B.

Dopĺňa sa táto príloha XIII: „PRÍLOHA XIII Usmernenia špecifické pre jednotlivé činnosti na určovanie emisií oxidu dusného (N2O) z výroby kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej 1. HRANICE A ÚPLNOSŤ Usmernenia špecifické pre jednotlivé činnosti uvedené v tejto prílohe sa uplatňujú na sledovanie emisií N2O, ktoré vznikajú pri výrobe kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etádiálu a kyseliny 2-oxoetánovej v príslušných zariadeniach podľa článku 24 smernice 2003/87/ES. Pre každú činnosť, pri ktorej vznikajú emisie N2O, sa toto rozhodnutie týka všetkých zdrojov emitujúcich N2O z výrobných procesov, vrátane prípadov, keď sa emisie N2O odvádzajú cez akékoľvek zariadenie na znižovane emisií. Patrí sem okrem iného: — výroba kyseliny dusičnej – emisie N2O z katalytickej oxidácie amoniaku a/alebo zo zariadení na znižovanie emisií NOx/N2O, — výroba kyseliny adipovej – emisie N2O vrátane emisií z oxidačnej reakcie, akejkoľvek priamej ventilácie a/alebo akéhokoľvek zariadenia na kontrolu emisií, — výroba etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej – emisie N2O vrátane emisií z výrobných reakcií, akejkoľvek priamej ventilácie a/alebo akéhokoľvek zariadenia na kontrolu emisií, — výroba ε-kaprolaktámu – emisie N2O vrátane emisií z výrobných reakcií, akejkoľvek priamej ventilácie a/alebo akéhokoľvek zariadenia na kontrolu emisií. Tieto ustanovenia sa nevzťahujú na emisie N2O zo spaľovania palív. Všetky príslušné emisie CO2, ktoré priamo súvisia s výrobnými procesmi (a na ktoré sa ešte nevzťahuje EÚ ETS) a ktoré sú zahrnuté v povolení pre emisie skleníkových plynov zariadenia, sa monitorujú a podávajú sa o nich správy v súlade s týmito usmerneniami. Príloha I oddielu 16 sa nevzťahuje na monitorovanie emisií N2O. 2. URČOVANIE EMISIÍ CO2(e) A N2O 2.1. ROČNÉ EMISIE N2O Emisie N2O z výroby kyseliny dusičnej sa merajú pomocou kontinuálneho merania emisií (s výnimkou zdrojov de minimis – oddiel 6.3). Emisie N2O z výroby kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej sa v prípade znížených emisií monitorujú pomocou kontinuálneho merania emisií a v prípade dočasných výskytov neznížených emisií pomocou metódy výpočtu [založenej na hmotnostnej bilancii (oddiel 2.6)]. Ročné emisie N2O zo zariadenia sú súčtom ročných emisií N2O zo všetkých zdrojov emisií daného zariadenia. Pre každý zdroj emisií, kde sa používa kontinuálne meranie emisií, znamenajú celkové ročné emisie súčet všetkých hodinových emisií podľa tohto vzorca: Pričom: N2O emisieročné = súčet ročných emisií N2O zo zdroja emisií v tonách N2O N2O konc hodinová = hodinové koncentrácie N2O v mg/Nm3 v prúde výfukových plynov merané počas prevádzky Prúd výfukových plynov = prúd výfukových plynov podľa nižšie uvedeného výpočtu v Nm3/h pre každú hodinovú koncentráciu 2.2. HODINOVÉ EMISIE N2O Ročné priemerné hodinové emisie N2O sa pre každý zdroj, kde sa používa kontinuálne meranie emisií, počítajú podľa tejto rovnice: Pričom: N2O emisiepriemer hod = ročné priemerné hodinové emisie N2O v kg/h zo zdroja N2O konc hod = hodinové koncentrácie N2O v mg/Nm3 v prúde výfukových plynov merané počas prevádzky Prúd výfukových plynov = prúd výfukových plynov podľa nižšie uvedeného výpočtu v Nm3/h pre každú hodinovú koncentráciu Celková nepresnosť ročných hodinových priemerných emisií pre každý zdroj emisií nesmie presiahnuť hodnoty úrovne stanovené nižšie. Prístup najvyššej úrovne musia používať všetci prevádzkovatelia. Len ak sa príslušnému orgánu preukáže, že prístup najvyššej úrovne je technicky nerealizovateľný alebo by mal za následok neprimerane vysoké náklady, môže sa pre príslušný zdroj emisií použiť najbližšia nižšia úroveň. Pre obdobie podávania správ 2008 – 2012 sa bude uplatňovať minimálne úroveň 2 s výnimkou prípadov, keď je to technicky nerealizovateľné. V prípadoch, keď je technicky nerealizovateľné uplatniť na každý zdroj emisií (okrem zdrojov de minimis) aspoň požiadavky úrovne 1 alebo keď by to viedlo k neprimeraným nákladom, prevádzkovateľ musí uplatniť a preukázať súlad s príslušnou úrovňou pre celkové ročné emisie z príslušného zdroja emisií podľa oddielu 2 prílohy XII. Pre obdobie podávania správ 2008 – 2012 sa bude uplatňovať minimálne úroveň 2 s výnimkou prípadov, keď je to technicky nerealizovateľné. Členské štáty oznámia podľa článku 21 smernice 2003/87/ES Komisii príslušné zariadenia, ktoré používajú tento prístup. Úroveň 1: Za každý zdroj emisií sa má dosiahnuť súhrnná nepresnosť ročných priemerných hodinových emisií menšia ako ± 10 %. Úroveň 2: Za každý zdroj emisií sa má dosiahnuť súhrnná nepresnosť ročných priemerných hodinových emisií menšia ako ± 7,5 %. Úroveň 3: Za každý zdroj emisií sa má dosiahnuť súhrnná nepresnosť ročných priemerných hodinových emisií menšia ako ± 5 %. 2.3. HODINOVÉ KONCENTRÁCIE N2O Hodinové koncentrácie N2O [mg/Nm3] v prúde výfukových plynov z každého zdroja emisií sa určujú pomocou kontinuálneho merania v reprezentatívnom bode za zariadením na znižovanie emisií NOx/N2O (ak sa toto zariadenie používa). Medzi vhodné techniky merania patrí infračervená spektroskopia, ale v súlade s odsekom 2 oddielu 6.1 prílohy I je možné použiť aj iné techniky, pokiaľ sa nimi dosahuje požadovaná úroveň nepresnosti pre emisie N2O. Používané techniky musia byť schopné merať koncentrácie N2O zo všetkých zdrojov emisií v podmienkach znížených aj neznížených emisií (napríklad počas období, keď zlyhá zariadenie na znižovanie emisií a koncentrácie sa zvýšia). Ak sa nepresnosti počas týchto období zvýšia, je potrebné ich zohľadniť v hodnotení nepresností. Všetky merania sa upravujú na základe suchého plynu a systematicky sa zaznamenávajú. 2.4. URČOVANIE PRÚDU VÝFUKOVÝCH PLYNOV Na meranie prúdu výfukových plynov pre monitorovanie emisií N2O sa používajú metódy na monitorovanie prúdu výfukových plynov stanovené v prílohe XII. Na výrobu kyseliny dusičnej sa používa metóda A s výnimkou prípadov, keď je to technicky nerealizovateľné. V takom prípade je možné použiť alternatívnu metódu, ako je hmotnostná bilancia založená na podstatných parametroch (ako vstupná dávka amoniaku) alebo určovanie prúdu pomocou kontinuálneho merania emisií za predpokladu, že túto metódu schváli príslušný orgán v rámci hodnotenia plánu monitorovania a metodiky monitorovania, ktorá je v ňom uvedená. V prípade ostatných činností možno použiť iné metódy monitorovania prúdu výfukových plynov opísané v prílohe XII za predpokladu, že ich schváli príslušný orgán v rámci hodnotenia plánu monitorovania a metodiky monitorovania, ktorá je v ňom uvedená. Metóda A – Výroba kyseliny dusičnej Prúd výfukových plynov sa vypočíta podľa tohto vzorca: Pričom: Vvzduch = celkový vstupný prúd vzduchu v Nm3/h za štandardných podmienok; O2 vzduch = objem podielu O2 v suchom vzduchu [= 0,2095]; O2 výfukový plyn = objem podielu O2 objem podielu Vvzduch sa vypočíta ako súčet všetkých prúdov vzduchu, ktoré vstupujú do jednotky na výrobu kyseliny dusičnej. Zariadenie používa tento vzorec, pokiaľ v jeho pláne monitorovanie nie je uvedené inak: Vvzduch = Vprim + Vsek + Vuzatv Pričom: Vprim = Primárny vstupný prúd vzduchu v Nm3/h za štandardných podmienok; Vsec = Sekundárny vstupný prúd vzduchu v Nm3/h za štandardných podmienok; Vuzatv = Uzatvorený vstupný prúd vzduchu v Nm3/h za štandardných podmienok. Vprim sa určuje kontinuálnym meraním prúdu pred zmiešaním s amoniakom. Vsec sa určuje kontinuálnym meraním prúdu, napr. pred rekuperačnou jednotkou. Vuzatv je prúd vyčisteného vzduchu počas v rámci výrobného procesu kyseliny dusičnej (ak je to potrebné). Pre vstupné prúdy vzduchu, ktoré predstavujú menej ako 2,5 % celkového prúdu vzduchu, môže príslušný orgán akceptovať na určenie veľkosti prúdu vzduchu metódy odhadu, ktoré navrhne prevádzkovateľ na základe najlepšej praxe v rámci priemyselného odvetvia. Prevádzkovateľ prostredníctvom meraní za bežných prevádzkových podmienok preukáže, že nameraný prúd výfukových plynov je dostatočne homogénny na to, aby bolo možné používať navrhovanú metódu merania. Ak sa prostredníctvom týchto meraní potvrdí nehomogénny prúd, je potrebné to zohľadniť pri určovaní vhodných metód monitorovania a pri výpočte nepresností pri emisiách N2O. Všetky merania sa upravujú na základe suchého plynu a systematicky sa zaznamenávajú. 2.5. KYSLÍK (O2) Koncentrácie kyslíka vo výfukových plynoch sa merajú v prípade, ak je to potrebné na výpočet prúdu výfukových plynov podľa oddielu 2.4. Platia požiadavky opísané pre merania koncentrácie v oddiele 6 prílohy I. Medzi vhodné techniky merania patria: metódy s využitím paramagnetickej zmeny tlaku, magnetické torzné váhy alebo sonda oxidom zirkoničitým. Nepresnosť meraní koncentrácie O2 je potrebné zohľadniť pri určovaní nepresnosti v prípade emisií N2O. Všetky merania sa upravujú na základe suchého plynu a systematicky sa zaznamenávajú. 2.6. VÝPOČET EMISIÍ N2O Pre špecifické periodické neznížené emisie N2O z výroby kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej (ako neznížené emisie z ventilácie z bezpečnostných dôvodov a/alebo pri zlyhaní zariadenia na znižovanie emisií) v prípadoch, keď nie je technicky realizovateľné kontinuálne monitorovanie emisií N2O, sa môže použiť výpočet emisií N2O pomocou hmotnostnej bilancie. Metóda výpočtu je založená na maximálnom potenciálnom množstve emisií N2O z chemickej reakcie, ku ktorej dochádza v čase a období emisie. Konkrétnu metódu výpočtu schváli príslušný orgán v rámci plánu monitorovania a metodiky monitorovania, ktorá je v ňom uvedená. Nepresnosť prípadných vypočítaných emisií pre špecifický zdroj emisií sa zohľadní pri určovaní ročnej priemernej hodinovej nepresnosti pre daný zdroj emisií. Na vypočítané emisie alebo v prípade, že sa na určovanie emisií N2O používa kombinácia výpočtu a kontinuálneho merania, sa uplatňujú rovnaké úrovne nepresnosti ako pre emisie merané výhradne pomocou kontinuálneho merania emisií. 3. VÝPOČET ROČNÝCH EKVIVALENTOV CO2 [CO2(e)] Celkové ročné emisie N2O zo všetkých zdrojov emisií (merané v tonách na tri desatinné miesta) sa prepočítajú na ročné emisie CO2(e) (zaokrúhlené na tony) podľa tohto vzorca: Pre emisie za obdobie rokov 2008 – 2012 sa použije potenciál globálneho otepľovania GWPN2O = 310 t CO2(e)/t N2O, čo je hodnota uvedená v druhej hodnotiacej správe medzivládneho panelu o klimatických zmenách (hodnota GWP IPCC 1995). Celkové ročné emisie CO2(e) zo všetkých zdrojov emisií a akékoľvek priame emisie CO2 z iných zdrojov emisií (ak sú uvedené v povolení pre skleníkové plyny) je potrebné pripočítať k celkovým ročným emisiám CO2 zo zariadenia a použijú sa na podávanie správ a odovzdávanie kvót. 4. URČENIE OBJEMU VÝROBY V PRÍPADE JEDNOTLIVÝCH ČINNOSTÍ Objem výroby sa vypočíta na základe správ o dennej výrobe a hodín prevádzky. 5. PLÁN MONITOROVANIA Okrem požiadaviek stanovených v prílohe I oddiele 4.3 písm. a), b), c), d), j), k), m) a n) obsahujú plány monitorovania pre zariadenia, na ktoré sa vzťahuje táto príloha, tieto informácie: a) všetky príslušné emisné body počas typickej prevádzky a počas obmedzených a prechodných fáz (napr. obdobia porúch alebo fázy uvádzania do prevádzky) zakreslené v schéme výroby; b) metóda a parametre použité na určenie množstva materiálov (napr. amoniaku) použitých vo výrobnom procese a maximálne množstvo materiálu použitého pri plnej kapacite; c) metóda a parametre použité na určenie množstva výrobku vyrobeného ako hodinová dávka, vyjadreného ako kyselina dusičná (100 %), kyselina adipová (100 %), etándiál, kyselina 2-oxoetánová a ε-kaprolaktám za hodinu; d) metóda a parametre použité na určenie koncentrácie N2O vo výfukových plynoch z každého zdroja emisií, prevádzkový rozsah a nepresnosť metódy, podrobnosti o všetkých alternatívnych metódach, ktoré sa použijú v prípade, že sa koncentrácia dostane mimo prevádzkový rozsah, ako aj o situáciách, v ktorých k tomu môže dôjsť; e) metóda použitá na určenie celkového prúdu výfukových plynov (vyjadreného v Nm3 na hodinu) z každého zdroja emisií, ako aj prevádzkový rozsah a nepresnosť metódy. V prípade odvodenia pomocou výpočtu sa uvedú podrobnosti o každom monitorovanom prúde výfukových plynov; f) metóda výpočtu použitá na určenie emisií N2O z pravidelných neznížených zdrojov pri výrobe kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej; g) spôsob alebo rozsah prevádzkovania zariadenia pri rôznom zaťažení, ako aj spôsob riadenia prevádzky; h) metóda a všetky vzorce na výpočet použité na určenie emisií N2O z každého zdroja emisií; i) výrobné podmienky, ktoré sa odlišujú od bežnej prevádzky, uvedenie potenciálnej frekvencie a dĺžky trvania takýchto podmienok, ako aj uvedenie objemu emisií N2O počas odlišných výrobných podmienok (napríklad porucha zariadenia na znižovanie emisií); j) hodnotenie použité na preukázanie splnenia požiadaviek nepresnosti úrovne uvedených v oddiele 2 tejto prílohy a dosiahnutia danej úrovne; k) hodnota vyjadrená v kg/N2O na hodinu, ktorá bola podľa prílohy I oddielu 6.3 písm. a) a b) určená na použitie v prípade, že sa merací prístroj pokazí alebo nefunguje správne; l) Podrobnosti o všetkých odchýlkach od požiadaviek všeobecných noriem, ako napríklad EN14181 a ISO 14956:2002. Okrem požiadaviek uvedených v prílohe I oddiele 4.3 podlieha podstatná zmena metodiky monitorovania v rámci plánu monitorovania schváleniu príslušného orgánu, ak sa týka: — významných zmien fungovania zariadenia, ktoré ovplyvňujú celkovú úroveň emisií N2O, koncentráciu N2O, veľkosť prúdu alebo iné parametre výfukových plynov, najmä pri inštalácií alebo výmene zariadení na znižovanie emisií N2O, — zmeny metód použitých na určovanie emisií N2O vrátane zmien kontinuálneho merania koncentrácií, koncentrácií kyslíka a prúdu výfukových plynov alebo zmien metódy výpočtu, ktorá významne ovplyvňuje celkovú nepresnosť emisií, — zmeny parametrov použitých na určovanie ročných emisií a/alebo na výrobu kyseliny dusičnej, kyseliny adipovej, ε-kaprolaktámu, etándiálu a kyseliny 2-oxoetánovej, — zmeny hodnotenia nepresností. 6. VŠEOBECNÉ USTANOVENIA 6.1. ODBER VZORIEK Platné hodinové priemery sa vypočítajú podľa oddielu 6.3 písm. a) prílohy I pre: — koncentráciu N2O vo výfukových plynoch, — celkový prúd výfukových plynov, pričom tento prúd sa meria priamo a vtedy, keď je to potrebné, — všetky prúdy plynov a koncentrácie kyslíka potrebné na nepriame určovanie celkového prúdu výfukových plynov. 6.2. CHÝBAJÚCE ÚDAJE Na chýbajúce údaje sa uplatňujú ustanovenia prílohy I oddielu 6.3 písm. a) a b). V prípade chýbajúcich údajov počas zlyhania zaradenia na znižovanie emisií sa predpokladá, že emisie pre celú príslušnú hodinu boli neznížené a náhradné hodnoty sa príslušne vypočítajú. Prevádzkovateľ prijme všetky praktické kroky na zabezpečenie, aby zariadenia na plynulé monitorovanie emisií nebolo vyradené z prevádzky dlhšie ako jeden týždeň v kalendárnom roku. V prípade, že nastane takáto situácia, prevádzkovateľ o tom okamžite informuje príslušný orgán. 6.3. ZDROJE N2O, KTORÉ MAJÚ CHARAKTER DE MINIMIS Pod pojmom ‘zdrojové prúdy de minimis’ sa v prípade zdrojov emisií N2O rozumie jeden alebo viac menších neznížených prúdov vybraných prevádzkovateľom, ktoré spoločne emitujú maximálne 1 000 ton CO2(e) za rok alebo ktoré emitujú menej ako 20 000 ton CO2(e) za rok a predstavujú menej ako 2 % celkových ročných emisií CO2(e) uvedeného zariadenia. Na základe schválenia príslušným orgánom môže prevádzkovateľ uplatňovať prístup pre monitorovanie a podávanie správ pomocou svojej vlastnej metódy odhadu bez úrovní pre zdrojové prúdy de minimis v prípade N2O. 6.4. POTVRDZOVANIE VÝPOČTOV EMISIÍ Nahlasované emisie N2O (údaje získané pomocou kontinuálneho merania emisií a výpočtu) sa podľa prílohy I oddielu 6.3 písm. c) potvrdzujú na základe výrobných údajov, usmernení IPCC 2006 a ‚horizontálneho prístupu‘ uvedeného v prílohe I oddiele 10.3.3. 7. HODNOTENIA NEPRESNOSTÍ Hodnotenia nepresností, ktoré sa vyžadujú na preukázanie súladu s príslušnými úrovňami podľa oddielu 2, sa určujú prostredníctvom výpočtu šírenia chyby, pričom sa berie do úvahy nepresnosť všetkých príslušných prvkov výpočtu emisií. V prípade kontinuálneho merania by sa podľa EN 14181 a ISO 14956:2002 mali hodnotiť tieto zdroje nepresností: — nepresnosť určená pre zariadenie na kontinuálne meranie vrátane odberu vzoriek, — nepresnosti súvisiace s kalibráciou a — ďalšia nepresnosť spojená so spôsobom, ako sa monitorovacie zariadenie používa v praxi. Na výpočet celkovej nepresnosti, ktorá sa má použiť v oddiele 2.2, sa použijú hodinové koncentrácie N2O určené podľa oddielu 2.3. Len na účely výpočtu nepresnosti sa hodinové koncentrácie N2O nižšie ako 20 mg/Nm3 nahradia štandardnou hodnotou 20 mg/Nm3. Prevádzkovateľ prostredníctvom procesu zabezpečenia a kontroly kvality riadi a znižuje zostávajúce nepresnosti údajov o emisiách vo svojej správe o emisiách. V priebehu procesu overovania overovateľ skontroluje správne používanie schválenej metodiky monitorovania a zhodnotí riadenie a znižovanie zostávajúcich nepresnosti prostredníctvom postupov prevádzkovateľa na zabezpečenie a kontrolu kvality. 8. KONTROLA A OVEROVANIE 8.1. KONTROLA Okrem požiadaviek uvedených v prílohe I oddieloch 10.1, 10.2 a 10.3 sa uplatňujú tieto postupy zabezpečenia kvality: — zabezpečenie kvality kontinuálnych meraní koncentrácie N2O a kyslíka sa vykonáva v súlade s EN 14181, — nainštalované meracie zariadenie sa kalibruje prostredníctvom paralelných meraní každé tri roky, — ak sa ako základ na kalibráciu kontinuálneho monitorovania emisií zvyčajne používajú limitné hodnoty emisií (emission limit values, ELV) a pre N2O alebo O2 neexistujú ELV, ako náhradná hodnota týchto ELV sa použije ročná priemerná hodinová koncentrácia, — pri QAL 2 by sa okrem vzorky plynu mali používať vhodné referenčné plyny, aby sa zabezpečilo hodnotenie dostatočne širokého rozsahu kalibrácie, — meracie zariadenie, ktorým sa meria objem prúdu výfukových plynov, sa kalibruje raz ročne alebo pri údržbe závodu, podľa toho, ktorý prípad nastane skôr. Zabezpečenie kvality objemu prúdu výfukových plynov sa nemusí vykonať podľa EN 14181, — ak sa pri interných auditoch zistí nesúlad s EN 14181 alebo potreba vykonať rekalibráciu, je potrebné túto skutočnosť bez zbytočného odkladu oznámiť príslušnému orgánu. 8.2. OVEROVANIE Okrem požiadaviek na overovanie uvedených v oddiele 10.4 sa kontroluje: — správnosť uplatnenia požiadaviek noriem uvedených v oddieloch 7 a 8.1 tejto prílohy, — postupy a výsledky výpočtu v prípadoch, keď boli chýbajúce údaje nahradené vypočítanými hodnotami, — vierohodnosť vypočítaných náhradných hodnôt a nameraných hodnôt, — všetky porovnávacie hodnotenia potvrdzujúce hodnoty emisií a metódy založené na výpočte a podávanie správ o údajoch o činnosti, o emisných faktoroch a podobne. 9. PODÁVANIE SPRÁV Celkové ročné emisie N2O sa v správach uvádzajú v tonách na tri desatinné miesta a ako CO2(e) zaokrúhlené na tony. Okrem požiadaviek na podávanie správ stanovených v oddiele 8 prílohy I prevádzkovatelia zariadení, na ktoré sa vzťahuje táto príloha, uvádzajú v správach tieto informácie o svojich zariadeniach: a) ročný prevádzkový čas výrobných jednotiek a celkový prevádzkový čas závodu; b) výrobné údaje pre každú jednotku a metóda použitá na určenie množstva výrobku; c) kritériá merania použité na kvantifikáciu každého parametra; d) nepresnosť pre každý nameraný a vypočítaný parameter (vrátane koncentrácií plynov, prúdu výfukových plynov, vypočítaných emisií) a výsledná celková nepresnosť hodinovej dávky a/alebo ročnej hodnoty emisií; e) podrobnosti o všetkých poruchách vybavenia, ktoré mali vplyv na emisie a meranie a výpočty emisií/prúdu výfukových plynov, vrátane počtu prípadov, príslušných hodín, času trvania a dátumov porúch; f) podrobnosti o prípadoch, keď bolo potrebné uplatniť oddiel 6.2 tejto prílohy, vrátane počtu prípadov, príslušných hodín, výpočtov a použitých náhradných hodnôt; g) vstupné údaje použité pri potvrdzujúcich hodnoteniach podľa prílohy I oddielu 6.3 písm. c) a oddielu 4.3 na účely kontroly ročných emisií N2O.“