VAROVANIE EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ

z 22. septembra 2022

o zraniteľných miestach vo finančnom systéme Únie

(ESRB/2022/7)

(2022/C 423/01)

GENERÁLNA RADA EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na prílohu IX k nej,

so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (2), a najmä na jeho článok 3 ods. 2 písm. c) a články 16 a 18,

so zreteľom na rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká z 20. januára 2011, ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskeho výboru pre systémové riziká (ESRB/2011/1) (3), a najmä na jeho článok 18,

keďže:

(1) Finančný systém Únie sa doposiaľ osvedčil ako odolný voči rastúcemu geopolitickému napätiu a hospodárskej neistote. Pravdepodobnosť naplnenia hraničných rizikových scenárov sa však od začiatku roka 2022 zvýšila a nedávny geopolitický vývoj ju ešte viac zvýšil. Riziká ohrozujúce finančnú stabilitu sa môžu naplniť súčasne, a môže tak dôjsť k ich vzájomnej interakcii a zintenzívneniu ich dopadu. Rastúce geopolitické napätie viedlo k zvýšeniu cien energií, čo spôsobilo finančné ťažkosti podnikom a domácnostiam, ktoré sa stále zotavujú z nepriaznivých hospodárskych dôsledkov pandémie COVID-19. Okrem toho inflácia, ktorá je vyššia, než sa očakávalo, sprísňuje finančné podmienky .

(2) Tento vývoj má negatívny vplyv na makroekonomický výhľad Únie. Prognózy rastu hrubého domáceho produktu boli na rok 2023 upravené smerom nadol a pravdepodobnosť recesie počas zimy 2022/2023 sa zvýšila. Riziká spomalenia rastu sa v jednotlivých členských štátoch líšia, najmä z dôvodu rôznej miery ich závislosti od dovozu energie z Ruska a rozdielnej energetickej náročnosti výrobných reťazcov. Pravdepodobnosť naplnenia hraničných rizikových scenárov závisí od ďalšej eskalácie geopolitického napätia, rozsahu a trvania hospodárskeho poklesu a pretrvávania vysokej inflácie.

(3) Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) vyjadril začiatkom tohto roka svoje obavy týkajúce sa zvýšenej neistoty a zvýšenej pravdepodobnosti naplnenia hraničných rizikových scenárov (4). Ďalší nárast rizík pre finančnú stabilitu je teraz dôvodom na vydanie všeobecného varovania v súlade s mandátom ESRB. Boli identifikované tri závažné systémové riziká pre finančnú stabilitu.

(4) Po prvé, zhoršenie makroekonomického výhľadu spolu so sprísnením podmienok financovania má za následok opätovný nárast napätia v bilanciách nefinančných korporácií a domácností, najmä v sektoroch a členských štátoch, ktoré sú najviac postihnuté rýchlo rastúcimi cenami energií. Tento vývoj má negatívny vplyv na schopnosť nefinančných korporácií a domácností splácať svoje záväzky.

(5) Po druhé, riziká pre finančnú stabilitu vyplývajúce z prudkého poklesu cien aktív zostávajú vážne. To by mohlo viesť k veľkým stratám z ocenenia podľa trhovej hodnoty, ktoré zase môžu znásobiť volatilitu trhu a spôsobiť tlaky na likviditu. Okrem toho zvýšenie úrovne a volatility cien energií a komodít viedlo k rozsiahlym výzvam na dodatočné vyrovnanie pre účastníkov na týchto trhoch. Pre niektorých účastníkov sa tým vytvorili tlaky na likviditu.

(6) Po tretie, zhoršenie makroekonomických vyhliadok negatívne vplýva na kvalitu aktív a vyhliadky na ziskovosť úverových inštitúcií. Hoci je európsky bankový sektor ako celok dostatočne kapitálovo vybavený, výrazné zhoršenie makroekonomického výhľadu by malo za následok opätovné zvýšenie kreditného rizika v čase, keď niektoré úverové inštitúcie stále riešia problémy s kvalitou aktív súvisiace s pandémiou COVID-19. Odolnosť úverových inštitúcií ovplyvňujú aj štrukturálne faktory vrátane nadmernej kapacity, konkurencie nových poskytovateľov finančných služieb, ako aj vystavenia sa kybernetickým a klimatickým rizikám.

(7) Okrem týchto troch závažných systémových rizík pre finančnú stabilitu ESRB identifikoval aj nasledujúce zvýšené systémové riziká.

(8) Zraniteľné miesta sektora nehnuteľností na bývanie sa v prvom polroku 2022 v mnohých členských štátoch ďalej zvýšili v dôsledku rastu cien nehnuteľností a hypotekárnych úverov, čo má za následok ďalší nárast cyklických rizík. Možno však očakávať, že rastúce sadzby hypotekárnych úverov a zhoršenie schopnosti splácať záväzky v dôsledku poklesu reálnych príjmov domácností budú pravdepodobne vyvíjať tlak na znižovanie cien nehnuteľností a povedú k naplneniu cyklických rizík.

(9) Zhoršenie makroekonomického výhľadu znásobuje aj výzvy pre sektor nehnuteľností určených na podnikanie, čo odráža rastúce náklady na financovanie a ceny v stavebníctve, prekážky v dodávkach stavebných materiálov, ako aj štrukturálne trendy, ako je nižší dopyt po kancelárskych priestoroch. Vzhľadom na to, že ziskové marže v odvetví nehnuteľností určených na podnikanie v Únii sú už teraz nízke, tento vývoj by mohol viesť k tomu, že niektoré existujúce alebo plánované investičné projekty v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie by neboli ziskové, čím by sa zvýšili riziká zlyhania a prehĺbili sa obavy týkajúce sa nesplácaných úverov súvisiacich s nehnuteľnosťami určenými na podnikanie, ktoré sú už teraz veľké a stále rastú.

(10) Vojna na Ukrajine zvýšila pravdepodobnosť rozsiahlych kybernetických incidentov, ktoré môžu narušiť kritické hospodárske a finančné infraštruktúry ako aj poskytovanie kľúčových hospodárskych a finančných služieb.

(11) Spomalenie hospodárskeho rastu a sprísňovanie finančných podmienok majú negatívny vplyv na strednodobú dynamiku štátneho dlhu. Vysoká miera verejného zadlženia zostáva jedným z hlavných makroekonomických zraniteľných miest vo viacerých členských štátoch.

(12) Zvýšené systémové riziká pre finančnú stabilitu si vyžadujú rozhodnú politickú reakciu. Zachovanie alebo posilnenie odolnosti finančného sektora Únie je aj naďalej nevyhnutné na zabezpečenie jeho schopnosti podporovať reálnu ekonomiku pre prípad, že sa naplnia riziká pre finančnú stabilitu.

(13) Orgány dohľadu Únie a vnútroštátne orgány dohľadu v bankovom a nebankovom finančnom sektore prispievajú k odolnosti finančného sektora Únie tým, že vo vzájomnej úzkej spolupráci monitorujú a riešia zraniteľné miesta finančného systému a inštitúcií, ktoré patria do ich pôsobnosti. Príslušné orgány by mali využívať celú škálu mikroprudenciálnych a makroprudenciálnych nástrojov na obmedzenie týchto rizík a zmiernenie ich vplyvu, ak sa naplnia. Ak makroprudenciálne nástroje nie sú k dispozícii, orgány možno budú musieť využiť svoje právomoci v oblasti dohľadu na zmiernenie rizík pre finančnú stabilitu a zabezpečenie toho, aby sa trhy nenarušili. Úzka koordinácia medzi príslušnými orgánmi by zvýšila efektívnosť a účinnosť politických reakcií, najmä pokiaľ ide o riešenie medziodvetvových a cezhraničných rizík, a zároveň by sa zabránilo procyklickosti, fragmentácii trhu a negatívnym externalitám pre ostatné členské štáty.

(14) Úverové inštitúcie môžu vystupovať ako prvá obranná línia tým, že zabezpečia, aby ich postupy pri tvorbe rezerv a kapitálové plánovanie náležite zohľadňovali očakávané a neočakávané straty, ktoré môžu byť spôsobené zhoršením rizikového prostredia. To zahŕňa proaktívne a pravidelné úpravy ich vlastných kapitálových prognóz v rámci základného aj nepriaznivého scenára. Pri tom by sa mali zohľadniť dostatočne konzervatívne a aktualizované makroekonomické scenáre, ktoré predpokladajú existenciu závažného ale realistického napätia počas dlhšieho obdobia. Úverové inštitúcie by mali takisto zabezpečiť dobrú predvídateľnosť svojich rizík likvidity pre najbližšie obdobie a konkrétne plány pre nepredvídané udalosti zamerané na riešenie týchto rizík. Je to tiež kľúčové pre to, aby boli schopné odolať prípadnému naplneniu rizík pre finančnú stabilitu, a pre zachovanie dôvery trhu v úverové inštitúcie.

(15) Popri postupoch obozretného riadenia rizík úverových inštitúcií pomáhajú zabezpečiť odolnosť úverových inštitúcií aj mikroprudenciálne a makroprudenciálne kapitálové vankúše, ktoré sú v súlade s prevládajúcou úrovňou rizika. Niektoré vnútroštátne orgány už sprísnili makroprudenciálne politiky, zatiaľ čo iné v súčasnosti skúmajú, či by sa mohli implementovať makroprudenciálne politiky s cieľom riešiť zraniteľné miesta. Zachovanie alebo ďalšie vytváranie makroprudenciálnych vankúšov by podporilo odolnosť úverových inštitúcií a umožnilo by orgánom uvoľniť tieto vankúše pre prípad, že sa riziká naplnia a negatívne ovplyvnia bilancie úverových inštitúcií. To by posilnilo schopnosť úverových inštitúcií absorbovať straty a zároveň by sa zachovalo poskytovanie kritických služieb reálnej ekonomike. Rozhodnutia v oblasti makroprudenciálnej politiky by sa mali prijímať so zreteľom na makrofinančný výhľad a podmienky bankového sektora jednotlivých členských štátov, aby sa obmedzilo riziko procyklickosti.

(16) Mali by sa riešiť aj riziká pre finančnú stabilitu mimo bankového sektora. To si vyžaduje riešenie zraniteľných miest a zvýšenie odolnosti nebankových finančných inštitúcií a trhového financovania. Zásadný význam má riešenie tlakov na likviditu a tlakov týkajúcich sa financovania, ktorým sú vystavené nefinančné korporácie, ktoré sa zúčastňujú na trhoch s energetickými derivátmi. Prudenciálne požiadavky na centrálne zúčtovanie by sa však nemali zmierniť. Okrem toho by sa mala venovať osobitná pozornosť štrukturálnym nesúladom v profile likvidity v určitých typoch investičných fondov. Správcovia fondov by sa tiež mali nabádať, aby v prípade potreby využívali nástroje na riadenie likvidity. Navyše pokiaľ ide o poistenie, napäté bilancie domácností zvyšujú riziko odstúpenia od poistných zmlúv, čo môže viesť k prehĺbeniu nedostatkov v ochrane, ale aj k zvýšeniu relevantnosti monitorovania likvidity.

(17) Samotné nebankové finančné inštitúcie môžu ďalej posilňovať svoju odolnosť a pomôcť zabrániť tomu, aby sa naplnili hraničné rizikové scenáre tým, že zabezpečia, aby ich postupy riadenia rizík primerane odrážali zhoršenie rizikového prostredia, a tým, že zohľadnia usmernenia a očakávania orgánov dohľadu. Napríklad v prípade investičných fondov to znamená dôkladné monitorovanie a riešenie možného nadmerného nesúladu v profile likvidity alebo využívania pákového efektu; v prípade centrálnych protistrán, zúčtovacích členov a ich klientov to znamená monitorovanie derivátových expozícií, ako aj riešenie rizika koncentrácie a procyklickosti v postupoch pre stanovenie marží v reťazci centrálnych protistrán, zúčtovacích členov a ich klientov; a pre poisťovateľov to znamená venovanie veľkej pozornosti trhovým rizikám a rizikám likvidity, ktoré by sa mohli naplniť v scenári zvýšenej volatility trhu a vysokej neistoty.

(18) ESRB opakovane konštatoval (5), že nedostatok nástrojov brzdí schopnosť orgánov riešiť riziká pre finančnú stabilitu mimo bankového sektora. Vyzval na to, aby sa príslušným orgánom poskytli takéto nástroje, napríklad v súvislosti s preskúmaním prudenciálnych pravidiel, ktorými sa riadia investičné fondy a poisťovatelia. V dôsledku súčasného zhoršeného rizikového prostredia je táto požiadavka ešte naliehavejšia,

PRIJALA TOTO VAROVANIE:

ODDIEL 1

Varovanie

Finančný systém Únie sa doposiaľ osvedčil ako odolný napriek rastúcej geopolitickej a hospodárskej neistote. Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) však identifikoval niekoľko závažných rizík pre finančnú stabilitu. Tieto riziká sa môžu naplniť súčasne, a môže tak dôjsť k ich vzájomnej interakcii a zintenzívneniu ich dopadu. Pravdepodobnosť naplnenia hraničných rizikových scenárov sa od začiatku roka 2022 zvýšila a nedávny geopolitický vývoj ju ešte viac zvýšil. Tento geopolitický vývoj má vplyv na ceny a dodávky energií, čo znamená opätovný nárast napätia v bilanciách podnikov a domácností. Okrem toho inflácia, ktorá je vyššia, než sa očakávalo, sprísňuje finančné podmienky, čo môže zvýšiť napätie vo finančnom sektore.

Výrazný pokles hospodárskej aktivity by mohol viesť k opätovnému zvýšeniu kreditného rizika v čase, keď niektoré úverové inštitúcie stále riešia problémy s kvalitou aktív súvisiace s pandémiou COVID-19, ktoré boli doteraz obmedzené v dôsledku rozsiahlych opatrení verejnej podpory. Riziká pre finančnú stabilitu vyplývajúce z prudkého poklesu cien aktív zostávajú tiež vážne. Zvyšujúce sa sadzby hypotekárnych úverov a zhoršenie schopnosti splácať záväzky v dôsledku poklesu reálneho príjmu domácností by mohli vyvíjať tlak na znižovanie cien nehnuteľností. To by potom mohlo viesť k naplneniu nahromadených cyklických rizík na trhoch s nehnuteľnosťami. Okrem toho sa zvýšila pravdepodobnosť rozsiahlych kybernetických incidentov, ktoré môžu mať vplyv na finančný systém.

Vzhľadom na zvýšenie systémových rizík pre finančnú stabilitu považuje ESRB za potrebné, aby sa inštitúcie súkromného sektora, účastníci trhu a príslušné orgány naďalej pripravovali na naplnenie hraničných rizikových scenárov. Zachovanie alebo posilnenie odolnosti finančného sektora Únie je aj naďalej nevyhnutné, aby mohol finančný systém naďalej podporovať reálnu ekonomiku pre prípad, že sa naplnia riziká pre finančnú stabilitu. Úzka koordinácia medzi príslušnými orgánmi a postupy obozretného riadenia rizík vo všetkých finančných sektoroch a u všetkých účastníkov trhu hrajú naďalej kľúčovú úlohu pri účinnom riešení zraniteľných miest a zároveň zabraňujú fragmentácii trhu a negatívnym externalitám pre ostatné členské štáty.

Úverové inštitúcie môžu vystupovať ako prvá obranná línia tým, že zabezpečia, aby ich postupy pri tvorbe rezerv a kapitálové plánovanie náležite zohľadňovali očakávané a neočakávané straty, ktoré môžu byť spôsobené zhoršením rizikového prostredia. To zahŕňa proaktívne a pravidelné úpravy svojich vlastných kapitálových prognóz v rámci základného aj nepriaznivého scenára. Pri tom by sa mali zohľadniť dostatočne konzervatívne a aktualizované makroekonomické scenáre, ktoré predpokladajú existenciu závažného ale realistického napätia počas dlhšieho obdobia. Okrem toho predvídaním rizík likvidity pre najbližšie obdobie a prípravou na ne úverové inštitúcie zabezpečujú svoju bezprostrednú odolnosť, ak by sa naplnilo niektoré z uvedených rizík.

Popri postupoch obozretného riadenia rizík úverových inštitúcií pomáhajú zabezpečiť odolnosť bankového sektora aj mikroprudenciálne a makroprudenciálne kapitálové vankúše, ktoré sú v súlade s prevládajúcou úrovňou rizika. Zachovanie alebo ďalšie vytváranie makroprudenciálnych vankúšov by podporilo odolnosť úverových inštitúcií a umožnilo by orgánom uvoľniť tieto vankúše pre prípad, že sa riziká naplnia a negatívne ovplyvnia bilancie úverových inštitúcií. Zároveň by sa mali prijímať rozhodnutia makroprudenciálnej politiky so zreteľom na makrofinančné výhľady a podmienky bankového sektora jednotlivých členských štátov, aby sa obmedzilo riziko procyklickosti.

Mali by sa riešiť aj riziká pre finančnú stabilitu mimo bankového sektora. To si vyžaduje riešenie zraniteľných miest a zvýšenie odolnosti nebankových finančných inštitúcií a trhového financovania. Ak makroprudenciálne nástroje nie sú k dispozícii, orgány možno budú musieť využiť svoje právomoci v oblasti dohľadu na zmiernenie dôsledkov naplnenia rizík pre finančnú stabilitu a zabezpečenie toho, aby sa trhy nenarušili. Príslušné orgány by tiež mali naďalej pozorne monitorovať riziká a v prípade potreby posilňovať dialóg v oblasti dohľadu s nebankovými finančnými inštitúciami, nad ktorými sa vykonáva dohľad. Nebankové finančné inštitúcie môžu samy ďalej posilňovať svoju odolnosť tým, že zabezpečia, aby ich postupy riadenia rizík primerane odrážali zvýšené riziká, a tým, že zohľadnia usmernenia a očakávania orgánov dohľadu.

Okrem finančného sektora je potrebné riešiť aj tlaky na likviditu, ktorým sú vystavené nefinančné korporácie, ktoré sú účastníkmi trhov s energetickými derivátmi. Nemalo by to však byť na úkor zmiernenia prudenciálnych požiadaviek na centrálne zúčtovacie systémy.

ODDIEL 2

Vymedzenie pojmov

Na účely tohto varovania sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

a) „príslušné orgány“ sú: — ECB, pokiaľ ide o úlohy, ktorými bola poverená v súlade s článkom 4 ods. 1 a 2 a článkom 5 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 (6) — európske orgány dohľadu; — vnútroštátne orgány dohľadu; — určené orgány podľa hlavy VII kapitoly 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (7) alebo článku 458 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (8);

b) „európske orgány dohľadu“ sú Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (9) spolu s Európskym orgánom dohľadu (Európskym orgánom pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (10) a s Európskym orgánom dohľadu (Európskym orgánom pre cenné papiere a trhy) zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (11);

c) „vnútroštátny orgán dohľadu“ je príslušný orgán alebo orgán dohľadu v členskom štáte, ako je vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 40 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a v článku 3 ods. 1 bode 36 smernice 2013/36/EÚ; v článku 13 bode 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES (12), v článku 67 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ (13) a v článku 22 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 (14).

Vo Frankfurte nad Mohanom 22. septembra 2022 Vedúci sekretariátu ESRB v mene Generálnej rady ESRB Francesco MAZZAFERRO

(1) Ú. v. EÚ L 1, 3.1.1994, s. 3.

(2) Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 1.

(3) Ú. v. EÚ C 58, 24.2.2011, s. 4.

(4) Tlačová správa z 31. marca 2022 zverejnená po 45. pravidelnom zasadnutí generálnej rady ESRB, ktoré sa konalo 24. marca 2022, a tlačová správa z 30. júna 2022 zverejnená po 46. pravidelnom zasadnutí generálnej rady ESRB, ktoré sa konalo 23. júna 2022; dostupné na webovom sídle ESRB www.esrb.europa.eu

(5) Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2017/6 zo 7. decembra 2017 o riziku likvidity a rizikách spojených s využívaním pákového efektu v investičných fondoch (Ú. v. EÚ C 151, 30.4.2018, s. 1). Macroprudential policy beyond banking: an ESRB strategy paper, dokument z 19. júla 2016; ESRB response to the EIOPA Consultation Paper on the 2020 review of Solvency II, dokument zo 17. januára 2020; a Response Letter to a Consultation of the European Commission on the review of Solvency II, dokument z 16. októbra 2020, dostupné na webovom sídle ESRB www.esrb.europa.eu

(6) Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63).

(7) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

(8) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

(9) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/78/ES (Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 12).

(10) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie) a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/79/ES (Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 48).

(11) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/77/ES (Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 84).

(12) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) (Ú. v. EÚ L 335, 17.12.2009, s. 1).

(13) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ z 15. mája 2014 o trhoch s finančnými nástrojmi, ktorou sa mení smernica 2002/92/ES a smernica 2011/61/EÚ (Ú. v. EÚ L 173, 12.6.2014, s. 349).

(14) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (Ú. v. EÚ L 201, 27.7.2012, s. 1).