9.

Vkladajú sa tieto články: „Článok 101a 1. Európsky policajný úrad (Europol) má pri plnení svojich úloh na svoje vlastné náklady právo prístupu k údajom vloženým do Schengenského informačného systému a priameho vyhľadávania v nich v súlade s článkami 95, 99 a 100. 2. Europol môže vyhľadávať len tie údaje, ktoré potrebuje na plnenie svojich úloh. 3. Ak vyhľadávanie Europolom odhalí existenciu vyhlásenia pátrania v Schengenskom informačnom systéme, Europol o ňom spôsobom určeným v dohovore o Europole informuje členský štát, ktorý pátranie vyhlásil. 4. Používanie informácií získaných zo Schengenského informačného systému podlieha súhlasu dotknutého členského štátu. Ak členský štát povolí použitie takýchto informácií, nakladanie s nimi sa spravuje dohovorom o Europole. Europol môže oznamovať takéto informácie tretím štátom a tretím subjektom iba so súhlasom dotknutého členského štátu. 5. Europol môže požiadať dotknutý členský štát o doplnkové informácie v súlade s ustanoveniami vymedzenými v dohovore o Europole. 6. Europol: a) zaznamená každé vyhľadávanie, ktoré uskutočnil, v súlade s ustanoveniami článku 103; b) bez toho, aby boli dotknuté odseky 4 a 5, nesmie spájať časti Schengenského informačného systému ani prenášať údaje tam obsiahnuté, ku ktorým má prístup, do žiadneho počítačového systému na zber a spracovanie údajov, ktorý prevádzkuje Europol alebo ktorý je v Europole, ani ukladať alebo inak kopírovať akékoľvek časti Schengenského informačného systému; c) obmedzí prístup k údajom v Schengenskom informačnom systéme na osobitne oprávnených zamestnancov Europolu; d) prijme a uplatňuje opatrenia ustanovené v článku 118; e) umožní spoločnému dozornému orgánu, zriadenému podľa článku 24 dohovoru o Europole, preskúmať činnosti Europolu pri výkone svojho práva na prístup a vyhľadávanie údajov vložených do Schengenského informačného systému. Článok 101b 1. Národní členovia Eurojustu a ich asistenti majú právo na prístup k údajom vloženým v súlade s článkami 95 a 98 do Schengenského informačného systému a na vyhľadávanie v nich. 2. Národní členovia Eurojustu a ich asistenti môžu vyhľadávať len tie údaje, ktoré potrebujú na plnenie svojich úloh. 3. Ak vyhľadávanie národným členom Eurojustu odhalí existenciu vyhlásenia pátrania v Schengenskom informačnom systéme, informuje o ňom členský štát, ktorý pátranie vyhlásil. Každé oznámenie informácií získaných pri takomto vyhľadávaní možno oznámiť tretím štátom a tretím subjektom iba so súhlasom členského štátu, ktorý pátranie vyhlásil. 4. Žiadne ustanovenie tohto článku sa nesmie vykladať tak, aby ním boli dotknuté ustanovenia rozhodnutia Rady, ktorým sa zriaďuje Eurojust, o ochrane údajov a zodpovednosti za neoprávnené alebo nesprávne spracovanie týchto údajov národnými členmi Eurojustu alebo ich asistentmi, alebo aby ním boli dotknuté právomoci spoločného dozorného orgánu, zriadeného podľa článku 23 uvedeného rozhodnutia Rady. 5. Každé vyhľadávanie, ktoré urobí národný člen Eurojustu alebo asistent, sa zaznamená v súlade s ustanoveniami článku 103 a každé použitie údajov, ku ktorým mali prístup, sa zaregistruje. 6. Žiadne časti Schengenského informačného systému sa nesmú spájať ani prenášať údaje tam obsiahnuté, ku ktorým majú prístup národní členovia alebo ich asistenti, do počítačového systému na zber a spracovanie údajov, ktorý prevádzkuje Eurojust alebo ktorý je v Eurojuste, ani sa nesmú sťahovať žiadne časti Schengenského informačného systému. 7. Prístup k údajom v Schengenskom informačnom systéme sa obmedzí na národných členov a ich asistentov a nerozšíri sa na zamestnancov Eurojustu. 8. Prijmú a uplatňujú sa opatrenia ustanovené v článku 118.“