Oznámenie Komisie členským štátom o spojeniach medzi regionálnou politikou a politikou hospodárskej súťaže

Posilnenie koncentrácie a vzájomného súladu

(98/C 90/03)

V roku 1996 Komisia predložila svoju prvú správu o hospodárskej súdržnosti v únii. Správa poznamenáva, že zameranie sa na zdroje problémových oblastí, známe ako "koncentrácia", je kľúčovou zásadou podporujúcou efektívnosť politiky súdržnosti (kapitola 6 oddiel 2) a dospela k záveru najmä, že "v súvislosti s koncentráciou zdrojov v najviac znevýhodnených regiónoch, členské štáty a Komisia musia riešiť, ako partneri, nerovnosti medzi regiónmi, ktoré sú podporované v rámci národnej regionálnej politiky a tými, ktoré sú podporované v rámci regionálnej politiky únie. Je potrebné, aby sa oprávnenosť získať regionálnu pomoc únie v budúcnosti stala jedným z kritérií na získanie pomoci v rámci vlastných regionálnych politík členských štátov" (kapitola 7).

Komisia znova zdôraznila v Agende 2000, ktorá bola prijatá v júli 1997, že bolo potrebné zvýšiť geografickú koncentráciu štrukturálnej pomoci s cieľom viac ju zviditeľniť, zefektívniť a tiež ju viac zosúladiť s politikou hospodárskej súťaže únie [1]. V tom istom dokumente Komisia oznámila, že by sa tým znížil geografický rozsah oblastí, na ktoré sa vzťahuje regionálna pomoc.

Nakoniec, vo svojom akčnom programe pre jednotný trh Komisia uviedla, že predloží nové usmernenia pre regionálnu štátnu pomoc, ktoré sa zamerajú na zníženie rozdielov prostredníctvom koncentrovania pomoci.

1. Vymedzenie problému

Koncentrácia

Napriek pokroku od začiatku fungovania regionálnej politiky spoločenstva, existujú stále významné štrukturálne rozdiely vo vnútri únie a jedným z jej základných cieľov zostáva zvýšenie hospodárskej a sociálnej súdržnosti, ako požaduje článok 130a Zmluvy o založení ES. Je potrebné, aby únia bola v stave pokračovať vo svojej podpore pre vytváranie a rozvoj produktívnych činností v regiónoch zaostávajúcich v rozvoji a tými, v ktorých sa uskutočňuje hospodárska a sociálna transformácia. Posledné skúsenosti ukazujú, že efektívnosť v podmienkach regionálneho rozvoja znamená, že takáto pomoc by sa nemala rozširovať na oblasti, ktoré sú príliš rozsiahle alebo členené. Potrebujeme zvýšiť koncentráciu čiastočného financovania zo strany spoločenstva, ak máme dosiahnuť kritický rozsah a významný účinok a to, okrem iného znamená aj identifikáciu regiónov v únii, ktoré sú najviac postihnuté.

Koncentrácia je rovnako dôležitý cieľ v súvislosti s politikou hospodárskej súťaže spoločenstva, ako je stanovené v článku 92, 93 a 94 zmluvy, pretože koncentrácia by pomohla obmedziť narušenia spôsobené národnými systémami regionálnej pomoci, pokiaľ ide o rozsah danej geografickej oblasti, pričom sa súčasne zameriava na regióny zaostávajúce v rozvoji.

Vzájomný súlad

Rozhodovanie v únii je systém zahŕňajúci niekoľkých aktívnych účastníkov, ktorí majú rôzne inštitucionálne zodpovednosti. To sa uplatňuje najmä na regionálnu politiku. Napríklad, Komisia má výlučnú zodpovednosť za kontrolu, či národné programy pomoci (rovnako ako aj akékoľvek príslušné zoznamy označených oblastí), ktorých schválenie členské štáty žiadajú podľa článku 93 ods. 3 zmluvy, sú zlučiteľné s cieľmi zmluvy, keďže úloha zabezpečovať pomoc menej prosperujúcim regiónom, je hlavne v rukách regionálnych a národných orgánov, pričom únia prispieva k tomuto spôsobu podpory prostredníctvom svojej štrukturálnej pomoci. Štrukturálne fondy poskytujú túto podporu inter alia prostredníctvom čiastočného financovania programov pomoci pri investíciách do produktívnych činností, ktoré sú určené a vykonávané na národnej a/alebo regionálnej úrovni. Pomoc zo štrukturálneho fondu predstavuje iba pomerne malú časť celkovej regionálnej pomoci vynakladanej členskými štátmi. Logicky to znamená, že Európska nadácia pre regionálny rozvoj (ERDF) by mala poskytovať túto pomoc iba v oblastiach, kde aj samotné členské štáty poskytujú regionálnu pomoc, aj keď im to nebráni v tom, aby v prípade záujmu poskytovali pomoc aj iným regiónom. Ale národné programy regionálnej pomoci sa majú schváliť prioritne na základe politiky štátnej pomoci únie, takže oblasti oprávnené na pomoc zo štrukturálnych fondov by mali byť zahrnuté tiež národnými programami pomoci. Avšak, nakoľko existuje niekoľko rôznych aktívnych účastníkov s rôznymi právomocami, cieľmi a harmonogramami, ukázalo sa, že je problematické koordinovať tieto dve politiky. Táto situácia bola kritizovaná zainteresovanými aktívnymi účastníkmi, ako sú regionálne a miestne orgány a Európsky parlament.

Napríklad, v oblastiach v súčasnosti oprávnených na regionálne programy štátnej pomoci na základe výnimiek v článku 92 ods. 3 písm. a) a c), je stále možné čiastočne financovať programy na pomoc malým podnikom a programy zaoberajúce sa životným prostredím alebo výskumom pri nižších sadzbách, ako sú povolené v oblastiach oprávnených podľa článku 92 ods. 3 písm. a) a c). V takýchto oblastiach štrukturálne fondy nie sú schopné prilákať investície väčších spoločností, aj keď by to bolo veľmi žiaduce čo sa týka regionálneho rozvoja, pretože by to prinieslo podporný účinok a prístup na svetové trhy. Existencia tohto nesúladu by sa ďalej nemala tolerovať z politických a hospodárskych dôvodov.

Komisia sa pokúsila o zavedenie väčšieho súladu pri revidovaní nariadení o štrukturálnych fondoch v roku 1993. Neskôr, keď sa Komisia a členské štáty dohodli na zoznamoch označených oblastí, najmä podľa cieľa 2, ale tiež podľa cieľa 5b, Komisia ich znova vyzvala k navrhnutiu oprávnených oblastí, ktoré boli zlučiteľné s ich určeniami štátnej pomoci. V súčasnosti je potrebné včas stanoviť skupinu zásad a nájsť spôsoby na uskutočnenie rozhodujúceho pokroku v tejto oblasti pre ďalšie plánované obdobie fungovania štrukturálnych fondov (roky 2000 až 2006).

Požadovaný súlad by v podstate zaistil, aby regióny v každom členskom štáte, ktoré sú oprávnené na pomoc zo štrukturálnych fondov, boli zahrnuté tiež regionálnym programom štátnej pomoci.

2. Skúmanie súčasnej situácie

2.1. Vzájomný súlad ako spoluzodpovednosť Komisie, Rady a členských štátov

Chronologicky pri rozvoji politiky spoločenstva boli oblasti oprávnené na základe politiky hospodárskej súťaže ako prvé označené použitím metódy uverejnenej Komisiou v roku 1998 (Ú. v. ES C 212, 12.8.1988), aj keď Komisia už objasnila a rozšírila základné zásady pre koordináciu regionálnej pomoci z roku 1997. Na základe svojej výlučnej zodpovednosti za skúmanie programov štátnej pomoci, Komisia dáva súhlas s určeniami v rámci každého členského štátu na základe návrhu daného členského štátu.

Pokiaľ ide o pomoc zo štrukturálnych fondov, v súčasnosti existujú štyri ciele vychádzajúce z regiónov, t. j. ciele 1, 2, 5b a 6.

Regióny cieľa 1 boli doteraz určené Radou konajúcou jednomyseľne na návrh Komisie. Teoreticky ide o regióny NUTS II, kde je HDP na obyvateľa (v PPPs) nižší ako 75 % priemeru spoločenstva. Avšak, ako bolo poukázané v kapitole 6 oddiel 2 správy o súdržnosti "politický kompromis v roku 1993 viedol k začleneniu do cieľa 1 [regiónov zahŕňajúcich] 7,4 milióna ľudí, 8 % celkovej oprávnenej populácie, žijúcej v regiónoch s HDP na obyvateľa vyšším ako 75 % priemeru únie."

Oblasti cieľa 6, t. j. kde je hustota obyvateľstva nižšia ako osem obyvateľov na km2, boli určené v Akte o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska v roku 1995.

Podľa pravidiel stanovených Radou, oblasti cieľa 2 a 5b boli určené Komisiou na základe socio-ekonomických, ako aj národných kritérií, v úzkej spolupráci s členskými štátmi. Členské štáty určili tieto oblasti vo svojich návrhoch Komisii a potom sa stali predmetom rokovaní medzi nimi a Komisiou. Ako už bolo uvedené, množstvo rôznych aktívnych účastníkov, každý so svojimi vlastnými zodpovednosťami, a rôzne vykonávacie časové harmonogramy znemožnili snahy o zníženie nesúladu počas posledného plánovacieho obdobia, aj keď bola ideálna príležitosť tak urobiť.

2.2. Štatistické údaje

V rokoch 1994 až 1999 celkove 50,6 % obyvateľstva únie (EÚ-15) žilo v regiónoch oprávnených na štrukturálnu pomoc spoločenstva, pričom 46,7 % žilo v oblastiach oprávnených na výnimku podľa článku 92 ods. 3 a písm. c). Ako ukazujú tieto čísla, niektoré regióny oprávnené podľa štrukturálnych fondov nemôžu zároveň dostávať štátnu pomoc na regionálne účely. Nasledujúce dve tabuľky naznačujú mieru prekrývania sa medzi týmito dvoma skupinami. Avšak, treba zdôrazniť, že čísla uvedené nižšie, predstavujú iba približný ukazovateľ, pretože sa týkajú v súhrne celého spoločenstva a existuje určitý posun v skutočných oblastiach zahrnutých počas obdobia vykonávania programov.

VZÁJOMNÝ SÚLAD MEDZI OZNAČENÝMI OBLASŤAMI PODĽA ŠTRUKTURÁLNYCH FONDOV A PODĽA PROGRAMOV ŠTÁTNEJ POMOCI

Tabuľka 1

(percentá obyvateľstva spoločenstva) |

| Regióny oprávnené podľa štrukturálnych fondov | Regióny, ktoré nie sú oprávnené podľa štrukturálnych fondov | Celkom |

Oblasti, kde je povolená národná regionálna pomoc (článok 92 ods. 3) | 44,0 | 2,7 | 46,7 |

Oblasti, kde nie je povolená národná regionálna pomoc | 6,6 | 46,7 | 53,3 |

Celkom | 50,6 | 49,4 | 100 |

Tieto čísla ukazujú, že 6,6 % obyvateľstva spoločenstva žije v regiónoch oprávnených podľa štrukturálnych fondov tam, kde politika hospodárskej súťaže znemožňuje poskytnutie regionálnej pomoci.

Naproti tomu 2,7 % obyvateľstva spoločenstva žije v regiónoch, na ktoré sa vzťahuje národný program regionálnej pomoci, ale nie sú oprávnené podľa štrukturálnych fondov. Nejde o zvláštny problém. Naopak, pomáha to podporovať súlad medzi politikou regionálnych programov pomoci a vlastnou pomocou spoločenstva na základe štrukturálnych fondov, pretože to znamená, že členské štáty majú dostatočný priestor na manévrovanie pri uskutočňovaní cieľov regionálnej politiky, ktoré sú pre nich osobitné, okrem oblastí určených spoločne na účely regionálnej politiky spoločenstva.

Tabuľka 2

Percento národného obyvateľstva v regiónoch oprávnených podľa štrukturálnych fondov, ale nezahrnutých národnými programami regionálnej pomoci

B | D | DK | E | EL | F | IRL | I | L | NL | A | P | S | FIN | UK | EÚ |

0 | 5,3 | 0 | 8,9 | 0 | 9,6 | 0 | 7,5 | 6,4 | 10,4 | 5,9 | 0 | 8,7 | 12,6 | 9,0 | 6,6 |

Úplná zhoda už existuje v piatich krajinách: Belgicko, Dánsko a tri členské štáty, ktorých celé územie je klasifikované v cieli 1. Naproti tomu všetky ostatné členské štáty vykazujú veľké rozdiely.

3. Návrh na koordinovaný prístup

3.1. Lepšia identifikácia zodpovedností

Dosiahnutie súladu medzi týmito dvoma skupinami oblastí sa opiera o celkový obraz rôznych zapojených nástrojov, ktoré možno sústrediť na tento spoločný cieľ, na základe časového plánu, ktorý zaistí jeho dosiahnutie.

Komisia, Rada, Parlament a členské štáty majú svoj podiel zodpovednosti na presadzovaní väčšieho súladu:

- Komisia, ktorá má výlučnú zodpovednosť za štátnu pomoc a zdieľa zodpovednosť s členskými štátmi a Radou za štrukturálnu politiku, zdôraznila potrebu väčšieho súladu a geografickej koncentrácie. Vo svojom usmernení o štátnej pomoci zo 16. decembra 1997, Komisia podľa toho zmenila pravidlá pre regionálne programy pomoci a navrhne Rade úpravu regulačných a vykonávacích ustanovení týkajúcich sa štrukturálnych fondov. Komisia je prirodzene v tej správnej pozícii zaistiť celkový koordinovaný prístup,

- Rada a Parlament musia zohľadniť potrebu súladu a koncentrácie pri prijímaní nových nariadení o štrukturálnych fondoch,

- je potrebné, aby národné orgány zodpovedné za regionálnu politiku prijali svoje zodpovednosti týkajúce sa snahy o súlad a koncentráciu a spolupracovali v oblastiach, ktoré sa týkajú ich kompetencie.

Dôležité je, aby sa určenia oblastí podľa národných programov regionálnej pomoci ako aj štrukturálnych fondov schválili tak, aby nadobudli účinnosť 1. januára 2000. V prípade národných programov bremeno je na Komisii kvôli jej konkrétnym právomociam, pričom v inom prípade sú zainteresovaní všetci – Komisia, Rada, Parlament a členské štáty.

3.2. Navrhovaná metóda a časový harmonogram

Komisia objasnila v Agende 2000, že percento obyvateľstva Európskej únie oprávnené na štrukturálnu pomoc na základe budúcich cieľov 1 a 2 by sa malo znížiť z dnešného čísla 51 % na číslo v rozpätí medzi 35 % a 40 % a že celkové číslo má byť menšie ako rozsah obyvateľstva regiónov oprávnených podľa článku 92 ods. 3 a písm. c) (spočítané spolu). Komisia tiež uviedla, že rozsah národných programov regionálnej pomoci sa musí znížiť.

Sledujúc tieto údaje, Komisia vo svojom rozhodnutí zo 16. decembra 1997 o stropoch štátnej pomoci stanovila celkové číslo pre rozsah obyvateľstva podľa článku 92 ods. 3 a písm. c) na 42,7 % na obdobie plánované obdobie v rokoch 2000 až 2006, t. j. zníženie o štyri percentá v porovnaní so súčasným rozsahom 46,7 %. Komisia nedávno predložila členským štátom opatrenia, ktoré sú potrebné podľa článku 93 ods. 1 zmluvy na uplatňovanie nového režimu regionálnej pomoci do požadovaného dátumu podľa nových pravidiel regionálnej štátnej pomoci, ktoré schválila. Číslo 42,7 % je vyššie ako rozsah medzi 35 % až 40 % stanovený v Agende 2000 pre podiel oprávneného obyvateľstva na základe budúcich cieľov 1 a 2, umožňujúci celkový súlad v celej únii. Tieto dva systémy určenia oblastí predstavujú teda akoby dva sústredné okruhy pre úniu ako celok. Tento vzťah sa odrazí rovnako v každom z 15 členských štátov, najmä v tom, aby oblasti podľa cieľa 2 spadali do oblastí označených na základe článku 92 ods. 3 písm. c).

Ako poukazuje Agenda 2000, osobitná situácia najodľahlejších regiónov znamená, že sa môžu zahrnúť ako osobitný prípad do cieľa 1. Rovnako, najsevernejšie regióny s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva, ktoré sú v súčasnosti oprávnené podľa cieľa 6, ale ktoré by neboli oprávnené podľa cieľa 1, by sa mali považovať za osobitný prípad. Regióny zaostávajúce v rozvoji (t. j. oprávnené podľa cieľa 1) by sa mali určiť na základe dôsledného uplatňovania kritéria 75 % HDP na obyvateľa tak, aby boli v súlade s tými, ktoré sú oprávnené na výnimku podľa článku 92 ods. 3, inak by sa spochybnila celková snaha o súlad, ako aj o koncentráciu v rámci štrukturálnych fondov. Zoznam regiónov cieľa 1 má dostať konečnú podobu začiatkom roku 1999 na základe najnovších údajov, ktoré sú k dispozícii na začiatku posledného štvrťroka 1998.

Čo sa týka nového cieľa 2, treba zaistiť súlad s článkom 92 ods. 3 písm. c), ktorý musí zahŕňať regióny posudzované rovnakým spôsobom ako cieľ 1 alebo tie, ktoré sú oprávnené na osobitné postupy, ale nie sú oprávnené na výnimku podľa článku 92 ods. 3. Vo svojom rozhodnutí stanovujúcom stropy pomoci, Komisia uvádza mieru krytia pre každú krajinu, ktorá predstavovala celkom (t. j. článok 92 ods. 3 a písm. c) spolu) výšku 42,7 %. Tieto čísla by mali zaistiť, aby zoznam oblastí cieľa 2 pre každú krajinu existoval v rámci hraníc článku 92 ods. 3 písm. c).

Ak sa nedodrží odporúčanie Komisie na dôsledné dodržiavanie kritéria 75 % pre výber regiónov zaostávajúcich v rozvoji (t. j. cieľ 1), dôsledkom je nevyhnutne nesúlad medzi článkom 92 ods. 3 a cieľom 1, ale tiež medzi článkom 92 ods. 3 písm. c) a cieľom 2, vzhľadom k celkovej stropnej hodnote 42,7 % a rôznym národným stropným hodnotám.

Komisia neakceptuje región na základe nového cieľa 2, pokiaľ sa daný členský štát nezaviaže zahrnúť ho do zoznamu podporovaných oblastí, o ktorých schválenie žiada Komisiu podľa článku 92 ods. 3 písm. c).

Avšak, v riadne opodstatnených prípadoch Komisia by mohla zahrnúť aj iné regióny do nového cieľa 2 ako výnimky. Tieto by sa mali obmedziť pre členský štát maximálne na 2 % obyvateľstva, ktoré nespadá pod cieľ 1, v súlade so všeobecným cieľom geografickej koncentrácie (t. j. cieľ 1 a 2 spolu by mal byť v rozsahu 35 % až 40 % celkového obyvateľstva Únie (EÚ-15)).

Súčasná situácia je taká, že Agenda 2000 navrhuje, aby sa zoznam oblastí cieľa 2 navrhol na základe kritérií odsúhlasených Komisiou v spolupráci s členskými štátmi, zohľadňujúc ich regionálne priority. Skutočná metóda výberu sa definuje v nových nariadeniach pre štrukturálne fondy. Tak, aby obidva zoznamy oblastí mohli nadobudnúť účinnosť 1. januára 2000, Komisia požiada členské štáty o ich návrhy podporovaných regiónov na základe štrukturálnych fondov po prijatí nariadení o štrukturálnych fondoch najneskôr 31. marca 1999. Komisia vyzýva Radu a členské štáty na prijatie potrebných opatrení na zaistenie včasného prijatia týchto rozhodnutí. Čo sa týka regiónov, na ktoré sa vzťahujú regionálne programy štátnej pomoci, Komisia nedávno navrhla členským štátom, aby požiadali o ich schválenie čo možno najskôr, ale tiež najneskôr do 31. marca 1999. Komisia rozhodne o zoznamoch regionálnej pomoci v súlade s príslušnými postupmi a lehotami najneskôr do 31. decembra 1999.

Komisia v tomto okamihu nevie povedať, aký bude rozsah obyvateľstva v oprávnených oblastiach podľa cieľa 2 v každej krajine, nakoľko metódu pre ich určenie nie je možné použiť, pokiaľ nie sú prijaté nariadenia o regionálnych fondoch. Je taká predstava, že sa použijú najnovšie socio-ekonomické údaje, ktoré sú k dispozícii v tomto čase.

3.3. Prechodné opatrenia

Ako dôsledok snahy o koncentráciu vynaloženej počas určovania týchto dvoch oblastí, množstvo regiónov v celej únii stratí svoje súčasné postavenie po roku 2000. Ako sa bude vykonávať toto "postupné vyraďovanie" sa mení v závislosti od toho, ktoré z týchto dvoch postupov sa použijú. Avšak súlad medzi nimi je zaistený, ako poukazuje Agenda 2000, skutočnosťou, že "opatrenia pre regióny, ktoré využívajú prechodnú podporu (postupné odstraňovanie) zo štrukturálnych fondov, musia vyhovovať pravidlám hospodárskej súťaže pre štátnu pomoc."

4. Závery

Existujú rôzne etapy, ktoré treba absolvovať a zapojení sú mnohí rôzni aktívni účastníci, ale Komisia stanovila základné predpoklady na zaistenie súladu medzi týmto dvoma zoznamami určených oblastí od roku 2000. Týmto oznámením Komisia by chcela vyzvať národné vlády k ich účasti samostatne a kolektívne v rámci príslušných orgánov Rady.

Komisia navrhuje nasledovné opatrenia.

a) V nových nariadeniach o štrukturálnych fondoch, Rada určí regióny zaostávajúce v rozvoji dôsledným uplatnením stropu 75 % HDP na obyvateľa tak, aby tieto regióny boli rovnaké ako tie, ktoré sú oprávnené na výnimku podľa článku 92 ods. 3 písm. a) a tiež, aby sa zabránilo ďalším nezrovnalostiam medzi zoznamom oblastí cieľa 2 a určeniami oblastí podľa článku 92 ods. 3 písm. c).

b) Na základe usmernenia o programoch štátnej pomoci schváleného Komisiou 16. decembra 1997, Komisia vyzýva členské štáty, aby žiadali o schválenie všetkých regiónov považovaných za regióny cieľa 1 alebo oprávnených na vlastný osobitný režim podľa článku 92 ods. 3.

c) Komisia teraz oznamuje, že v súvislosti s budúcimi nariadeniami o štrukturálnych fondoch, nebude akceptovať región ako oprávnený podľa nového cieľa 2, pokiaľ sa daný členský štát nezaviaže, že ho zahrnie do zoznamu regiónov, ktorým sa poskytuje pomoc, a nepožiada Komisiu o jeho schválenie podľa článku 92 ods. 3 písm. c).

Avšak, v riadne opodstatnených prípadoch Komisia môže zahrnúť aj iné regióny do nového cieľa 2 ako výnimky. Tieto by sa mali obmedziť maximálne pre členský štát na 2 % obyvateľstva, ktoré nespadá pod cieľ 1, v súlade so všeobecným cieľom geografickej koncentrácie (t. j. spoločne cieľ 1 a 2 by mali existovať v rozsahu 35 % až 40 % celkového obyvateľstva Únie (EÚ-15)).

d) Komisia zdôrazňuje, že usmernenie pre programy regionálnej pomoci stanovujú oprávnenosť na štrukturálne fondy ako hlavné kritérium výberu pod podmienkou, že je dodržaný stanovený strop a že regióny oprávnené na pomoc z fondov, nie sú určené potom, ako zoznam regiónov získa regionálnu štátnu pomoc.

e) Komisia zaistí, aby sa včas začalo a ukončilo určovanie oblastí po ich príslušných postupoch tak, aby sa zaistilo, aby obidva zoznamy oblastí mohli nadobudnúť účinnosť 1. januára 2000. Čo sa týka štrukturálnych fondov, toto určovanie začne okamžite po prijatí nových nariadení, ktoré sa musia zasa prijať včas, aby členské štáty boli schopné predložiť svoje návrhy na určené regióny Komisii najneskôr do 31. marca 1999. Pokiaľ ide o regionálne programy štátnej pomoci, členské štáty musia požiadať Komisiu o schválenie čo najskôr, avšak najneskôr do 31. marca 1999.

f) Komisia oznamuje, že strop pre zahrnutie celkovej populácie spoločenstva v regiónoch Únie (EÚ-15) vybratých podľa článku 92 ods. 3 písm. a) a 92 ods. 3 písm. c) má byť 42,7 % v období medzi rokom 2000 až 2006.

g) Komisia zašle toto oznámenie členským štátom a uverejní ho v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

V Bruseli 17. marca 1998

Za Komisiu

Monika Wulf-Mathies

členka Komisie

[1] "To by viedlo k rozdeleniu na pásma, ktoré by boli menej rozptýlené, a pokiaľ je to možné, v súlade s oblasťami podporovanými členskými štátmi podľa článku 92 odsek 3 písm. c) zmluvy."

--------------------------------------------------