ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(23)

Kvôli nedostatočným námorným a železničným spojeniam je pre podniky orientované na vývoz zložité využiť potenciál jednotného trhu. Vzhľadom na svoju geografickú polohu je Portugalsko prirodzenou námornou vstupnou bránou, najmä pokiaľ ide o transatlantické trasy. Včasné investície do nových kontajnerových terminálov v prístavoch Sines (Terminal Vasco da Gama), Leixões a Barreiro a finalizácia prebiehajúcich investičných projektov v ďalších hlavných portugalských prístavoch (Viana do Castelo, Leixoes, Aveiro, Figueira da Foz a Setubal) by zvýšili kapacitu pre manipuláciu s nákladom. Pokiaľ ide o spojenia so Španielskom, železnice sa vo všeobecnosti naďalej využívajú nedostatočne (koridory východ – západ aj sever – juh). Vypracovanie komplexného plánu pre Pyrenejský polostrov zahŕňajúceho identifikáciu medzistupňov, terminálov a prepojení potrebných na to, aby bolo možné využiť výhody vyplývajúce z modernizácie španielskej siete, a rozvíjanie siete s rozchodom UIC, by pomohli zlepšiť výkonnosť medzinárodnej železničnej dopravy v Portugalsku.
(7)

Zvýšenie výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva predstavuje riziko pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Očakáva sa, že verejné výdavky, ktoré súvisia so starnutím obyvateľstva, na dôchodkový systém a systém zdravotnej starostlivosti sa v porovnaní s ostatnými členskými štátmi výrazne zvýšia, čo naznačuje riziko zvýšenia dlhu v dlhodobom horizonte. Viaceré opatrenia sú zamerané na zvýšenie primeranosti dôchodkov, a to aj posilnením stimulov na súkromné dôchodkové sporenie a dobrovoľné zamestnanecké dôchodkové poistenie. Neustálym úsilím sa podarilo zvýšiť ponuku pracovnej sily a predĺžiť produktívny vek, čo kladne vplýva na mieru zamestnanosti žien a starších pracovníkov. Vláda v roku 2018 vykonala úpravy, ktoré zahŕňali aj príspevky uhrádzané pracovníkmi po dosiahnutí veku odchodu do dôchodku, a umožnila samostatne zárobkovo činným dôchodcom a dôchodcom pracujúcim na čiastočný úväzok vo veku do 65 rokov uhrádzať príspevky úmerné ich zárobkom, čím podporila predĺženie produktívneho veku. Napriek predpokladanému ďalšiemu rastu strednej dĺžky života má zákonný vek odchodu do dôchodku, ktorý sa postupne zvyšuje zo súčasnej hranice 63 rokov, zostať po roku 2027 nezmenený na úrovni 65 rokov. Očakáva sa, že skupina pre dôchodkové stratégie zriadená v roku 2018 uverejní do decembra 2020 správu, v ktorej uvedie odporúčania na zlepšenie primeranosti a udržateľnosti dôchodkového systému. V oblasti zdravotnej starostlivosti sa uskutočňujú opatrenia zamerané na decentralizáciu služieb z nemocníc na primárnu zdravotnú starostlivosť a na zlepšenie poskytovania služieb dlhodobej starostlivosti. Súčasné plány rozšíriť kapacity ambulantnej starostlivosti verejných nemocníc môžu pomôcť vyriešiť dlhé čakacie lehoty v prípade niektorých špecializácií. Napriek tomu sa zatiaľ v plnej miere nevyužili iné opatrenia na zníženie nepotrebných postúpení k špecialistom a na presmerovanie neprimeraného využívania neodkladnej zdravotnej starostlivosti na ambulantnú starostlivosť, čo bráni zefektívneniu systému. S cieľom decentralizovať služby z nemocníc na úroveň primárnej zdravotnej starostlivosti sa zavádza nová koncepcia centier primárnej zdravotnej starostlivosti a uskutočňujú sa investície na postupné rozširovanie používania elektronického zdravotníctva. Vzhľadom na zvyšujúci sa dopyt po dlhodobej starostlivosti boli v rokoch 2017 až 2018 zavedené nové druhy služieb komunitnej a domácej starostlivosti. Vplyv opatrení v oblasti dôchodkov a zdravotnej starostlivosti na fiškálnu udržateľnosť sa napriek ich potenciálu zatiaľ neprejavil.
(7)

Rada 13. júla 2018 odporučila, aby Lotyšsko v roku 2019 dosiahlo svoj strednodobý rozpočtový cieľ so zreteľom na úľavy spojené so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka. Je to v súlade s maximálnou nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov (7) vo výške 4,8 % v roku 2019, čo zodpovedá zlepšeniu štrukturálneho salda o 0,2 % HDP. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 sa očakáva, že Lotyšsko sa po zohľadnení úľav spojených so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka, priblíži k svojmu strednodobému rozpočtovému cieľu. Súčasné posúdenie preto naznačuje riziko istej odchýlky v roku 2019. Zároveň by očakávaná nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v súčasnosti poukazovala na riziko značnej odchýlky od požiadavky v roku 2019. Za predpokladu, že štrukturálne saldo sa už nebude približovať strednodobému rozpočtovému cieľu, a so zreteľom na úľavy spojené so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka, by bolo v budúcich posúdeniach potrebné zohľadniť možnú odchýlku od požiadavky.
(7)

V roku 2018 sa výrazne zvýšili verejné a súkromné investície, hoci podiel investícií je naďalej pod priemernou úrovňou eurozóny. Verejné investície sa v roku 2018 nominálne zvýšili o 7,7 % a reálne o 3,8 %, ale na vyriešenie veľkého investičného sklzu je potrebné ďalšie úsilie, najmä pokiaľ ide o investície do infraštruktúry a vzdelávania. Po období negatívneho reálneho rastu verejných investícií sa počas posledných troch rokov zaznamenal pozitívny rast. Len v roku 2018 sa nominálne investície na komunálnej úrovni zvýšili takmer o pätinu. Bolo to prejavom úsilia vlády o povzbudenie investícií. Investície na komunálnej úrovni však zostali na nižšej úrovni ako devalvácia. Podľa údajov komunálneho panelu KfW („KfW Municipal Panel“) z roku 2019 bol vnímaný investičný sklz, ktorý sa nahromadil do roku 2018, na úrovni 4 % HDP. Spolu s priaznivým stavom rozpočtu z toho vyplýva, že existuje priestor na zvýšenie investícií na všetkých úrovniach verejnej správy, predovšetkým na regionálnej a komunálnej úrovni. Brzdou pre investície do verejnej infraštruktúry sú aj naďalej kapacitné a plánovacie obmedzenia na komunálnej úrovni. Na ich odstránenie sa prijali opatrenia, ktoré však ešte nepriniesli trvalé a hmatateľné výsledky. Okrem toho existuje priestor na skvalitnenie digitálnych verejných služieb a verejného obstarávania. Výrazne sa zvýšili súkromné investície, aj keď nie do všetkých druhov aktív. Na rekordne vysokú mieru využívania kapacít reagovali prudkým zvýšením investície do zariadení. Ďalej sa zvyšujú investície do bývania. Sektor stavebníctva však na naopak hlási kapacitné obmedzenia a rast cien. Nebytová výstavba reálne rastie pomaly, takže sa predpokladá, že základná infraštruktúra pravdepodobne nevyhovuje potrebám hospodárstva.
(14)

Vzhľadom na nízku úroveň investícií do výskumu a vývoja, najmä zo súkromného sektora, produktivita Estónska zaostáva. Zatiaľ čo verejné výdavky na výskum a vývoj boli v roku 2017 mierne pod priemerom Únie, investície podnikov predstavovali len 0,61 % HDP, čo je približne polovica priemeru Únie. Podiel spoločností vykazujúcich výskumné a inovačné činnosti je nízky, a to najmä medzi malými a strednými podnikmi (MSP). Klesajú výdavky na inovácie, ktoré sa netýkajú výskumu a vývoja, a spolupráca medzi vedeckou komunitou a podnikmi je slabá. Niektoré z týchto faktorov zhoršujú výkonnosť a produktivitu krajiny v oblasti inovácií. Cielenejšie investície do výskumu, vývoja a inovácií, a to aj do digitalizácie a automatizácie firiem, by zvýšili produktivitu a konkurencieschopnosť Estónska. Podobne by k tomu prispelo uprednostňovanie výskumných tém v oblastiach, ktoré sú relevantné pre hospodárstvo. Estónske orgány navrhli a zaviedli niekoľko opatrení na riešenie nedostatkov v systéme výskumu a inovácií, ale ich vplyv je doposiaľ obmedzený.
(14)

Aj keď sa s reformami už začalo, Grécko sa vyznačuje vysokou príjmovou nerovnosťou a má jeden z najmenších vplyvov sociálnych transferov na znižovanie rizika chudoby v Únii (15,83 % v roku 2017 oproti priemeru Únie na úrovni 33,98 %). Investície by sa mali zameriavať na zlepšenie prístupu k inkluzívnym, cenovo dostupným a kvalitným sociálnym službám, ako aj na budovanie zariadení dennej starostlivosti. Zlepšenie sociálneho začlenenia by sa v Grécku dosiahlo podporou najviac sociálne slabých osôb a presadzovaním sociálnej integrácie detí ohrozených chudobou, osôb so zdravotným postihnutím, migrantov a utečencov, pričom by sa súčasne venovala pozornosť regionálnym rozdielom.
(9)

Celková miera zamestnanosti sa v situácii silného hospodárskeho rastu výrazne zlepšila, no nie všetky skupiny obyvateľstva z nej mali rovnaký prospech. Rozdiely v zamestnanosti a mzdovom ohodnotení medzi skupinami pracovníkov s rôznou kvalifikáciou a medzi mužmi a ženami sú naďalej v porovnaní s priemerom Únie výrazné. Rozdiel v zamestnanosti žien a mužov je značný, čo je čiastočne spôsobené obmedzenou ponukou kvalitnej starostlivosti o deti. Výsledky na trhu práce sú v prípade rozličných zraniteľných skupín vrátane Rómov a osôb so zdravotným postihnutím nedostatočné. Napriek zmenšeniu zostáva program verejných prác stále rozsiahly, aj keď nie je účinný pri motivovaní účastníkov k tomu, aby si našli pracovné miesta na primárnom pracovnom trhu, je slabá. Ďalšie politiky, ktorých cieľom je pomôcť nezamestnaným alebo ekonomicky neaktívnym osobám nájsť si prácu alebo absolvovať odbornú prípravu, nie sú dostatočne dobre cielené. Zamestnateľnosť by mohlo pomôcť zlepšiť rozvíjanie digitálnych zručností. Cieľom nedávnych opatrení je dosiahnuť to, aby sa do pracovného procesu opätovne zapojilo viac pracovníkov, ktorí už odišli do dôchodku, a časom zvýšiť ich počet. Celková situácia v oblasti chudoby sa v Maďarsku od roku 2013 zlepšuje. Trvanie dávok v nezamestnanosti je najkratšie v Únii (maximálne tri mesiace), čo je výrazne menej, než je priemerný čas potrebný na nájdenie pracovného miesta.
(10)

Keďže pomer verejného dlhu Belgicka k HDP sa nachádza nad úrovňou 60 % HDP a plánovaná produkčná medzera je na úrovni 0,1 %, nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov by nemala v roku 2020 presiahnuť 1,6 % v súlade so štrukturálnou úpravou vo výške 0,6 % HDP na základe spoločne dohodnutej matice úprav požiadaviek Paktu stability a rastu. Z prognózy Komisie z jari 2019 vyplýva, že za predpokladu nezmenenej politiky existuje v roku 2020 riziko značnej odchýlky od uvedenej požiadavky. Prima facie sa nepredpokladá, že Belgicko v rokoch 2019 a 2020 dodrží dlhové pravidlo. Rada celkovo zastáva názor, že od roku 2019 by sa mali prijať potrebné opatrenia, aby sa dosiahol súlad s ustanoveniami Paktu stability a rastu. Je dôležité, aby sa všetky neočakávané zisky použili na ďalšie znižovanie miery zadlženosti verejnej správy. Strednodobá a dlhodobá udržateľnosť verejných financií Belgicka je aj naďalej ohrozená v dôsledku kombinácie vysokého pomeru dlhu k HDP a predpokladaného nárastu nákladov na starnutie, najmä nákladov spojených s dôchodkami a dlhodobou starostlivosťou. V roku 2015 bol prijatý súbor dôchodkových reforiem, čo viedlo k zvýšeniu zákonného veku odchodu do dôchodku zo 65 na 66 rokov od roku 2025 a na 67 rokov od roku 2030. Okrem toho sa sprísnili aj požiadavky na vek a služobný vek, v ktorom možno požiadať o predčasný odchod do dôchodku. Napriek tomu by sa verejné výdavky na dôchodky mali v období rokov 2016 – 2070 ešte zvýšiť o 2,9 percentuálneho bodu HDP, a to najmä v nasledujúcich dvoch desaťročiach. Podmienky predčasného odchodu do dôchodku pre viaceré veľké skupiny štátnych zamestnancov sú okrem toho aj naďalej priaznivejšie ako bežné podmienky. Predpokladá sa, že verejné výdavky na dlhodobú starostlivosť sa v období rokov 2016 – 2070 zvýšia o 1,7 percentuálneho bodu HDP, čo je nadpriemerný nárast výdavkov, ktoré už aj tak dosahujú jednu z najvyšších úrovní v Únii. Organizačná fragmentácia dlhodobej starostlivosti s právomocami, ktoré sa v súčasnosti nachádzajú na rôznych administratívnych úrovniach, spochybňuje niektoré aspekty efektívnosti výdavkov, a preto čistý vplyv nedávneho prenosu zodpovednosti zatiaľ nie je jasný. Posilnenie správy vecí verejných by pomohlo dosiahnuť zamýšľané zvýšenie efektívnosti. Mohol by existovať priestor na optimalizáciu štruktúry starostlivosti, aby sa zvýšila nákladová efektívnosť systému dlhodobej starostlivosti.
(11)

Investície do aktívneho začlenenia, najmä tých skupín, ktoré sú od trhu práce najviac vzdialené, sú potrebné na to, aby sa zvýšila miera účasti práve teraz, keď sa miery aktivity a zamestnanosti blížia úrovniam spred krízy. Komplexné reformy zamerané na podporu účasti na trhu práce by mohli niektorým skupinám priniesť lepšie príležitosti na trhu práce. Týka sa to ľudí s migrantským pôvodom, žien v reproduktívnom veku, mužov s nízkou kvalifikáciou, ľudí s čiastočnou schopnosťou pracovať a osôb so zdravotným postihnutím. Niektoré služby pre nezamestnaných a neaktívnych sú rozptýlené medzi samostatné orgány a poskytovateľov. Pomoc týmto skupinám, vďaka ktorej by sa mohli zapojiť do trhu práce a zostať na ňom, si vyžaduje osobitne prispôsobené a integrované aktivačné a rehabilitačné služby a opatrenia. Dlhodobá starostlivosť o deti v prípade žien prispieva k rodovým rozdielom v zamestnanosti a v odmeňovaní. Vláda iniciovala proces reformy rodinnej dovolenky, ale nerealizovala ju.
(17)

Miera predčasného ukončenia školskej dochádzky v Španielsku síce klesá, no stále je veľmi vysoká a vykazuje značné regionálne rozdiely. Existuje priestor na zlepšenie výsledkov vzdelávania, ktoré sa výrazne líšia v jednotlivých regiónoch. Oba tieto faktory majú negatívny vplyv na dlhodobý potenciál rastu produktivity. Snahy zreformovať vzdelávací systém nenapredujú. Firmy upozorňujú na ťažkosti pri hľadaní zručností potrebných na prijímanie inovácií, najmä pokiaľ ide o odborníkov v oblasti informačných a komunikačných technológií. Španielsko schválilo opatrenia na modernizáciu duálneho systému odborného vzdelávania a odbornej prípravy, ktorý by mohol zohrávať kľúčovú úlohu pri poskytovaní zručností a kvalifikácií potrebných na absorbovanie inovácií, ale úroveň zapisovania sa do týchto systémov je naďalej slabá. Miera dosiahnutého terciárneho vzdelania v Španielsku je nad priemerom Únie, ale absolventi terciárneho vzdelávania majú ťažkosti nájsť primerané pracovné pozície. Rozvíjanie ľudského kapitálu pomocou vzdelávania a odbornej prípravy na všetkých úrovniach vrátane vysokoškolského vzdelávania a odbornej prípravy a lepšia spolupráca medzi vzdelávacími inštitúciami a podnikmi, ktorá by zmiernila existujúci nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami, by mohli mladým absolventom uľahčiť štart na trhu práce. Firmy by zároveň vďaka týmto opatreniam mohli získať zručnosti a kvalifikácie potrebné na zlepšenie ich inovačnej kapacity a plnohodnotné využitie rastového potenciálu, ktorý ponúka digitalizácia. Rekvalifikácia pracovníkov v oblasti digitálnych zručností by španielskym spoločnostiam takisto umožnila udržať si konkurencieschopnosť v čoraz digitálnejšej ekonomike. Všetky tieto opatrenia by pomohli znižovať regionálne rozdiely.
(6)

Česko v dlhodobom horizonte čelí stredným rizikám v oblasti fiškálnej udržateľnosti verejných financií, hlavne vzhľadom na náklady súvisiace so starnutím obyvateľstva. Hlavným faktorom, ktorý má na dlhodobú udržateľnosť negatívny vplyv, sú dôchodkové výdavky, pretože sa očakáva, že tieto výdavky narastú do roku 2070 približne o 2 percentuálne body HDP. Dlhodobé riziká vyplývajú z nepriaznivej demografickej situácie, ktorá je znásobená obmedzením zákonného veku odchodu do dôchodku na 65 rokov. V dôsledku toho sa index ekonomickej závislosti produktívnej zložky, ktorým sa porovnáva počet osôb v poproduktívnom veku k osobám v produktívnom veku, takmer zdvojnásobí, keď v roku 2070 dosiahne približne 50 %. Nedávnymi opatreniami sa zlepšila primeranosť dôchodkov. Popri veľkorysejšej indexácii dôchodkových dávok vláda zvýšila základnú výšku dôchodku a navýšila dôchodky pre starších dôchodcov. Tieto kroky však nie sú sprevádzané politikami, ktoré by zlepšili udržateľnosť. Napríklad naviazanie zákonného veku odchodu do dôchodku na zvyšujúcu sa strednú dĺžku života nie je automatické. Súčasný stav je taký, že akúkoľvek zmenu veku odchodu do dôchodku (zákonného dôchodkového veku i predčasného odchodu do dôchodku) musí navrhnúť vláda a schváliť parlament. Takéto opatrenia zároveň možno kombinovať s politikami trhu práce, ktoré podporujú dlhší pracovný život a účasť nedostatočne zastúpených skupín. Predpokladaný nárast verejných výdavkov na zdravotnú starostlivosť v súvislosti so starnutím obyvateľstva do roku 2070 predstavuje 1,1 percentuálneho bodu HDP, čo tiež znižuje dlhodobú fiškálnu udržateľnosť. V tomto kontexte by nákladovú účinnosť systému zdravotnej starostlivosti mohla zlepšiť ďalšia konsolidácia sektora nemocníc a investovanie do primárnej a integrovanej zdravotnej a sociálnej starostlivosti.
(10)

Po niekoľkých rokoch úsilia o konsolidáciu finančného sektora sa finančná stabilita v roku 2018 ocitla pod tlakom vzhľadom na súbor vládnych a parlamentných legislatívnych iniciatív. Daň z majetku bánk, ktorú koncom decembra 2018 zaviedla vláda formou mimoriadneho nariadenia bez posúdenia vplyvu či konzultácie so zainteresovanými stranami, vyvolala množstvo vážnych obáv týkajúcich sa jej negatívneho vplyvu na prudenciálnu situáciu bánk, vykonávanie menovej politiky a v konečnom dôsledku na investície a hospodársky rast. Spôsob jej zavedenia a jej ustanovenia mali významný nepriaznivý vplyv na výmenný kurz, schopnosť vlády požičiavať si na trhu a v konečnom dôsledku aj na to, ako zainteresované strany vnímajú operačné riziká. Niektoré sporné aspekty dane sa síce v marci 2019 zmenili, no tieto zmeny boli opäť prijaté formou mimoriadneho nariadenia vlády a bez posúdenia vplyvu. Najproblematickejšie aspekty dane z celkového majetku bánk sa vypustili. Podľa novej formulácie však daň môže narušiť úverové stimuly, čo by mohlo viesť k nesprávnemu prerozdeleniu úverov v hospodárstve. Mali by sa posúdiť potenciálne dôsledky týchto zmien na transmisiu menovej politiky. Niekoľko legislatívnych iniciatív, ktoré parlament prijal na konci roka 2018, hoci ich ústavný súd v marci 2019 vyhlásil za protiústavné, vytvára dodatočný tlak na bankový sektor a posilňuje celkové pociťovanie právneho rámca ako nepredvídateľného. Na základe skúseností z minulosti možno predpokladať, že by zákonodarný orgán mohol tieto iniciatívy opäť predložiť.
(6)

Na Litvu sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom programe stability na rok 2019 plánuje dosiahnuť v roku 2019 celkový prebytok 0,4 % hrubého domáceho produktu (HDP) a v roku 2020 prebytok 0,2 % HDP a následne ďalšie zníženie na úroveň 0,1 % HDP v roku 2021. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda (6) by sa strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 1 % HDP, mal počas programového obdobia prekročiť. Litva navyše získala v roku 2017 povolenie na dočasnú odchýlku spojenú s vykonávaním štrukturálnych reforiem. Táto odchýlka sa prenáša do nasledujúceho trojročného obdobia. Podľa programu stability na rok 2019 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP bude postupne klesať z úrovne 34,2 % HDP v roku 2018 na 32,9 % v roku 2022. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický. Zároveň platí, že opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových prebytkov na obdobie od roku 2020 neboli dostatočne konkretizované. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 sa predpokladá, že štrukturálne saldo zaznamená v roku 2019 deficit vo výške 1 % HDP a v roku 2020 deficit vo výške 0,9 % HDP, čo je v súlade so strednodobým rozpočtovým cieľom. Vývoj v oblasti výdavkov by sa však mal v krátkodobom i strednodobom horizonte starostlivo monitorovať, najmä so zreteľom na možné budúce riziká ohrozujúce rozsah príjmov. Rada vo všeobecnosti zastáva názor, že Litva v rokoch 2019 a 2020 podľa prognóz dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.
(8)

V niektorých odvetviach, ako napríklad v stavebníctve, vo vzdelávaní a v informačných a komunikačných technológiách, sa objavuje nedostatok pracovných síl. Zabezpečenie ponuky špecializovaného ľudského kapitálu je nevyhnutné na podporu investícií do výskumu a vývoja, ako aj na digitalizáciu. Investície do vzdelávania a zručností vrátane digitálnych pomôžu pri riešení týchto výziev. V oblasti vzdelávania sa výsledky zatiaľ mierne zlepšili, no medzi rôznymi sociálnymi skupinami stále existujú veľké rozdiely v úrovni dosiahnutého vzdelania, ktoré sa ešte väčšmi prehlbujú. Demografický vývoj povedie k zvýšeniu počtu žiakov, čo zhorší súčasný nedostatok učiteľov. Situácia migrantov z krajín mimo Únie a ich potomkov a účinky nedávno prijatých programov si vyžadujú podrobnejšie monitorovanie, keďže integrácia žiakov narodených v zahraničí do školského systému a udržateľné začlenenie migrantov s nízkou kvalifikáciou a migrantov z tretích krajín (najmä žien) do pracovného trhu predstavujú naďalej značnú výzvu.
(13)

Rast zamestnanosti bol v posledných rokoch spôsobený najmä zamestnaním na dobu určitú a samostatnou zárobkovou činnosťou, aj keď rast počtu pracovných miest pre zamestnancov so zmluvami na neurčitý čas nedávno predstihol rast počtu pracovných miest so zmluvami na dobu určitú. Napriek tomu zostáva podiel flexibilných pracovných zmlúv vysoký a predstavuje významný podiel na trhu práce. Vysoký podiel zmlúv na dobu určitú sa spolu s rýchlym nárastom samostatnej zárobkovej činnosti prevádzkovanej bez ďalších zamestnancov pozoruje v kontexte veľkých rozdielov medzi uplatniteľnými pracovnoprávnymi predpismi, pracovnoprávnou ochranou a rozdielov v právnych predpisoch v oblasti daní a sociálneho zabezpečenia. Prijal sa balík opatrení (zákon o vyváženom trhu práce – „Wet Arbeidsmarkt in Balans“) s cieľom uľahčiť najímanie stálych zamestnancov a znížiť flexibilitu zmlúv. Vykonávanie týchto opatrení (ktoré by mali nadobudnúť účinnosť v roku 2020) by sa malo podrobne sledovať. Okrem toho boli ohlásené opatrenia na zmiernenie povinnosti zamestnávateľov pokračovať vo vyplácaní mzdy počas dvoch rokov v prípade choroby. Doteraz však neboli prijaté žiadne ďalšie konkrétne opatrenia. Niektoré z týchto inštitucionálnych faktorov preto stále vytvárajú finančné stimuly pre zamestnancov, aby začali pracovať ako samostatne zárobkovo činné osoby alebo aby uprednostňovali postavenie samostatne zárobkovo činných osôb bez ďalších zamestnancov. Samostatne zárobkovo činné osoby sú častejšie nedostatočne poistené proti invalidite, nezamestnanosti a starobe, čo by v dlhodobom horizonte mohlo ovplyvniť udržateľnosť systému sociálneho zabezpečenia. Okrem toho bolo presadzovanie opatrení na boj proti predstieranej samostatnej zárobkovej činnosti až do roku 2020 pozastavené.
(10)

Až do roku 2017 priemerný vek odchodu do dôchodku rástol, čo je odzrkadlením minulých reforiem, ako napríklad zrušenia možností predčasného odchodu do dôchodku a postupného zvyšovania zákonného veku odchodu do dôchodku. V roku 2018 došlo k zníženiu priemerného veku odchodu do dôchodku v prípade mužov i žien, čo je dôsledkom zníženia zákonného veku odchodu do dôchodku koncom roka 2017. Pokračovanie zvyšovania skutočného veku odchodu do dôchodku má zásadný význam pre účasť na trhu práce, a tým aj pre hospodársky rast, keďže dochádza k poklesu počtu obyvateľov v produktívnom veku. Zároveň je nesmierne dôležité zabezpečiť primeranosť budúcich dôchodkov, predchádzať chudobe v dôchodkovom veku, a tým súčasne zlepšiť fiškálnu udržateľnosť dôchodkového systému. Zníženie zákonného veku odchodu do dôchodku na 60 rokov v prípade žien a 65 rokov v prípade mužov na jeseň roku 2017 bude mať výrazne negatívny vplyv na úroveň budúcich dôchodkových dávok a vedie k vzniku súvisiaceho značného rozdielu medzi mužmi a ženami. Existujúce preferenčné dôchodkové systémy spôsobujú fiškálne náklady a znižujú mobilitu pracovníkov medzi odvetviami. Dotovaný osobitný systém sociálneho poistenia pre poľnohospodárov, náklady na ktorý predstavujú približne 0,8 % HDP, sťažuje mobilitu pracovnej sily a prispieva k skrytej nezamestnanosti v poľnohospodárstve.