ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(19)

Vzhľadom na rastúcu konvergenciu medzi sektormi, ktoré poskytujú elektronické komunikačné služby, a horizontálny rozmer regulačných záležitostí týkajúcich sa ich vývoja by mali mať orgán BEREC a Úrad BEREC možnosť spolupracovať s národnými regulačnými orgánmi, inými orgánmi, úradmi, agentúrami a poradnými skupinami Únie, bez toho, aby bola dotknutá ich úloha, a to najmä so skupinou pre politiku rádiového frekvenčného spektra ustanovenou rozhodnutím Komisie 2002/622/ES (9), s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov ustanoveným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 (10), Európskym výborom pre ochranu údajov zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 (11), so skupinou európskych regulačných orgánov pre audiovizuálne mediálne služby ustanovenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ (12), s Agentúrou Európskej únie pre sieťovú a informačnú bezpečnosť zriadenou nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 526/2013 (13), Agentúrou pre európsky GNSS zriadenou nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 912/2010 (14), so Sieťou spolupráce na ochranu spotrebiteľa ustanovenou podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (15), s Európskou sieťou pre hospodársku súťaž a európskymi normalizačnými organizáciami, ako aj s existujúcimi výbormi (napríklad s Komunikačným výborom a Výborom pre rádiové frekvenčné spektrum). Orgán BEREC a Úrad BEREC by mali mať možnosť spolupracovať aj s relevantnými príslušnými orgánmi členských štátov zodpovednými za hospodársku súťaž, ochranu spotrebiteľa a ochranu údajov a s príslušnými orgánmi tretích krajín, najmä s regulačnými orgánmi v oblasti elektronických komunikácií alebo skupinami týchto orgánov, ako aj s medzinárodnými organizáciami, ak je to potrebné na plnenie ich úloh. Orgán BEREC by takisto mal mať možnosť konzultovať so zainteresovanými stranami prostredníctvom verejnej konzultácie.
Osobné údaje získané členským štátom podľa tohto nariadenia by sa nemali prenášať ani poskytnúť žiadnej tretej krajine. Odchylne od tohto pravidla by však mal byť prenos takýchto osobných údajov do tretej krajiny možný, ak podlieha prísnym podmienkam a je v individuálnych prípadoch nevyhnutný na pomoc pri identifikácii štátneho príslušníka tretej krajiny na účely jeho návratu. Prenos akýchkoľvek osobných údajov do tretích krajín by sa mal uskutočňovať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 (7) a so súhlasom členského štátu, ktorý vydal zápis. Malo by sa však poznamenať, že tretie krajiny návratu často nie sú predmetom rozhodnutia o primeranosti prijatého Komisiou podľa článku 45 nariadenia (EÚ) 2016/679. Okrem toho sa napriek rozsiahlemu úsiliu Únie o spoluprácu s hlavnými krajinami pôvodu neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje povinnosť návratu, nedarí zaistiť systematické plnenie povinnosti týchto tretích krajín prijímať späť svojich štátnych príslušníkov, ktorá im vyplýva z medzinárodného práva. Dohody o readmisii, ktoré uzavrela alebo o ktorých rokuje Únia alebo jej členské štáty a v ktorých sa ustanovujú primerané záruky pre prenos údajov do tretích krajín podľa článku 46 nariadenia (EÚ) 2016/679, sa vzťahujú na obmedzený počet takýchto tretích krajín.

Uzavretie akejkoľvek novej dohody nie je isté. Za uvedených okolností a ako výnimka z požiadavky rozhodnutia o primeranosti alebo primeraných záruk by sa prenos osobných údajov orgánom tretích krajín podľa tohto nariadenia mal umožniť na účely vykonávania politiky návratu Únie. Malo by byť možné použiť výnimku stanovenú v článku 49 nariadenia (EÚ) 2016/679, ak sú splnené podmienky stanovené v uvedenom článku. Podľa článku 57 uvedeného nariadenia by malo vykonávanie uvedeného nariadenia, a to aj v súvislosti s prenosom osobných údajov do tretích krajín podľa tohto nariadenia, podliehať monitorovaniu nezávislých dozorných orgánov.
(17)

S cieľom zabezpečiť náležité zapojenie Európskeho parlamentu a Rady do druhej fázy uplatňovania mechanizmu reciprocity vzhľadom na mimoriadne citlivú politickú povahu pozastavenia oslobodenia od vízovej povinnosti pre všetkých štátnych príslušníkov tretej krajiny zaradenej do zoznamu v prílohe II, a jeho horizontálne dôsledky pre členské štáty, štáty pridružené k schengenskému priestoru a samotnú Úniu, najmä pre ich vonkajšie vzťahy a celkové fungovanie schengenského priestoru, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únii (ďalej len „ZFEÚ“), pokiaľ ide o niektoré prvky mechanizmu reciprocity. Priznanie tejto právomoci Komisii zohľadňuje potrebu politickej diskusie o vízovej politike Únie v schengenskom priestore. Uvedené odráža aj potrebu zabezpečiť dostatočnú transparentnosť a právnu istotu pri uplatňovaní mechanizmu reciprocity na všetkých štátnych príslušníkov dotknutej tretej krajiny, najmä prostredníctvom zodpovedajúcej dočasnej zmeny prílohy II k tomuto nariadeniu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (7). Predovšetkým v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov, sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov, a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia skupín odborníkov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.
Ak bol vykonávajúci orgán informovaný o rozhodnutí vydanom vydávajúcim orgánom alebo iným príslušným orgánom vydávajúceho štátu na účely vrátenia zaisteného majetku obeti, mal by vykonávajúci orgán prijať potrebné opatrenia, aby zabezpečil, aby sa daný majetok zaistil a čo najskôr vrátil obeti. Vykonávajúci orgán by mal mať možnosť previesť majetok vydávajúcemu štátu, aby ho tento mohol vrátiť obeti, alebo by ho pod podmienkou súhlasu vydávajúceho štátu mohol vrátiť priamo obeti. Povinnosť vrátiť zaistený majetok obeti by mala podliehať týmto podmienkam: nárok obete na majetok by nemal byť spochybnený, teda by malo byť akceptované, že obeť je oprávneným vlastníkom majetku a neexistujú žiadne opodstatnené nároky, ktoré by to spochybňovali; majetok by nemal byť potrebný ako dôkaz v trestnom konaní vo vykonávajúcom štáte; a nemali by tým byť dotknuté práva dotknutých osôb, najmä práva dobromyseľných tretích osôb. Vykonávajúci orgán by mal zaistený majetok vrátiť obeti, len ak boli uvedené podmienky splnené. Ak sa vykonávajúci orgán domnieva, že uvedené podmienky nie sú splnené, mal by sa poradiť s vydávajúcim orgánom, napríklad požiadať o akékoľvek dodatočné informácie alebo prediskutovať situáciu s cieľom nájsť riešenie. Ak nemožno nájsť riešenie, vykonávajúci orgán by mal mať možnosť rozhodnúť, že zaistený majetok obeti nevráti.
(39)

Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zabezpečiť voľný tok iných ako osobných údajov v Únii, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu jeho rozsahu a účinkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadene neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
(60)

Nariadením (EÚ) 2016/679 sa zriaďuje Európsky výbor pre ochranu údajov ako nezávislý orgán Únie s právnou subjektivitou. Výbor by mal prispievať ku konzistentnému uplatňovaniu nariadenia (EÚ) 2016/679 a smernice (EÚ) 2016/680 v celej Únii, a to aj poskytovaním poradenstva Komisii. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov by zároveň mal aj naďalej vykonávať svoje dozorné a poradenské funkcie v súvislosti so všetkými inštitúciami a orgánmi Únie, a to z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie. S cieľom zabezpečiť konzistentnosť pravidiel ochrany údajov v rámci Únie by sa Komisia pri príprave návrhov alebo odporúčaní mala usilovať viesť konzultácie s Európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Komisia by mala povinne viesť konzultácie po prijatí legislatívnych aktov alebo počas prípravy delegovaných aktov a vykonávacích aktov podľa článkov 289, 290 a 291 ZFEÚ a po prijatí odporúčaní a návrhov týkajúcich sa dohôd s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami podľa článku 218 ZFEÚ, ktoré majú vplyv na právo na ochranu osobných údajov. V takýchto prípadoch by mala byť Komisia povinná konzultovať s Európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov s výnimkou prípadov, keď sa v nariadení (EÚ) 2016/679 stanovujú povinné konzultácie s Európskym výborom pre ochranu údajov, napríklad v súvislosti s rozhodnutiami o primeranosti alebo delegovanými aktmi o štandardizovaných ikonách a požiadavkách na certifikačné mechanizmy. Ak má predmetný akt osobitný význam pre ochranu práv a slobôd fyzických osôb so zreteľom na spracúvanie osobných údajov, Komisia by okrem toho mala mať možnosť uskutočniť konzultácie aj s Európskym výborom pre ochranu údajov. V takýchto prípadoch by Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov ako člen Európskeho výboru pre ochranu údajov mal koordinovať svoju činnosť s týmto výborom s cieľom vydať spoločné stanovisko. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov a prípadne aj Európsky výbor pre ochranu údajov by mali poskytnúť svoje písomné vyjadrenie do ôsmich týždňov. Tento časový rámec by sa mal v naliehavých alebo inak vhodných prípadoch skrátiť, napríklad keď Komisia pripravuje delegované a vykonávacie akty.
(52)

V prípadoch, keď neexistuje žiadne rozhodnutie o primeranosti ani primerané záruky, malo by byť možné uskutočniť prenos alebo kategóriu prenosov len v osobitných situáciách, ak je to nevyhnutné na ochranu životne dôležitých záujmov dotknutej osoby či inej osoby alebo na zabezpečenie oprávnených záujmov dotknutej osoby, ak to stanovuje právo členského štátu, ktorý uskutočňuje prenos osobných údajov; na predchádzanie bezprostrednému a vážnemu ohrozeniu verejnej bezpečnosti členského štátu alebo tretej krajiny; v jednotlivom prípade na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií vrátane ochrany pred ohrozením verejnej bezpečnosti a predchádzania takémuto ohrozeniu; alebo v jednotlivom prípade na preukazovanie, uplatňovanie alebo obhajovanie právnych nárokov. Uvedené výnimky by sa mali vykladať reštriktívne a nemali by umožňovať časté, hromadné a štruktúrované prenosy osobných údajov alebo rozsiahle prenosy údajov, ale mali by byť obmedzené na nevyhnutne potrebné údaje. Takéto prenosy by mali byť zdokumentované a mali by sa na požiadanie sprístupniť európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov na účely monitorovania zákonnosti prenosu.
Vzhľadom na to, že pohyby peňažných prostriedkov v hotovosti podliehajúce kontrolám podľa tohto nariadenia sa uskutočňujú cez vonkajšie hranice a keďže je zložité konať, keď peňažné prostriedky v hotovosti opustia miesto vstupu alebo výstupu, a vzhľadom na riziko s tým súvisiace, že aj malé sumy sú použité nezákonným spôsobom, by príslušné orgány mali mať možnosť dočasne zadržať peňažné prostriedky v hotovosti za určitých okolností pod podmienkou, že existuje systém bŕzd a protiváh: po prvé, ak sa nesplnila oznamovacia povinnosť alebo povinnosť nahlásiť peňažné prostriedky v hotovosti, a po druhé, ak existuje podozrenie z trestnej činnosti bez ohľadu na sumu peňažných prostriedkov v hotovosti alebo na to, či sú peňažné prostriedky v hotovosti so sprievodom alebo bez sprievodu. Vzhľadom na povahu takéhoto dočasného zadržania a na vplyv, aký by mohlo mať na slobodu pohybu a vlastnícke právo, by sa doba zadržania mala obmedziť na absolútne najkratší čas, ktorý iné príslušné orgány potrebujú, aby stanovili, či existuje dôvod na ďalšiu intervenciu, ako je napríklad vyšetrovanie alebo zhabanie peňažných prostriedkov v hotovosti na základe iných právnych nástrojov. Rozhodnutie dočasne zadržať peňažné prostriedky v hotovosti podľa tohto nariadenia by malo sprevádzať odôvodnenie a mali by sa v ňom primerane opisovať špecifické okolnosti, ktoré opatrenie podmienili. Malo by byť možné predĺžiť dobu dočasného zadržania peňažných prostriedkov v hotovosti v konkrétnych a riadne odôvodnených prípadoch, napríklad, ak sa príslušné orgány stretávajú s ťažkosťami pri získavaní informácií o možnej trestnej činnosti okrem iného vtedy, keď sa vyžaduje komunikácia s treťou krajinou, keď je potrebné dokumenty preložiť alebo keď je ťažké identifikovať a kontaktovať odosielateľa alebo príjemcu v prípade pohybu peňažných prostriedkov v hotovosti bez sprievodu. Ak sa do doby zadržania neprijme žiadne rozhodnutie vo veci ďalších opatrení alebo ak príslušné orgány rozhodnú, že neexistujú dôvody pre dlhšie zadržiavanie peňažných prostriedkov v hotovosti, mali by sa bezodkladne uvoľniť, a to podľa situácie osobe, od ktorej boli peňažné prostriedky v hotovosti dočasne zadržané, prepravcovi alebo majiteľovi.
(35)

S cieľom zohľadniť vznikajúce potreby údajov, ktoré vyplývajú najmä z nového vývoja v poľnohospodárstve, revidovaných právnych predpisov a meniacich sa politických priorít, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), pokiaľ ide o zmenu podrobných tém uvedených v tomto nariadení a doplnenie údajov relevantného modulu tým, že sa špecifikujú informácie, ktoré sa majú poskytovať na ad hoc báze, ako sa uvádza v tomto nariadení. S cieľom zabezpečiť kompatibilitu a jednoduchšie využívanie iných zdrojov údajov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmenu premenných uvedených v tomto nariadení. Pri výkone tejto právomoci by mala Komisia brať do úvahy aspekty ako náklady a administratívna záťaž na poľnohospodárske podniky a členské štáty. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov, a aby tieto konzultácie viedla v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (13). Predovšetkým v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematický prístup na zasadnutia expertných skupín Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.
(7)

S cieľom zohľadniť hospodársky a technický vývoj a zmeny vo vymedzeniach pojmov prijatých na medzinárodnej úrovni by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti so zmenou tohto nariadenia, pokiaľ ide o zvýšenie prahovej hodnoty nad 1 000 000 ton pre štatistické zisťovanie o vnútrozemskej vodnej doprave, prispôsobenie vymedzení pojmov alebo stanovenie nových vymedzení pojmov, ako aj prispôsobenie príloh k tomuto nariadeniu na účely zohľadnenia zmien v kódovaní a nomenklatúre na medzinárodnej úrovni alebo v príslušných legislatívnych aktoch Únie. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (5). Predovšetkým v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia skupín odborníkov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.
(8)

Komisia by mala získať najlepšie dostupné vedecké odporúčanie pre populácie patriace do rozsahu pôsobnosti plánu. Na tento účel uzatvára memorandá o porozumení s Medzinárodnou radou pre výskum mora (ICES). Vedecké odporúčanie vydané radou ICES by malo vychádzať z plánu a predovšetkým by malo uvádzať rozsahy FMSY a referenčné body pre biomasu, t. j. MSY Btrigger a Blim. Tieto hodnoty by mali byť uvedené v odporúčaní k príslušnej populácii a v náležitých prípadoch v každom inom verejne dostupnom vedeckom odporúčaní, napríklad aj v odporúčaní k zmiešanému rybolovu, ktoré vydáva rada ICES.
(12)

Dostupnosť údajov o emisiách CO2 a spotrebe paliva za jednotlivé kategórie ťažkých úžitkových vozidiel závisí od toho, kedy sa na kategórie bude vzťahovať nariadenie (EÚ) 2017/2400. S cieľom zabezpečiť zrozumiteľnosť a právnu istotu, pokiaľ ide o povinnosti výrobcov týkajúce sa monitorovania a nahlasovania, by sa v tomto nariadení mali stanoviť východiskové roky monitorovania a nahlasovania každej kategórie ťažkých úžitkových vozidiel patriacej do rozsahu jeho pôsobnosti. Podľa nariadenia (EÚ)2017/2400 budú údaje k dispozícii za určité nové ťažké úžitkové vozidlá zaevidované v roku 2019. Výrobcovia by mali mať od uvedeného roku povinnosť monitorovať a nahlasovať technické údaje týkajúce sa uvedených vozidiel. V prípade iných kategórií ťažkých úžitkových vozidiel a skupín ťažkých úžitkových vozidiel sa údaje sprístupnia od neskoršieho dátumu. Mal by sa stanoviť primeraný harmonogram s cieľom určiť východiskové roky monitorovania a nahlasovania údajov za uvedené kategórie vozidiel a skupiny vozidiel. Vzhľadom na technickú náročnosť vypracovania postupov na stanovenie emisií CO2 a spotreby paliva zostávajúcich kategórií ťažkých úžitkových vozidiel a skupín ťažkých úžitkových vozidiel by sa harmonogram mal stanoviť na sedem rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
(97)

Zo skúseností získaných so systémom štátnych inšpekčných organizácií a súkromných inšpekčných organizácií uznaných Komisiou na vykonávanie kontrol a vydávanie certifikátov v tretích krajinách na účely dovozu produktov poskytujúcich rovnocenné záruky vyplýva, že pravidlá uplatňované uvedenými organizáciami sa rôznia a ťažko by sa mohli takéto pravidlá považovať za rovnocenné s príslušnými pravidlami Únie. Znásobenie počtu noriem pre štátne inšpekčné organizácie a súkromné inšpekčné organizácie okrem toho sťažuje primeraný dohľad zo strany Komisie. Uvedený systém uznávania rovnocennosti by sa preto mal zrušiť. Týmto štátnym inšpekčným organizáciám a súkromným inšpekčným organizáciám by sa však mal poskytnúť dostatočný čas na to, aby sa mohli pripraviť na získanie uznania na účely dovozu produktov, ktoré sú v súlade s pravidlami Únie. Nové pravidlá uznávania štátnych inšpekčných organizácií a súkromných inšpekčných organizácií na účely dovozu produktov spĺňajúcich súlad by sa okrem toho mali uplatňovať už odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, aby sa Komisii umožnilo pripraviť uznanie takýchto štátnych inšpekčných organizácií a súkromných inšpekčných organizácií ku dňu začatia uplatňovania tohto nariadenia.
(17)

Toto nariadenie by sa malo vzťahovať na poskytovateľov služieb dodávania balíkov využívajúcich alternatívne obchodné modely, napríklad tie, ktoré sú založené na ekonomike zdieľania a platformách elektronického obchodu, ak poskytujú služby aspoň v jednej etape poštového dodávacieho reťazca. Služby vybrania, triedenia a distribúcie vrátane služieb súvisiacich so zberom zásielok by sa mali považovať za služby dodávania balíkov aj v prípade, keď ich zabezpečujú poskytovatelia expresných a kuriérskych služieb, ako aj prevádzkovatelia zberných služieb, a to v súlade so zaužívanou praxou. Samotná preprava, ktorá sa nevykonáva spoločne s jedným z týchto krokov, by nemala patriť do rozsahu služieb dodávania balíkov vrátane prípadov, keď ju vykonávajú subdodávatelia, či už v rámci alternatívnych obchodných modelov alebo nie, keďže v uvedenom prípade by sa malo predpokladať, že táto činnosť patrí do odvetvia dopravy, pokiaľ dotknutý podnik alebo jedna z jeho dcérskych spoločností či prepojených podnikov nepatrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia.
(13)

S cieľom zohľadniť nový vývoj v členských štátoch a zároveň zachovať harmonizovaný zber údajov o železničnej doprave v celej Únii a so zámerom udržať vysokú kvalitu údajov zasielaných členskými štátmi by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o zmenu tohto nariadeniana prispôsobenie technických definícií a ustanovenie dodatočných technických vymedzení pojmov. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (8). Predovšetkým, v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia skupín odborníkov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.
(7)

Komisia by mala dodržiavať tieto kritériá: a) Komisia by mala zmeniť sadzbu dodatočného dovozného cla v prípade, keď nie je možné upraviť úroveň pozastavenia na úroveň zrušenia alebo zmenšenia výhod doplnením výrobkov do zoznamu uvedného v prílohe I alebo odobratím výrobkov z uvedeného zoznamu; inak by Komisia mala doplniť výrobky do zoznamu uvedeného v prílohe I, ak sa úroveň pozastavenia zvýši, alebo odobrať výrobky z uvedeného zoznamu, ak sa úroveň pozastavenia zníži; b) ak sa výrobky doplnia, Komisia by mala automaticky vybrať výrobky zo zoznamu uvedeného v prílohe II v takom poradí, v akom sa v tomto zozname uvádzajú; v dôsledku toho by Komisia mala tiež zmeniť zoznam uvedený v prílohe II tým, že z neho odoberie výrobky, ktoré boli doplnené do zoznamu uvedeného v prílohe I; c) ak sa výrobky odoberú, Komisia by mala najprv odobrať výrobky, ktoré sa doplnili do zoznamu uvedeného v prílohe I po 1. máji 2005; potom by mala Komisia odobrať výrobky, ktoré boli v zozname uvedenom v prílohe I k 1. máju 2005 v takom poradí, v akom sa v tomto zozname uvádzajú.
(12)

V súlade so zásadami prílohy V k smernici 2003/87/ES by mal overovateľ uplatňovať prístup na základe hodnotenia rizík s cieľom dospieť k verifikačnému stanovisku, ktoré poskytuje primeranú istotu, že celkové emisie alebo tonokilometre nie sú podstatne skreslené a správu možno overiť ako uspokojivú. Miera istoty by sa mala týkať hĺbky a podrobnosti overovacích činností vykonávaných v priebehu overovania a znenia verifikačného stanoviska. Ak je to žiaduce vzhľadom na zistenia a informácie získané počas procesu overovania, overovateľ by mal byť povinný upraviť jednu alebo viacero činností v procese overovania s cieľom splniť požiadavky na dosiahnutie primeranej istoty.
„(6)

Ak by nedošlo k schváleniu žiadnych osobitných ustanovení, vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie by malo za následok to, že Bank of England a ministerstvo financií Jej Veličenstva (Her Majesty's Treasury) už nebudú môcť využívať existujúcu výnimku, ak nedôjde k ich zaradeniu do zoznamu centrálnych bánk tretích krajín a úradov pre riadenie dlhu, na ktoré sa vzťahuje výnimka.“
Korigendum k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2019/1982 z 28. novembra 2019, ktorým sa zavádza registrácia určitého dovozu liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny a liatiny s guľôčkovým grafitom s pôvodom v Čínskej ľudovej republike v nadväznosti na opätovné začatie prešetrovania na účely vykonania rozsudku z 20. septembra 2019 vo veci T-650/17, pokiaľ ide o vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/1146, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny a liatiny s guľôčkovým grafitom s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd.

(Úradný vestník Európskej únie L 308 z 29. novembra 2019)

Odôvodnenie (8) sa nahrádza takto: