými inštitútmi, majú za cieľ podnecovať vznik nových myšlienok; b) projekty priemyselného výskumu uskutočňuje IFP v spolupráci alebo bez spolupráce s tretími subjektmi. V súvislosti so strediskom výsledkov „Prieskum – Výroba“ sa projekty týkajú hľadania riešení, ktorých výsledkom môžu byť metodológie, softvéry, chemické aditíva, zariadenia, výrobné postupy a expertízy. V súvislosti so strediskom výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ sa projekty týkajú vývoja výrobných postupov a produktov na výrobu pohonných látok, palív a petrochemických medziproduktov zo všetkých prístupných zdrojov uhlíka; c) projekty „Profesijné vybavenie“ sa týkajú vývoja testovacích stavov, skúšobných a experimentálnych zariadení a skúšobných okruhov, ako aj zavádzania osobitných softvérov a správy databáz; d) projekty „Podporné činnosti“ zahŕňajú postupy týkajúce sa kvality, priebežné sledovanie programu a správu práv duševného vlastníctva.

(49) Napokon Francúzsko poskytuje informácie o systéme analytického účtovníctva IFP, ktorý umožňuje prideliť výnosy (mimo rozpočtovej dotácie štátu) a náklady podľa projektov v rámci každého strediska výsledkov.

4.3. K rozdielu medzi IFP a jeho dcérskymi spoločnosťami

(50) Francúzsko má námietky proti posúdeniu Komisie, podľa ktorého IFP a Axens údajne tvoria jeden hospodársky subjekt. Domnieva sa, že IFP a jeho dcérske spoločnosti tvoria samostatné subjekty, ktorých úlohy majú odlišný charakter.

(51) Po prvé, Francúzsko sa domnieva, že výskumná činnosť IFP predstavuje úlohu všeobecného záujmu, ktorý zapadá do logického rámca uznávaného na vnútroštátnej úrovni, úrovni Spoločenstva i celosvetovej úrovni, a to dlhodobo zabezpečovať zásobovanie uhľovodíkovými palivami.

(52) Po druhé sa Francúzsko domnieva, že odkaz na pojem prepojených podnikov nie je v tomto osobitnom prípade primeraný, keďže tento pojem je uvedený v prílohe I k odporúčaniu Komisie zo 6. mája 2003, ktoré sa týka definície mikro-, malých a stredných podnikov (21) („odporúčanie MSP“). Francúzsko okrem toho pripomína judikatúru Spoločenstva, podľa ktorej úplné vlastníctvo dcérskej spoločnosti materskou spoločnosťou nestačí na preukázanie existencie kontroly zo strany materskej spoločnosti. Francúzsko navyše uvádza, že existencia exkluzívnej dohody necharakterizuje absenciu autonómie, inak by bol bezpredmetný článok 81 Zmluvy o ES, ktorý sa týka takýchto dohôd medzi nezávislými podnikmi. Francúzsko sa napokon domnieva, že spoločný imidž spoločností IFP a Axens na trhu nevyhnutne vyplýva zo skutočnosti, že Axens distribuuje produkty, ktoré sú výsledkom výskumu pod vedením IFP, a že tento spoločný imidž je nutné odlíšiť od absencie autonómie správania.

(53) Po tretie, Francúzsko poskytuje údaje na preukázanie autonómie dcérskych spoločností IFP. Uvádza, že každá dcérska spoločnosť si vypracúva vlastnú stratégiu a dáva ju na schválenie svojej správnej rade, ktorá sa neskladá výlučne zo zástupcov IFP. Dodáva, že zmluvy uzatvorené medzi IFP a jeho dcérskymi spoločnosťami dodržiavajú predpisy všeobecného práva v oblasti dohovorov upravených predpismi a z tohto dôvodu sa zástupca IFP nezúčastňuje hlasovania, pokiaľ ide o otázky týkajúce sa uvedených zmlúv. Francúzsko ďalej objasňuje, že každá dcérska spoločnosť má vlastné výbory a plnú autonómiu riadenia pod kontrolou akcionárov, ktorá sa vykonáva formou bežného podávanie správ. Francúzsko navyše vysvetľuje, že IFP a jeho dcérske spoločnosti majú hierarchicky a geograficky nezávislé finančné a účtovné útvary s odlišnými informačnými a riadiacimi systémami. Francúzsko napokon vyzdvihuje skutočnosť, že dcérske spoločnosti slobodne definujú produkty a služby, ktoré uvádzajú na trh. V tomto smere Francúzsko spresňuje, že Axens môže slobodne prijať alebo zamietnuť práce predložené IFP a opisuje viaceré príklady, keď si Axens dopĺňa potreby v oblasti výskumu inými zmluvnými vzťahmi.

4.4. K existencii štátnej pomoci

(54) Francúzsko si myslí, že financovanie IFP, neziskovej organizácie, nepredstavuje štátnu pomoc v súlade s bodom 2.4. prvým pododsekom rámca pre VaV z roku 1996.

(55) Po prvé, Francúzsko zdôrazňuje, že podľa bodu 2.4. druhého pododseku rámca pre VaV z roku 1996 „ak sa výsledky týchto verejne financovaných výskumných a vývojových prác poskytnú podnikom Spoločenstva nediskriminačným spôsobom, Komisia vychádza z princípu, že obvykle nejde o štátnu pomoc v zmysle článku 92 [teraz 87] ods. 1 Zmluvy o ES“.

(56) V tomto smere Francúzsko uvádza, že IFP realizuje mnohé výskumné práce, ktorých výsledky sa poskytujú podnikom Spoločenstva bez diskriminácie. Medzi prostriedky vytvorené na to, aby sa zabezpečil prístup k výsledkom jeho činností, patrí vedecký časopis a písanie príspevkov, prezentácia prác počas kongresov, publikovanie a poskytovanie diel online, členstvo vo vedeckých spoločnostiach a založenie partnerstiev s ďalšími výskumnými strediskami a vzdelávanie doktorandov.

(57) Francúzsko upresňuje, že tri štvrtiny rozpočtu na výskum strediska výsledkov „Prieskum – Výroba“ sú venované prácam v rámci základného výskumu, ktorého výsledky sa šíria bez obmedzenia a diskriminácie. Pokiaľ ide o stredisko „Rafinácia – Petrochémia“, Francúzsko uvádza, že výsledky mnohých výskumných prác boli rovnako šírené bez diskriminácie.

(58) Po druhé si Francúzsko myslí, že argument Komisie z jej rozhodnutí z rokov 1996 a 1998, podľa ktorého „treba konštatovať, že hoci IFP nefakturuje vždy reálne náklady na výskum, neuplatňuje nijakú diskrimináciu, pokiaľ ide o podniky, ktorým postupuje výsledok výskumu, ktorý vykonáva sám alebo v spolupráci“, sa opäť potvrdil.

(59) V tomto smere zdôrazňuje, že v oblasti „Prieskum – Výroba“ IFP realizuje práce priemyselného výskumu pre mnohých partnerov z priemyslu, ktoré majú formu jednoduchej spolupráce alebo spoločných výrobných projektov („Joint Industrial Projects“) s viacerými zákazníkmi, ktoré sú otvorené pre všetkých.

(60) Pokiaľ ide o trh rafinácie a petrochémie, Francúzsko si myslí, že platby realizované spoločnosťou Axens za práce, ktoré jej poskytol IFP, sú primerané trhovým podmienkam. K tejto finančnej kompenzácii Francúzsko prikladá výdavky, ktoré Axens vynakladá na realizáciu ďalších úloh potrebných na využívanie týchto výskumných prác, ako aj dodatočné náklady, ktoré Axens znáša v súvislosti s využívaním iných technológií a produktov ako tých od IFP. Podľa Francúzska veľká časť obratu spoločnosti Axens venovaná výskumným činnostiam jasne poukazuje na to, že Axens nemá nijakú konkurenčnú výhodu z výskumných prác, ktoré pre ňu vykonáva IFP. Francúzsko poskytuje údaje, aby preukázalo, že sumy vynaložené spoločnosťou Axens na jej výskumné činnosti sú výrazne vyššie ako priemer v sektore.

(61) Francúzsko ďalej tvrdí, že napriek právu prvého odmietnutia, ktoré spoločnosť Axens má, mnohé výskumné práce realizované strediskom výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ prinášajú prospech rôznym priemyselným partnerom z rozličných štátov.

(62) Francúzsko teda usudzuje, že zásah štátu v prospech IFP nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES a že dcérske spoločnosti IFP nemajú nijakú výhodu z prístupu k výsledkom výskumu, ktoré pre ne uskutočňuje IFP.

4.5. K zlučiteľnosti potenciálnej štátnej pomoci so zmluvou

(63) Francúzsko uvádza, že v prípade, že by sa mal zásah štátu v prospech IFP interpretovať ako štátna pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES s výhodami pre Axens, táto pomoc by bola v každom prípade zlučiteľná so spoločným trhom. Francúzsko poskytuje údaje s cieľom preukázať, že by sa pomoc mohla pokladať za zlučiteľnú so Zmluvou o ES podľa výnimky ustanovenej v jej článku 87 ods. 3 písm. c).

(64) Po prvé, Francúzsko sa domnieva, že financovanie štátom prác priemyselného výskumu spoločnosti Axens neprekračuje maximálne hranice stanovené rámcom pre VaV z roku 1996. V tejto veci poskytuje sumy nákladov IFP vynaložených na práce priemyselného výskumu uskutočnené spolu so spoločnosťou Axens a finančné výnosy spoločnosti Axens […] (15).

(65) Po druhé, Francúzsko uvádza, že údajná pomoc v prospech Axens mala motivačný účinok. V tejto veci poskytuje štatistické údaje, ktoré poukazujú na rast sumy výdavkov vynaložených spoločnosťou Axens na VaV, t. j. na jej pracovníkov VaV, ako aj na rast podielu vnútorných výdavkov vo vzťahu k obratu. Okrem toho Francúzsko poskytuje príklady projektov Axens, ktoré by sa nemohli uskutočniť bez podpory IFP. Napokon Francúzsko dôvodí, že všetci konkurenti Axens, osobitne tí americkí, dostávajú významnú podporu z verejných zdrojov.

(66) Nakoniec Francúzsko pripomína strategický význam štátnej pomoci pre inováciu a VaV, ktorý Komisia uznala v rámci oživenia Lisabonskej stratégie a ktorý sa prejavil v Akčnom pláne pre štátnu pomoc.

5. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

5.1. Obsah sťažnosti, ktorá bola podnetom na začatie konania

(67) Z obavy pred negatívnym obchodným vplyvom si navrhovateľ nepraje, aby bola jeho totožnosť zverejnená. Navrhovateľ sa domnieva, že jeho záujmy sú priamo ohrozené dotáciou, ktorú Francúzsko udelilo IFP a/alebo jeho dcérskej spoločnosti Axens. Od svojho založenia v roku 2001 spoločnosť Axens ako konkurent navrhovateľa vykonávala agresívnu obchodnú politiku týkajúcu sa licencií na technológie, ktoré boli v plnej miere vyvinuté vďaka činnostiam VaV jej materskej spoločnosti IFP.

(68) Sťažnosť sa sústreďuje na oblasti osobitných činností IFP, teda na technológie a katalyzátory na rafináciu, úpravu plynu a petrochemickú produkciu, ako aj na licenčnú činnosť spoločnosti Axens v týchto oblastiach. Navrhovateľ sa domnieva, že spoločnosť Axens je v týchto oblastiach priamym konkurentom ostatných subjektov na trhu bez toho, že by hradila náklady na VaV, keďže Axens je výhradným distribútorom technológií vyvinutých IFP vďaka finančnej podpore štátu. Podľa navrhovateľa je celok IFP/Axens navyše schopný uskutočňovať činnosti VaV, ktoré by pre nedotované subjekty neboli ziskové.

(69) Navrhovateľ sa domnieva, že prvky štátnej pomoci možno identifikovať v priamej dotácii štátu v prospech IFP, v založení a kapitalizácii obchodnej dcérskej spoločnosti Axens inštitútom IFP, vo financovaní divízie rafinácie a petrochémie IFP, ktorej výhradným distribútorom je Axens, ako aj v exkluzívnych licenciách, podľa ktorých IFP poskytuje svoje technológie spoločnosti Axens.

(70) Navrhovateľ si myslí, že súčasné financovanie činností IFP a Axens štátom, ktoré nebolo notifikované Komisii a nie je kryté žiadnym z jej predchádzajúcich rozhodnutí, predstavuje protiprávnu štátnu pomoc. V tomto smere navrhovateľ zdôrazňuje faktické rozdiely medzi závermi predchádzajúcich rozhodnutí Komisie a súčasnou situáciou IFP a Axens: — dcérska spoločnosť Axens je obchodným subjektom, — Axens má výhradný a prednostný prístup k službám alebo výsledkom výskumu IFP, — IFP vlastní kapitál Axens vo výške 100 %, — väčšina subjektov na trhu technológií vrátane navrhovateľa nedostáva dotácie. Dotované činnosti celku IFP/Axens vedú k narušeniu cien.

(71) Navrhovateľ sa tak domnieva, že IFP sa výrazne líši od modelu verejného neziskového výskumného zariadenia uvedeného v bode 2.4. rámca pre VaV z roku 1996 v oblasti obchodných činností svojej dcérskej spoločnosti Axens. Navrhovateľ si naopak myslí, že IFP a Axens tvoria jeden hospodársky subjekt, ktorý pôsobí na trhu v priamej konkurencii s ostatnými subjektmi. Podľa navrhovateľa viaceré prvky poukazujú na skutočnosť, že spoločnosti IFP a Axens je nutné pokladať za jeden hospodársky subjekt, a teda za podnik podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES: — IFP vlastní kapitál spoločnosti Axens vo výške 100 %, — IFP koná ako aktívny akcionár tým, že sa zúčastňuje na vymedzovaní stratégie svojich dcérskych spoločností, — zamestnanci Axens a IFP navštevujú potenciálnych zákazníkov spoločne, — Axens používa svoje meno v spojení s technológiami IFP (ako to dokazuje logo Axens, ktoré obsahuje aj logo IFP).

(72) Zdroje poskytnuté francúzskym štátom celku IFP/Axens na financovanie výskumu v oblastiach rafinérskych technológií, úpravy plynu a petrochémie predstavujú štátne zdroje. Podľa odhadov navrhovateľa výdavky na VaV, ktoré IFP vynaložil v týchto oblastiach, údajne dosahujú približne 100 miliónov EUR, pričom Axens údajne nepreplatil svojej materskej spoločnosti viac ako polovicu týchto nákladov. Navrhovateľ sa v dôsledku toho domnieva, že pomoc celku IFP/Axens dosahuje 50 miliónov EUR ročne.

(73) Podľa navrhovateľa vyplýva konkurenčná výhoda zo skutočnosti, že subjekt IFP/Axens nemusí úplne pokrývať náklady na VaV a môže tak vyvíjať tlak na znižovanie trhových cien v príslušných oblastiach. Navrhovateľ sa domnieva, že takáto výhoda vedie k riziku vytláčania ostatných subjektov z trhu.

(74) Podľa navrhovateľa je trh technológií celosvetovým trhom, alebo prinajmenšom európskym. Štátna podpora pre celok IFP/Axens teda nepriaznivo ovplyvňuje obchod vnútri Spoločenstva.

(75) V dôsledku toho si navrhovateľ myslí, že štátna podpora v prospech celku IFP/Axens skutočne predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

(76) Navrhovateľ zdôrazňuje, že pokiaľ je vývoj rafinérskych technológií činnosť blízka trhu, ktorej výsledky sa môžu priamo uvádzať na trh, nespadá do definície predkonkurenčných činností uvedenej v rámci pre VaV z roku 1996. Preto je táto pomoc poskytovaná celku IFP/Axens prevádzkovou pomocou nezlučiteľnou s pravidlami zmluvy o štátnej pomoci.

(77) Navrhovateľ zdôrazňuje, že aj keby sa činnosti celku IFP/Axens pokladali za činnosti predkonkurenčného vývoja, pomoc by prekračovala prípustnú hornú hranicu vymedzenú v rámci pre VaV z roku 1996 pre takéto činnosti, ktorá predstavuje 25 %, a prekročila by aj hranicu 50 % určenú pre priemyselný výskum.

(78) Za predpokladu, že ide o výskumné a vývojové činnosti, tak ako sú vymedzené v rámci pre VaV z roku 1996, navrhovateľ sa domnieva, že motivačný účinok pomoci je diskutabilný. Podľa navrhovateľa pomoc celku IFP/Axens odrádza ostatné subjekty na trhu, aby investovali do VaV v týchto oblastiach, keďže ich príjmy nepriaznivo ovplyvňuje existencia štátnej pomoci a neumožňujú im kompenzovať náklady na VaV.

(79) Navrhovateľ preto dospieva k záveru, že štátna pomoc v prospech celku IFP/Axens je protiprávna a nezlučiteľná so spoločným trhom.

5.2. Pripomienky predložené spoločnosťou Axens

(80) Po prvé, spoločnosť Axens pripomína, že bola založená v roku 2001 s cieľom sústrediť činnosti IFP spojené s postupmi rafinácie a petrochémie a činnosti dcérskej spoločnosti vyrábajúcej katalyzátory do jediného subjektu s obchodným zameraním. Spoločnosť uvádza, že má všetky potrebné útvary (finančný, právny, ľudské zdroje), ktoré jej umožňujú vykonávať svoju činnosť úplne nezávisle, a že jej bežné riadenie je zabezpečované riadiacimi pracovníkmi pod vedením generálneho riaditeľa. Domnieva sa, že jej správna rada prijíma len veľmi obmedzený počet rozhodnutí a že jej akcionár ponecháva jej riadiacim pracovníkom veľkú rozhodovaciu nezávislosť v rozhodovaní o obchodných a výrobných záležitostiach. Spochybňuje teda posúdenie Komisie, podľa ktorého IFP a Axens tvoria jediný hospodársky subjekt.

(81) Po druhé, spoločnosť Axens pripomína, že jej reorganizácia z roku 2001 prebehla v súlade s návrhom, ktorý Komisia výslovne schválila. Domnieva sa, že oprávnene mohla dôverovať platnosti tohto právneho a finančného rámca, ktorého spochybnenie by predstavovalo vážnu prekážku jej rozvoja.

(82) Po tretie, spoločnosť Axens zdôrazňuje, že väčšina subjektov na trhoch technológií a katalyzátorov v oblasti rafinácie a petrochémie využíva kombináciu vnútropodnikového výskumu a výskumu v partnerskej spolupráci. Spoločnosť Criterion, dcérska spoločnosť Shell, má údajne prístup k výskumu spoločnosti Schell; spoločnosť ABB Lummus má vraj dohody so spoločnosťami Chevron a Shell; spoločnosť UOP so spoločnosťou Total a inými subjektmi a spoločnosť Albermale so spoločnosťou ExxonMobil. Spoločnosť Axens uvádza, že jej spolupráca s IFP zapadá do tohto kontextu a bola štruktúrovaná transparentným spôsobom prostredníctvom troch dohovorov o výskume a licencii. Tie sa z hľadiska každej zo strán zakladajú na bežnej obchodnej logike. Spoločnosť Axens sa domnieva, že skutočnosť, že podiel jej obratu venovaný na výdavky v oblasti výskumu je porovnateľný s výdavkami vynaloženými jej konkurentmi, je ďalším ukazovateľom toho, že Axens nijako neťaží zo vzťahov s IFP.

(83) Napokon spoločnosť Axens zdôrazňuje, že je vystavená hospodárskej súťaži s veľmi silnými subjektmi, často aktívne podporovanými štátmi pôvodu. Oddelenie pre energetiku (Department of Energy) v Spojených štátoch totiž poskytuje niekoľko stoviek miliónov dolárov na podporu projektov.

5.3. Pripomienky predložené spoločnosťou UOP

(84) Obchodné sídlo spoločnosti UOP Limited sa nachádza v Spojenom kráľovstve. Spoločnosť má dva výrobné závody, v Spojenom kráľovstve a Taliansku, a pôsobí v sedemnástich členských štátoch. Táto spoločnosť sa špecializuje na projektovanie, inžiniersku činnosť, licencie a služby týkajúce sa výrobných postupov, ako je spracovanie ropy, výroba čistých pohonných látok, odsírenie pohonných látok a petrochemické technológie. Taktiež vyrába katalyzátory, molekulové filtre, absorbenty a ďalšie špecializované zariadenia.

(85) UOP a celok IFP/Axens sú konkurentmi v oblasti technológií výroby a desulfurizácie benzínu, výroby a extrakcie aromatických látok, ako aj v oblasti katalyzátorov pre širokú škálu postupov na výrobu čistých pohonných látok. UOP víta začatie konania vo veci formálneho zisťovania voči pomoci vyplácanej inštitútu IFP a súhlasí s Komisiou, pokiaľ ide o podstatu jej záverov.

(86) Po prvé, UOP pozoruje výraznú zmenu činností IFP za posledné roky. IFP reštrukturalizoval licenčnú činnosť, relatívne bezvýznamnú a otvorenú všetkým spoločnostiam, takým spôsobom, aby priamo konkuroval súkromným subjektom na trhu výrobných postupov. UOP pripomína, že judikatúra Spoločenstva vyžaduje, aby ihneď, ako sa štát rozhodne pôsobiť ako hospodársky subjekt, musí pôsobiť za rovnakých podmienok ako súkromný subjekt. Spoločnosť UOP si v tomto smere myslí, že prevádzkový deficit viac ako 555 miliónov EUR za posledné tri roky nie je pre bežného akcionára prijateľný.

(87) V tejto spojitosti UOP požiadala Komisiu, aby Francúzsku výslovne prikázala pozastaviť verejnú pomoc v prospech IFP v súlade s článkom 11 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 o podmienkach uplatnenia článku 93 Zmluvy o ES (22).

(88) Po druhé sa UOP domnieva, že skutočnosť, že celok IFP/Axens nemusí hradiť všetky svoje výdavky na VaV, jej umožnila nielen získať podstatnú časť trhu s rafinérskymi a petrochemickými technológiami, ale zároveň aj ohrozovať ziskovosť jej konkurentov. UOP okrem toho zdôrazňuje, že blízkosť k trhu a slabá úroveň činností VaV celku IFP/Axens naznačujú slabý motivačný účinok pomoci. UOP sa napokon domnieva, že prípadné poberanie pomoci by bolo vo veľkej miere kompenzované rizikom vytlačenia súkromných subjektov na príslušných trhoch, keďže UOP sa domnieva, že zo strednodobého hľadiska budú musieť súkromné subjekty znížiť svoje výdavky na VaV, aby boli konkurencieschopné v porovnaní s výrazne dotovanými konkurentmi.

(89) Po tretie, spoločnosť UOP súhlasí s posúdením Komisie, podľa ktorého IFP a jeho dcérska spoločnosť Axens tvoria jeden hospodársky subjekt. K tomuto záveru vedie kapitálová štruktúra, riadiaci pracovníci, prednostné vzťahy a miera hospodárskej integrácie IFP a jeho dcérskej spoločnosti Axens. UOP v tejto súvislosti zdôrazňuje, že hospodárska integrácia oboch subjektov sa preukázala tým, že Axens je jediný distribútor technológií, ktoré vyvinul IFP, a prvý i potenciálne jediný adresát výsledkov IFP. Podľa UOP takéto zmluvy dokazujú, že medzi spoločnosťami IFP a Axens jednoznačne existuje vzájomná závislosť, pracujú vo vzájomnej zhode a na trhu majú rovnaké záujmy. Na strane druhej sa UOP domnieva, že IFP ako jediný akcionár spoločnosti Axens môže vymedzovať krátkodobú a strednodobú stratégiu tohto podniku.

(90) Po štvrté sa UOP v súlade s Komisiou domnieva, že na to, aby neexistovala výhoda v prospech celku IFP/Axens, rozpočet IFP venovaný na VaV uskutočňovaný v spolupráci s Axens alebo pre Axens by mal byť financovaný z príjmov získaných na trhu.

(91) Po piate, UOP navrhuje, aby s úmyslom zistenia vzájomného vzťahu medzi činnosťami VaV celku IFP/Axens a kategóriami výskumu vymedzenými v prílohe I rámca pre VaV z roku 1996 Komisia prihliadla na osobitosť trhu s licenciami na technológie výrobných postupov. Táto osobitosť údajne vyplýva zo skutočnosti, že celok IFP/Axens a jeho konkurenti nepredávajú na trhu produkt alebo služby, ale výrobný postup. Podľa UOP skutočnosť, že priemysel zvyčajne označuje vývoj výrobného postupu, ktorý možno uvádzať na trh, pojmom „VaV“, nesmie mať za účinok nezohľadnenie zo strany Komisie to, že tento vývoj predchádza činnostiam VaV, tak ako sú vymedzené v rámci pre VaV z roku 1996. V tejto súvislosti UOP zdôrazňuje, že VaV pre priemysel rafinérskych a petrochemických postupov možno kategorizovať podľa troch etáp: a) etapa základného výskumu, počas ktorej sa vyvíjajú a testujú nové materiály a koncepty výrobných postupov, až kým sa nepreukáže ich princíp (23); b) etapa vývoja výrobných postupov a materiálov, počas ktorej sa objavené koncepcie materiálov a výrobných postupov vyvíjajú s cieľom ich komerčného využitia; c) etapa vývoja využitia, počas ktorej sa vypracúvajú nástroje a ktorá umožňuje predvídať reprodukovateľné výsledky a výrobu materiálov s cieľom ponúknuť výrobný postup v kontexte hospodárskej súťaže.

(92) UOP sa domnieva, že etapy b) a c) sú neoddeliteľnou súčasťou komerčného rozvoja.

(93) Napokon, aj napriek tomu, že spoločnosť UOP súhlasí s posúdením Komisie o hospodárskej jednotnosti IFP a jeho dcérskej spoločnosti Axens, rada by poskytla dodatočné údaje pre prípad, že by Komisia po postupe formálneho vyšetrovania dospela k tomu, že IFP a Axens tvoria dva samostatné hospodárske subjekty. Podľa UOP ponúka trh výrobných postupov neporovnateľné produkty. V dôsledku toho by bolo využitie postupu verejného obstarávania jediným spôsobom na zaručenie, aby Axens platil trhovú cenu za výsledky IFP. UOP sa tak domnieva, že právo prvého odmietnutia predstavuje samo o sebe výhodu, keďže poskytnutím práva prvého odmietnutia spoločnosti Axens sa IFP vzdáva možnosti postúpiť výsledky prostredníctvom verejného obstarávania subjektu s najvyššou ponukou na trhu.

6. STANOVISKO FRANCÚZSKA K PRIPOMIENKAM ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

(94) Stanovisko Francúzska sa týka sťažnosti, ako aj pripomienok UOP.

6.1. Odpoveď na pripomienky UOP

(95) Po prvé, Francúzsko popiera tvrdenie spoločnosti UOP o existencii jediného subjektu IFP/Axens tým, že zdôrazňuje autonómiu spoločnosti Axens vo vzťahu k IFP a skutočnosť, že IFP je výskumný, vzdelávací a dokumentačný inštitút, čím sa zásadne líši od svojej dcérskej spoločnosti Axens a od UOP Limited.

(96) Pokiaľ ide o autonómiu spoločnosti Axens vo vzťahu k IFP, Francúzsko predovšetkým pripomína, že podľa ustálenej judikatúry Spoločenstva nie je vlastnícka štruktúra kapitálu dcérskej spoločnosti ako taká dostatočným kritériom na to, aby sa určilo, či túto dcérsku spoločnosť možno alebo nemožno pokladať za hospodársky autonómnu vo vzťahu k materskej spoločnosti. Aj keď inštitút IFP vlastní spoločnosť Axens do výšky 100 %, na trhu pôsobí úplne nezávisle. Túto nezávislosť potvrdzujú viaceré ukazovatele: a) Axens disponuje autonómnym rozhodovacím postupom a vlastnou finančnou a personálnou organizáciou; b) Axens si slobodne vymedzuje svoju obchodnú politiku, predajné ciele a hrubé marže; c) Axens pôsobí na trhu rafinácie a petrochémie vo vlastnom mene a samostatne a má právomoc uzatvárať zmluvy bez predchádzajúceho schválenia IFP; d) vo vzťahu k IFP je Axens finančne nezávislá v rozsahu právomocí vyhradených a vymedzených v jej stanovách a nie je jediným distribútorom technológií IFP.

(97) Pokiaľ ide o charakter neziskového výskumného inštitútu IFP, Francúzsko opakuje svoje tvrdenie, podľa ktorého je IFP výskumným inštitútom, ktorého hlavným cieľom je vykonávať výskumné činnosti a šíriť výsledky uvedených činností prostredníctvom vzdelávania, publikovania a prevodu technológií, pričom takto dosiahnutý zisk je v celom objeme opäť investovaný do výskumu alebo do šírenia jeho výsledkov.

(98) Po druhé, vzhľadom na to, že zdroje prevedené štátom na IFP nepredstavujú štátnu pomoc v súlade s bodom 2.4. prvým pododsekom rámca pre VaV z roku 1996, Francúzsko popiera tvrdenie spoločnosti UOP, podľa ktorého tieto zdroje (24) predstavujú prevádzkovú pomoc.

(99) Po tretie, podľa UOP takmer celá podpora z verejných zdrojov vyplatená IPF slúži na financovanie prác zameraných na trh a v dôsledku toho nemožno uplatňovať rámec VaV z roku 1996. Francúzsko toto tvrdenie odmieta a pripomína, že IFP vykonáva predovšetkým úlohu všeobecného záujmu zameranú na základný výskum a na využitie jeho výsledkov, ako aj na vzdelávanie a šírenie poznatkov, ktorú nemožno spájať so striktnými cieľmi sledovanými súkromnými subjektmi ako UOP a Axens.

(100) Navyše výskumné práce, ktoré IFP uskutočňuje pre Axens v rámci dohovoru o priemyselnom výskume, sú na jednej strane štúdie o technickej realizovateľnosti a na strane druhej práce priemyselného výskumu. IFP neuskutočňuje pre Axens práce predkonkurenčného výskumu, keďže táto spoločnosť si ich zabezpečuje a financuje sama. Vzhľadom na to, že finančné tabuľky doručené v pripomienkach Francúzska vo februári 2006 potvrdzujú, že IFP plne dodržiava ustanovenia smernice 80/723/EHS, Francúzsko sa domnieva, že dotácia z rozpočtu sa skutočne využíva na to, aby sa úspešne realizovala jeho úloha všeobecného záujmu a financovali sa práce VaV v zmysle rámca pre VaV z roku 1996.

(101) Po štvrté, podľa UOP právo prvého odmietnutia údajne poskytuje výhodu spoločnosti Axens, ktorá za takéto právo neplatí trhovú cenu. Francúzsko zdôrazňuje význam posúdenia celkového hospodárskeho výsledku odmien, ktoré vyplatila spoločnosť Axens inštitútu IFP. Na základe hospodárskej logiky sa v roku 2001 okrem dividend stanovili aj prvky tejto celkovej odmeny (spočívajúcej v odmene vyplatenej v zmysle práva prvého odmietnutia a v poplatkoch vyplatených podľa rámcového licenčného dohovoru a licenčného dohovoru na produkty). Úlohou tejto logiky je zaručiť, že Axens nebude hospodársky ťažiť zo svojho vzťahu s IFP, a zabezpečiť z roka na rok primeranú a stabilnú návratnosť IFP, dostatočne nezávislú od výpočtu vyplývajúceho z aktuálnych predajov Axens, s cieľom vyhnúť sa riziku príliš veľkých výkyvov zdrojov IFP.

(102) Francúzsko trvá na tom, že so zreteľom na trhové podmienky treba posudzovať len túto celkovú odmenu, ktorú Axens skutočne vypláca a ktorú započítava do svojho celkového obratu. S ohľadom na tieto skutočnosti právo prvého odmietnutia spoločnosti Axens nevytvára konkurenčnú výhodu ani nenarúša hospodársku súťaž.

(103) Francúzsko nakoniec odmieta aj tvrdenie, podľa ktorého existencia údajnej protiprávnej štátnej pomoci celku IFP/Axens spôsobuje konkurentom škody a brzdí dynamiku inovácie. Francúzsko zdôrazňuje, že UOP Limited je jediným konkurentom spomedzi mnohých existujúcich subjektov, ktorý Komisii oznámil svoje pripomienky. Francúzsko navyše zdôrazňuje, že nebol predložený žiadny dôkaz o týchto údajných škodách.

(104) Francúzsko sa napokon domnieva, že dynamika inovácie nie je na trhu rafinácie a petrochémie brzdená. Na trhu s licenciami na technológie a katalyzátormi by posúdenie podielov na trhu v tomto smere ukázalo, že skupina UOP má výraznú prevahu. Pokiaľ má niekto na trhu moc, podľa Francúzska je to práve UOP, a nie Axens. Zároveň dodáva, že pokiaľ by sa aj moc UOP na trhu oslabila, toto oslabenie pramení z vlastných strategických chýb UOP, najmä na trhu desulfurizácie, kde UOP odmietla investovať, a teda sa ocitla mimo činnosti, ktorá je veľkým zdrojom príjmov.

6.2. Odpoveď na anonymnú sťažnosť

(105) Po prvé, Francúzsko opäť potvrdzuje, že reorganizácia činností IFP bola Komisii riadne notifikovaná. Listy z roku 2001, ktorými Francúzsko informovalo Komisiu o návrhu internej reorganizácie vedúcej k sústredeniu obchodných činností IFP do dcérskej spoločnosti, skutočne predstavovali notifikácie v zmysle článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES.

(106) Po druhé, Francúzsko pripomína argumenty uvedené v jeho pripomienkach (pozri oddiel 4.3.) a odpovedi na stanovisko UOP (pozri odôvodnenie 95 a nasledujúce), v ktorých odmieta tvrdenie, že IFP a Axens tvoria jednu hospodársku jednotku.

(107) Po tretie, Francúzsko nástojí na skutočnosti, že z výskumných prác IFP uskutočňovaných v rámci strediska výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ majú prospech rozliční priemyselní partneri z viacerých krajín […] (15), a nie výlučne Axens, ako to tvrdí navrhovateľ.

(108) Po štvrté, na rozdiel od tvrdenia navrhovateľa, podľa ktorého viac ako polovicu príjmu spoločnosti Axens tvorí predaj licencií na výrobné postupy a s tým súvisiace poskytovanie služieb, Francúzsko uvádza, že v obrate spoločnosti Axens v rokoch 2003, 2004 a 2005 predstavoval podiel na činnosti „licencie na technológie“ (process licensing) 36 %, 38 % a 31 %.

(109) Po piate, Francúzsko odmieta tvrdenie navrhovateľa, podľa ktorého spoločnosť Axens nemá vlastné prostriedky na výskum. Axens naopak disponuje vlastnými ľudskými a materiálnymi zdrojmi na účely úspešnej realizácie prác v oblasti predkonkurenčného vývoja so zreteľom na ich homologizáciu pred samotným uvedením na trh: softvéry na dimenzovanie, nástroje na simuláciu výrobného postupu, zariadenia na hodnotenie katalyzátorov a absorbentov a pilotné zariadenia na vývoj katalyzátorov a na simuláciu následnosti jednotlivých etáp pred priemyselnou extrapoláciou. Vlastné zdroje umožnili spoločnosti Axens dokončiť aj vývoj produktov a výrobných postupov, ktoré navrhli tretie osoby iné ako IFP.

(110) Po šieste, Francúzsko opäť potvrdzuje, že svojím poslaním a činnosťami má IFP stále charakter neziskového inštitútu, ktorý plne vykonáva svoju úlohu všeobecného záujmu, ktorú mu zveril štát. Toto posúdenie potvrdzuje prevádzka a organizácia IFP a jeho dcérskych spoločností, ktorú IFP navrhol tak, aby sa zabezpečila ich úplná autonómia a nezávislosť. Francúzsko sa preto domnieva, že financovanie neziskového inštitútu IFP nepredstavuje štátnu pomoc podľa bodu 2.4. prvého pododseku rámca pre VaV z roku 1996.

(111) Po siedme, Francúzsko ostro odmieta bod, podľa ktorého by bolo možné prirovnať výskumné činnosti IFP k jednoduchému vývoju „technologických postupov“ (technology process), ktoré môžu obchodné spoločnosti priamo využívať vo svojej priemyselnej výrobe. V tejto veci poskytuje podrobné informácie týkajúce sa vývojových cyklov výrobných postupov a produktov.

(112) Po ôsme sa odvoláva na pripomienky zaslané v nadväznosti na začatie konania o tvrdení navrhovateľa, podľa ktorého nie je odmena výskumných prác realizovaných IFP pre Axens v súlade s trhovými podmienkami (pozri odôvodnenie 60).

(113) Po deviate, Francúzsko odmieta tvrdenie, podľa ktorého suma údajnej pomoci, ktorú získala spoločnosť Axens, dosahuje 50 miliónov EUR za rok 2003, a v tomto smere sa opiera o dodané finančné tabuľky.

(114) Nakoniec sa Francúzsko domnieva, že na rozdiel od tvrdenia navrhovateľa konkurenti Axens vo všeobecnosti dostávajú (priamu alebo nepriamu) podporu z verejných zdrojov na úspešné dokončenie svojich prác VaV. Napríklad skupina UOP dostáva financie na svoje interné programy VaV prostredníctvom National Institute of standards and technologies (NIST). Navyše externe realizuje časť svojho výskumu prostredníctvom partnerstva s inštitútmi, výskumnými laboratóriami a univerzitami, ktoré samotné získavajú verejné zdroje. UOP tak spolupracuje s Pacific Northwest National Laboratory, Argonne National Laboratory, Synchrotron Catalysis Consortium Univerzity Delaware, ako aj s College of Engineering Univerzity Illinois v Urbana Champaign, či s nórskym SINTEF.

7. POSÚDENIE

7.1. Existencia štátnej pomoci

7.1.1. Identifikácia potenciálnych príjemcov

(115) Vo svojich rozhodnutiach z rokov 1996 a 1998 sa Komisia domnievala, že podpora z verejných zdrojov na činnosti VaV realizované inštitútom IFP nespadala do pôsobnosti článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES, keďže inštitút IFP bol neziskovou výskumnou organizáciou, ktorá nevykonávala obchodnú činnosť.

(116) V rozhodnutí o začatí konania však Komisia z dôvodov zhrnutých v odôvodnení 37 tohto rozhodnutia toto posúdenie čiastočne spochybnila. Domnievala sa predovšetkým, že prostredníctvom svojich dcérskych spoločností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat začal IFP vykonávať hospodárske činnosti na trhu rafinérskych a petrochemických technológií, na trhu poradenstva v oblasti ťažby na naftových poliach a v oblasti zavadzaní softvérov na ťažbu ropy, ako aj na trhu technológií úpravy plynu a zachytávania síry (ďalej len „príslušné trhy“). Je preto potrebné preskúmať, či verejná dotácia vyplácaná IFP nie je v konečnom dôsledku štátnou pomocou na príslušných trhoch.

(117) S cieľom stanoviť existenciu štátnej pomoci Komisia pristúpila k identifikácii prípadných príjemcov. Komisia sa domnieva, že pri posudzovaní z hľadiska hospodárskej súťaže nemožno IFP a jeho dcérske spoločnosti Axens, Beicip-Franlab a Prosernat pokladať za samostatné hospodárske subjekty. Opiera sa predovšetkým o priame vlastníctvo inštitútu IFP 100 % kapitálu spoločnosti Axens a 100 % kapitálu spoločnosti Beicip-Franlab a o nepriame vlastníctvo 100 % kapitálu spoločnosti Prosernat.

(118) Pri svojom posudzovaní z hľadiska hospodárskej súťaže Komisia bežne využíva kapitálovú štruktúru ako ukazovateľ nezávislosti podnikov. V tomto smere Komisia pripomína, že zohľadnenie kritéria kapitálovej štruktúry, ako je spresnené v článku 3 ods. 3 prílohy odporúčania pre MSP, umožňuje z kvalifikácie podnikov ako MSP vylúčiť skupiny podnikov, ktorých hospodárska sila prekračuje hospodársku silu MSP. V odporúčaní pre MSP sa pripomína, že podniky sú „prepojené“, pokiaľ jeden podnik vlastní väčšinu hlasovacích práv akcionárov iného podniku. S cieľom určiť nezávislosť podniku sa toto odporúčanie využíva aj v iných oznámeniach Komisie, najmä v usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (25). Kapitálová štruktúra sa spomína aj v článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi („nariadenie ES o koncentráciách“) (26), či dokonca v článku 1 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 772/2004 z 27. apríla 2004 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy o ES na kategórie dohôd o transfere technológií (27).

(119) Okrem kritéria kapitálovej štruktúry Komisia berie do úvahy viaceré údaje, ktoré pri spoločnom zohľadnení potvrdzujú posúdenie Komisie, podľa ktorého IFP a jeho dcérske spoločnosti nie sú oddeliteľné z hľadiska zákazníkov a konkurentov na príslušných trhoch. Ako to vyplýva z rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev vo veci SA Intermills/Komisia (28), „napriek skutočnosti, že každá z troch priemyselných spoločností má právnu subjektivitu oddelenú od bývalej spoločnosti Intermills, všetky tieto spoločnosti spolu tvoria jednu skupinu, v každom prípade pokiaľ ide o pomoc belgických orgánov. So zreteľom na uplatnenie článku 92 Zmluvy o ES Komisia teda oprávnene posudzovala celú skupinu ako jeden ‚podnik‘“.

(120) Pokiaľ ide o úlohy a činnosti IFP a jeho dcérskych spoločností, Komisia konštatuje, že hoci sa hlavný cieľ a štatút IFP odlišujú od hlavného cieľa a štatútu jeho dcérskych spoločností, využitie výsledkov VaV inštitútu IFP na trhu sa uvádza v prioritách vymedzených štátom v jeho zmluve o cieľoch s IFP a zapadá do strategického rámca rozvoja IFP. Ide vlastne o ”dosiahnutie finančnej návratnosti jeho výdavkov na VaV, ktorá umožní zvýšiť intenzitu jeho výskumného úsilia,„ využitím príležitostí, ktoré ponúkajú trhy: — v oblasti „Rafinácia – Petrochémia“ zmluva o cieľoch uvádza, že: „Ambíciou IFP za toto desaťročie je rozšíriť oblasť svojho pôsobenia a zvýšiť podiely na trhoch, aby sa stal neprehliadnuteľným subjektom na svetovej úrovni. […] [Ide o] posilnenie nového pólu zloženého z Priemyselného riaditeľstva IFP a spoločnosti Procatalyse [Axens], ktorý má ťažiť z hnacieho účinku spojeného s predajom licencií a čo najlepšie využívať potenciál VaV inštitútu IFP v tejto oblasti“, — v oblasti „Prieskum – Výroba“„je potrebné od prípadu k prípadu čo najlepšie využívať ‚kompetencie skupiny‘, najmä kompetencie priamych dcérskych spoločností, a vyťažiť z tohto prostriedku všetky možné synergické účinky, aby sa zabezpečilo čo najefektívnejšie pokrytie trhov“ (29).

(121) Pokiaľ ide o kontrolu pracovníkov dcérskych spoločností, Komisia na jednej strane vzala do úvahy prítomnosť riadiacich pracovníkov IFP v rozhodovacích orgánoch dcérskych spoločnosti a na strane druhej centrá rozhodovania o strategickom smerovaní a zásadných rozhodnutiach: — Axens: k 10. novembru 2005 bolo šesť z deviatich členov správnej zároveň riadiacimi pracovníkmi IFP, z toho konkrétne päť členov správnej rady zastávalo funkciu vo výkonnom výbore IFP. Správna rada je jediným orgánom oprávneným schvaľovať ročný rozpočet, ročný investičný plán a ročný finančný plán spoločnosti Axens, pričom investičné výdavky nad 762 000 EUR musí správna rada schváliť. — Beicip-Franlab: k 1. januáru 2003 boli traja zo siedmych členov dozornej rady spoločnosti Beicip-Franlab zároveň riadiacimi pracovníkmi inštitútu IFP. Podľa stanov spoločnosti Beicip-Franlab dozorná rada vykonáva neustálu kontrolu riadenia zo strany výkonnej rady. — Prosernat: k 1. januáru 2003 boli traja z piatich členov správnej rady Prosernat zároveň členmi výkonného výboru IFP. Správna rada spoločnosti Prosernat rozhoduje o strategických plánoch, ročnom rozpočte, vytváraní nových činností a o dohodách spoločných podnikov.

(122) Komisia poznamenáva, že exkluzívne dohody ako dohovory upravené predpismi sa riadia presnými pravidlami, podľa ktorých sa zástupca IFP v správnej rade nezúčastňuje hlasovania o otázkach týkajúcich sa exkluzívnych dohovorov. Vzhľadom na uvedené, aj keď sa zástupca IFP nezúčastňuje hlasovania, ostatní členovia správnej rady, ktorí sú tiež riadiacimi pracovníkmi IFP, sa tohto hlasovania zúčastňujú.

(123) Komisia pripúšťa, že samotné exkluzívne dohody nie sú dôkazom neexistencie autonómie podnikov. Komisia však poznamenáva, že tieto zmluvy majú pre hospodárske činnosti dcérskych spoločností podstatný význam.

(124) Komisia tiež berie do úvahy skutočnosť, že možnosti výskumu v spolupráci s ďalšími podnikmi v oblasti činností dcérskych spoločností sú v exkluzívnych dohodách prísne vymedzené. IFP sa tak môže zapojiť do projektu v oblasti činností predmetných dcérskych spoločností len vtedy, ak ho tie po uplatnení práva prvého odmietnutia (30) nechcú realizovať. Rovnako má aj IFP právo prvého odmietnutia na výskumné práce, ktoré chcú predmetné dcérske spoločnosti uskutočňovať. Len po uplatnení práva prvého odmietnutia zo strany IFP majú predmetné dcérske spoločnosti možnosť ponúknuť výskumný projekt iným spoločnostiam (31). Komisia sa domnieva, že tieto obmedzenia sú ukazovateľom silnej hospodárskej integrácie IFP a predmetných dcérskych spoločností.

(125) Komisia okrem toho zvážila existenciu zmlúv o poskytovaní predovšetkým priestorov a personálu: — v prípade Axens: priestory, podniková reštaurácia, personál, administratíva, — v prípade Beicip-Franlab: pokladňa, personál, — v prípade Prosernat: právne a finančné služby.

(126) Pokiaľ ide o otázku vnímania IFP a jeho dcérskych spoločností na príslušných trhoch, Komisia sa domnieva, že viaceré údaje naznačujú, že IFP a predmetné dcérske spoločnosti sú podľa ich zákazníkov a konkurentov na trhu spoločne prítomné a majú spoločný imidž. Okrem zmienky o „IFP Group Technologies“ v logu spoločností Axens a Prosernat existujú aj priame prepojenia medzi internetovými stránkami predmetných dcérskych spoločností a internetovou stránkou IFP. Internetové stránky spoločností Axens a Prosernat sa zmieňujú o úsilí VaV inštitútu IFP v ich oblasti činností (32). Okrem toho sa kancelária Beicip-Franlab v Bahrajne nazýva „IFP Middle East Consulting“, pričom IFP a Axens sa spoločne zúčastňujú rozličných konferencií (33). V reklamách a publikáciách (34), ako aj na internetových stránkach subjektov sektora (35) Komisia taktiež zaznamenala viaceré odkazy na jediný subjekt IFP/Axens.

(127) Komisia napokon poznamenáva prekrývanie oblastí činností IFP a dcérskych spoločností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat, čo ju len utvrdzuje v potrebe pokladať skupinu IFP za jeden podnik.

(128) Na záver, cieľ využitia výsledkov VaV je centrom stratégie vývoja IFP, tak ako sa to spresňuje v jeho zmluve o cieľoch so štátom. Okrem toho vlastníctvo kapitálu dcérskych spoločností a prítomnosť riadiaceho personálu IFP vo vedení dcérskych spoločností potvrdzujú právnu a faktickú kontrolu IFP nad predmetnými dcérskymi spoločnosťami. Napokon aj exkluzívne dohody medzi IFP a predmetnými dcérskymi spoločnosťami v oblastiach podstatných pre ich činnosti svedčia o hospodárskej integrácii prítomných subjektov. Spoločný imidž a prítomnosť IFP a jeho dcérskych spoločností na príslušných trhoch sú toho dodatočným ukazovateľom. Následne sa Komisia domnieva, že vzhľadom na rozhodovaciu prax a judikatúru Súdneho dvora nemôžu byť predmetné dcérske spoločnosti ako hospodárske subjekty na príslušných trhoch oddeľované od ich materskej spoločnosti IFP.

(129) So zreteľom na uvedené sa Komisia domnieva, že príjemcami údajnej štátnej pomoci sú subjekty IFP, Axens, Beicip-Franlab a Prosernat, pokiaľ ide o ich činnosti na trhu rafinérskych a petrochemických technológií, na trhu poradenstva v oblasti ťažby na naftových poliach a zavádzania softvérov na ťažbu ropy, ako aj na trhu technológií úpravy plynu a zachytávania síry.

7.1.2. Stanovenie selektívnej výhody financovanej zo štátnych zdrojov

(130) Vzhľadom na to, že bolo preukázané, že IFP prostredníctvom svojich dcérskych spoločností Axens, Beicip-Franlab a Prosernat vykonáva hospodárske činnosti, môže podpora poskytovaná štátom inštitútu IFP v oblastiach činností troch dcérskych spoločností spadať do článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

(131) Otázka, na ktorú musí Komisia odpovedať skôr, než dospeje k záveru, že konkurenčná výhoda existuje, je tá, či z verejného financovania IFP vyplývajú výhody aj pre jeho hospodárske činnosti na príslušných trhoch. Vo svojom novom rámci Spoločenstva pre štátnu pomoc na výskum, vývoj a inovácie (36) z roku 2006, ktorý odzrkadľuje pozíciu Komisie k tejto otázke Komisia v tomto smere spresnila svoj výklad pojmu pomoci v prípade, že jeden a ten istý subjekt vykonáva tak hospodárske, aj nehospodárske činnosti: „V prípade, že ten istý subjekt vykonáva činnosti hospodárskej a nehospodárskej povahy, s cieľom zabrániť krížovej dotácii hospodárskej činnosti nebude verejné financovanie nehospodárskych činností spadať do článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES, ak je možné tieto dva druhy činností a ich financovanie jasne oddeliť. Dôkazom toho, že náklady boli pridelené správne, môžu byť ročné účtovné závierky univerzít a výskumných organizácií.“ (37).

(132) Inými slovami, Komisia musí stanoviť, či existuje krížová dotácia hospodárskych činností prostredníctvom financovania štátom nehospodárskych činností IFP. Na to Komisia pristúpila k preskúmaniu účtov IFP s cieľom identifikovať prípadnú sumu verejných dotácií použitú na hospodárske činnosti. V skutočnosti sú IFP a jeho predmetné dcérske spoločnosti odlišnými právnymi subjektmi, a tak sú ich účty oddelené. Komisia sa domnieva, že ak existuje dotácia hospodárskych činností, tá vyplýva z úrovne odmien, ktoré vyplácajú predmetné dcérske spoločnosti materskej spoločnosti, čo sa odráža v účtoch IFP.

(133) Po prvé, Komisia berie na vedomie, že rozpočet IFP je usporiadaný podľa typov činností na sedem stredísk výsledkov, čo skutočne umožňuje účtovne oddeliť činnosti VaV, vzdelávania, šírenia poznatkov a riadenia pokladne IFP.

(134) V tejto spojitosti sa Komisia domnieva, že relevantnými účtami v rámci jej skúmania sú účty strediska výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“, pokiaľ ide o činnosti v oblasti rafinérskych a petrochemických technológií, ako aj o činnosti v oblasti technológií zachytávania síry, a účty strediska výsledkov „Prieskum – Produkcia“, pokiaľ ide o činnosti poradenstva v oblasti ťažby na naftových poliach a zavádzania softvérov na ťažbu ropy, ako aj o činnosti v oblasti úpravy plynu. Komisia sa domnieva, že verejné financovanie projektov realizovaných v rámci položky „Exploračný výskum“ nespadá do rozsahu jej skúmania, keďže tieto projekty patria do základného výskumu v zmysle prílohy I rámca pre VaV z roku 1996, sú vysoko rizikové a nie sú určené pre presnú oblasť.

(135) Po druhé, Komisia sa domnieva, že systém analytického účtovníctva zavedený v IFP skutočne umožňuje priradenie výnosov (mimo dotácie z rozpočtu štátu) a nákladov v rámci každého strediska výsledkov. V tejto veci poznamenáva, že analytické účtovníctvo IFP sa zakladá na pojme projektu. Projekty sú zoskupené podľa stredísk výsledkov. V rámci každého strediska výsledkov sú projekty zatriedené podľa segmentov alebo typov. Priradenie nákladov a výnosov v každom stredisku výsledkov sa robí podľa jednotlivých projektov. Komisia okrem toho poznamenáva, že rozpočet a účtovné závierky IFP podliehajú externej a nezávislej kontrole dvoch audítorov.

(136) Po tretie, Komisia poznamenáva, že strediská výsledkov disponujú vlastnými príjmami, pričom dotácia z rozpočtu štátu nie je analyticky pridelená strediskám výsledkov. Z toho prípadne vyplýva účtovný deficit medzi výnosmi a nákladmi, ktoré sú im pridelené. Vlastné príjmy zahŕňajú odmeny za služby, poplatky za licencie a dividendy vyplácané dcérskymi spoločnosťami.

(137) Po štvrté, Komisia konštatuje, že všetky výdavky vynaložené IFP na daný projekt sú zohľadnené a zahŕňajú nielen náklady, ktoré možno priamo pripočítať k projektu (nákup potrieb a neodpisovaného drobného majetku, externé služby, cestovné výdavky, poistenie, dokumentácia, údržba a prenájom vzťahujúce sa na projekt), ale tiež nepriame náklady (mzdy a sociálne príspevky zamestnancov, odpisy hmotného a nehmotného majetku, režijné náklady). Nepriame náklady boli pripočítané úmerne k počtu zamestnancov * na hodinu v závislosti od hodinovej sadzby vypočítanej podľa kategórie zohľadňovaného personálu (inžinieri, technickí pracovníci atď.). Komisia sa domnieva, že táto metóda pripočítania je vzhľadom na skúmané činnosti objektívna a relevantná z účtovného hľadiska.

(138) Po piate, Komisia poznamenáva, že náklady na horizontálne projekty realizované v rámci stredísk výsledkov v segmentoch „Profesijné vybavenie“ a „Podporné činnosti“ sa tiež odrážajú na úrovni každého projektu buď priamo, alebo úmerne k celkovým nákladom segmentu, ku ktorému patria (získanie kompetencií alebo priemyselný výskum).

(139) Nakoniec Komisia berie na vedomie, že poskytnuté služby uvedené v odôvodnení 125 sú predmetom dohovorov medzi IFP a predmetnými dcérskymi spoločnosťami. Tieto služby fakturuje IFP podľa svojich celkových nákladov a pripočítava ich príslušným strediskám výsledkov.

(140) Komisia je teda schopná vyvodiť záver, že náklady stredísk výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ a „Prieskum – Produkcia“ skutočne odrážajú celkové náklady činností IFP na príslušných trhoch.

(141) Vzhľadom na uvedené Komisia berie na vedomie, že neexistuje presná zhoda medzi strediskami výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ a „Prieskum – Produkcia“ na jednej strane a oblasťami činností predmetných dcérskych spoločností na strane druhej. Inými slovami, ak prevezmeme terminológiu použitú v dohovoroch o výskume, strediská výsledkov zoskupujú činnosti vo výhradných, ale aj v nevýhradných oblastiach dcérskych spoločností.

(142) Stredisko „Rafinácia – Petrochémia“ na jednej strane zahŕňa činnosti VaV inštitútu IFP v oblasti technológií zachytávania síry, ktorej výsledky využíva dcérska spoločnosť Prosernat, v oblasti rafinérskych a petrochemických technológií, ako aj technológií GTL (gas to liquid = plyn na tekutinu), esterov rastlinných olejov na naftu, ktorej výsledky využíva dcérska spoločnosť Axens, ako aj v oblasti CTL (coal to liquid = uhlie na tekutinu), biomasy (mimo esterov rastlinných olejov na naftu) a výroby vodíka, ktorej výsledky sa využívajú v spolupráci s inými priemyselnými partnermi.

(143) Na druhej strane, stredisko „Prieskum – Produkcia“ zahŕňa práce VaV inštitútu IFP v oblasti poradenstva pri ťažbe na naftových poliach a zavádzania softvérov na ťažbu ropy, ktorej výsledky využíva dcérska spoločnosť Beicip-Franlab, v oblasti technológií úpravy plynu, ktorej výsledky využíva dcérska spoločnosť Prosernat, ale aj v oblasti a zachytávania CO2 a prepravy vodíka, ktorej výsledky sa využívajú v spolupráci s inými priemyselnými partnermi.

(144) Komisia navyše berie do úvahy skutočnosť, že viaceré projekty realizované v strediskách výsledkov „Rafinácia – Petrochémia“ a „Prieskum – Produkcia“ v segmente „Získavanie kompetencií“ patria do základného výskumu v zmysle prílohy I rámca pre VaV z roku 1996 a ich výsledky sa vo veľkej miere šíria medzi podnikmi Spoločenstva bez diskriminácie. Cieľom týchto projektov hľadanie nových myšlienok prostredníctvom kreatívneho výskumu vo veľkom predstihu, ako aj rozvoj kompetencií. Francúzsko predložilo Komisii zoznam projektov realizovaných v týchto segmentoch a ich opisy. Komisia navyše berie na vedomie, že IFP šíri výsledky týchto prác prostredníctvom niekoľkých nástrojov, akým je jeho vlastný voľne online dostupný vedecký časopis Oil & Gas Science and Technology, organizácia kongresov a účasť na nich, publikovanie diel, partnerstvo s ďalšími výskumnými strediskami a dohľad nad doktorskými prácami.

(145) So zreteľom na údaje uvedené v odôvodneniach 133 a 139 sa Komisia domnieva, že systém analytického účtovníctva IFP umožňuje spätne vysledovať všetky vynaložené náklady a prijaté odmeny súvisiace s hospodárskymi činnosťami. Komisia však poznamenáva, že pri súčasnom usporiadaní účtov IFP si odlíšenie hospodárskych a nehospodárskych činností vyžaduje presnú analýzu účtov stredísk výsledkov podľa jednotlivých projektov. Domnieva sa teda, že v budúcnosti bude musieť IFP usporiadať a zverejniť svoje účty tak, aby jasne oddelil svoje hospodárske činnosti od tých nehospodárskych, napríklad zoskupením hospodárskych činností v rámci jedného strediska výsledkov, v súlade so zásadami ustanovenými v smernici 2006/111/ES.

(146) Po preskúmaní účtov stredísk výsledkov IFP je Komisia schopná určiť sumu nákladov na projekty VaV, ako aj vlastných zdrojov IFP v exkluzívnych oblastiach činností dcérskych spoločností Axens a Prosernat, teda v oblasti rafinérskych a petrochemických technológií, technológií GTL a esterov rastlinných tukov na naftu, ako aj technológií na úpravy plynu a zachytávanie síry: Tabuľka 1 (EUR) 2003 2004 2005 2006 Náklady […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Vlastné zdroje […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Účtovný deficit […] (**) […] (**) […] (**) […] (**)

(147) Keďže tieto údaje naznačujú účtovný deficit, obchodné činnosti IFP v oblastiach v oblasti rafinérskych a petrochemických technológií, technológií GTL a esterov rastlinných tukov na naftu, ako aj technológií na úpravu plynu a zachytávanie síry nie sú plne financované z vlastných zdrojov, a teda IFP získava financie od štátu. To predstavuje selektívnu výhodu financovanú zo štátnych zdrojov.

(148) Súhrnný deficit za obdobie 2003 – 2006 dosahuje v prípade oboch príslušných trhov sumu [nižšiu ako 50 miliónov EUR] (15). Táto suma je v každom prípade výrazne nižšia ako suma, ktorú uviedla spoločnosť UOP.

(149) Činnosti IFP v oblasti poradenstva pri ťažbe na naftových poliach a zavádzania softvérov na ťažbu ropy si vyžadujú osobitnú zmienku. Komisia totiž poznamenáva, že v dohovore o vývoji medzi IFP a jeho dcérskou spoločnosťou Beicip-Franlab, zmenenom a doplnenom dodatkom podpísaným 16. decembra 2005, so spätnou platnosťou od 1. januára 2005, sa ustanovuje, že Beicip-Franlab uhrádza IFP všetky náklady, aktualizované podľa zákonnej úrokovej sadzby, na práce vykonávané inštitútom IFP v oblasti činností Beicip-Franlab vrátane výskumných prác na algoritmoch, modeloch a metodológiách. Navyše Komisia preverila odmeny vyplácané spoločnosťou Beicip-Franlab inštitútu IFP v rokoch 2003 a 2004 a konštatuje, že tie vo veľkej miere pokrývajú náklady na práce vykonané inštitútom IFP v exkluzívnej oblasti jeho dcérskej spoločnosti.

(150) Komisia preto môže dospieť k záveru, že práce IFP a Beicip-Franlab sú plne financované z príjmov získaných na trhu poradenstva v oblasti ťažby ropy na naftových poliach a zo zavádzania softvérov na ťažbu ropy. Na tomto trhu preto spoločnosti IFP a Beicip-Franlab nemajú konkurenčnú výhodu.

7.1.3. Záver o existencii pomoci

(151) Na záver, niektoré činnosti IFP presahujú rámec nehospodárskych činností, pokiaľ umožňujú ich komerčné využitie zo strany jeho dcérskych spoločností. Komisia vskutku dospela k záveru, že predmetné dcérske spoločnosti nemožno pokladať za subjekty nezávislé od ich materskej spoločnosti, keďže ich činnosti sú začlenené do stratégie rozvoja IFP, kde IFP vykonáva nielen právnu, ale aj faktickú kontrolu, kde exkluzívne dohody svedčia o silnej hospodárskej integrácii a kde majú IFP a predmetné dcérske spoločnosti spoločný imidž u subjektov v príslušných sektoroch.

(152) Okrem toho vo vzťahu k svojim obchodným činnostiam (s výnimkou oblasti činností dcérskej spoločnosti Beicip-Franlab) IFP disponuje čiastočným verejným financovaním, čo predstavuje selektívnu výhodu, keďže sa poskytuje len jednému podniku. Toto financovanie možno navyše pripísať štátu.

(153) Komisia sa domnieva, že v oblastiach činností spoločností Axens a Prosernat sú splnené aj iné kritériá existencie pomoci.

(154) Komisia sa domnieva, že každý príspevok na činnosti v oblastiach činností Axens a Prosernat posilňuje konkurenčné postavenie IFP a jeho dcérskych spoločností a potenciálne má za následok narušenie hospodárskej súťaže.

(155) Pokiaľ ide o oblasť činností IFP a Axens, Komisia berie na vedomie informácie oznámené Francúzskom a opätovne uvedené v stanovisku spoločnosti Axens, ktorých cieľom bolo preukázať vysokú sumu dodatočných nákladov na výskum financovaných dcérskou spoločnosťou Axens z vlastných zdrojov, najmä v porovnaní s inými podnikmi v sektore. Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že neexistenciu výhody nemožno z tejto vysokej sumy vyvodiť, keďže analýza účtov IFP jasne ukazuje účtovný deficit medzi nákladmi a zdrojmi v oblasti činností Axens.

(156) Pokiaľ ide o oblasť činností IFP a Prosernat, Komisia berie na vedomie pripomienky Francúzska, podľa ktorých spolupráca na väčšine projektov realizovaných v oblasti výskumu a ťažby ropy je otvorená bez diskriminácie mnohým priemyselným partnerom. Napriek tomu je však pravda, že projekty závisia od exkluzívnych dohôd medzi IFP a Prosernat a že z tohto dôvodu je spolupráca s inými priemyselnými partnermi prísne vymedzená a ohraničená. Pre spoločnosť Prosernat z toho vyplýva selektívna výhoda financovaná zo štátnych zdrojov.

(157) Toto narušenie hospodárskej súťaže môže navyše ovplyvniť obchod v rámci Spoločenstva, keďže sektory činností predmetných dcérskych spoločností zahŕňajú konkurenčné trhy na celosvetovej úrovni. Trh rafinérskych a petrochemických technológií je trhom celosvetového rozmeru, otvoreným hospodárskej súťaži od 50. rokov. Konkurentmi IFP a Axens na tomto trhu sú hlavne podniky UOP, Chevron, Lummus, Shell, ExxonMobil, Haldor Topsoe a ConocoPhillips. Na trhu technológií úpravy plynu a zachytávania síry konkurujú IFP a Prosernat dodávateľom zariadení na úpravu plynu, akými sú spoločnosti KCC, KPS, SIIRTEC-NIGI, Hanover Maloney, Frames, TDE a GPS, prenajímateľom licencie na technológiu úpravy kyslého plynu, ako sú UOP, ExxonMobil, Shell Global Solutions, BASF, Eneos a Huntsman, ako aj špecialistom na síru, ako sú Jacobs, Black & Veath Pritchard, Lurgi, Parsons, Technip-KTI, SIIRTEC-NIGI, CBI &TPA.

(158) V dôsledku toho Komisia zamieta argument predložený Francúzskom, podľa ktorého nie sú prítomné všetky prvky potrebné na kvalifikovanie podpory z verejných zdrojov na činnosti IFP a jeho dcérskych spoločností ako štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

(159) Komisia napokon spresňuje, že otázku existencie dodatočnej štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES v dôsledku nového štatútu EPIC a údajnej neobmedzenej záruky štátu v prospech IFP vyplývajúcej z tohto štatútu (38), Komisia skúma samostatne v rámci iného konania (NN 11/08). Dôvodom tohto samostatného skúmania je predovšetkým uvedený nový štatút EPIC, ku zmene ktorého došlo relatívne nedávno v porovnaní so všetkými opatreniami, ktoré skúma toto rozhodnutie.

7.2. Zákonnosť pomoci

(160) Komisia preukázala, že IFP a jeho dcérske spoločnosti Axens a Prosernat disponujú selektívnou výhodou financovanou zo štátnych zdrojov. Táto výhoda vyplýva z nepokrytia činností VaV v oblastiach činností Axens a Prosernat z ich vlastných zdrojov. Nepokrytie nákladov IFP v oblastiach spoločností Axens a Prosernat vyplýva z prevodových mechanizmov v rámci skupiny, tak ako sú stanovené v exkluzívnych dohodách medzi IFP a Axens a/alebo IFP a Prosernat. V dôsledku toho sa Komisia domnieva, že existencia pomoci vyplýva zo súbežnej existencie obchodných dcérskych spoločností a podpisu exkluzívnych dohôd medzi týmito dcérskymi spoločnosťami a materskou spoločnosťou, keďže tieto dohody nezaručujú úplné pokrytie nákladov zo strany Axens a Prosernat na práce vykonávané inštitútom IFP. Pripomíname, že dohody medzi IFP a Axens nadobudli účinnosť 1. januára 2001 a dohody medzi IFP a Prosernat 1. januára 2002.

(161) Komisia berie na vedomie pripomienky predložené Francúzskom a zhrnuté v oddiele 4.1., predovšetkým tie, ktoré odzrkadľujú jeho presvedčenie, že podstatu štrukturálnych a zmluvných zmien notifikovalo Komisii v roku 2001. Komisia si však myslí, že vývoj obchodnej činnosti IFP prostredníctvom jeho dcérskych spoločností nadobudlo od roku 2001 taký rozsah, ktorý významne mení každé predchádzajúce hospodárske a právne posúdenie. Komisia tak nástojí na svojom hodnotení, ktoré podrobne opísala v bode 3.2. rozhodnutia o začatí konania v súvislosti s protiprávnosťou pomoci, podľa ktorého treba predmetnú pomoc pokladať za protiprávnu od dátumu uplynutia platnosti rozhodnutia z roku 1998, teda od 1. januára 2003.

(162) Komisia berie na vedomie pripomienky Francúzska a spoločnosti Axens týkajúce sa situácie legitímnej dôvery, ktorá u príjemcov vznikla. Vzhľadom na už uvedené a ďalej nasledujúce údaje, na základe ktorých Komisia dospela k záveru, že pomoc priznaná IFP a jeho dcérskym spoločnostiam je zlučiteľná so spoločným trhom, nie je potrebné, aby sa Komisia k tejto otázke vyjadrovala.

7.3. Žiadosť o výslovný príkaz na pozastavenie

(163) Komisia nepodporila žiadosť spoločnosti UOP týkajúcu sa vydania príkazu, podľa ktorého by bolo Francúzsko nútené pozastaviť vyplácanie všetkej protiprávnej pomoci. Podpora z verejných zdrojov poskytovaná inštitútu IFP totiž predstavuje hlavný zdroj financovania iných ako hospodárskych činností IFP a jeho dcérskych spoločností Axens a Prosernat, napríklad činnosti vzdelávania, základného výskumu a spolupráce VaV, ako aj šírenie výsledkov VaV, ktoré Komisia v zásade pokladá za nehospodárske a ktoré predstavujú viac ako 90 % podpory z verejných zdrojov poskytovanej inštitútu IFP. Na strane druhej sa Komisia domnieva, že takéto rozhodnutie by nebolo vhodné, keďže je rozumné predpokladať zlučiteľnosť aspoň jednej časti pomoci.

7.4. Základ na preskúmanie zlučiteľnosti pomoci

(164) Pred preskúmaním etáp výskumu ustanovených v rámci pre VaV z roku 1996 musí Komisia stanoviť, či činnosti vykonávané IFP, ktoré sú predmetom štátnej pomoci, skutočne patria do výskumu a vývoja. V tejto súvislosti sa Komisia odvoláva na príručku Frascati (39), v ktorej sú uvedené definície VaV a klasifikácií činností, z ktorých pozostávajú.

(165) Táto príručka ponúka kritériá umožňujúce odlíšiť VaV od súvisiacich vedeckých, technologických a priemyselných činností. Základným kritériom uvedeným v príručke je existencia nezanedbateľného prvku novosti a rozptýlenie vedeckej a/alebo technologickej neistoty v zmysle VaV.

(166) Doplňujúce kritériá spočívajú najmä v cieľoch projektu, neznámom charaktere javov, štruktúr alebo vzťahov, ktorých sa projekty týkajú, v novosti uplatnenia už získaných poznatkov alebo techník, vo veľkej pravdepodobnosti, že projekty vyústia do nového (širšieho alebo hlbšieho) pochopenia javov, vzťahov a zásad úpravy, ktoré môžu zaujať viac ako jednu organizáciu, v skutočnosti, že výsledky možno patentovať, v type osôb pridelených k projektom, vo využívaných metódach, vo všeobecnom charaktere záverov a výsledkov projektu, prípadne v bežnom zaradení projektu do ďalších kategórií činností.

(167) V príručke Frascati sa tiež upresňuje, že „ak je hlavným cieľom prác priniesť nové technické zlepšenia produktu alebo postupu, tak sa na nich definícia VaV vzťahuje. Ak je naopak produkt, postup alebo prístup do veľkej miery ‚určený‘ a ak je hlavným cieľom nájsť uplatnenie, vypracovať plány predvýroby alebo zabezpečiť, aby výrobný či kontrolný systém dobre fungoval, nejde o VaV“.

(168) Komisia poznamenáva, že činnosti uskutočňované inštitútom IFP v spolupráci s jeho dcérskou spoločnosťou Axens sa týkajú vývoja nových postupov a nových produktov (katalyzátory, absorbenty) pre výrobu palív, pohonných látok a petrochemických medziproduktov zo všetkých prístupných zdrojov uhlíka za nižšie náklady a pri zohľadňovaní životného prostredia. Komisia poznamenáva, že činnosti vykonávané IFP v spolupráci s jeho dcérskou spoločnosťou Prosernat sa týkajú vývoja nových postupov a zariadení na úpravu zemného plynu a zachytávanie síry.

(169) V tejto súvislosti nový prvok projektov spočíva v komponentoch, ich vzťahoch a/alebo charakteristikách cieľových postupov či produktov. V každom projekte sú identifikované blokujúce momenty. Na ilustráciu, IFP uskutočnil projekt s cieľom vyvinúť nový výrobný postup parafínových základov s vysokým oktánovým číslom z ťažších šarží ako tie, ktoré sa spracúvajú v súčasnosti, čím sa umožní vyriešiť problematiku zníženia obsahu aromatických látok pool benzínu.

(170) Komisia zároveň berie do úvahy skutočnosť, že práce, ktoré dostávajú podporu z verejných zdrojov, predchádzajú homologizácii postupov a produktov. Ďalej poznamenáva, že výsledky vykonávaných projektov majú široký dosah a sú patentované, že personál pridelený na tieto projekty sa skladá hlavne z vedeckých a technických pracovníkov, pričom metódy sa zakladajú na experimentovaní, interpretácii a modelovaní. Komisia napokon konštatuje, že činnosti rovnakého typu vykonávané inými subjektmi v sektore sa zvyčajne klasifikujú ako výskumné činnosti (40).

(171) Na záver Komisia nemôže prijať argument navrhovateľa, v ktorom sa tvrdí, že činnosti, ktorých sa týka toto konanie, nemožno kvalifikovať ako činnosti VaV. Komisia sa naopak domnieva, že činnosti vykonávané IFP v spolupráci s jeho dcérskymi spoločnosťami skutočne spadajú do VaV.

(172) Pokiaľ ide o štátnu pomoc na práce VaV, platnými pravidlami na posúdenie zlučiteľnosti sú pravidlá týkajúce sa štátnej pomoci pre výskum a vývoj. Keďže sa pomoc, ktorá vyplýva z existencie dcérskych obchodných spoločností, s ktorými IFP uzatvoril exkluzívne dohody v období od 1. januára 2001 do 1. januára 2003, pokladá za protiprávnu od 1. januára 2003, platné pravidlá na posúdenie zlučiteľnosti sú ustanovené v rámci pre VaV z roku 1996.

7.5. Zlučiteľnosť pomoci

7.5.1. Etapy výskumu

(173) Príloha I rámca pre VaV z roku 1996 ponúka definíciu priemyselného výskumu a činností: a) priemyselný výskum sa skladá z plánovaného výskumu alebo kritického bádania „zameraného na získanie nových poznatkov, pričom cieľom je použiteľnosť týchto poznatkov pri vývoji nových produktov, postupov alebo služieb alebo pri podstatnom vylepšení existujúcich produktov, postupov alebo služieb“; b) činnosti predkonkurenčného vývoja majú za cieľ „konkretizáciu výsledkov priemyselného výskumu v pláne, schéme alebo nákrese nových produktov, postupov alebo služieb určených na predaj alebo používanie vrátane vyhotovenia prvého prototypu, ktorý sa nebude môcť komerčne využiť. Okrem toho môže zahŕňať koncepčnú formuláciu alebo nákres iných produktov, postupov alebo služieb, ako aj úvodné predstavenie projektov alebo pilotných projektov pod podmienkou, že tieto projekty sa nebudú môcť zmeniť alebo použiť na priemyselné aplikácie alebo komerčné účely. Nezahŕňa rutinné alebo periodické zmeny existujúcich výrobkov, výrobných liniek, výrobných postupov, služieb a iných prebiehajúcich operácií, aj keď tieto zmeny môžu znamenať zlepšenia“.

(174) V tejto spojitosti Komisia skúmala cyklus a rozdelenie prác vyplývajúcich z dohovoru o priemyselnom výskume, ktorý zaväzuje IFP a jeho dcérsku spoločnosť Axens, ako aj úplné zoznamy a opisy projektov uskutočnených v rokoch 2003 až 2006, ktoré dodalo Francúzsko:

(175) IFP uskutočňuje výskumné práce (VP). Tieto práce majú za cieľ zabezpečiť realizovateľnosť syntetickej cesty a zodpovedajú štúdiám realizovateľnosti, ktoré predchádzajú prácam priemyselného výskumu v zmysle rámca pre VaV z roku 1996: a) pokiaľ ide o katalyzátory, pripravia sa vzorky z malých množstiev (rádovo v gramoch), často vo forme prášku, a tie sa testujú, aby sa preskúmali chemické reakcie. Táto etapa vedie k opisu výrobného postupu umožňujúceho prípravu vzorky katalyzátora, ktorý sa vyznačuje požadovanou aktivitou a/alebo selektivitou; b) pokiaľ ide o technológie alebo postupy, realizovateľnosť je určená na základe digitálnych simulácií, písomných štúdií schém a experimentov s konceptmi.

(176) Navyše sa predbežne skúma situácia v oblasti patentov, aby sa zaručilo, že výskum má inovačný charakter. Po týchto prácach IFP predkladá vedeckú a technickú dokumentáciu svojej dcérskej spoločnosti, ktorá uplatňuje svoje právo prvého odmietnutia.

(177) V prípade, že má Axens záujem pokračovať vo výskumoch na základe takejto dokumentácie, IFP vykonáva práce priemyselného výskumu (PPV) „s cieľom získať nové poznatky alebo zdokonalenia, ktoré umožnia vyvinúť nové postupy, produkty alebo technológie či zdokonaliť už existujúce“ (41). Tieto práce zahŕňajú štúdiu nových syntetických ciest alebo ich zdokonaľovania na úrovni, ktorá nesúvisí s priemyselnou úrovňou. Komisia sa domnieva, že sa zameriavajú na overovanie konceptov a patria do priemyselného výskumu v zmysle rámca pre VaV z roku 1996: a) pokiaľ ide o katalyzátory, táto etapa zahŕňa experimentovanie s novými syntetickými cestami. Formulácia definovaná počas výskumných prác sa testuje na vzorkách, ktoré sú rádovo v kilách, pričom táto zmena množstva prináša poväčšine rozdiely štruktúry a vlastností. Vykonáva sa hodnotenie a podrobné analýzy odpadov vyprodukovaných získaným katalyzátorom, pričom sa skúmajú sa účinky inhibičných zlúčením a jedov; b) pokiaľ ide o postupy, práce priemyselného výskumu sa zameriavajú na štúdium základných prvkov technológií, vhodných podmienok na použitie katalyzátora a prvkov dimenzovania reakčného systému. Na základe zmapovania generovaných výsledkov sa zhotoví digitálny model.

(178) Po prácach priemyselného výskumu odovzdá IFP dokumentáciu o katalyzátore alebo postupe svojej dcérskej spoločnosti. V tomto štádiu sa Axens môže rozhodnúť pokračovať vo vývoji prácami predkonkurenčného vývoja (PPV), aby pripravila priemyselné využitie. Práce tejto etapy zahŕňajú testy a konsolidáciu výsledkov prác etapy opísanej v odôvodnení 0 o reprezentatívnych prototypoch výrobného reťazca: a) pokiaľ ide o katalyzátory, skúšobná vzorka produktu sa vyrobí v reprezentatívnej mierke výrobného reťazca, pričom sa upravia výrobné postupy, ktoré sú výsledkom prác priemyselného výskumu. Táto úprava oprávňuje prípadné zmeny surovín z dôvodu nákladov, hygieny, bezpečnosti alebo životného prostredia. Testujú sa prototypy s referenčnou šaržou a menia sa tak, aby sa dosiahli požadované výsledky. Vykonávajú sa testy, aby sa doplnilo mapovanie výsledkov katalyzátora. Len v tomto štádiu sa rozhoduje o voľbe analyzátorov a zariadení; b) pokiaľ ide o postupy, vykoná sa štúdia analýzy rizík; vyhotovia sa výrobné schémy postupov alebo kombinácií postupov a biela kniha postupov spresňujúca riadenie udalostí.

(179) Ďalej sa ustanoví výbor expertov na stanovenie a schválenie etáp homologizácie produktu alebo postupu. Až po homologizácii, ktorá umožňuje preveriť, či boli environmentálne a bezpečnostné požiadavky skutočne zohľadnené, sa prijme rozhodnutie o uvedení postupu a/alebo produktu na trh a či sa môže produkt a/alebo postup stať predmetom výrobnej premiéry (42). Takýmto spôsobom sa produkty a postupy, ktoré sú výsledkom týchto prác, uvádzajú na trh až po ich homologizácii a nie sú predmetom výrobnej premiéry v rámci týchto prác.

(180) Komisia sa domnieva, že tieto práce nemožno prirovnať k rutinným operáciám v priemyselnom reťazci, keďže nie sú súčasťou rámca priemyselného využitia. Komisia usudzuje, že tieto práce patria do činností predkonkurenčného vývoja v zmysle rámca pre VaV z roku 1996. Ďalej poznamenáva, že náklady na tieto práce sú v každom prípade plne financované dcérskou spoločnosťou Axens z vlastných zdrojov.

(181) Pokiaľ ide o práce vykonávané IFP v spolupráci s jeho dcérskou spoločnosťou Prosernat, Komisia konštatuje, že cyklus a rozdelenie prác medzi IFP a jeho dcérsku spoločnosť Prosernat sa riadi dohovorom o priemyselnom výskume, ktorý sa uplatňuje v oblasti technológií úpravy plynu a zachytávania síry a má rovnaký model ako dohovor o priemyselnom výskume, ktorý spája IFP a jeho dcérsku spoločnosť Axens. Túto analýzu potvrdilo preskúmanie kompletných zoznamov a opisov projektov uskutočnených v rokoch 2003 až 2006, ktoré dodalo Francúzsko.

(182) Na záver sa Komisia domnieva, že činnosti, ktoré sa financujú zo štátnych zdrojov, sa skutočne zhodujú s etapami výskumu vymedzenými v prílohe I rámca pre VaV z roku 1996. Poznamenáva, že činnosti najbližšie k trhu, teda činnosti predkonkurenčného vývoja a komerčného vývoja, sú v každom prípade plne financované dcérskymi spoločnosťami z vlastných zdrojov, z príjmov získaných na trhoch a že verejné financovanie sa týka len etáp priemyselného výskumu. V dôsledku toho Komisia nemôže akceptovať argument spoločnosti UOP, podľa ktorého štátna pomoc v prospech hospodárskych činností IFP a jeho dcérskych spoločností Axens a Prosernat predstavuje prevádzkovú pomoc.

7.5.2. Oprávnené náklady

(183) Príloha II rámca pre VaV z roku 1996 vymedzuje výdavky, ktoré možno zohľadniť vo výpočte intenzity pomoci pre výskum a vývoj: — personálne náklady (vedeckí pracovníci, technickí pracovníci a iný podporný personál zamestnaný výlučne v súvislosti s výskumnou činnosťou), — náklady na nástroje, zariadenia, pozemky a priestory využívané výlučne a nepretržite (okrem prípadu predaja na komerčnom základe) na výskumnú činnosť, — náklady na poradenstvo a rovnocenné služby použité výlučne na výskumnú činnosť vrátane výskumu, technických poznatkov, patentov atď. zakúpených z vonkajších zdrojov, — ďalšie priamo vynaložené režijné náklady vyplývajúce z výskumnej činnosti, — iné priamo vynaložené prevádzkové náklady (napríklad náklady na materiál, dodávky a podobné produkty) vyplývajúce z výskumnej činnosti.

(184) V prílohe II rámca pre VaV z roku 1996 sa navyše upresňuje, že pokiaľ náklady vyplývajú aj z iných činností, najmä z ďalších výskumných a vývojových prác, musia sa rozpísať medzi dotované výskumné a vývojové činnosti a ostatné činnosti.

(185) Komisia na jednej strane berie na vedomie, že náklady priamo súvisiace s projektmi sa týkajú subdodávateľstva, ciest, poistenia a dokumentácie, ako aj dodávok a drobného materiálneho zabezpečenia. Zároveň zodpovedajú aj nákladom na poradenstvo a rovnocenné služby, ďalším režijným nákladom a iným prevádzkovým nákladom. Komisia konštatuje, že tieto náklady sú priamo a výhradne znášané ako dôsledok výskumných činností.

(186) Na strane druhej Komisia poznamenáva, že ostatné náklady súvisiace s projektmi sa týkajú nákladov na výskumných pracovníkov, odpisov hmotného a nehmotného majetku, ako aj ostatných režijných nákladov, a zároveň zodpovedajú aj nákladom na zamestnancov, nákladom na nástroje, vybavenie a priestory, ako aj ďalším režijným nákladom. Tieto náklady sú priamo znášané ako dôsledok výskumných činností a sú rozpísané medzi jednotlivé výskumné činnosti úmerne k času, ktorý strávil výskumný personál na každom projekte.

(187) Náklady na horizontálne projekty VaV týkajúce sa metód a zariadení použitých v iných projektoch VaV sa považujú za ďalšie režijné náklady znášané ako dôsledok výskumných činností. Náklady na tieto horizontálne projekty sa pripočítavajú úmerne k nákladom na každý projekt VaV. Komisia sa domnieva, že používané metódy pripočítania sú primerané.

(188) Komisia usudzuje, že náklady na projekty sú v súlade s oprávnenými výdavkami vymedzenými v prílohe II rámca pre VaV z roku 1996.

7.5.3. Intenzita pomoci

(189) V súlade s bodom 5.4. rámca pre VaV z roku 1996 dosahuje maximálna povolená intenzita 75 % v prípade štúdií technickej realizovateľnosti, ktoré predchádzajú projektom priemyselného výskumu. V súlade s bodom 5.3. uvedeného rámca dosahuje maximálne povolená intenzita 50 % v prípade projektov priemyselného vývoja. V súlade s bodom 5.5. uvedeného rámca dosahuje maximálna povolená intenzita 25 % v prípade projektov predkonkurenčného vývoja. V prípade činností pokrývajúcich súčasne priemyselný výskum a činnosti predkonkurenčného vývoja dosahuje maximálna intenzita pomoci vážený priemer povolených intenzít pomoci pre tieto dva typy výskumu v súlade s bodom 5.9. uvedeného rámca.

(190) Po prvé, Komisia poznamenáva, že vďaka odmenám, ktoré inštitútu IFP vyplácali jeho dcérske spoločnosti, a bez finančného zásahu štátu IFP z vlastných zdrojov financoval viac ako 50 % nákladov na svoje štúdie technickej realizovateľnosti a na svoje práce priemyselného výskumu v rokoch 2003 až 2006. Komisia poznamenáva, že prijateľná intenzita môže prekračovať 50 %, ak sa zohľadní časť štúdií technickej realizovateľnosti, u ktorých možno získať pomoc v intenzite 75 %. Komisia vypracovala nasledujúcu tabuľku na základe zoznamov projektov s podrobným rozpisom ročných nákladov podľa projektov a etáp výskumu, ako aj na základe výkazu zdrojov IFP. Pri jej vyhotovení postupovala Komisia konzervatívnym spôsobom, pričom zahrnula všetky náklady, ktoré priamo alebo nepriamo (43) patrili do exkluzívnych oblastí Axens a Prosernat, a vylúčila všetky iné výnosy ako tie, ktoré spoločnosti Axens a Prosernat (44) vyplatili. Tabuľka 2 2003 2004 2005 2006 Ročný počet realizovaných projektov (45) Oblasť činností IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Oblasť činností IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Spolu 48 54 55 68 Ročné náklady na štúdie technickej realizovateľnosti (EUR) Oblasť činností IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Oblasť činností IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Spolu 5 759 184 4 032 859 4 392 411 7 393 767 Ročné náklady na práce priemyselného výskumu (EUR) Oblasť činností IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Oblasť činností IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Spolu 40 180 231 48 536 142 38 183 597 49 007 913 Vlastné zdroje (EUR) Suma […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Ročná štátna pomoc (EUR) Suma 18 958 910 19 243 217 8 952 630 11 280 522 Intenzita 41 % 37 % 21 % 20 % Maximálna povolená intenzita (46) 53 % 52 % 53 % 53 %

(191) Po druhé, Komisia berie na vedomie, že časť financovania výskumných činností IFP a jeho dcérskych spoločností z vlastných zdrojov môže byť vyššia, ak sa zohľadnia činnosti predkonkurenčného vývoja, u ktorých by bolo možné získať pomoc s intenzitou 25 %. Činnosti predkonkurenčného vývoja sú totiž plne financované dcérskymi spoločnosťami Axens a Prosernat z vlastných zdrojov bez finančného zásahu štátu alebo IFP.

(192) Po tretie, Komisia preverila dodržiavanie prijateľnej intenzity v jednotlivých etapách výskumu na základe ročných zoznamov projektov uskutočnených v rokoch 2003 až 2006. Pokiaľ ide o nasledujúce roky, Francúzsko bude musieť Komisii odovzdávať výročnú správu, aby sa Komisia presvedčila, že sa zároveň dodržala intenzita pomoci v jednotlivých etapách výskumu a na každý projekt. Táto správa bude musieť obsahovať všetky projekty uskutočnené v oblastiach činností Axens a Prosernat so spresnením ich nákladov podľa etáp výskumu, súm verejného financovania a vlastných zdrojov inštitútu IFP a jeho dcérskych spoločností. Komisia sa domnieva, že podiel pomoci musí byť nižší ako 50 %, aby sa zaručilo dodržiavanie prípustnej intenzity.

(193) Komisia napokon konštatuje, že dodržiavanie intenzity do veľkej miery závisí od sumy vlastných zdrojov, ktorými IFP vo svojich projektoch v príslušných oblastiach disponuje. Tieto vlastné zdroje pozostávajú hlavne z odmien, ktoré inštitútu IFP vyplácajú dcérske spoločnosti Axens a Prosernat. V dôsledku toho sa Komisia domnieva, že do exkluzívnych dohôd, v ktorých sú tieto odmeny ustanovené, treba vložiť doložku s cieľom zabezpečiť, aby sa materskej spoločnosti vyplácala minimálna nepaušálna odmena pokrývajúca minimálne 25 % nákladov na štúdie realizovateľnosti, ktoré predchádzajú prácam priemyselného výskumu, 50 % nákladov na priemyselný výskum a prípadne 75 % nákladov na činnosti predkonkurenčného výskumu, ktoré IFP uskutočňuje v oblastiach činností dcérskych spoločností (47).

(194) Na záver sa Komisia domnieva, že intenzita pomoci povolená rámcom pre VaV z roku 1996 sa dodržiava, ak sa spĺňajú podmienky opísané v odôvodneniach 192 a 193.

7.5.4. Kumulácia

(195) Ustanovenia rámca pre VaV z roku 1996 v oblasti kumulácie, upresnené v jeho bode 5.12., sa dodržiavajú. Komisia vypočítala celkovú sumu verejného financovania nezávisle od jeho pôvodu.

7.5.5. Motivačný účinok

(196) Po prvé, Komisia berie na vedomie, že výskumné činnosti IFP a jeho dcérskych spoločností sa riadia logikou, ktorú podnecuje štát, aby sa z dlhodobého hľadiska zaistila bezpečnosť energetického zásobovania. Uhľovodíkové palivá majú pre súčasné hospodárstvo č