PRÍLOHA

1. ÚVOD

Smernicou 2010/31/EÚ (ďalej len „smernica o energetickej hospodárnosti budov“) sa od členských štátov vyžaduje, aby prijali dlhodobé stratégie obnovy a stanovili minimálne požiadavky na energetickú hospodárnosť novopostavených budov a existujúcich budov, ktoré sú vo fáze významnej obnovy.

Smernica 2012/27/EÚ (ďalej len „smernica o energetickej efektívnosti“) obsahovala ustanovenia o obnove budov a dlhodobých stratégiách na mobilizáciu investícií do obnovy vnútroštátnych fondov budov.

Smernica o energetickej hospodárnosti budov a smernica o energetickej efektívnosti boli zmenené smernicou (EÚ) 2018/844, ktorá nadobudla účinnosť 9. júla 2018. V článku 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje rámec dlhodobých stratégií obnovy na podporu obnovy vnútroštátnych fondov budov s cieľom dosiahnuť do roku 2050 vysoko energeticky efektívne a dekarbonizované budovy, čím sa uľahčí nákladovo efektívna transformácia existujúcich budov na budovy s takmer nulovou spotrebou energie. V súlade s danou smernicou budú stratégie podporované finančnými mechanizmami na mobilizáciu investícií do obnovy budov, ktorá je potrebná na dosiahnutie uvedených cieľov.

V súlade s článkom 10 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa vyžaduje, aby sa politikami a opatreniami:

a) prepojili finančné opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti pri obnove budov s cielenými alebo dosiahnutými úsporami energie;

b) umožňoval zber údajov o nameranej alebo vypočítanej spotrebe energie určitých budov a

c) sprístupňovali súhrnné anonymizované údaje.

V súlade s článkom 20 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa informácie musia poskytovať vlastníkom alebo nájomcom budov alebo jednotiek budov prostredníctvom dostupných a transparentných poradenských nástrojov.

V smernici o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje spoločný všeobecný rámec na stanovenie energetickej hospodárnosti budov vrátane ukazovateľov a výpočtov, ktoré sa majú použiť. Týmito usmerneniami sa podporuje správne vykonávanie vo vnútroštátnych a regionálnych regulačných rámcoch. Odrážajú názory Komisie. Nemenia právne účinky smernice o energetickej hospodárnosti budov a nie je nimi dotknutý záväzný výklad článkov 2a, 10 a 20 a prílohy I k danej smernici, ktorý poskytol Súdny dvor Európskej únie.

2. DLHODOBÉ STRATÉGIE OBNOVY

2.1. Cieľ

Povinnosť členských štátov stanoviť dlhodobé stratégie obnovy svojich vnútroštátnych fondov budov bola prenesená zo smernice o energetickej efektívnosti do smernice o energetickej hospodárnosti budov. Článkom 1 smernice (EÚ) 2018/844 sa do smernice o energetickej hospodárnosti zaviedol nový článok 2a o dlhodobých stratégiách obnovy a zrušil sa článok 4 smernice o energetickej efektívnosti, v ktorom sa vyžadovalo, aby členské štáty stanovili dlhodobú stratégiu na mobilizáciu investícií do obnovy vnútroštátnych fondov budov.

Smernica o energetickej hospodárnosti budov teraz zahŕňa:

a) dôraznejší odkaz na energetickú chudobu a

b) nové odkazy na: i) zdravie, bezpečnosť a kvalitu ovzdušia; ii) iniciatívy na podporu inteligentných technológií, zručností a vzdelávania; iii) politiky zamerané na najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov; iv) problém nejednotnej motivácie (1); v) zlyhania trhu a vi) verejné budovy.

Od silných dlhodobých stratégií obnovy sa očakáva, že urýchlia nákladovo efektívnu obnovu existujúcich budov, ktorých miera obnovy je v súčasnosti nízka, a zabezpečia zvýšenie počtu hĺbkových obnov. Stratégia sama osebe nepredstavuje cieľ, ale východiskový bod pre intenzívnejšiu činnosť.

2.2. Rozsah pôsobnosti

Smernicou o energetickej hospodárnosti budov sa rozširuje rozsah pôsobnosti dlhodobých stratégií obnovy jednotlivých členských štátov. Podobne ako v prípade stratégií stanovených podľa článku 4 smernice o energetickej efektívnosti sa dlhodobé stratégie obnovy uplatňujú na vnútroštátny fond verejných a súkromných, bytových a nebytových budov. Zmenenou smernicou o energetickej hospodárnosti budov sa však zavádzajú nové a rozsiahlejšie povinnosti a identifikujú sa nové oblasti politiky a činnosti, ktoré majú byť súčasťou dlhodobých stratégií obnovy.

V súlade s článkom 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov musia členské štáty okrem iného:

a) stanoviť komplexnú stratégiu zameranú na dosiahnutie vysoko efektívneho a dekarbonizovaného fondu budov do roku 2050 a nákladovo efektívnu transformáciu existujúcich budov na budovy s takmer nulovou spotrebou energie;

b) stanoviť plán s opatreniami, merateľnými ukazovateľmi pokroku a orientačnými míľnikmi na roky 2030, 2040 a 2050;

c) uskutočniť verejnú konzultáciu o svojej stratégií pred tým, ako ju predložia Komisii, a stanoviť podmienky ďalšej inkluzívnej konzultácie počas vykonávania;

d) uľahčiť prístup k mechanizmom prostredníctvom inteligentného financovania s cieľom podporiť mobilizáciu investícií a

e) predložiť svoju stratégiu ako súčasť svojho konečného (2) integrovaného národného energetického a klimatického plánu (3) a poskytnúť informácie o vykonávaní vo svojich národných energetických a klimatických správach o pokroku.

2.3. Povinnosť stanoviť komplexnú stratégiu s cieľom dosiahnuť vysoko efektívny a dekarbonizovaný fond budov do roku 2050

2.3.1. Povinné prvky dlhodobej stratégie obnovy

Dlhodobé stratégie obnovy členských štátov by mali zahŕňať existujúce prvky (pozri článok 4 smernice o energetickej efektívnosti) a nové prvky (pozri článok 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov). Každá dlhodobá stratégia obnovy musí obsahovať ďalej uvedené prvky.

2.3.1.1. Prehľad vnútroštátneho fondu budov – článok 2a ods. 1 písm. a) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 4 písm. a) smernice o energetickej efektívnosti už bolo stanovené, že východiskovým bodom dlhodobých stratégií obnovy je prehľad vnútroštátneho fondu budov.

V článku 2a ods. 1 písm. a) smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že každá dlhodobá stratégia obnovy „zahŕňa prehľad vnútroštátneho fondu budov založený podľa potreby na štatistických vzorkách a očakávanom podiele obnovovaných budov v roku 2020“.

Očakávaný podiel obnovovaných budov môže byť vyjadrený rozličnými spôsobmi, napríklad:

a) v percentách (%);

b) v absolútnych číslach alebo

c) v m2 obnovovanej plochy podľa typu budovy.

Na zvýšenie presnosti by sa mohla použiť aj dôkladnosť obnovy (napr. povrchová, stredná alebo hĺbková). Transformácia na budovy s takmer nulovou spotrebou energie by mohla byť ďalším ukazovateľom (4). Vo všeobecnosti by „hĺbková obnova“ mala viesť k energetickej efektívnosti a účinnosti emisií skleníkových plynov.

„Očakávaný podiel“ nemá prestavovať záväzný cieľ, ale skôr údaj, ktorý reálne predstavuje pravdepodobný podiel dokončených obnov budov v roku 2020. Členské štáty môžu takisto uviesť očakávaný podiel dokončených obnov na roky 2030, 2040 a 2050 v súlade s požiadavkami na poskytovanie orientačných míľnikov na tieto roky.

2.3.1.2. Nákladovo efektívne prístupy k obnove – článok 2a ods. 1 písm. b) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 4 písm. b) smernice o energetickej efektívnosti sa od členských štátov už vyžadovalo, aby vo svojej dlhodobej stratégii obnovy identifikovali nákladovo efektívne prístupy k obnovám týkajúce sa typu budovy a klimatickej oblasti.

V článku 2a ods. 1 písm. b) smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že každá dlhodobá stratégia obnovy „zahŕňa identifikáciu nákladovo efektívnych prístupov k obnove v závislosti od typu budovy a klimatickej oblasti, pričom sa v prípade potreby zohľadnia možné príslušné spúšťacie body v rámci životného cyklu budovy;“

V odôvodnení 12 smernice (EÚ) 2018/844 sa objasňuje, že „spúšťacie body“, sú „vhodné okamihy počas životného cyklu budovy, napríklad z hľadiska nákladovej efektívnosti alebo prerušenia prevádzky, na vykonanie obnovy budov zameraných na energetickú efektívnosť.“

Spúšťacím bodom by mohla byť:

a) transakcia (napr. predaj, prenájom (5) alebo lízing budovy, jej refinancovanie alebo zmena jej používania);

b) obnova (napr. už naplánovaná rozsiahlejšia obnova, ktorá sa netýka energií) (6) alebo

Pri niektorých budovách sa spúšťacie body nemusia vyskytnúť, preto sa uvádza „v prípade potreby“.

Prepojením obnovy zameranej na energetickú efektívnosť so spúšťacími bodmi by sa malo zabezpečiť, že sa v neskoršej fáze životného cyklu budovy nezanedbajú alebo nevynechajú energetické opatrenia. Zameraním sa na energetickú efektívnosť pri spúšťacích bodoch by sa malo obmedziť riziko premeškania príležitostí na obnovu a zvýšiť možnosť synergií s ďalšími opatreniami.

Spúšťacie body môžu viesť k nákladovo efektívnej obnove v dôsledku úspor z rozsahu, ktoré možno dosiahnuť, ak sa obnova súvisiaca s energiami vykonáva v rovnakom čase ako iné nevyhnutné práce alebo plánovaná obnova.

2.3.1.3. Politiky a činnosti zamerané na hĺbkovú obnovu – článok 2a ods. 1 písm. c) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 4 písm. c) smernice o energetickej efektívnosti sa členským štátom už uložila povinnosť zabezpečiť, aby dlhodobé stratégie obnovy zahŕňali politiky a opatrenia na podporu nákladovo efektívnych hĺbkových obnov budov vrátane postupných hĺbkových obnov.

V článku 2a ods. 1 písm. c) smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že každá dlhodobá stratégia obnovy zahŕňa „politiky a činnosti na podporu nákladovo efektívnej hĺbkovej obnovy budov vrátane postupnej hĺbkovej obnovy, ako aj na podporu cielených nákladovo efektívnych opatrení a obnovy budov, napríklad zavedením voliteľnej schémy pasportov obnovy budovy“.

Hĺbkové obnovy sú obnovy vedúce k renovácii, ktorou sa spotreba dodanej energie, ako aj konečná energetická spotreba budov zníži o významný percentuálny podiel v porovnaní s úrovňami pred obnovou, čím sa dosiahne vysoká energetická hospodárnosť (8). Podľa pracovného dokumentu útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom k správe Komisie za rok 2013 Finančná podpora energetickej účinnosti budov (9), za „hĺbkovú obnovu“ možno považovať obnovu, ktorá vedie k významnému (zvyčajne viac ako 60-percentnému) zlepšeniu efektívnosti.

V smernici o energetickej hospodárnosti budov sa odkazuje na pasporty obnovy budovy ako príklad opatrenia, ktorým členské štáty môžu podporiť cielenú nákladovo efektívnu obnovu a postupnú hĺbkovú obnovu. V smernici o energetickej hospodárnosti budov sa podrobne nešpecifikuje, čo predstavuje pasport obnovy budovy, ale v iných materiáloch (10) boli identifikované viaceré spoločné prvky, ktoré možno použiť ako príklady: je to elektronický alebo papierový dokument, v ktorom je uvedený dlhodobý (15- až 20-ročný) postupný plán obnovy (ideálne s čo najmenším počtom krokov) pre konkrétnu budovu, ktorý môže vychádzať z energetického auditu vykonaného na mieste, spĺňajúci konkrétne kritériá kvality a obsahujúci príslušné opatrenia a obnovy, ktorými by bolo možné zvýšiť energetickú hospodárnosť (11).

2.3.1.4. Politiky a činnosti zamerané na najmenej výkonné budovy a energetickú chudobu – článok 2a ods. 1 písm. d) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V súlade s článkom 2a ods. 1 písm. d) smernice o energetickej hospodárnosti budov musí každá dlhodobá stratégia obnovy zahŕňať „prehľad politík a činností zameraných na najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov, problém nejednotnej motivácie a zlyhania trhu, ako aj určenie relevantných vnútroštátnych činností, ktorými sa prispieva k zmierneniu energetickej chudoby“.

Toto je nový prvok, ktorý nebol súčasťou článku 4 smernice o energetickej efektívnosti. V dlhodobých stratégiách obnovy členských štátov musí byť uvedený prehľad politík a činností zameraných na:

a) najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov;

b) problém nejednotnej motivácie (12);

c) zlyhania trhu a

d) zmiernenie energetickej chudoby.

V prehľade by mal byť zahrnutý aspoň krátky opis každej politiky a činnosti, jej rozsah a trvanie, pridelený rozpočet a očakávaný vplyv.

Členské štáty určia najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov napríklad na základe:

a) stanovenia konkrétnej prahovej hodnoty, ako je kategória energetickej hospodárnosti (napr. nižšia ako „D“);

b) použitia údaja o primárnej energetickej spotrebe (vyjadrenej v kWH/m2 za rok) alebo dokonca

c) zamerania sa na budovy postavené pred konkrétnym dátumom (napr. pred rokom 1980).

Pokiaľ ide o „problém nejednotnej motivácie“, členským štátom sa odporúča, aby postupovali podľa správy Spoločného výskumného centra (JRC) z roku 2014 s názvom Prekonávanie problému nejednotnej motivácie v sektore budov (13).

Pojmom „zlyhania trhu“ sa označujú rozličné problémy, ktoré majú zvyčajne za následok oneskorenie transformácie fondu budov a využitia potenciálu nákladovo efektívnych úspor energie. Môže ísť napríklad o:

a) nedostatočné porozumenie, pokiaľ ide o spotrebu energie a potenciálne úspory;

b) obmedzenie obnovy a stavebnej činnosti v pokrízovom kontexte;

c) nedostatok atraktívnych finančných produktov;

d) obmedzené informácie o fonde budov a

e) obmedzené využívanie efektívnych a inteligentných technológií (14).

Odkaz na „energetickú chudobu“ v zmenenej smernici o energetickej hospodárnosti budov nie je nový. Na „energetickú chudobu“ sa odkazuje v smernici o energetickej efektívnosti (článok 7, odôvodnenia 49 a 53 smernice o energetickej efektívnosti). Energetická chudoba je výsledok kombinácie nízkeho príjmu, vysokých nákladov na energie a nízkej energetickej hospodárnosti obytných budov – preto by účinné opatrenia na zmiernenie energetickej chudoby mali zahŕňať opatrenia energetickej efektívnosti spolu s opatreniami sociálnej politiky. Zatiaľ čo v dlhodobých stratégiách obnovy viacerých členských štátov sa už energetická chudoba rieši, v smernici o energetickej hospodárnosti budov sa teraz v dlhodobých stratégiách obnovy vyžaduje určenie „relevantných vnútroštátnych činností, ktorými sa prispieva k zmierneniu energetickej chudoby“ (15).

Článkom 2a ods. 1 písm. d) smernice o energetickej hospodárnosti budov spolu s odôvodnením 11 smernice (EÚ) 2018/844 sa členským štátom poskytuje dostatočná flexibilita na vykonávanie právnych predpisov v súlade s národnými podmienkami bez zasahovania do ich právomocí v oblasti sociálnej politiky. (16)

2.3.1.5. Politiky a činnosti zamerané na verejné budovy – článok 2a ods. 1 písm. e) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V súlade s článkom 2a ods. 1 písm. e) smernice o energetickej hospodárnosti budov musí každá dlhodobá stratégia obnovy zahŕňať „politiky a činnosti zamerané na všetky verejné budovy“.

Rozsah pôsobnosti dlhodobých stratégií obnovy podľa článku 4 smernice o energetickej efektívnosti už zahŕňal určité verejné budovy. V článku 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov sa však teraz vyžaduje, aby dlhodobé stratégie obnovy zahŕňali konkrétne politiky a činnosti zamerané na všetky verejné budovy. Malo by to zahŕňať prebiehajúce iniciatívy členských štátov s cieľom splniť ich povinností podľa smernice o energetickej hospodárnosti budov a smernice o energetickej efektívnosti (17).

V smernici o energetickej efektívnosti, ako aj v smernici o energetickej hospodárnosti budov sa od verejných orgánov vyžaduje, aby išli príkladom, a to ako prví realizátori zlepšení energetickej efektívnosti; pozri najmä články 5 a 6 smernice o energetickej efektívnosti, ktoré sa uplatňujú na „budovy verejných subjektov“.

Článok 2a ods. 1 písm. e) smernice o energetickej hospodárnosti budov má však širší rozsah pôsobnosti ako články 5 a 6 smernice o energetickej efektívnosti, keďže sa týka všetkých verejných budov, a nielen „budov verejných subjektov“ (18), ktoré vlastnia a využívajú ústredné orgány štátnej správy. Politiky a opatrenia v zmysle článku 2a ods. 1 písm. e) by mali zahŕňať napríklad budovy, ktoré využívajú (napríklad na lízing alebo na prenájom) miestne alebo regionálne orgány, ako aj budovy, ktoré vlastnia ústredné orgány štátnej správy a regionálne alebo miestne orgány, ale nemusia ich nevyhnutne využívať.

Na rozdiel od článku 5 ods. 2 smernice o energetickej efektívnosti (19) sa v článku 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov nevylučujú žiadne kategórie verejnej budovy. V zásade sa teda uplatňuje na budovy, ktoré môžu byť v určitom členskom štáte vyňaté z povinnosti obnovy podľa článku 5 ods. 2 smernice o energetickej efektívnosti. Mnohé z budov uvedených v článku 5 ods. 2 smernice o energetickej efektívnosti môžu významne prispieť k dosiahnutiu národných cieľov.

Finančnými mechanizmami a stimulmi by sa mali podporovať investície verejných orgánov do energeticky efektívneho fondu budov, napríklad prostredníctvom verejno-súkromných partnerstiev alebo nepovinných zmlúv o energetickej efektívnosti (20) na základe podsúvahového financovania v súlade s účtovnými pravidlami a usmerneniami Eurostatu (21).

2.3.1.6. Stimuly na využívanie inteligentných technológií a zručnosti – článok 2a ods. 1 písm. f) smernice o energetickej hospodárnosti budov

Jedným z cieľov revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov bolo prispôsobiť ju aspektom technologického vývoja, akým sú napríklad inteligentné stavebné technológie, a uľahčiť využívanie elektronických vozidiel a iných technológií prostredníctvom konkrétnych požiadaviek na inštaláciu a zabezpečením toho, aby pracovníci v stavebníctve mali nevyhnutné zručnosti a know-how.

V článku 2 ods. 1 písm. f) smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že dlhodobé stratégie obnovy musia zahŕňať „prehľad vnútroštátnych iniciatív na podporu inteligentných technológií a dobre prepojených budov a komunít, ako aj zručností a vzdelávania v odvetviach stavebníctva a energetickej efektívnosti“.

Toto je nový prvok, ktorý nebol súčasťou článku 4 smernice o energetickej efektívnosti. V dlhodobých stratégiách obnovy členských štátov musí byť uvedený prehľad národných iniciatív na podporu:

a) inteligentných technológií a dobre prepojených budov a komunít, ako aj

b) zručností a vzdelávania v odvetviach stavebníctva a energetickej efektívnosti.

V prehľade by mal byť zahrnutý aspoň krátky opis každej iniciatívy, jej rozsah a trvanie, pridelený rozpočet a očakávaný vplyv.

Inteligentnosť budov je základnou súčasťou dekarbonizovaného a dynamickejšieho energetického systému s vysokým podielom obnoviteľnej energie, zameraného na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti energetickej efektívnosti a energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030, ako aj dekarbonizovaného fondu budov EÚ do roku 2050. V súlade s článkom 2a ods. 1 písm. f) smernice o energetickej hospodárnosti budov, musia byť v dlhodobých plánoch obnovy opísané vnútroštátne iniciatívy týkajúce sa inteligentných technológií a dobre prepojených budov a komunít, ktoré môžu mať za cieľ napríklad:

a) dosiahnutie vysokej energetickej efektívnosti optimálnou prevádzkou budovy a uľahčenie údržby technických systémov budovy;

b) posilnenie úlohy flexibility na strane dopytu zvyšovaním podielu obnoviteľných zdrojov energie v energetickom systéme a zabezpečením, aby sa prínosy postupne presunuli k spotrebiteľom;

c) zabezpečenie naplnenia potrieb užívateľov budov a účinnej interakcie užívateľov s budovou; a

d) prispievanie k vytvoreniu dobre prepojených budov (22) a inteligentných komunít, ktorými sa budú podporovať aj riešenia inteligentných miest zamerané na občanov a založené na otvorených normách.

Členské štáty môžu zvážiť prijatie opatrení, ktorými sa podporí zavádzanie nabíjacích staníc a infraštruktúry vedenia pre elektrické vozidlá v kontexte projektov obnovy budovy, a to aj vtedy, keď sa obnova nepovažuje za „významnú obnovu“ v zmysle článku 2 ods. 10 smernice o energetickej hospodárnosti budov.

Na zabezpečenie prenosu vedomostí, pokiaľ ide o záležitosti týkajúce sa vykonávania smernice o energetickej hospodárnosti budov, je nevyhnutná odborná príprava odborníkov na energetiku. Podľa článku 17 smernice o energetickej hospodárnosti budov členské štáty zabezpečia, aby certifikáciu energetickej hospodárnosti budov a kontrolu vykurovacích systémov a klimatizačných systémov vykonali kvalifikovaní a/alebo akreditovaní nezávislí odborníci. V dlhodobých stratégiách obnovy by mal byť uvedený prehľad vnútroštátnych iniciatív na podporu zručností, ktoré pracovníci v stavebníctve potrebujú na to, aby mohli uplatňovať nové techniky a technológie v oblasti budov s takmer nulovou spotrebou energie a energetickej obnovy.

2.3.1.7. Odhad úspor energie a ďalších prínosov –článok 2a ods. 1 písm. g) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 4 písm. e) smernice o energetickej efektívnosti sa už vyžadovalo, aby sa v dlhodobých stratégiách obnovy poskytoval dôkazmi podložený odhad očakávaných úspor energie a ďalších prínosov.

V súlade s článkom 2a ods. 1 písm. g) smernice o energetickej hospodárnosti budov musí každá dlhodobá stratégia obnovy zahŕňať dôkazmi podložený odhad očakávaných úspor energie a ďalších prínosov, ktoré sú spojené napríklad so zdravím, bezpečnosťou a kvalitou ovzdušia.

V zmene sa stanovuje neúplný zoznam typov ďalších prínosov, ktoré by mali byť v dlhodobých stratégiách obnovy vyhodnotené. K zdravému vnútornému prostrediu môžu prispieť aj určité opatrenia na riešenie energetickej hospodárnosti. Opatrenia by mali byť napríklad zamerané na:

a) predchádzanie nezákonnému odstraňovaniu škodlivých látok, ako je azbest (23);

b) uľahčovanie dodržiavania právnych predpisov týkajúcich sa pracovných podmienok, bezpečnosti a ochrany zdravia a emisií (24) a

c) podporu vyššej úrovne pohodlia a dobrých podmienok pre užívateľov, napr. zabezpečením úplnej a homogénnej tepelnej ochrany (25) spolu s primeranou inštaláciou a prispôsobením technických systémov budovy (konkrétne vykurovania a klimatizácie, vetrania a automatizácie a riadenia budovy).

Ďalšie prínosy môžu zahŕňať aj nižšie náklady na liečbu chorôb a zdravotné náklady, vyššiu produktivitu práce vyplývajúcu z lepších pracovných a životných podmienok, viac pracovných miest v sektore budov, ako aj zníženie emisií vrátane lepšej uhlíkovej bilancie počas celej životnosti (26).

Hodnotenie prípadných ďalších prínosov opatrení energetickej efektívnosti môže umožniť ucelenejší a integrovanejší prístup na vnútroštátnej úrovni, pričom sa vyzdvihnú možné synergie s inými oblasťami politiky a v ideálnom prípade sa zapoja ministerstvá zodpovedné za iné oblasti, ako napríklad rezorty zdravotníctva, životného prostredia, financií a infraštruktúry.

V súvislosti s týmito prvkami sa vo všeobecnosti uznáva, že úsilie zamerané na zníženie prevádzkovej spotreby energie zvyčajne zahŕňa dôsledky v podobe emisií uhlíka spojených s výrobou stavebných výrobkov a výstavbou. Znižovanie každodennej spotreby energie by sa preto nemalo vnímať oddelene, pretože nevyhnutne dôjde k vyváženiu nákladov na emisie oxidu uhličitého a súvisiacich prínosov. Hoci sa smernica o energetickej hospodárnosti budov nezaoberá emisiami uhlíka počas celej životnosti, takýto prístup by pomohol určiť celkovo najlepšiu kombináciu možností na zníženie emisií uhlíka počas celej životnosti a pomôže pri predchádzaní nezamýšľaným dôsledkom. Takisto pomáha nájsť nákladovo najefektívnejšie riešenie. V neposlednom rade je nízkouhlíková budova taká budova, ktorou sa optimalizuje využívanie zdrojov, a tým sa znižujú emisie uhlíka počas jej výstavby a využívania počas celej životnosti.

Obnovu možno vykonať takým spôsobom, že keď budova dosiahne koniec svojej životnosti alebo prechádza ďalšou významnou obnovou, rozličné stavebné výrobky alebo materiály možno navzájom roztriediť. To umožňuje ich opakované použitie alebo recykláciu, čím sa podstatne zníži objem odpadu z demolácie, ktorý skončí na skládke. Tieto možnosti obehovosti v budúcnosti závisia priamo od spôsobu, akým sa vykonáva obnova, ktoré materiály sa vyberú a ako sa montujú. Recyklácia materiálu môže mať pozitívny vplyv na spotrebu energie, keďže pri výrobe primárnych stavebných výrobkov sa zvyčajne vyžaduje viac energie ako pri použití druhotných stavebných výrobkov.

Výhody môžu zahŕňať aj opatrenia na prispôsobenie budov zmene klímy (27), najmä opatrenia ako tieňovacie zariadenia, ktoré budovy chránia pred prehrievaním počas vĺn horúčav s priamym vplyvom na energetickú spotrebu budovy, a to znížením potreby aktívneho chladenia (28). Okrem toho sa pri nových budovách a budovách prechádzajúcich významnou obnovou odporúča, aby sa vyvinulo úsilie s cieľom zabrániť tvorbe prekážok prístupnosti pre osoby so zdravotným postihnutím a, ak je to možné, odstrániť existujúce prekážky prístupnosti (29).

A napokon môžu členské štáty do svojich dôkazmi podložených odhadov prínosov v súvislosti so zdravím, bezpečnosťou a kvalitou ovzdušia zahrnúť vplyvy opatrení, ktoré vykonajú v súlade s článkom 7 ods. 5 smernice o energetickej hospodárnosti budov (30). Okrem toho môžu zahrnúť vplyvy opatrení vykonaných v súlade s článkom 2a ods. 7 smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktoré sa týkajú protipožiarnej bezpečnosti a rizík súvisiacich s intenzívnou seizmickou aktivitou.

2.3.2. Plán – článok 2a ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov

V súlade s článkom 2a ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov

„každý členský štát vo svojej dlhodobej stratégii obnovy stanoví plán s opatreniami a merateľnými ukazovateľmi pokroku stanovenými na vnútroštátnej úrovni s ohľadom na dlhodobý cieľ do roku 2050, ktorým je dosiahnuť zníženie emisií skleníkových plynov v Únii o 80 až 95 % v porovnaní s hodnotami z roku 1990, s cieľom zabezpečiť vysoko energeticky efektívny a dekarbonizovaný vnútroštátny fond budov a uľahčiť nákladovo efektívnu transformáciu existujúcich budov na budovy s takmer nulovou spotrebou energie. V uvedenom pláne sa uvedú orientačné míľniky na roky 2030, 2040 a 2050 a stanoví sa, akým spôsobom prispejú k dosiahnutiu cieľov Únie v oblasti energetickej efektívnosti v súlade so smernicou 2012/27/EÚ.“

Toto je nový prvok, ktorý nebol súčasťou článku 4 smernice o energetickej efektívnosti.

Hlavným cieľom je dosiahnuť vysoko energeticky efektívny a úplne dekarbonizovaný fond budov, čo je základom pre dosiahnutie cieľa EÚ znížiť emisie skleníkových plynov. „Dekarbonizovaný“ fond budov nie je v právnych predpisoch EÚ vymedzený, ale možno ho charakterizovať ako fond budov, ktorého emisie uhlíka boli znížené na nulu, a to znížením energetických potrieb a zabezpečením, aby zostávajúce potreby v čo najväčšej možnej miere uspokojovali zdroje s nulovými emisiami uhlíka. Tento prístup umožňuje rozličné prístupy k dosiahnutiu dekarbonizácie, a to pri zohľadnení národného energetického mixu členských štátov, ich uprednostňovaných možností, potenciálu a charakteristík.

Keďže cieľom stratégií je stanoviť dlhodobú víziu na dosiahnutie cieľa dekarbonizácie do roku 2050, členské štáty by mali ísť nad rámec jednoduchej inventarizácie existujúcich opatrení (ktorými sa zabezpečujú krátkodobé zložky) a poskytnúť dlhodobý pohľad na vývoj budúcich politík a opatrení. Na dosiahnutie uvedeného slúži rámec plánu v novom článku 2a.

V súlade s článkom 2a ods. 2 musia plány zahŕňať:

a) merateľné ukazovatele pokroku – môže ísť o kvantitatívne alebo kvalitatívne premenné na meranie pokroku pri dosahovaní dlhodobého cieľa do roku 2050, ktorým je zníženie emisií skleníkových plynov v Únii a zabezpečenie vysoko energeticky efektívneho a dekarbonizovaného národného fondu budov. V prípade potreby ich možno revidovať; a

b) orientačné míľniky – ktoré môžu byť kvantitatívnymi alebo kvalitatívnymi cieľmi. Členské štáty „uvedú orientačné míľniky na roky 2030, 2040 a 2050 a stanoví sa, akým spôsobom prispejú k dosiahnutiu cieľov Únie v oblasti energetickej efektívnosti v súlade so [smernicou o energetickej efektívnosti]“.

Členské štáty môžu svoje míľniky a ukazovatele prispôsobiť národným špecifikám. Úmyslom nie je zaviesť sektorový cieľ pre sektor budov ani stanoviť právne záväzné ciele. Konkrétne míľniky vymedzujú členské štáty a rozhodujú aj o tom, či tieto ciele budú pre sektor budov záväzné (a tým pôjdu nad rámec povinností stanovených v smernici o energetickej hospodárnosti budov). Členské štáty by však mali mať na pamäti, že stanovenie ambicióznych a jasných míľnikov je kľúčové pre zníženie rizík a neistôt pre investorov, ako aj pre zapojenie zainteresovaných strán a podnikov. Pri určovaní merateľných ukazovateľov je hlavným faktorom dostupnosť konzistentných a spoľahlivých údajov.

V súlade s článkom 2a ods. 2 musí byť v dlhodobých stratégiách obnovy uvedené, ako míľniky pre roky 2030, 2040 a 2050 prispievajú k orientačnému hlavnému cieľu, ktorý členské štáty vymedzili v súlade s článkom 3 smernice o energetickej efektívnosti, keďže budovy sú kľúčovým pilierom politiky energetickej efektívnosti. Tieto informácie môžu tvorcom politík pomôcť formulovať budúce politiky v oblasti energetickej efektívnosti a navrhovať primerané opatrenia.

V tejto tabuľke je uvedený možný rámec na vymedzenie ukazovateľov a míľnikov:

Článok 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov Ukazovatele (s cieľom znížiť emisie skleníkových plynov + dekarbonizovať fond budov + uľahčiť nákladovo efektívnu transformáciu) Míľniky (prispievajúce k cieľom energetickej efektívnosti EÚ) Odsek 1 a) prehľad vnútroštátneho fondu budov založený podľa potreby na štatistických vzorkách a očakávanom podiele obnovovaných budov v roku 2020; — Počet budov/obytných budov/m2: — podľa typu budovy — podľa veku budovy — podľa veľkosti budovy — podľa klimatickej oblasti — Ročná spotreba energie: — podľa typu budovy — podľa konečného použitia — Ročné % obnovených budov: — podľa typu obnovy — podľa sektora budov – bytový/nebytový — Obnovené m2: — podľa typu budovy — podľa veľkosti budovy, — podľa veku budovy — Počet energetických certifikátov: — podľa typu budovy — podľa triedy energetickej účinnosti — Počet/m2 budov s takmer nulovou spotrebou energie: — podľa sektora budov — Úspory energie (v absolútnom alebo relatívnom % vyjadrení) podľa sektora budov (bytový, nebytový atď.) — % obnovených budov (podľa typu obnovy) — zníženie emisií CO2 v sektore budov (obnova/nové budovy) — % budov s takmer nulovou spotrebou energie (podľa sektora budov) b) identifikácia nákladovo efektívnych prístupov k obnove v závislosti od typu budovy a klimatickej oblasti, pričom sa v prípade potreby zohľadnia možné príslušné spúšťacie body v rámci životného cyklu budovy; — Nákladová efektívnosť hlavných opatrení obnovy (napríklad čisté súčasné hodnoty, lehota splatnosti, investičné náklady na ročné úspory): — podľa typu budovy — podľa klimatickej oblasti — Celkový potenciál energetických úspor: — podľa sektora budov c) politiky a činnosti na podporu nákladovo efektívnej hĺbkovej obnovy budov vrátane postupnej hĺbkovej obnovy, ako aj na podporu cielených nákladovo efektívnych opatrení a obnovy budov, napríklad zavedením voliteľnej schémy pasportov obnovy budovy; — Celkový a ročný podiel budov prechádzajúcich hĺbkovou obnovou a obnovou zameranou na transformáciu na budovu s takmer nulovou spotrebou energie — Verejné stimuly pre hĺbkovú obnovu — Verejné a súkromné investície do hĺbkových obnov — Úspory energie z hĺbkových obnov d) prehľad politík a činností zameraných na najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov, problém nejednotnej motivácie a zlyhania trhu, ako aj určenie relevantných vnútroštátnych činností, ktorými sa prispieva k zmierneniu energetickej chudoby; — Verejné investície do politiky týkajúcej sa uvedených problémov (nejednotná motivácia, energetická chudoba atď.) — % prenajatých domov s energetickými certifikátmi pod určitou úrovňou výkonnosti, — Ukazovatele energetickej chudoby: — % ľudí postihnutých energetickou chudobou — podiel disponibilného príjmu domácnosti vynaloženého na energie — nedoplatky za energie, — obyvateľstvo žijúce v nevyhovujúcich bytových podmienkach (napr. zatekajúca strecha) alebo s neprimeraným vykurovaním alebo chladením — % budov v najnižších triedach energetickej účinnosti — % zníženia počtu ľudí postihnutých energetickou chudobou — % zníženia počtu budov v najnižších triedach energetickej účinnosti e) politiky a činnosti zamerané na všetky verejné budovy; — m2 obnovených verejných budov: — podľa typu budovy — podľa veľkosti budovy — podľa klimatickej oblasti — Úspory energie vo verejných budovách f) prehľad vnútroštátnych iniciatív na podporu inteligentných technológií a dobre prepojených budov a komunít, ako aj zručností a vzdelávania v odvetviach stavebníctva a energetickej efektívnosti; — Počet budov vybavených systémami energetického manažérstva budov alebo podobnými inteligentnými systémami: — podľa typu budovy (so zameraním na nebytové) — Verejné a súkromné investície do inteligentných technológií (vrátane inteligentných sietí) — Občania zapojení do energetických komunít — Počet absolventov — —univerzitného štúdia so zameraním na energetickú efektívnosť a súvisiace inteligentné technológie — odbornej/technickej odbornej prípravy (certifikačné orgány vydávajúce energetické certifikáty, inšpektori v oblasti vykurovania, vetrania a klimatizácie atď.) — Počet inštalatérov spôsobilých na používanie nových technológií a pracovných postupov — Rozpočet vnútroštátnych výskumných programov v oblasti energetickej efektívnosti budov — Zapojenie vnútroštátnych vysokých škôl do medzinárodných vedecko-výskumných projektov (napr. H2020) v oblasti energetickej efektívnosti súvisiacej s budovami — Percentuálny podiel budov vybavených systémami energetického manažérstva alebo podobnými inteligentnými systémami: — podľa typu budovy g) dôkazmi podložený odhad očakávaných úspor energie a ďalších prínosov, ktoré sú spojené napríklad so zdravím, bezpečnosťou a kvalitou ovzdušia. — Zníženie nákladov na energie na domácnosť (priemer)/zníženie energetickej chudoby — Skutočné dosiahnuté úspory energie — Priemerné/súhrnné ukazovatele kvality ovzdušia v interiéri a index tepelnej pohody — Náklady spojené s predchádzaním chorobám/zníženie zdravotných nákladov pripísateľných opatreniam energetickej efektívnosti — Zníženie celoživotných emisií uhlíka — Zlepšenie z hľadiska rokov života vážených dizabilitou/rokov života vážených kvalitou pripísateľné zlepšeniu fondu budov a životných podmienok — Zvyšovanie produktivity práce vďaka lepšiemu pracovnému prostrediu a zlepšeným životným podmienkam — Zníženie emisií — Zamestnanosť v sektore budov (počet vytvorených pracovných miest na milión EUR investovaných do sektora) — Rast HDP v sektore budov — % dovozu energie za členský štát (opatrenia v oblasti energetickej bezpečnosti) — Odstránenie prekážok/predchádzanie prekážkam v prístupnosti pre osoby so zdravotným postihnutím Odsek 3 a) zlučovanie projektov, a to aj prostredníctvom investičných platforiem alebo skupín a prostredníctvom konzorcií malých a stredných podnikov s cieľom umožniť prístup investorov, ako aj „balíkové“ riešenia pre potenciálnych klientov; Počet integrovaných/zlúčených projektov b) znižovanie vnímaného rizika operácií v oblasti energetickej efektívnosti pre investorov a súkromný sektor; Vnímané riziko operácie v oblasti energetickej efektívnosti (na základe prieskumu) c) využívanie verejných financií ako páky na získanie ďalších investícií súkromného sektora alebo pri riešení osobitných zlyhaní trhu; Verejné investície vyjadrené percentuálnym podielom z celkových investícií do úspor energie Iniciatívy verejno-súkromných partnerstiev d) usmerňovanie investícií do energeticky efektívneho fondu verejných budov v súlade s usmernením Eurostatu a Investície do obnovy fondu verejných budov zameranej na energetickú efektívnosť e) zabezpečenie dostupných a transparentných poradenských nástrojov, ako sú napríklad jednotné kontaktné miesta pre spotrebiteľov a poradenské služby v oblasti energetiky, poskytujúcich poradenstvo o relevantných obnovách budov zameraných na energetickú efektívnosť a finančných nástrojoch. Zavedené iniciatívy v oblasti jednotných kontaktných miest Iniciatívy na zvyšovanie povedomia (počet, oslovené cieľové publikum, konajúce cieľové publikum) — Počet iniciatív v oblasti jednotných kontaktných miest — Povedomie je zvýšené a vedie ku konkrétnym opatreniam

2.3.3. Verejná konzultácia a monitorovanie

V článku 2a ods. 5 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že:

„[k]aždý členský štát v záujme podpory rozvoja svojej dlhodobej stratégie obnovy uskutoční o tejto stratégii verejnú konzultáciu, a to pred tým, než svoju stratégiu predloží Komisii. Každý členský štát pripojí k svojej dlhodobej stratégii obnovy zhrnutie výsledkov tejto verejnej konzultácie. Každý členský štát stanoví formu konzultácií inkluzívnym spôsobom počas vykonávania svojej dlhodobej stratégie obnovy.“

Toto je nový prvok, ktorý nebol súčasťou článku 4 smernice o energetickej efektívnosti. Konzultácia sa týka úplnej dlhodobej stratégie obnovy vrátane finančných mechanizmov na mobilizáciu investícií, ku ktorým majú členské štáty uľahčiť prístup.

Keďže verejné konzultácie môžu zlepšovať výsledky politík, v smernici o energetickej hospodárnosti budov sa stanovujú ako povinné, každý členský štát si však môže určiť formu konzultácie (napr. otvorená alebo cielená) a jej metódu (napr. osobné stretnutia/podujatia, písomné vyjadrenia alebo online dotazník). Členské štáty už možno majú postupy na konzultácie o významných politických alebo legislatívnych iniciatívach, ktoré by sa mohli uplatniť v prípade dlhodobej stratégie obnovy (31).

Podľa článku 2a ods. 5 smernice o energetickej hospodárnosti budov musia členské štáty uskutočniť verejnú konzultáciu pred predložením svojej dlhodobej stratégie obnovy Komisii bez ohľadu na to, či sa to už vyžaduje vo vnútroštátnych predpisoch. Verejná konzultácia počas vykonávania dlhodobej stratégie obnovy, ktorá sa takisto vyžaduje podľa článku 2a ods. 5 smernice o energetickej hospodárnosti budov, predstavuje pre členské štáty možnosť reagovať na pokrok a riešiť nedostatky.

Členské štáty môžu zvážiť aj zriadenie platformy zainteresovaných strán (32). Identifikácia zainteresovaných strán a konzultácia s nimi môžu významne prispieť k úspešnému vykonávaniu dlhodobej stratégie obnovy. Priame alebo nepriame zapojenie zainteresovaných strán v súvislosti s energetickou modernizáciou budov je nevyhnutné na šírenie dlhodobej stratégie obnovy a zber údajov a môže podporiť konsenzus v dlhodobej stratégii obnovy a jej prijatie (33).

Členské štáty môžu zohľadniť uvedené faktory pri plánovaní svojich verejných konzultácií. V súlade s článkom 2a ods. 5 musia členské štáty stanoviť formu konzultácií inkluzívnym spôsobom počas vykonávania svojej dlhodobej stratégie obnovy. Členské štáty by mali vyčleniť dostatočný čas na konzultáciu o dlhodobej stratégii obnovy pred tým, ako sa predloží Komisii.

Podľa článku 2a ods. 5 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa zhrnutie konzultácie musí pripojiť k dlhodobej stratégii obnovy. V zhrnutí konzultácie by sa napríklad mohlo uvádzať trvanie, obdobie, typ (otvorená alebo cielená), metóda (osobné stretnutia/podujatia, písomné alebo online pripomienky), počet účastníkov, typ účastníkov (združenia, súkromné osoby, architekti, regionálne alebo mestské správne orgány, iné príslušné miestne orgány atď.), hlavné pripomienky a závery.

2.3.4. Otázky bezpečnosti

V článku 2a ods. 7 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že členské štáty môžu využívať dlhodobé stratégie obnovy na riešenie protipožiarnej bezpečnosti a rizík súvisiacich s intenzívnou seizmickou aktivitou, ktoré majú vplyv na obnovy zamerané na energetickú efektívnosť a na životnosť budov. Uvedené ustanovenie by sa malo vykladať v spojení s článkom 7 (34), v ktorom sa od členských štátov vyžaduje, aby takéto otázky riešili v prípade budov prechádzajúcich významnou obnovou.

Bezpečnosť spadá do právomoci členských štátov a mali by sa uplatňovať vnútroštátne predpisy týkajúce sa použitia budovy (napr. bytová, nebytová, škola, nemocnica), užívateľov (napr. zraniteľní užívatelia ako deti, osoby so zdravotným postihnutím alebo staršie osoby) a typológie budovy (napr. výšková, nízka) (35).

Spúšťacie body (pozri oddiel 2.3.1.2) môžu byť takisto vhodnými okamihmi na posúdenie bezpečnostných aspektov budovy a, naopak, modernizácia zameraná na bezpečnosť môže byť dobrým okamihom na riešenie výkonnosti v oblasti energetickej efektívnosti.

Lacnejšie bývanie je zvyčajne staršie a vybavené zastaranými elektrickými zariadeniami, čím sa energeticky chudobní spotrebitelia stávajú mimoriadne zraniteľnými (36). Opatrenia ako pravidelné inšpekcie (najmä pred obnovou) a modernizácie na zabezpečenie súladu elektrických zariadení s bezpečnostnými normami môžu výrazne zlepšiť elektrickú bezpečnosť. Podporovať by sa mala aj kontrola bezpečnosti elektrických a plynových zariadení a spotrebičov.

Európske normy (ďalej len „eurokódy“) poskytujú komplexný, aktuálny nástroj na navrhovanie stavebných konštrukcií budov a vykonávanie iných inžinierskych prác vzhľadom na seizmickú bezpečnosť (37) a protipožiarnu stavebnú konštrukciu (38).

Od členských štátov sa očakáva, že budú uplatňovať spoločné metódy vypracované v rámci právnych predpisov EÚ na posúdenie a klasifikáciu reakcie stavebných výrobkov na oheň (39), požiarnej odolnosti stavebných výrobkov (40) a na posúdenie a klasifikáciu z hľadiska prevedenia striech (41), pričom sa zohľadní šírenie ohňa a bezpečný únik.

Členské štáty môžu podporovať inštaláciu vhodných systémov vetrania a postrekovacích systémov a bezpečnú a správnu inštaláciu zariadení, ktoré by mohli mať vplyv na protipožiarnu bezpečnosť, akými sú fotovoltické (FV) panely a nabíjacie stanice pre elektrické vozidlá.

Dôležitú úlohu môžu zohrávať aj opatrenia a politiky na predchádzanie požiarom ako protipožiarne kontroly, zvyšovanie povedomia prostredníctvom domácich návštev a zmierňujúce opatrenia, ako napríklad inštalácia detektorov dymu.

Členské štáty a zainteresované strany môžu využiť prácu Platformy na výmenu informácií o požiaroch (FIEP) (42), ktorú Komisia zriadila s cieľom uľahčiť výmenu informácií medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a inými zainteresovanými stranami, aby mohli v oblasti protipožiarnej bezpečnosti využívať získané poznatky a osvedčené postupy. Týmto by sa mala posilniť schopnosť regulačných orgánov plniť svoje úlohy pri plnej znalosti výhod a nevýhod regulačných rozhodnutí, ktoré musia prijať.

2.4. Povinnosť uľahčiť prístup k mechanizmom na podporu mobilizácie – článok 2a ods. 3 smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 2a ods. 3 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa od členských štátov vyžaduje, aby uľahčili prístup k finančným mechanizmom na podporu mobilizácie investícií do obnovy, ktorá je potrebná na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 2a ods. 1, t. j. vysoko energeticky efektívny a dekarbonizovaný fond budov do roku 2050 a nákladovo efektívna transformácia existujúcich budov na budovy s takmer nulovou spotrebou energie. V článku 2a ods. 3 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa uvádzajú možné mechanizmy a vychádza sa z článku 20 smernice o energetickej efektívnosti, v ktorom sa od členských štátov vyžaduje, aby podporovali vytvorenie nástrojov financovania alebo používanie existujúcich nástrojov financovania pre opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti.

V článku 2a ods. 3 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že:

„S cieľom podporiť mobilizáciu investícií do obnovy, ktorá je potrebná na dosiahnutie cieľov uvedených v odseku 1, členské štáty uľahčia prístup k vhodným mechanizmom na:

a) zlučovanie projektov, a to aj prostredníctvom investičných platforiem alebo skupín a prostredníctvom konzorcií malých a stredných podnikov s cieľom umožniť prístup investorov, ako aj balíkové' riešenia pre potenciálnych klientov;

b) znižovanie vnímaného rizika operácií v oblasti energetickej efektívnosti pre investorov a súkromný sektor;

c) využívanie verejných financií ako páky na získanie ďalších investícií súkromného sektora alebo pri riešení osobitných zlyhaní trhu;

d) usmerňovanie investícií do energeticky efektívneho fondu verejných budov v súlade s usmernením Eurostatu a

e) zabezpečenie dostupných a transparentných poradenských nástrojov, ako sú napríklad jednotné kontaktné miesta pre spotrebiteľov a poradenské služby v oblasti energetiky, poskytujúcich poradenstvo o relevantných obnovách budov zameraných na energetickú efektívnosť a finančných nástrojoch.“

Toto ustanovenie nebolo súčasťou článku 4 smernice o energetickej efektívnosti.

Členské štáty budú musieť na posilnenie svojich dlhodobých stratégií obnovy zabezpečiť prístup k rôznym finančným mechanizmom na podporu mobilizácie investícií, a to najmä vzhľadom na spôsob využitia inovačného financovania v záujme účinnej podpory malých klientov a malých poskytovateľov.

Ďalej je uvedený neúplný zoznam všeobecných príkladov typov finančných mechanizmov:

a) zlučovanie projektov i) verejné obstarávanie formou zmluvy o energetických službách (43) zo strany obce na obnovenie budov pre viac rodín (financované prostredníctvom úspor energie); ii) budovanie kapacít a vedenie dialógu so zainteresovanými stranami s cieľom zlepšiť schopnosť príslušných subjektov ponúkať služby v oblasti zlučovania; iii) verejné obstarávanie formou zmluvy o energetických službách zo strany skupiny obcí pre niektoré z ich verejných budov a iv) ponúkanie integrovaných služieb obnovy – subjekt (napr. energetická agentúra, miestny alebo regionálny orgán, spoločnosť poskytujúca energetické služby, finančná inštitúcia) by mohol vytvoriť jednotné kontaktné miesto ponúkajúce služby v oblasti obnovy a financovania pomerne štandardizovaným spôsobom, čím by sa umožnilo refinancovanie zlúčených projektov. v) Pozri aj oddiel 7.2 pracovného dokumentu útvarov Komisie Osvedčené postupy v oblasti energetickej efektívnosti (44).

b) znižovanie vnímaného rizika i) normalizácia (napr. prostredníctvom protokolov, certifikácie, noriem) s cieľom znížiť riziká súvisiace s hospodárnosťou ex post; ii) hypotéky/úvery, v ktorých sa zohľadňuje pozitívny vplyv zložky energetickej efektívnosti projektu na hodnotu aktíva a na úverové riziko; iii) refinancovanie (fondy, dlhopisy, faktoring) s cieľom poskytnúť spoločnostiam poskytujúcim energetické služby a finančným investorom dlhodobé financovanie; iv) financovanie prostredníctvom daní – t. j. peniaze požičané na investície do zlepšovania budov sa splácajú prostredníctvom dane z nehnuteľnosti; v) financovanie prostredníctvom účtov – t. j. úver sa spláca prostredníctvom účtov za energie, pričom úspory energie pokrývajú investičné výdavky; vi) podpora zhromažďovania dôkazov skutočnej technickej a finančnej hospodárnosti investícií v oblasti energetickej efektívnosti, napr. prispievanie do databázy európskej platformy na znižovanie rizík v oblasti energetickej efektívnosti (DEEP) (pozri ďalej) alebo vytváranie podobných vnútroštátnych databáz; vii) podpora rozvoja a využívania usmernení o spôsobe posudzovania rizika pre investície v oblasti energetickej efektívnosti a viii) záruky pre príjemcov a nástroje záruk pre finančných sprostredkovateľov.

Pozri aj oddiel 7.3 uvedených Osvedčených postupov v oblasti energetickej efektívnosti.

c) verejné financie (45) i) úverové programy spolufinancované verejnými prostriedkami; ii) nástroje na rozdelenie rizika (napr. úvery, nástroje záruk a technická pomoc); iii) granty zacielené na zraniteľných spotrebiteľov; iv) granty na technickú pomoc a pokrytie nákladov na energetické certifikáty a energetické audity a (ak nie sú povinné) s cieľom podporiť ich využívanie a zvýšiť povedomie o možnostiach investícií a v) fondy energetickej hospodárnosti. Pozri aj oddiel 7.1 dokumentu Komisie o osvedčených postupoch z roku 2016.

d) usmerňovanie investícií do energeticky efektívneho fondu verejných budov i) pomoc pri používaní zmlúv o energetickej efektívnosti (trhoví sprostredkovatelia, rámcové zmluvy, praktické príručky atď.); ii) legislatívny rámec, ktorý pomôže pri rozvoji spoločností poskytujúcich energetické služby a trhu s energetickými službami vo všeobecnosti; iii) budovanie kapacít prostredníctvom pomoci s prípravou projektov, odbornej prípravy, partnerskej pomoci atď. a iv) uľahčenie zlučovania malých projektov vo verejných budovách (napr. podobných projektov rôznych obcí alebo verejných vlastníkov).

e) dostupné a transparentné poradenské nástroje a poradenské služby v oblasti energetiky i) jednotné kontaktné miesto alebo integrovaná služba pre oblasť financovania a obnovy; ii) poradenské služby; iii) technické usmernenia súvisiace s financovaním a obnovou a iv) finančné vzdelávanie v záujme lepšieho porozumenia rôznym finančným nástrojom.

Príklady mechanizmov financovania sa uvádzajú v pododdiele 2.6.

Uvedené ustanovenia sú v súlade s iniciatívou Komisie pod názvom Inteligentné financovanie inteligentných budov (SFSB) (46), ktorej prvý pilier sa týka účinnejšieho využívania verejných prostriedkov prostredníctvom:

a) budovania kapacít na podporu zavedenia finančných nástrojov (napr. fór investícií do udržateľnej energie (47));

b) rozvoja flexibilných finančných platforiem v oblasti energetickej efektívnosti a obnoviteľných zdrojov a

c) objasnenia postupu účtovania zmlúv o energetickej efektívnosti.

Vďaka tomu bude možné účinnejšie nasmerovať a kombinovať verejné prostriedky a urýchliť zavedenie finančných nástrojov. Flexibilné finančné platformy vrátane európskych štrukturálnych a investičných fondov a Európskeho fondu pre strategické investície budú konečným príjemcom ponúkať atraktívnejšie možnosti financovania prostredníctvom rozdelenia rizika a najlepšieho využitia verejných prostriedkov.

Druhý pilier iniciatívy Inteligentné financovanie inteligentných budov (zlučovanie a pomoc s prípravou projektov) zahŕňa:

a) sprístupnenie väčšieho objemu pomoci s prípravou projektov na úrovni EÚ a

b) podporu rozvoja miestnych/regionálnych jednotných kontaktných miest pre služby v oblasti energetickej efektívnosti.

Tvorcovia projektov tak budú môcť zrealizovať projekty a majitelia budov, domácnosti a spoločnosti získajú prístup k informáciám a službám v oblasti energetickej efektívnosti, čím sa umožní rozvoj rozsiahlych investičných programov. Vyhradené miestne alebo regionálne jednotné kontaktné miesta uľahčia zlučovanie projektov, čím zvýšia ich atraktívnosť na finančnom trhu.

Tretí pilier (znižovanie rizík) vykonáva skupina finančných inštitúcií pre energetickú efektívnosť (EEFIG) prostredníctvom týchto iniciatív:

a) verejne prístupnej databázy platformy na znižovanie rizík v oblasti energetickej efektívnosti (DEEP), ktorá poskytuje dôkazy o skutočnej technickej a finančnej hospodárnosti investícií v oblasti energetickej efektívnosti (48); a

b) nástroja upisovania skupiny DEEP (49), konsenzuálneho rámca pre upisovanie investícií v oblasti energetickej efektívnosti – jeho cieľom je poskytnúť usmernenia týkajúce sa posúdenia rizík a prínosov súvisiacich s takýmito investíciami.

Uvedené iniciatívy môžu trhu pomôcť správne posúdiť riziká a prínosy súvisiace s investíciami v oblasti energetickej efektívnosti, čím zvýšia ich dôveryhodnosť a zatraktívnia ich pre predkladateľov projektov, investorov a finančné inštitúcie.

Podľa článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999 (50) a prílohy I k tomuto nariadeniu musí byť v národných energetických a klimatických plánoch členských štátov zahrnutý všeobecný prehľad o investíciách potrebných na dosiahnutie rôznych zámerov, cieľov a príspevkov. Tento všeobecný prehľad musí obsahovať informácie o existujúcich investičných tokoch a forwardových investičných projekciách so zreteľom na plánované politiky a opatrenia a o faktoroch rizika, prekážkach a verejnej finančnej podpore alebo zdrojoch na ich riešenie.

2.5. Finančné stimuly, prekážky na trhu a informácie – články 10 a 20 smernice o energetickej hospodárnosti budov

Zmenilo sa aj viacero ďalších článkov smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktoré sa týkali ustanovení v článku 2a.

2.5.1. Finančné opatrenia prepojené s úsporami – článok 10 ods. 6 smernice o energetickej hospodárnosti budov

2.5.1.1. Povinnosti

V smernici o energetickej hospodárnosti budov sa uznáva úloha finančných iniciatív a informačných kampaní v rámci riadneho vykonávania regulačného rámca a dosahovania cieľov smernice o energetickej hospodárnosti. V článku 10 ods. 6 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že:

„Členské štáty prepoja svoje finančné opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti pri obnove budov s cielenými alebo dosiahnutými úsporami energie, určenými na základe jedného alebo viacerých z týchto kritérií:

a) energetická hospodárnosť vybavenia alebo materiálov použitých na obnovu; v tomto prípade inštaluje vybavenie alebo materiály použité na obnovu inštalatér s príslušnou úrovňou certifikácie alebo kvalifikácie;

b) normalizované hodnoty na výpočet úspor energie v budovách (51);

c) zlepšenie dosiahnuté ako výsledok takejto obnovy porovnaním energetických certifikátov vydaných pred obnovou a po nej (52);

d) výsledky energetického auditu;

e) výsledky inej relevantnej, transparentnej a primeranej metódy, ktorou sa preukáže zlepšenie energetickej hospodárnosti.“

Tento odsek je nový. Požiadavky v ňom sa uplatňujú od dňa nadobudnutia jeho účinnosti prostredníctvom vnútroštátnych predpisov (t. j. najneskôr od termínu transpozície). Odsek sa týka všetkých typov finančných nástrojov vrátane daňových opatrení. Odporúča sa, aby sa podľa možnosti uplatňoval aj na existujúce opatrenia (napr. v prípade systémov podpory sa členské štáty nabádajú k zváženiu a zavedeniu zmien uplatniteľných na budúcu finančnú podporu) (53).

Finančné opatrenia sú už bežne sprevádzané podmienkami a povinnosťami, ktorými sa od konečných príjemcov vyžaduje, aby dokázali hospodárnosť projektu a účinné využitie verejných finančných prostriedkov. Táto požiadavka sa uplatňuje bez ohľadu na to, či predmetná obnova predstavuje „významnú obnovu“ v zmysle článku 2 bodu 10 smernice o energetickej hospodárnosti budov.

V článku 10 ods. 6 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa pripúšťajú rôzne prístupy k prepájaniu finančnej podpory s kvalitou energetickej obnovy, stanovuje sa v ňom však flexibilita pre členské štáty, pokiaľ ide o jeho vykonávanie v súlade s vnútroštátnymi alebo regionálnymi podmienkami. V ustanovení sa však uvádza, že členské štáty musia použiť jedno alebo viacerých z uvedených kritérií a) až e).

Spôsobilosti a zručnosti majú pre zaistenie kvality obnovy kľúčový význam, a preto by sa vo finančných opatreniach pre energetickú efektívnosť malo vyžadovať, aby opatrenia týkajúce sa obnovy vykonávali kvalifikovaní a certifikovaní inštalatéri. Toto je relevantné najmä v prípade uvedeného kritéria a), podľa ktorého je na inštaláciu vybavenia alebo materiálu použitého na obnovu a overenie zlepšenia potrebný kvalifikovaný a certifikovaný inštalatér. V uvedenej požiadavke sa však musia zohľadniť vnútroštátne predpisy, ktoré sa týkajú príslušných povolaní.

Okrem primeranej inštalácie sa podporuje aj posúdenie výsledkov obnovy kvalifikovanými alebo certifikovanými inšpektormi v záujme zabezpečenia kvality.

2.5.1.2. Transpozícia a vykonávanie článku 10 ods. 6 smernice o energetickej hospodárnosti budov

Po zvolení kritérií kvality, ktoré sa majú uplatniť, by členské štáty mali šíriť vnútroštátne opatrenia, ktorými sa transponuje článok 10 ods. 6 smernice o energetickej hospodárnosti budov, a informovať o nich všetky príslušné orgány/agentúry (t. j. operatívne orgány) zodpovedné za vypracovanie a vykonávanie finančných opatrení oznámiť. Toto je dôležité v záujme zaistenia, aby bolo vypracúvanie a vykonávanie opatrení prepojené s jedným alebo viacerými kritériami.

Členské štáty by mali preskúmať svoj vnútroštátny predpis, ktorý sa týka príslušných inštalatérskych povolaní, aby sa zaistilo, že sa do procesu obnovy zapoja iba kvalifikovaní a certifikovaní inštalatéri.

2.5.2. Databázy energetických certifikátov – článok 10 ods. 6a smernice o energetickej hospodárnosti budov

2.5.2.1. Povinnosti

V článku 10 ods. 6a smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že:

„[p]rostredníctvom databáz energetických certifikátov sa umožňuje zber údajov o nameranej alebo vypočítanej spotrebe energie budov, na ktoré sa tieto certifikáty vzťahujú, vrátane aspoň tých verejných budov, pre ktoré sa energetický certifikát uvedený v článku 13 vydal v súlade s článkom 12.“

Registre a databázy energetických certifikátov môžu:

a) byť kľúčovým nástrojom na lepšie dodržiavanie predpisov;

b) zvýšiť znalosť fondu budov;

c) poskytovať tvorcom politík lepšie informácie a

d) podporovať rozhodnutia prevádzkovateľov (54).

Členské štáty nemusia zriadiť databázu alebo register. Pokiaľ takáto databáza existuje alebo sa zavedie, členské štáty musia dodržiavať toto nové ustanovenie (55). Členské štáty si sami určia, ako často je potrebné danú databázu aktualizovať o nové údaje o (skutočnej alebo vypočítanej) spotrebe energie.

V článku 10 ods. 6a smernice o energetickej hospodárnosti budov sa vyžaduje, aby databázy energetických certifikátov umožňovali zber údajov o (nameranej alebo vypočítanej) spotrebe budov, na ktoré sa tieto certifikáty vzťahujú. Medzi uvedené budovy musia patriť aspoň tie verejné budovy, pre ktoré bol vydaný energetický certifikát na základe článku 13 smernice o energetickej hospodárnosti budov, t. j. budovy, ktoré užívajú verejné orgány, často ich navštevuje verejnosť a majú celkovú úžitkovú plochu 250 m2 (t. j. budovy, pre ktoré sa vyžaduje energetický certifikát podľa článku 12 ods. 1 smernice o energetickej hospodárnosti budov).

Členské štáty môžu podľa vlastného uváženia určiť, čo znamená „často ich navštevuje verejnosť“, ale výklad použitý pri transpozícii článku 10 ods. 6a smernice o energetickej hospodárnosti budov by mal byť konzistentný s výkladom použitým pri transpozícii článkov 12 a 13 uvedenej smernice (ktoré už sú transponované).

Členské štáty môžu získať údaje z iných zdrojov a zaznamenať ich do databáz energetických certifikátov.

2.5.2.2. Transpozícia a vykonávanie článku 10 ods. 6a smernice o energetickej hospodárnosti budov

Ak členské štáty majú databázu energetických certifikátov, mali by:

a) preskúmať, či príslušné opatrenia umožňujú zber údajov o nameranej alebo vypočítanej spotrebe energie a podľa potreby ich zmeniť, aby spĺňali požiadavku stanovenú v článku 10 ods. 6a;

b) zabezpečiť, aby sa v databáze zaznamenávali aspoň údaje týkajúce sa verejných budov s energetickým certifikátom, ktoré často navštevuje verejnosť, a

c) aktualizovať údaje, a to ideálne aspoň raz ročne.

2.5.3. Súhrnné anonymizované údaje – článok 10 ods. 6b smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 10 ods. 6b smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje, že:

„[a]spoň súhrnné anonymizované údaje, ktoré spĺňajú požiadavky Únie a vnútroštátne požiadavky na ochranu údajov, sa na požiadanie sprístupnia na štatistické a výskumné účely, ako aj vlastníkovi budovy“.

Členské štáty musia prijať potrebné kroky na zabezpečenie splnenia tejto požiadavky. V uvedenom ustanovení sa od nich nevyžaduje vykonanie zmien v existujúcich databázach ale zabezpečenie toho, aby legislatívny rámec umožňoval sprístupňovanie údajov v súlade s povinnosťami stanovenými v danom článku.

2.5.4. Informácie – článok 20 ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov

V článku 20 ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa stanovuje:

„Členské štáty poskytujú vlastníkom alebo nájomcom budov najmä informácie o energetických certifikátoch vrátane ich účelu a cieľov, informácie o nákladovo efektívnych opatreniach a v prípade potreby o finančných nástrojoch, na účely zlepšenia energetickej hospodárnosti budovy a o nahradení kotlov na fosílne palivá udržateľnejšími alternatívami. Členské štáty poskytujú informácie prostredníctvom dostupných a transparentných poradenských nástrojov, ako je napríklad poradenstvo v oblasti obnovy a jednotné kontaktné miesta. Na žiadosť členských štátov Komisia pomôže členským štátom pri usporiadaní informačných kampaní na účely odseku 1 a prvého pododseku tohto odseku, ktoré sa môžu riešiť v programoch Únie.“

Článok 20 smernice o energetickej hospodárnosti budov bol zmenený s cieľom objasniť povinnosť členských štátov týkajúcu sa poskytovania informácií nájomcom alebo vlastníkom. (Neúplný) zoznam prípadov v súčasnosti zahŕňa povinnosť poskytovať informácie o nahradení kotlov na fosílne palivá (56) udržateľnejšími alternatívami.

V článku 20 ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov sa od členských štátov vyžaduje, aby „[poskytovali] informácie prostredníctvom dostupných a transparentných poradenských nástrojov, ako je napríklad poradenstvo v oblasti obnovy a jednotné kontaktné miesta“.

2.6. Predloženie dlhodobej stratégie obnovy a podávanie správ o pokroku

2.6.1. Predloženie dlhodobej stratégie obnovy

Podľa článku 2a ods. 8 smernice o energetickej hospodárnosti budov (57) musí byť dlhodobá stratégia obnovy predložená Komisii „ako súčasť“ konečného národného energetického a klimatického plánu každého členského štátu. Dlhodobú stratégiu obnovy je potrebné predložiť ako prílohu k národnému energetickému a klimatickému plánu.

Podľa článku 3 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2018/1999 je lehota na predloženie konečného národného energetického a klimatického plánu 31. decembra 2019 a potom každých 10 rokov.

Na základe výnimky stanovenej v článku 2a ods. 8 smernice o energetickej hospodárnosti budov je však lehota na predloženie prvej dlhodobej stratégie obnovy najneskôr 10. marca 2020, tri mesiace po lehote na predloženie konečného národného energetického a klimatického plánu. Členským štátom sa ale napriek tomu odporúča usilovať sa dokončiť svoje dlhodobé stratégie obnovy súčasne s konečným národným energetickým a klimatickým plánom, aby bolo možné danú dlhodobú stratégiu obnovy v tomto pláne plne zohľadniť a aby sa tento plán podľa nej riadil.

Podľa článku 4 písm. b) bodu 3 nariadenia (EÚ) 2018/1999 členské štáty musia ako súčasť svojho národného energetického a klimatického plánu stanoviť zámery, ciele a príspevky pre všetkých päť rozmerov energetickej únie. Povinné prvky, ktoré majú byť zahrnuté v návrhu národného energetického a klimatického plánu a v jeho konečnej verzii, sú:

a) orientačné míľniky (58);

b) plán s merateľnými ukazovateľmi pokroku na vnútroštátnej úrovni (59);

c) dôkazmi podložený odhad očakávaných úspor energie a ďalších prínosov (60) a

d) príspevky k cieľom Únie v oblasti energetickej efektívnosti (61) podľa smernice o energetickej efektívnosti v súlade s článkom 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov.

Tieto kľúčové prvky mali byť zahrnuté do návrhu národného energetického a klimatického plánu, ktorý mal byť predložený do konca roka 2018, a musia byť obsiahnuté v konečnej verzii tohto plánu, ktorý sa má predložiť do konca roka 2019. Tieto kľúčové prvky majú ústredný význam z hľadiska zámerov národného energetického a klimatického plánu a podporujú posilnené, plnohodnotné dlhodobé stratégie obnovy.

2.6.2. Podávanie správ o pokroku

V kapitole 4 nariadenia (EÚ) 2018/1999 sa stanovujú povinnosti podávania správ v súvislosti s národnými energetickými a klimatickými plánmi vrátane podávania správ spojených s dlhodobou stratégiou obnovy.

V článku 17 nariadenia (EÚ) 2018/1999 sa vyžaduje, aby členské štáty do 15. marca 2023 a potom každé dva roky podávali integrované národné energetické a klimatické správy o pokroku (ďalej len „správy o pokroku“).

Podľa článku 17 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2018/1999 musia tieto správy o pokroku zahŕňať povinné informácie o energetickej efektívnosti, ktoré sú vymedzené v článku 21 nariadenia (EÚ) 2018/1999.

2.6.2.1. Podávanie správ o národných trajektóriách, zámeroch a cieľoch

Podľa článku 21 písm. a) nariadenia (EÚ) 2018/1999 musia správy o pokroku zahŕňať informácie o vykonávaní národných trajektórií, zámerov a cieľov (). V súvislosti s budovami a dlhodobými stratégiami obnovy to zahŕňa:

a) orientačné míľniky dlhodobej stratégie obnovy a

b) príspevky k cieľom Únie v oblasti energetickej efektívnosti podľa smernice o energetickej efektívnosti v súlade s článkom 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov;

c) v prípade potreby aktualizáciu ďalších národných zámerov uvedených v národnom energetickom a klimatickom pláne.

2.6.2.2. Nahlasovanie informácií o politikách a opatreniach

Podľa článku 21 písm. b) nariadenia (EÚ) 2018/1999 musia správy o pokroku zahŕňať informácie o vykonávaní politík a opatrení vrátane dlhodobej stratégie obnovy v súlade s článkom 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov.

2.6.2.3. Národné zámery

Nakoniec v súlade s článkom 21 písm. c) nariadenia (EÚ) 2018/1999, v ktorom sa odkazuje na časť 2 prílohy IX k nariadeniu (EÚ) 2018/1999, musia správy o pokroku zahŕňať aj ďalšie informácie súvisiace s národnými zámermi, napríklad hlavné legislatívne a nelegislatívne politiky, opatrenia, finančné opatrenia a programy vykonané v predchádzajúcich dvoch rokoch na dosiahnutie zámerov uvedených v článku 4 písm. b) nariadenia (EÚ) 2018/1999 vrátane tých, ktorými sa zlepšuje energetická hospodárnosť budov [časť 2 písm. a) prílohy IX k nariadeniu (EÚ) 2018/1999].

2.7. Osvedčené postupy pri dodržiavaní požiadaviek článku 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov

V tomto oddiele sa uvádzajú usmernenia k osvedčeným postupom, ktoré členským štátom pomôžu pri vykonávaní požiadaviek článku 2a. Má podobnú štruktúru ako predchádzajúci oddiel.

Stratégie obnovy budov, ktoré členské štáty predložili podľa článku 4 smernice o energetickej efektívnosti v rokoch 2014 a 2017, budú východiskom pre budúce dlhodobé stratégie obnovy. Súčasťou Usmernení k národným akčným plánom energetickej efektívnosti (NEEAP) (62) sú podrobné pokyny na začlenenie určitých prvkov do uvedených stratégií – odkaz na príslušné oddiely sa uvádza ďalej. Je to užitočný východiskový bod, keďže v smernici (EÚ) 2018/844 sa vychádza z povinností, pokiaľ ide o stratégie obnovy budov.

2.7.1. Prehľad vnútroštátneho fondu budov – článok 2a ods. 1 písm. a) smernice o energetickej hospodárnosti budov

Podrobnosti o položkách, ktoré majú byť zahrnuté v prehľade vnútroštátneho fondu budov, sú uvedené v oddiele 1 usmernení 57 prílohy B k Usmernenia, k NEEAP.

Členské štáty sa nabádajú k tomu, aby pri vypracúvaní tohto prehľadu zohľadnili požiadavky smernice Inspire (63). Budovy patria medzi 34 tém údajov, ktorým sa uvedená smernica venuje, pričom od vnútroštátnych a miestnych orgánov verejnej správy sa očakáva, že do roku 2020 vytvoria rozsiahle dátové súbory obsahujúce relevantné informácie (napr. dátumy výstavby, súčasné využitie a stav), ktoré budú dostupné na vyhľadávanie a sťahovanie. V tejto súvislosti môže byť nápomocná technická správa JRC Dátové súbory súvisiace s budovami prístupné cez geoportál INSPIRE (64) z roku 2016.

Ako príklady osvedčených postupov pri prezentovaní prehľadu vnútroštátneho fondu budov slúžia dlhodobé stratégie obnovy z roku 2017 týkajúce sa Valónska (Belgicko), Francúzska a Malty (65).

2.7.2. Nákladovo efektívne prístupy k obnove – článok 2a ods. 1 písm. b) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V oddiele 2 prílohy B k Usmerneniam k NEEAP sa uvádzajú podrobné informácie o spôsobe určovania nákladovo efektívnych prístupov k obnove.

Dlhodobá stratégia obnovy z roku 2014 týkajúca sa regiónu hlavného mesta Brusel a dlhodobé stratégie obnovy z roku 2017 týkajúce sa Valónska (Belgicko) a Bulharska sa označili za príklady osvedčených postupov pri nákladovo efektívnych prístupoch (66).

Pozri aj prehľad Európskeho inštitútu pre hospodárnosť budov (BPIE) za rok 2016 Spúšťacie body ako nevyhnutná súčasť vnútroštátnych stratégií obnovy (67).

Priemyselná obnova

Priemyselná obnova pomocou sériovej externej výroby prefabrikovaných izolačných prvkov fasád a striech vrátane kabeláže, potrubí a zasklenia môže prinášať výhody vyššej nákladovej efektívnosti pri obnove a nízkej miery rušenia obyvateľov počas obnovy.

V rámci projektu E2ReBuild (68) sa preskúmali, podporili a preukázali nákladovo efektívne a pokročilé energeticky efektívne stratégie obnovy dvojpodlažných obytných budov, ktoré vytvárajú pridanú hodnotu.

V projekte 2ndskin (69) sa združili rôzne zainteresované strany zo stavebného sektora s cieľom začleniť svoje odborné znalosti a ciele do koncepcie inovačnej obnovy budov určenej pre viacpodlažné obytné budovy, pri ktorej sa dosahuje nulová spotreba energie a zároveň sa otvárajú možnosti rozširovania. Projekt vychádza z hypotézy, že modernizáciu na dosiahnutie nulovej spotreby energie možno podporiť a urýchliť používaním prefabrikovaných fasádnych modulov, ktoré zvyšujú rýchlosť montáže a minimalizujú rušenie obyvateľov danej budovy.

Prenájom a energetická hospodárnosť

S cieľom ďalej podporovať potrebné zlepšenia svojho vnútroštátneho fondu nájomného bývania by mali členské štáty zvážiť zavedenie alebo pokračovanie uplatňovania požiadaviek na energetické certifikáty prenajímaných nehnuteľností na účely preukázania určitej úrovne energetickej hospodárnosti [pozri odôvodnenie 9 smernice (EÚ) 2018/844]. Pri týchto krokoch by členské štáty mali zvážiť zriadenie finančných mechanizmov, ktoré vlastníkov nehnuteľností zbavia záťaže v súvislosti s financovaním potrebnej obnovy.

Holandská vláda vyhlásila, že od roku 2023 majú budovy mať hodnotenie energetickej hospodárnosti najmenej na úrovni „C“, aby sa mohli prenajímať ako kancelárske priestory (70).

V Anglicku a vo Walese sa v predpisoch o energetickej efektívnosti (pre súkromné prenajímané nehnuteľnosti) z roku 2015 stanovuje minimálna úroveň energetickej efektívnosti pre súkromné prenajímané obytné a iné ako obytné nehnuteľnosti. Od apríla 2018 musia vlastníci takýchto nehnuteľností zabezpečiť, aby daná budova mala podľa energetického certifikátu hodnotenie najmenej „E“, a až potom môžu uzavrieť novú zmluvu o prenájme s novými alebo existujúcimi nájomcami. Od 1. apríla 2020 (pre obytné nehnuteľnosti) a od 1. apríla 2023 (pre iné ako obytné nehnuteľnosti) sa táto požiadavka bude vzťahovať na všetky súkromné prenajímané nehnuteľnosti aj vtedy, keď nedošlo k žiadnej zmene v zmluve o prenájme (71).

Škótsko zaviedlo opatrenie, podľa ktorého sa vyžaduje obnova budov s nízkou výkonnosťou slúžiacich na sociálne bývanie. V Grécku sa uplatňuje podobný prístup, v rámci ktorého budovy, ktoré majú byť prenajímané alebo nadobudnuté orgánmi verejnej správy, musia mať v energetickom certifikáte hodnotenie aspoň „C“. Táto povinnosť sa do roku 2020 bude vzťahovať na všetky existujúce zmluvy o prenájme.

2.7.3. Politiky a činnosti zamerané na hĺbkovú obnovu – článok 2a ods. 1 písm. c) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V oddiele 3 prílohy B k Usmerneniam k NEEAP sa uvádzajú informácie, ktoré majú byť poskytované v súvislosti s politikami a činnosťami na podporu nákladovo efektívnej hĺbkovej obnovy.

Dlhodobé stratégie obnovy z roku 2017 týkajúce sa regiónu hlavného mesta Brusel a Francúzska sú príkladmi osvedčených postupov, pokiaľ ide o opatrenia na podporu hĺbkovej obnovy (72).

Plány vykonávania

V rámci projektu iBRoad (73) sa vypracúva plán obnovy jednotlivých budov určený pre rodinné domy. Nástroj sa zameriava na budovy ako celok a slúži na vytvorenie individuálne prispôsobeného plánu obnovy (iBRoad) v dlhodobom časovom horizonte (15 – 20 rokov) v kombinácii s využívaním záznamového denníka alebo pasportu budovy obsahujúceho záznam o zásahoch súvisiacich s energetickou hospodárnosťou. V projekte iBRoad sa dospelo k záveru, že vlastníci budov a kupujúci potrebujú zrozumiteľnejšie a dôveryhodnejšie poradenstvo o tom, ako najlepšie vykonať energetickú obnovu.

V správe projektu iBRoad The concept of the individual building renovation roadmap – an in-depth case study of four frontrunner projects (Koncepcia plánu obnovy jednotlivých budov – hĺbková štúdia štyroch popredných projektov) (74) sa rieši proces vypracovania a vykonávania takéhoto plánu a uvádzajú sa kľúčové aspekty, ktorým treba venovať pozornosť. Uvádzajú sa v nej aj príklady z praxe uskutočnené v Dánsku (BetterHome (75)), vo Flámsku (Woningpas a EPC+), Francúzsku (Passeport efficacité énergétique) a v Nemecku (Individueller Sanierungsfahrplan).

Aliancia pre hĺbkovú obnovu budov (Alliance for Deep Renovation in Building – ALDREN) (76) takisto navrhuje pasporty budov na postupnú obnovu a poskytuje harmonizované hodnotenie energetickej hospodárnosti prostredníctvom spoločného európskeho dobrovoľného systému certifikácie.

Informácie súvisiace s budovami

Projekt Request2Action (77) v rámci programu Inteligentná energia – Európa bol zameraný na energetické certifikáty a na to, ako zlepšiť presadzovanie odporúčaní obsiahnutých v týchto certifikátoch. Navrhované riešenie, ktoré sa v niektorých prípadoch približuje pasportu, je vytvorenie „centra“ alebo kontaktného miesta na poskytovanie informácií súvisiacich s budovami. Jedným príkladom tohto prístupu je centrum Casa+ v Portugalsku, ktorého účelom je uchovávať energetické certifikáty a súvisiace údaje týkajúce sa všetkých obytných budov s cieľom umožniť predkladanie ponúk na ich obnovu, ktorej výsledky sa v centre takisto zaznamenajú. Bližšie informácie sa nachádzajú v správe Recommendations on building hubs (Odporúčania k centrám pre budovy) (78).

2.7.4. Politiky a činnosti zamerané na najmenej výkonné budovy a energetickú chudobu – článok 2a ods. 1 písm. d) smernice o energetickej hospodárnosti budov

2.7.4.1. Najmenej výkonné segmenty vnútroštátneho fondu budov

Projekt ENERFUND (79) v rámci programu Horizont 2020 sa venuje potrebe jednoducho dostupných a spoľahlivých hodnotení úspor energie, ktoré sa majú dosiahnuť prostredníctvom hĺbkovej energetickej obnovy, a to podporovaním väčšieho počtu takýchto projektov v Európe. V rámci projektu sa vyvíja nástroj rozhodovania, ktorý hodnotí príležitostí na hĺbkovú obnovu podľa súboru parametrov – podobne ako pri bodovom hodnotení kreditného rizika klientov, ktoré používajú banky. Nástroj je prezentovaný ako online mapa znázorňujúca energetickú hospodárnosť jednotlivých budov.

V Dánsku všetky združenia v oblasti sociálneho bývania každý mesiac prispievajú do spoločného „fondu solidarity“, ktorý sa využíva na obnovu najmenej výkonných budov.

Obmedzenia prenájmu nehnuteľností týkajúce sa energetickej hospodárnosti (ako sa uvádza v oddiele 6.2) sú takisto účinným opatrením na povzbudenie obnovy najmenej výkonných budov.

Daňové mechanizmy sú ďalším prostriedkom, ktorý môžu členské štáty využiť na podporu obnovy energeticky neefektívnych budov. Príkladom je:

a) možnosť odpočítania určitých nákladov na obnovu na zvýšenie energetickej efektívnosti z dane z príjmov (Dánsko) a

b) daň zo spotreby energie (Holandsko) (80).

2.7.4.2. Problém nejednotnej motivácie

Obmedzenia prenájmu nehnuteľností týkajúce sa energetickej hospodárnosti sú takisto účinným opatrením na podporu obnovy energeticky neefektívnych budov. Príkladom je:

a) tlak na vlastníkov, aby vykonali zlepšenia (Spojené kráľovstvo (81)) a

b) minimálne úrovne výkonnosti pri prenajímaných objektoch, napr.: i) povinná izolácia strechy (flámsky bytový zákonník) a ii) minimálne úrovne energetických certifikátov pre kancelárskej priestory (Holandsko).

2.7.4.3. Zlyhania trhu

V oddiele 3 písm. b) prílohy B k Usmerneniam k NEEAP sa uvádza analýza prekážok obnovy v zozname informácií, ktoré sa majú poskytovať. V oddiele 3 písm. d) sa navrhuje, aby sa takéto prekážky riešili novými politickými opatreniami.

V posúdení vplyvu, ktoré bolo súčasťou návrhu na revíziu smernice o energetickej hospodárnosti budov (82), sa takisto venoval priestor prekážkam brániacim uplatňovaniu investícií do energetickej efektívnosti budov.

2.7.4.4. Zmierňovanie energetickej chudoby

Posúdenie dlhodobých stratégií obnovy z roku 2017, ktoré vykonalo JRC, obsahuje prehľad priamych (osobitné politiky a opatrenia) a nepriamych (všeobecné stratégie alebo iniciatívy) odkazov členských štátov na vynakladané úsilie alebo plánované činnosti zamerané na zmierňovanie energetickej chudoby. Mnohé z opatrení majú podobu finančných stimulov zacielených na segmenty obyvateľstva, ktoré sa považujú za segmenty pod hranicou energetickej chudoby, nízkopríjmové domácnosti alebo jednotky sociálneho bývania. Niektoré krajiny zaviedli osobitné opatrenia zacielené na energetickú chudobu v rámci svojich systémov energetickej efektívnosti, kým iné zriadili cielené služby na zvyšovanie povedomia a poskytovanie poradenstva.

Stredisko EÚ pre monitorovanie energetickej chudoby predstavuje cenný zdroj údajov a štatistík. Vypracovalo ukazovatele energetickej chudoby, zhromaždilo rozsiahly katalóg politických opatrení a zostavilo komplexný register na účely výskumu. Pomáha zainteresovaným stranám podieľajúcim sa na tvorbe alebo vykonávaní politiky v oblasti energetickej chudoby (tvorcovia politík, mimovládne organizácie, verejné orgány na rôznych úrovniach, výskumní pracovníci a aplikujúci odborníci) pri definovaní a meraní tohto fenoménu. Uľahčuje aj výmenu osvedčených postupov a poskytuje materiály odbornej prípravy. Môže priamo pomáhať členským štátom pri poskytovaní poradenstva a odborných znalostí – ad hoc aj prostredníctvom svojej rozsiahlej rady pre poradenstvo, ktorú tvoria skúsení odborníci na všetky aspekty energetickej chudoby.

Vo Francúzsku sa národná agentúra pre bývanie venuje energetickej chudobe okrem iného prostredníctvom svojho programu Habiter mieux („Lepšie bývanie“). Vo francúzskom systéme certifikácie úspor energie sa stanovuje nová povinnosť, ktorá je osobitne zameraná na boj proti energetickej chudobe. Zo schémy sa poskytujú finančné prostriedky na opatrenia pre nízkopríjmové domácnosti. Francúzsko takisto zriadilo „stredisko pre monitorovanie energetickej chudoby“ s cieľom presnejšie merať situácie energetickej chudoby a monitorovať poskytovanie finančnej pomoci znevýhodneným domácnostiam z verejných a zo súkromných prostriedkov, ako aj činnosti miestnych a národných iniciatív.

V rámci stratégie írskej štátnej správy na boj proti energetickej chudobe a v rámci iniciatívy Healthy Ireland vnútroštátne orgány vytvorili schému Warmth and Wellbeing, pilotnú iniciatívu, ktorej cieľom je validovať – v kontexte Írska – medzinárodné dôkazy o tom, že zateplenie domov a zvýšenie ich energetickej účinnosti môže pozitívne vplývať na zdravie a pohodu ľudí postihnutých energetickou chudobou, ktorí zároveň trpia chorobami ako chronická obštrukčná choroba pľúc a astma. Miestnym orgánom sa v rámci írskeho programu investovania do sociálneho bývania každoročne prideľujú kapitálové finančné prostriedky určené na rôznorodé opatrenia zamerané na zlepšenie štandardu a celkovej kvality ich fondu sociálneho bývania vrátane obnovy na účely zvýšenia energetickej efektívnosti.

Iniciatíva Irish Energy Action v spolupráci s projektom Episcope EÚ vytvorila nástroj na mapovanie energetických certifikátov (83). Interaktívna mapa znázorňuje rôzne charakteristiky budov (vrátane ukazovateľov energetickej chudoby) v rôznych štvrtiach Dublinu. Za malé oblasti a volebné okrsky sa uvádzajú súhrnné údaje. Toto mapovanie uľahčuje na úrovni okresu prístup k miestnej tvorbe politík a zostavovanie stratégií na zmierňovanie energetickej chudoby.

V rámci rakúskeho systému povinností týkajúcich sa energetickej efektívnosti sa uplatňuje bonusový faktor, na základe ktorého sa úspory dosiahnuté v nízkopríjmových domácnostiach vážia koeficientom 1,5. Dodávatelia energie navyše musia prevádzkovať centrá poskytujúce informácie a poradenstvo okrem iného v oblasti energetickej chudoby. Ďalším príkladom cielených regionálnych/miestnych programov v Rakúsku je systém energetického poradenstva vo Viedni a projekt úspor elektrickej energie pre nízkopríjmové domácnosti v okresoch Branau, Freistadt a Linz-Land.

Holandsko uzavrelo dohodu o energetických úsporách pre sektor sociálneho prenájmu, v ktorej sa pre združenia v oblasti bývania stanovuje cieľ dosiahnuť do roku 2020 v priemere energetické označenie B (zodpovedajúce koeficientu energetickej účinnosti 1,25).

Ďalšie príklady zahŕňajú:

a) program PLAGE SISP v regióne hlavného mesta Brusel;

b) dotácie na jednotlivé opatrenia energetickej efektívnosti v zraniteľných domácnostiach v Chorvátsku;

c) programy politiky súdržnosti JESSICA v Litve a Českej republike;

d) individualizované poradenské služby v oblasti energetickej efektívnosti pre domácnosti s nízkym príjmom v Luxembursku a iných krajinách a

e) sociálne bonusy alebo zľavy na účty za energie pre rodiny s nízkym príjmom v Taliansku a vo Francúzsku.

V projekte REACH (84) sa energetická chudoba riešila vyškolením učiteľov a študentov v odborných školách ako poradcov v oblasti energetiky. Partneri projektu REACH navštívili približne 1 600 domácností v záujme vykonávania základných opatrení energetickej efektívnosti. V Slovinsku projekt pomohol zaviesť celoštátny systém zameraný na energetickú chudobu v domácnostiach. Balíky odbornej prípravy a správa o konečnom vplyve sú k dispozícii na webovom sídle projektu.

Cieľom projektu ASSIST (85) je riešiť energetickú chudobu a poskytovať špecializované služby prostredníctvom siete energetických poradcov pre zraniteľných spotrebiteľov. Energetickí poradcovia pre zraniteľných spotrebiteľov sa budú vyberať spomedzi ľudí, ktorí majú priame skúsenosti so zraniteľnosťou a/alebo energetickou chudobou a ktorí budú vyškolení tak, aby sa zlepšila ich budúca zamestnateľnosť a maximalizovali partnerské výhody. Činnosť zahŕňa:

a) prácu so systémami spätnej väzby;

b) energetické audity;

c) komunitné iniciatívy;

d) podporu pri získavaní finančných prostriedkov na opatrenia energetickej efektívnosti a

testovanie inovačných mechanizmov financovania. Mestská agenda EÚ (86) bola iniciovaná na základe rámca medzivládnej spolupráce v roku 2016 s celkovým cieľom zahrnúť do politík mestský rozmer s cieľom dosiahnuť lepšiu právnu reguláciu, lepšie financovanie a lepšie poznatky pre mestá v Európe. Agenda sa vykonáva prostredníctvom partnerstiev vo formáte viacúrovňového riadenia. Jedno z partnerstiev je zamerané na energetickú transformáciu. Cieľom partnerstva je okrem iného zlepšiť energetickú efektívnosť na úrovni budov prostredníctvom obnovy na účely energetickej efektívnosti a riadenia vrátane poskytovania poradenstva a takisto v prospech zmiernenia energetickej chudoby. V rámci partnerstva pre bývanie sa navyše rieši potreba zlepšenia prístupu k cenovo dostupnému bývaniu, čo zahŕňa činnosti zamerané na monitorovanie investícií do cenovo dostupného bývania, odporúčania na predchádzanie nútenému vysťahovaniu z dôvodu obnovy zameranej na energetickú efektívnosť, podporu integrovaných prístupov k obnove zameranej na energetickú efektívnosť na úrovni okresov a zlepšenie prepojenia údajov o pohlaví, chudobe a energetike v rámci EÚ.

Iné projekty, v ktorých sa rieši obnova zameraná na energetickú efektívnosť, s dôrazom na sociálne bývanie

Hoci projekt FIESTA (87) nebol osobitne zameraný na energeticky chudobné domácnosti, značná časť zúčastnených domácností žila v sociálnych bytoch. V projekte sa riešila efektívnosť vykurovania a chladenia v rodinách, s osobitným dôrazom na zraniteľnejšie rodiny. Bezplatné energetické asistenčné pracoviská v 14 mestách poskytovali jednotlivcom poradenstvo (buď osobne alebo online) a vykonávali podomové energetické audity. Najmenej 39 ďalších európskych miest sa oficiálne zaviazalo prevziať model FIESTA. V rámci projektu sa vytvorili zrozumiteľné usmerňujúce materiály o úsporách energie pre domácnosti, ako napríklad príručka energetickej efektívnosti FIESTA (88), a krátke animované filmy (89) v angličtine, bulharčine, gréčtine, chorvátčine, španielčine a taliančine.

Projekt EnerSHIFT (február 2016 až január 2019) (90) v rámci programu Horizont 2020 sa zameriava na sektor sociálneho bývania v regióne Ligúria (Taliansko). Poskytuje technickú pomoc pri príprave štúdií uskutočniteľnosti s konečným cieľom vypísať ponuku na investície zo strany spoločností poskytujúcich energetické služby prostredníctvom zmlúv o energetickej efektívnosti. Projekt zahŕňa aj využívanie finančných prostriedkov v rámci politiky súdržnosti v záujme stimulovania investícií. Cieľom je program pre investície vo výške takmer 15 miliónov EUR, ktorý povedie k úsporám primárnej energie v objeme 14,5 GWh/rok.

V septembri 2018 bol postup zadávania zákazky pre prvú ponuku projektu EnerSHIFT ukončený; je zacielený na 44 budov v rámci sociálneho bývania v provincii Janov (Taliansko) a zmluva by sa mala podpísať do konca roka. Cieľom dohody s bankovým systémom Ligúrie je uľahčiť spoločnostiam poskytujúcim energetické služby prístup k úveru. V záujme uľahčenia vykonávania zmlúv o energetickej efektívnosti sa zmenil regionálny zákon č. 10/2004 o sektore sociálneho bývania. V dôsledku toho navrhované zmluvy už nepodliehajú formálnemu schváleniu nájomcami.

Cieľom projektu Transition Zero (91) je zlepšiť rozšírenie budov s takmer nulovou spotrebou energie po celej Európe s osobitným zameraním na obnovu v oblasti sociálneho bývania. V nadväznosti na úspech projektu Energiesprong v Holandsku rozširuje projekt Transition Zero obnovu na budovy s nulovou spotrebou energie v Spojenom kráľovstve a vo Francúzsku, pričom ako katalyzátor využíva sektor sociálneho bývania. Projekt Energiesprong poskytuje plne integrované balíky obnovy s dlhodobými zárukami, na základe ktorých sa riešenie stáva komerčne financovateľným a škálovateľným. Projekt Transition Zero sa neobmedzuje výlučne na zmierňovanie energetickej chudoby – vzťahuje sa aj na fond bývania, ktorý nie je energeticky chudobný. Jeho obchodný model však ponúka realizovateľné riešenia, na základe ktorých môžu spoločnosti v oblasti sociálneho bývania zmierňovať problémy súvisiace s cenovo dostupným bývaním a energetickou chudobou. Príslušné správy boli zamerané na štruktúrované finančné produkty pre sociálne bývanie, záruky energetickej hospodárnosti a protokoly realizácie balíkov obnovy, špecifikácie ponuky, vnútroštátny a regionálny regulačný rámec pre obnovu a posúdenie trhu.

2.7.5. Politiky a činnosti zamerané na verejné budovy – článok 2a ods. 1 písm. e) smernice o energetickej hospodárnosti budov

Dva projekty spustené v Chorvátsku v roku 2015 s cieľom uľahčiť kombinované využívanie investícií z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) a Kohézneho fondu na obnovu verejných budov zahŕňali:

a) prípravu podrobnej technickej dokumentácie k opatreniam v oblasti energetickej efektívnosti a systémov na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov v sektore budov a

b) investície do energetickej obnovy školských budov.

Z 240 žiadostí sa na financovanie vybralo 12 pilotných projektov (päť na projektovú dokumentáciu a sedem na investície do škôl) (92).

Slovinsko má množstvo verejných budov patriacich do kultúrneho dedičstva a veľký potenciál v úsporách energie. Takéto budovy sa však podľa smernice o energetickej hospodárnosti budov zvyčajne považujú za výnimky. Balík politických opatrení Slovinska obsahuje usmernenia (technické odporúčania) pre energetickú obnovu budov kultúrneho dedičstva a zahŕňa pozitívne kritériá, ktoré majú pri tomto type budov uľahčiť podávanie žiadostí o financovanie v rámci politiky súdržnosti EÚ (93).

Projekt v rámci programu Horizont 2020 s názvom Premium Light Pro (94) sa zameriava na podporu využívania svetelných systémov LED vo verejných orgánoch a súkromných spoločnostiach v deviatich krajinách EÚ. Cieľom je pomôcť verejným orgánom pri vypracúvaní účinných politík v záujme uľahčenia zavádzania efektívnych svetelných systémov LED novej generácie v sektore služieb. Kritériá a usmernenia, ktoré sa týkajú zeleného verejného obstarávania vnútorných a vonkajších svetelných systémov LED, boli uverejnené na webovom sídle projektu.

Koordinačný a podporný projekt EmBuild (95) je zameraný na:

a) zlepšenie kapacity regionálnych/komunálnych orgánov zbierať údaje potrebné na vypracovanie ambicióznych, udržateľných a realistických stratégií obnovy pre verejné budovy;

b) identifikáciu a analýzu nákladovo efektívnych prístupov k obnove;

c) tvorbu politických odporúčaní v záujme stimulácie nákladovo efektívnych hĺbkových obnov budov a určovania najlepších postupov;

d) usmerňovanie rozhodnutí súvisiacich s verejnými investíciami a uľahčovanie zapojenia súkromného sektora a

e) meranie a oznamovanie očakávaných úspor energie a ďalších prínosov.

2.7.6. Stimuly pre inteligentné technológie a zručnosti – článok 2a ods. 1 písm. f) smernice o energetickej hospodárnosti budov

2.7.6.1. Inteligentné technológie

Cieľom projektu Smart-up (marec 2015 až júl 2018) (96) v rámci programu Horizont 2020 bola podpora aktívneho využívania inteligentných meračov a interných displejov zraniteľnými spotrebiteľmi vo Francúzsku, na Malte, v Spojenom kráľovstve, Španielsku a Taliansku. V rámci odbornej prípravy zainteresovaných strán, ktoré sú v mimoriadne úzkom kontakte so zraniteľnými domácnosťami, sa uplatnila dôsledná stratégia zapojenia. Viac než 550 pracovníkov prvého kontaktu (najmä sociálnych pracovníkov) bolo vyškolených v 46 seminároch odbornej prípravy a pokračovalo v poskytovaní poradenstva pre viac než 4 460 zraniteľných domácností v súvislosti s tým, ako:

a) využívať energiu efektívnejšie;

b) čítať a chápať hodnoty na elektrických a/alebo plynových meračoch a

c) znížiť ich účty za energie.

V Španielsku sa projektom inšpiroval sociálny program financovaný mestom Barcelona s cieľom bojovať proti energetickej chudobe. V dôsledku toho bolo vyškolených 100 nezamestnaných osôb a viac než 1 800 zraniteľným domácnostiam sa poskytlo poradenstvo. Ďalším pozitívnym výsledkom je, že 32 % účastníkov odbornej prípravy v súčasnosti pracuje v barcelonských informačných strediskách energetickej chudoby. Balíky odbornej prípravy a správa o konečnom vplyve sú k dispozícii na webovom sídle projektu.

Projekt PEAKapp (97) podnecuje k šetreniu energie založenom na ľudskej súťaživosti, pričom zároveň uľahčuje odberateľom elektriny v domácnosti spotrebu čistej a lacnej elektrickej energie zo spotového trhu. Použitím údajov z už nainštalovaných inteligentných meračov elektrickej energie vytvára riešenie projektu PEAKapp stimuly nielen na efektívnejšie využívanie energie, ale aj na presúvanie spotreby na obdobia zvýšenej výroby energie z obnoviteľných zdrojov, čo obyvateľom sektora sociálneho bývania umožňuje aktívne sa zúčastňovať na trhu s elektrinou a využívať výhody peňažných úspor. Projekt PEAKapp v súčasnosti overuje toto počítačovo vytvorené riešenie v reálnych podmienkach vo viac ako 2 500 domácnostiach v Estónsku, Lotyšsku, Rakúsku a vo Švédsku.

Cieľom projektu MOBISTYLE (98) je motivovať zmenu v správaní zvyšovaním povedomia spotrebiteľov, a to poskytovaním atraktívnych individualizovaných informácií o používateľovej spotrebe energie, vnútornom prostredí a zdraví prostredníctvom služieb založených na informačných a komunikačných technológiách. Zmena v správaní sa dosahuje prostredníctvom informačných kampaní, počas ktorých sú koncoví používatelia nabádaní k aktívnemu prístupu, pokiaľ ide o ich spotrebu energie, a súčasne k zlepšeniu svojho zdravia a kvality života. Riešenie projektu MOBISTYLE a individuálne služby sa overujú v reálnych prevádzkových podmienkach v piatich krajinách (99).

Projekt Eco-Bot (100) sa zameriava na využívanie najnovších pokrokov v technológii chatbot a pokročilého spracovania signálov (t. j. členenia energie) použitím údajov z inteligentných meračov s nízkym rozlíšením s cieľom dosiahnuť energeticky efektívnejšie správanie. Cieľom projektu Eco-Bot je vyvinúť osobného virtuálneho energetického asistenta na poskytovanie podrobných informácií o spotrebe energie (na úrovni spotrebičov) prostredníctvom nástroja chatbot.

2.7.6.2. Schémy rozvoja zručností

Cieľom iniciatívy BUILD UP Skills (101) je zjednotiť pracovnú silu v európskom sektore budov a zvýšiť počet kvalifikovaných pracovníkov. Je zameraná na vzdelávanie popri práci a odbornú prípravu remeselníkov a ostatných pracovníkov na mieste v oblasti energetickej efektívnosti a energie z obnoviteľných zdrojov v sektore budov a má tri hlavné zložky:

a) zriadenie vnútroštátnych kvalifikačných platforiem a stanovenie kvalifikačných plánov na rok 2020 (pilier I: 2011 – 2013);

b) rozvoj a modernizácia schém kvalifikácie a odbornej prípravy (pilier II: od roku 2013) a

c) celoeurópske koordinované podporné činnosti (výmeny v rámci EÚ).

V projekte iniciatívy BUILD UP Skills s názvom Construye2020 (Španielsko) (102) bola vyvinutá aplikácia pre mobilné zariadenia, ktorú možno použiť ako nástroj odbornej prípravy o osvedčených postupoch pri rôznych činnostiach v oblasti obnovy budov, najmä pokiaľ ide o hliníkové konštrukcie, izoláciu, obnoviteľné zdroje energie, energetickú efektívnosť a efektívne zariadenia. Projekt spolupracuje s vnútroštátnym kvalifikačným inštitútom na vytvorení novej kvalifikácie na inštalovanie tepelných čerpadiel na získavanie geotermálnej energie.

V rámci projektu BUILD UP Skills Netherlands@Work (103) sa vytvorilo osem profilov odbornej spôsobilosti robotníkov, ktoré zahŕňajú zručnosti potrebné na výstavbu energeticky neutrálnych budov. Aplikácia umožňuje robotníkom vybrať si vhodný kurz na základe ich doposiaľ získaných znalostí.

Partneri v rámci projektu BUILD UP Skills BEEP (Fínsko) (104) vypracovali inovačný prístup odbornej prípravy (pre školiteľov a pracovníkov), ktorý zhromažďuje najlepšie postupy v energeticky efektívnom stavebníctve do komplexného súboru nástrojov vrátane:

a) prezentácií a výučbových nahrávok v piatich jazykoch;

b) materiálov na samovzdelávanie pre pracovníkov;

c) skúšobného kurzu odbornej prípravy pre „iniciátorov zmeny“ (skúsených pracovníkov/mentorov, ktorí môžu slúžiť ako príklad a vysvetľovať, ako zlepšiť kvalitu práce) a

d) vzdelávacieho ambasádora na mieste, ktorý zohráva významnú úlohu pri presviedčaní pracovníkov, aby sa zapojili do skúšobnej odbornej prípravy.

Projekt BUILD UP Skills Qualishell (Rumunsko) (105) podporil vykonávanie vnútroštátnych kvalifikačných programov pre inštalatérov systémov tepelnej izolácie a vysokoúčinných systémov okien, ktoré majú zabezpečiť vysokú hospodárnosť obvodových plášťov budov a podporiť prechod na budovy s takmer nulovou spotrebou energie.

2.7.6.3. Odborná príprava a certifikácia pre odborníkov

V Nemecku sa vedie zoznam odborníkov na energetickú efektívnosť pre podporné programy spolkovej vlády v oblasti energetickej efektívnosti v záujme zlepšenia miestnych poradenských služieb v oblasti energetiky na základe:

a) jednotných kvalifikačných kritérií;

b) dokladu o pravidelnej odbornej príprave a

c) náhodných kontrol výsledkov.

Slovinsko má vo svojich právnych predpisoch transponujúcich smernicu o energetickej efektívnosti, smernicu o energetickej hospodárnosti budov a smernicu o obnoviteľných zdrojoch energie (106) článok o spoločnej odbornej príprave/certifikácii a vďaka koordinovanému modulárnemu prístupu k odbornej príprave dosahuje synergie.

V Chorvátsku prebiehajú od roku 2009 programy odbornej prípravy v oblasti energetickej efektívnosti pre odborníkov na služby v oblasti architektúry, stavebníctva a budov. Cieľom je takisto zlepšiť vedomostnú úroveň inžinierov, ktorým vlastné spôsobilosti umožňujú pristupovať k stavebným prácam a budovám ako celku z hľadiska energetických charakteristík.

Členské štáty by mohli zvážiť zahrnutie energetickej efektívnosti do učebných plánov a programov odbornej prípravy odborníkov v sektore budov (napr. inžinierov a architektov) ako súčasť svojej vnútroštátnej vzdelávacej politiky.

2.7.7. Odhad úspor energie a ďalších prínosov – článok 2a ods. 1 písm. g) smernice o energetickej hospodárnosti budov

V oddiele 5 prílohy B k Usmerneniam k NEEAP sa uvádza zoznam bodov, ktoré by sa mali vyhodnotiť s cieľom získať dôkazmi podložený odhad očakávaných úspor energie a ďalších prínosov.

Dlhodobé stratégie obnovy na rok 2017 z Cypru, Českej republiky, Fínska, Litvy, Rumunska a Švédska predstavujú príklady osvedčených postupov úsilia o vyčíslenie ďalších prínosov obnovy budov (107).

Projekt COMBI (108) v rámci programu Horizont 2020 bol zameraný na vyčíslenie mnohých prínosov energetickej efektívnosti, ktoré sa netýkali energetiky, v záujme ich zahrnutia do rámca na podporu rozhodovania pri tvorbe politík. V rámci projektu sa vytvoril online nástroj (109), ktorý dokáže vizualizovať a podľa možností speňažiť ďalšie prínosy zlepšení energetickej efektívnosti. Osem z 21 činností na zlepšenie konečnej energetickej efektívnosti sa vzťahuje na budovy (110).

Prebieha niekoľko iniciatív, ktorých cieľom je znížiť celoživotné emisie uhlíka. Cieľom francúzskej iniciatíva E+C- je prijať do roku 2020 nariadenie v oblasti energetiky a emisií uhlíka. Fínsko vypracovalo plán na dosiahnutie nízkouhlíkového stavebníctva. Jeho cieľom je zaviesť do roku 2025 regulačné prahové limity životného cyklu CO2 pre rôzne druhy budov. V správe o environmentálnom vplyve, ktorú vypracovalo výskumné centrum VTT, sa konštatuje, že v prípade nových budov by sa mohlo ročne dosiahnuť celkové zníženie o 0,5 milióna ton CO2. Takéto zníženie zahŕňa dodatočné úspory (popri revidovaných normách energetickej efektívnosti budov s takmer nulovou spotrebou energie) na základe zavedenia koncepcie úplného životného cyklu. To predstavuje takmer 10 % požadovaného zlepšenia na splnenie záväzkov Fínska, pokiaľ ide o ciele EÚ na rok 2030. Nové budovy v Nemecku na spolkovej úrovni (Bundesbauten), ktoré sú vo vlastníctve spolkových vlád, musia spĺňať usmernenia o udržateľnosti. Tieto usmernenia sú vymedzené v systéme hodnotenia udržateľnosti „BNB“ (Bewertungssystem Nachhaltiges Bauen) a obsahujú výpočet posudzovania životného cyklu a referenčné hodnoty pre nové budovy. Dobrým príkladom na miestnej úrovni je environmentálna politika primátora Londýna, v ktorej sa odkazuje na celoživotné emisie uhlíka. V súčasnosti prebiehajú diskusie o spôsobe zahrnutia tejto koncepcie do londýnskeho centrálneho plánovania v roku 2019.

Iné zdroje

— Promoting healthy and highly energy performing buildings in the European Union (111) (Podpora zdravotne vyhovujúcich a energeticky hospodárnych budov v Európskej únii), správa JRC (2017),

— dokument Svetovej zdravotníckej organizácie „Usmernenia WHO v súvislosti s bývaním a zdravím“ (WHO housing and health guidelines) (112),

— Štúdia inštitútu BPIE o celoeurópskom modelovaní zameranom na zdravie, dobré podmienky a produktivitu v školách, administratívnych budovách a nemocniciach (113).

2.7.8. Mechanizmy na podporu mobilizácie investícií – článok 2a ods. 3 smernice o energetickej hospodárnosti budov

Ďalej uvedené usmernenie súvisí s typmi finančných mechanizmov, ku ktorým musia členské štáty uľahčiť prístup.

Ďalším zdrojom príkladov úspešných schém je kapitola 7 dokumentu Good practice in energy efficiency (Osvedčené postupy v oblasti energetickej efektívnosti) (uvedeného v oddiele 2.4).

2.7.8.1. Zlučovanie projektov

a) Cieľom projektu PadovaFIT! (114) je obnoviť budovy pre viac rodín prostredníctvom zmluvy o energetickej efektívnosti. V rámci obce sa zoskupia všetky dotknuté budovy, a tým sa zoskupí aj dopyt, čo vytvorí kritické množstvo, zabezpečí priaznivé hospodárske podmienky a zaručí kvalitu práce, ktorú majú uchádzači vykonávať. Od roku 2014 konzorcium zapája spoločenstvá vlastníkov z celej Padovy (Taliansko) s cieľom vybudovať dopyt po energetickej obnove. Mesto medzičasom zadalo verejnú zákazku súkromnej spoločnosti poskytujúcej energetické služby, ktorá s každým spoločenstvom vlastníkov uzatvorí zmluvu a následne bude financovať energetickú obnovu, ktorá sa splatí prostredníctvom úspor energie.

b) V rámci projektu MARTE (115) boli vytvorené investície do hĺbkovej energetickej obnovy budov v sektore zdravotnej starostlivosti v regióne Marche (Taliansko). Projekt zahŕňal komplexnú štruktúru financovania, v ktorej sa spájajú verejné (EFRR) a súkromné (spoločnosť poskytujúca energetické služby/zmluva o energetickej efektívnosti) zdroje spôsobom orientovaným na konkrétne ciele. Projektom sa zároveň položili základy pre rozsiahlejšie uplatnenie v ďalších štruktúrach zdra