SK Úradný vestník Európskej únie L 262/4

VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2016/1731

z 28. septembra 2016,

ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami General Footwear Ltd (Čína), Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“), a najmä na jej článok 266,

so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (1) („základné nariadenie“), a najmä na jeho články 9 a 14,

keďže:

A. POSTUP

(1) Dňa 23. marca 2006 Komisia prijala nariadenie (ES) č. 553/2006 (2) o uložení predbežného antidumpingového cla na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne (ďalej len „obuvi“) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (ďalej len „ČĽR“ alebo „Čína“) a vo Vietname (ďalej len „predbežné nariadenie“).

(2) Nariadením (ES) č. 1472/2006 (3) Rada uložila konečné antidumpingové clá v rozsahu od 9,7 % do 16,5 % na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v ČĽR a vo Vietname počas dvoch rokov [„nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006“ alebo „sporné nariadenie“].

(3) Nariadením (ES) č. 388/2008 (4) Rada rozšírila konečné antidumpingové opatrenia na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v ČĽR na dovoz obuvi zasielanej z Osobitnej administratívnej oblasti Macao (ďalej len „OAO Macao“), ktorá má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao.

(4) Na základe preskúmania pred uplynutím platnosti, ktoré sa začalo 3. októbra 2008 (5), Rada prostredníctvom vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1294/2009 (6) ďalej rozšírila antidumpingové opatrenia na 15 mesiacov, t. j. do 31. marca 2011, keď uplynula platnosť opatrení [ďalej len „vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009“].

(5) Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd a Risen Footwear (HK) Co Ltd, ako aj Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („žiadatelia“) napadli sporné nariadenie na Súde prvého stupňa (teraz: Všeobecný súd). Rozhodnutiami zo 4. marca 2010 vo veci T-401/06 Brosmann Footwear (HK) a iní/Rada, Zb. 2010, s. II-671 a zo 4. marca 2010 v spojených veciach T-407/06 a T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes a Wenzhou Taima Shoes/Rada, Zb. 2010, s. II-747 Všeobecný súd zamietol tieto námietky.

(6) Žiadatelia sa proti týmto rozsudkom odvolali. Svojimi rozhodnutiami z 2. februára 2012 vo veci C-249/10 P Brosmann a iní z 15. novembra 2012 vo veci C-247/10P Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (ďalej len „rozsudky vo veciach Brosmann a Aokang“) Súdny dvor tieto rozsudky pozastavil. Rozhodol, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia nemusela preskúmať žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie (ďalej len „THZ“) podľa článku 2 ods. 7 písm. b) a c) základného nariadenia, predložené subjektmi, ktoré neboli zaradené do vzorky (bod 36 rozsudku vo veci C-249/10 P a body 29 a 32 rozsudku vo veci C-247/10 P).

(7) Súdny dvor následne vydal vo veci rozsudok. V ňom uviedol: „[…] Komisia mala preskúmať odôvodnené žiadosti, ktoré jej odvolateľky predložili na základe článku 2 ods. 7 písm. b) a c) základného nariadenia na účely priznania THZ v rámci antidumpingového konania upraveného sporným nariadením. Ďalej treba konštatovať, že nemožno vylúčiť, že by také preskúmanie mohlo viesť voči nim k uloženiu odlišného konečného antidumpingového cla než 16,5 %, ktoré sa na ne uplatňuje podľa článku 1 ods. 3 sporného nariadenia. Z tohto istého ustanovenia sporného nariadenia totiž vyplýva, že konečné antidumpingové clo vo výške 9,7 % bolo uložené len voči jedinému čínskemu subjektu zaradenému do vzorky, ktorému bolo priznané THZ. Ako vyplýva z bodu 38 tohto rozsudku, ak by Komisia konštatovala, že aj v prípade odvolateliek prevládali podmienky trhového hospodárstva, v prípade nemožnosti určiť individuálne dumpingové rozpätie sa im mala tiež priznať táto znížená výška cla“ (bod 42 rozsudku vo veci C-249/10 P a bod 36 rozsudku vo veci C-247/10 P).

(8) V dôsledku toho Súdny dvor zrušil sporné nariadenie, pokiaľ ide o dotknutých žiadateľov.

(9) V októbri 2013 Komisia prostredníctvom oznámenia uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie (7) oznámila, že sa rozhodla obnoviť toto antidumpingové konanie v okamihu, keď došlo k nezákonnosti, a preskúmať, či v prípade žiadateľov v období od 1. apríla 2004 do 31. marca 2005 prevládali trhovohospodárske podmienky, a vyzvala zainteresované strany, aby sa prihlásili.

(10) V marci 2014 Rada prostredníctvom vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/149/EÚ (8) odmietla návrh Komisie na prijatie vykonávacieho nariadenia Rady, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrobenej spoločnosťami Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a konania v súvislosti s týmito výrobcami sa ukončili. Rada sa nazdávala, že dovozcovia, ktorí kúpili topánky od uvedených vyvážajúcich výrobcov a ktorým vnútroštátne orgány uhradili príslušné clo na základe článku 236 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (9) (ďalej len Colný kódex Spoločenstva), nadobudli oprávnené očakávania na základe článku 1 ods. 4 sporného nariadenia, v dôsledku ktorého sa ustanovenia Colného kódexu Spoločenstva (10), a najmä jeho článku 221, stali uplatniteľnými na vyberanie cla.

(11) Traja dovozcovia príslušného výrobku, C&J Clark International Ltd. (ďalej len „Clark“), Puma SE (ďalej len „Puma“) a Timberland Europe B.V. (ďalej len „Timberland“) (ďalej len „dotknutí dovozcovia“) napadli platnosť antidumpingových opatrení na dovoz určitej obuvi z Číny a Vietnamu s odvolaním sa na judikatúru uvedenú v odôvodneniach 5 až 7 pred svojimi vnútroštátnymi súdmi, ktoré postúpili vec na Súdny dvor s návrhom na začatie prejudiciálneho konania.

(12) V spojených veciach C-659/13 C & J Clark International Limited a C-34/14 Puma SE Súdny dvor vyhlásil nariadenie (ES) č. 1472/2006 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1294/2009 za neplatné v rozsahu, v akom Európska Komisia nepreskúmala žiadosti o THZ a individuálne zaobchádzanie (ďalej len „IZ“) predložené vyvážajúcimi výrobcami v ČĽR a vo Vietname, ktorí neboli zaradení do vzorky (ďalej len „rozsudky“), v rozpore s požiadavkami stanovenými v článku 2 ods. 7 písm. b) a článku 9 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (11).

(13) Pokiaľ ide o tretiu vec C-571/14 Timberland Europe B.V./Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam, Súdny dvor 11. apríla 2016 rozhodol o výmaze veci z registra na žiadosť predkladajúceho vnútroštátneho súdu.

(14) V článku 266 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa stanovuje, že inštitúcie sú povinné urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhoveli rozsudkom Súdneho dvora. V prípade zrušenia aktu prijatého inštitúciami v kontexte administratívneho postupu, ako je antidumpingové konanie, sa súlad s rozsudkom Súdneho dvora týka nahradenia zrušeného aktu novým aktom, v ktorom je odstránená nezákonnosť zistená Súdnym dvorom (12).

(15) Podľa judikatúry Súdneho dvora môže byť postup nahradenia zrušeného aktu obnovený v konkrétnom štádiu, v ktorom došlo k nezákonnému konaniu (13). To predovšetkým znamená, že v situácii, keď je akt, ktorým sa končí administratívny postup, zrušený, nemá toto zrušenie nevyhnutne vplyv na predbežné akty, ako je napríklad začatie antidumpingového konania. V situácii, keď je nariadenie, ktorým sa ukladajú konečné antidumpingové opatrenia, zrušené, je aj po zrušení antidumpingové konanie stále otvorené, pretože akt, ktorým sa uzatvára antidumpingové konanie, už nie je súčasťou právneho poriadku Únie (14), s výnimkou prípadov, keď k nezákonnému konaniu došlo v počiatočnom štádiu.

(16) Odhliadnuc od skutočnosti, že inštitúcie neskúmali žiadosti o THZ a IZ predložené vyvážajúcimi výrobcami v ČĽR a vo Vietname, ktorí neboli zaradení do vzorky, všetky ostatné zistenia v nariadení (ES) č. 1472/2006 a vykonávacom nariadení (EÚ) č. 1294/2009 zostávajú v platnosti.

(17) V tomto prípade došlo k nezákonnému konaniu po začatí konania. Komisia sa preto rozhodla obnoviť toto antidumpingové konanie, ktoré bolo v konkrétnom štádiu, keď došlo k nezákonnému konaniu, stále otvorené na základe rozsudkov, a preskúmať, či v prípade dotknutých vyvážajúcich výrobcov prevládali trhovohospodárske podmienky v období od 1. apríla 2004 do 31. marca 2005, čo bolo obdobie prešetrovania v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu konečných ciel uvedených v odôvodneniach 1 a 2 (ďalej len „pôvodné prešetrovanie“). Komisia v prípade potreby takisto skúmala, či dotknutí vyvážajúci výrobcovia spĺňajú podmienky pre IZ v súlade s článkom 9 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (15) (ďalej len „základné nariadenie v znení pred zmenou“) (16).

(18) Vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/1395 (17) Komisia opätovne uložila konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vybrala dočasné clo uložené na dovoz uskutočnený spoločnosťami Clark a Puma a týkajúci sa určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v ČĽR vyrobenej trinástimi čínskymi vyvážajúcimi výrobcami, ktorí predložili žiadosti o THZ a IZ v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu konečného cla (ďalej len „pôvodné prešetrovanie“), ale neboli zaradení do vzorky počas tohto prešetrovania.

(19) Vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/1647 (18) Komisia opätovne uložila konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vybrala dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname spoločnosťami Clark a Puma a vyrobenej určitými vietnamskými vyvážajúcimi výrobcami, ktorí predložili žiadosti o THZ a IZ v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu konečného cla, ale neboli zaradení do vzorky počas tohto prešetrovania.

(20) Následne boli zistení ďalší dvaja dodávatelia spoločnosti Puma vo Vietname, Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (ďalej len „Ty Hung Co Ltd“), ktorí počas pôvodného prešetrovania predložili formuláre žiadostí o THZ/IZ. Pokiaľ ide o spoločnosť Ty Hung Co Ltd, treba poznamenať, že v spise spoločnosti Puma predloženom vnútroštátnemu súdu bol jeden z vietnamských dodávateľov identifikovaný ako „Lac Hung Co. Ltd“, z dostupných informácií však vyplývala možná zmena názvu medzi pôvodným prešetrovaním a žalobou podanou na vnútroštátny súd. Ukázalo sa, že predmetná spoločnosť mala v minulosti názov „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd“ (ďalej len „Ty Hung Co Ltd“).

(21) Pokiaľ ide o dovoz spoločnosti Timberland, jeden z dvoch čínskych dodávateľov zistených vo veci C-571/14, General Shoes Ltd, mal v skutočnosti sídlo vo Vietname a ako taký sa posudzoval. Zistenia týkajúce sa tejto spoločnosti boli uverejnené vo vyššie uvedenom vykonávacom nariadení (EÚ) 2016/1647 (odôvodnenie 19). To bolo neskôr spochybnené Federáciou európskeho odvetvia športových tovarov (ďalej len „FESI“), ktorá tvrdila, že spoločnosť General Shoes Ltd bola v skutočnosti čínskym dodávateľom. FESI tvrdila, že žiadosť čínskej spoločnosti General Footwear Ltd o THZ/IZ mala byť takisto predmetom posúdenia. Komisia upozorňuje, že hoci bol príslušný formulár žiadosti o THZ/IZ nejasný, pokiaľ ide o to, či je predmetná spoločnosť v skutočnosti čínska alebo vietnamská, z dôvodu úplnosti sa teraz posúdil aj formulár žiadosti o THZ/IZ spoločnosti General Footwear Ltd.

(22) Pokiaľ ide o dovoz spoločností Puma a Timberland z Číny a Vietnamu, Komisia posúdila žiadosti o THZ a IZ predložené vyššie uvedenými príslušnými vyvážajúcimi výrobcami nezaradenými do vzorky, ktorí predložili tieto žiadosti v pôvodnom prešetrovaní.

B. VYKONÁVANIE ROZSUDKOV SÚDNEHO DVORA V SPOJENÝCH VECIACH C-659/13 A C-34/14 V PRÍPADE DOVOZU Z VIETNAMU A ČĽR

(23) Komisia má možnosť odstrániť nedostatky sporného nariadenia, ktoré viedli k jeho zrušeniu, zatiaľ čo časti, ktoré nie sú rozsudkom dotknuté, sa môžu ponechať nezmenené (19).

(24) Cieľom tohto nariadenia je náprava tých aspektov sporného nariadenia, o ktorých sa zistilo, že sú v rozpore so základným nariadením, a ktoré preto viedli k vyhláseniu neplatnosti, pokiaľ ide o niektorých vyvážajúcich výrobcov z Vietnamu a ČĽR.

(25) Všetky ostatné zistenia v spornom nariadení, ktoré Súdny dvor nevyhlásil za neplatné, ostávajú aj naďalej v platnosti a týmto sa začleňujú do tohto nariadenia.

(26) Nasledujúce odôvodnenia sa preto obmedzujú na nové posúdenie, ktoré je potrebné, aby sa vyhovelo rozsudkom.

(27) Komisia preskúmala, či v prípade troch vyvážajúcich výrobcov, dodávateľov Puma a Timberland, uvedených vyššie v odôvodneniach 20 a 21, ktorí predložili žiadosti o THZ/IZ v pôvodnom prešetrovaní, prevládlo THZ a IZ počas obdobia od 1. apríla 2004 do 31. marca 2005. Účelom tohto určenia je zistiť rozsah, v akom sú uvedení dvaja dotknutí dovozcovia oprávnení prijať vrátenie antidumpingového cla zaplateného vzhľadom na antidumpingové clá zaplatené za vývoz týchto dodávateľov.

(28) Ak by sa analýzou zistilo, že THZ alebo IZ sa malo udeliť dotknutým čínskym a vietnamským vyvážajúcim výrobcom, ktorých vývoz podliehal antidumpingovému clu zaplatenému niektorým z týchto dvoch dotknutých dovozcov, individuálna colná sadzba by sa musela priznať tomuto vyvážajúcemu výrobcovi a výška vráteného cla by sa obmedzila na sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi zaplateným clom, t. j. v prípade Číny rozdiel medzi 16,5 % a clom uloženým na jedinú vyvážajúcu spoločnosť vo vzorke, ktorá získala THZ, t. j. spoločnosť Golden Step, konkrétne 9,7 %; a v prípade Vietnamu rozdiel medzi 10 % a individuálnou colnou sadzbou vypočítanou pre prípadného dotknutého vyvážajúceho výrobcu.

(29) V opačnom prípade, ak by sa analýzou predmetných žiadostí o THZ a IZ zistilo, že THZ, ako aj IZ by sa mali zamietnuť, nebude sa môcť vrátiť žiadne antidumpingové clo.

(30) Ako je vysvetlené v odôvodnení 12, Súdny dvor zrušil sporné nariadenie a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1294/2009 so zreteľom na vývoz určitej obuvi od určitých čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov (ďalej len „dotknutí vyvážajúci výrobcovia“) v rozsahu, v akom Komisia nepreskúmala žiadosti o THZ a IZ predložené dotknutými vyvážajúcimi výrobcami.

(31) Komisia preto preskúmala žiadosti dotknutých vyvážajúcich výrobcov o THZ a IZ s cieľom určiť colnú sadzbu uplatniteľnú na ich vývozy. Z posudzovania vyplynulo, že poskytnuté informácie neboli dostatočné na preukázanie, že dotknutí vyvážajúci výrobcovia pôsobili v podmienkach trhového hospodárstva alebo že boli spôsobilí na IZ (pozri podrobné vysvetlenie nižšie v odôvodnení 32 a nasledujúcich odôvodneniach).

1. Posúdenie žiadostí o THZ

(32) Treba zdôrazniť, že dôkazné bremeno spočíva na výrobcovi, ktorý žiada o THZ podľa článku 2 ods. 7 písm. b) základného nariadenia. Na tento účel sa v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku stanovuje, že žiadosť predložená takýmto výrobcom musí v súlade s uvedeným ustanovením obsahovať dostatok dôkazov o tom, že tento výrobca pôsobí v podmienkach trhového hospodárstva. Preto inštitúcie Únie nie sú povinné dokazovať, že výrobca nespĺňa podmienky stanovené na priznanie takého štatútu. Naopak, úlohou inštitúcií Únie je posúdiť, či sú dôkazy predložené dotknutým výrobcom dostatočné na preukázanie, že sú splnené kritériá na priznanie THZ stanovené v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku základného nariadenia, kým úlohou súdov Únie je preskúmať, či toto posúdenie nebolo zjavne nesprávne (bod 32 rozsudku vo veci C-249/10 P a bod 24 rozsudku vo veci C-247/10 P).

(33) V súlade s článkom 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia na to, aby vyvážajúcemu výrobcovi mohlo byť udelené THZ, by sa malo splniť všetkých päť kritérií vymenovaných v uvedenom článku. Komisia preto usúdila, že na zamietnutie žiadosti o THZ stačilo, ak nebolo splnené aspoň jedno kritérium.

(34) Žiadny z dotknutých vyvážajúcich výrobcov nevedel preukázať, že spĺňa kritériá 1 (obchodné rozhodnutia). Presnejšie z informácií, ktoré poskytol každý z troch vyvážajúcich výrobcov, vyplýva, že neboli prijaté obchodné rozhodnutia ako odozva na signály trhu, ktoré odrážajú ponuku a dopyt, bez významného zásahu štátu.

(35) Pokiaľ ide o kritérium 2 (účtovníctvo), toto kritérium nesplnili dve spoločnosti (spoločnosti 1 a 2). Z účtov oboch spoločností vyplývali nedostatky a neboli v súlade s medzinárodnými účtovnými štandardmi. Určité výdavky teda boli nesprávne zaradené ako aktívum, zatiaľ čo mali byť v príslušnom období zaevidované ako výdavky (spoločnosť 2) a v inom prípade z poznámok audítorov vyplýva, že finančné účty nie sú v súlade s účtovnými pravidlami a so zásadami v krajinách mimo dotknutej krajiny. Spoločnosť 3 predložila jeden súbor základných účtovných záznamov, ktorú overil nezávislý audítor podľa medzinárodných účtovných štandardov.

(36) Pokiaľ ide o kritérium 3 (aktíva a „prenos“), žiadny z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov nevedel preukázať, že z bývalého systému netrhového hospodárstva sa nepreniesli žiadne narušenia. Žiadny z vyvážajúcich výrobcov nepredložil úplné informácie (napríklad dôkaz o zmluve o prenájme alebo lízingovej zmluve, informácie týkajúce sa podmienok, cien a platieb alebo overovacie správy týkajúce sa kapitálu) s cieľom preukázať, že z bývalého systému netrhového hospodárstva sa nepreniesli žiadne narušenia.

(37) Z dôvodu uvedeného v odôvodnení 32 sa v prípade žiadneho z dotknutých vyvážajúcich výrobcov neposudzovalo nesplnenie kritéria 1 a kritéria 3 a v prípade dvoch vyvážajúcich výrobcov kritéria 2, kritéria 4 (zákony o konkurze a vlastníctve) a kritéria 5 (prepočty výmenných kurzov).

(38) Na základe uvedených skutočností Komisia dospela k záveru, že žiadnemu z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov by sa nemalo udeliť THZ, a informovala o tom dotknutých vyvážajúcich výrobcov, ktorí boli vyzvaní, aby predložili svoje pripomienky. Od žiadneho z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov neboli doručené žiadne pripomienky.

(39) Ani jeden z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov teda nesplnil všetky podmienky stanovené v článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, v dôsledku čoho bolo udelenie THZ všetkým zamietnuté.

2. Posúdenie žiadostí o IZ

(40) Podľa článku 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou sa v prípade uplatnenia článku 2 ods. 7 písm. a) toho istého nariadenia však určí individuálne clo pre vývozcov, ktorí sú schopní preukázať, že spĺňajú všetky kritériá stanovené v článku 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou.

(41) Ako sa uvádza v odôvodnení 32, treba zdôrazniť, že dôkazné bremeno spočíva na výrobcovi, ktorý žiada o IZ podľa článku 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou. Na tento účel sa v článku 9 ods. 5 prvom pododseku stanovuje, že predložená žiadosť musí byť riadne odôvodnená. Preto inštitúcie Únie nie sú povinné dokazovať, že vývozca nespĺňa podmienky stanovené na priznanie takého štatútu. Naopak, úlohou inštitúcií Únie je posúdiť, či sú dôkazy predložené dotknutým vývozcom dostatočné na preukázanie toho, že sú splnené kritériá stanovené v článku 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou, aby mu bolo udelené IZ.

(42) V súlade s článkom 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou by mali vývozcovia na základe riadne odôvodnenej žiadosti preukázať, že všetkých päť kritérií uvedených v tomto článku je splnených, aby im mohlo byť udelené IZ.

(43) Komisia preto usúdila, že na zamietnutie žiadosti o IZ stačilo, ak nebolo splnené aspoň jedno kritérium.

(44) Ide o týchto päť kritérií: a) v prípade úplného alebo čiastočného zahraničného vlastníctva podniku alebo spoločného podniku môžu vývozcovia voľne repatriovať kapitál a zisky; b) vývozné ceny, množstvá, podmienky a náležitosti predaja sú voľne určené; c) väčšinový podiel patrí súkromným osobám; štátni úradníci, ktorí sú členmi správnej rady, alebo ktorí zastávajú kľúčové riadiace funkcie, sú buď v menšine, alebo sa musí preukázať, že spoločnosť je napriek tomu dostatočne nezávislá od zasahovania štátu; d) prepočty výmenných kurzov sa uskutočňujú podľa trhovej sadzby a e) v prípade poskytnutia rozdielnych colných sadzieb jednotlivým vývozcom nie je zasahovanie štátu také, aby umožňovalo obchádzanie príslušných opatrení.

(45) Všetci traja dotknutí vyvážajúci výrobcovia, ktorí požiadali o THZ, požiadali aj o IZ pre prípad, že by im THZ nebolo udelené.

(46) Žiadny z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov nevedel preukázať, že splnil kritérium 2 (voľne určený vývozný predaj a ceny). Presnejšie, v prípade dvoch dotknutých vyvážajúcich výrobcov (spoločnosti 1 a 2) sa v obchodnej licencii stanovilo obmedzenie predajných množstiev na konkrétnych trhoch a pri tretej spoločnosti (spoločnosť 3) sa v stanovách uviedlo obmedzenie výstupu, ako aj obmedzenie predajných množstiev na konkrétnych trhoch. Nepreukázali teda, že obchodné rozhodnutia, napríklad vývozné množstvá, sú voľne určené a vykonané ako odozva na signály trhu, ktoré odrážajú ponuku a dopyt.

(47) Pokiaľ ide o kritérium 3 (spoločnosť – kľúčové riadenie a akcie alebo podiely – je dostatočne nezávislá od zasahovania štátu), spoločnosť 1 nebola schopná preukázať, že uhrádza prenájom za používanie pôdy, pričom z finančného výkazu vyplýva, že bola od týchto platieb počas určitého obdobia oslobodená. Spoločnosť 2 poskytla protichodné informácie a príspevok akcionára týkajúci sa továrne, infraštruktúry a počiatočných výdavkov súvisiacich s pôdou bol nejasný. Napokon spoločnosť 3 neposkytla žiadny dôkaz o zmluve o prenájme pôdy a žiadne informácie o podmienkach, cenách a platbách. V prípade všetkých troch spoločností sa okrem toho preukázalo, že v rozsahu ich obchodnej činnosti existujú obmedzenia. Z toho vyplýva, že žiaden z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov nepreukázal, že je dostatočne nezávislý od zásahov štátu.

(48) Ani jeden z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov teda nesplnil podmienky stanovené v článku 9 ods. 5 základného nariadenia v znení pred zmenou a Komisia náležite informovala dotknutých vyvážajúcich výrobcov, ktorí boli vyzvaní na predloženie pripomienok. Ani od jedného z troch dotknutých vyvážajúcich výrobcov neboli prijaté žiadne pripomienky a výsledkom bolo, že IZ bolo zamietnuté všetkým z nich.

(49) Zostatkové antidumpingové clo uplatniteľné na Čínu by sa preto malo uložiť na vývozy realizované spoločnosťou General Footwear Ltd a zostatkové clo uplatniteľné na Vietnam na vývozy realizované spoločnosťami Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (ďalej len „Ty Hung Co Ltd.“) na obdobie uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006. Obdobie uplatňovania uvedeného nariadenia bolo pôvodne od 7. októbra 2006 do 7. októbra 2008. Po začatí preskúmania pred uplynutím platnosti bolo 30. decembra 2009 predĺžené do 31. marca 2011. Nezákonnosť zistená v rozsudkoch sa týka toho, že inštitúcie Únie nestanovili, či by výrobky vyrobené dotknutými vyvážajúcimi výrobcami mali podliehať zostatkovej colnej sadzbe alebo individuálnemu clu. Na základe nezákonnosti, ktorú zistil Súdny dvor, neexistuje právny základ na úplné oslobodenie výrobkov vyrobených dotknutými vyvážajúcimi výrobcami od platenia akéhokoľvek antidumpingového cla. Novým aktom ako nápravou nezákonnosti, ktorú zistil Súdny dvor, sa preto musia prehodnotiť iba platné sadzby antidumpingového cla, a nie samotné opatrenia.

(50) Keďže sa dospelo k záveru, že zostatkové clo by malo byť s ohľadom na dotknutých vyvážajúcich výrobcov opätovne uložené v rovnakej výške, aká bola pôvodne stanovená sporným nariadením a vykonávacím nariadením (EÚ) č. 1294/2009, v nariadení (ES) č. 388/2008 nie sú potrebné žiadne zmeny. Uvedené nariadenie zostáva v platnosti.

C. ZVEREJNENIE

(51) Dotknutí vyvážajúci výrobcovia a všetky strany, ktoré sa prihlásili, boli informovaní o základných skutočnostiach a úvahách, na základe ktorých sa plánovalo odporučiť, aby bolo na dovoz štrnástich dotknutých vyvážajúcich výrobcov znovu uložené konečné antidumpingové clo. Následne po oznámení im bola poskytnutá lehota, počas ktorej sa mohli vyjadriť.

D. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN PO ZVEREJNENÍ

(52) Uvedené zistenia a závery boli sprístupnené zainteresovaným stranám, ktoré dostali čas na predloženie pripomienok. FESI (20), ako aj Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited, Damco Netherlands BV (21) a Skechers, sa prihlásili a poskytli pripomienky.

Údajné nezrovnalosti postupu

(53) FESI tvrdila, že v súčasnom vykonávaní existuje niekoľko procesných chýb. Poukázala na skutočnosť, že žiadosti o THZ predložené tromi dotknutými čínskymi a vietnamskými vyvážajúcimi výrobcami boli už preskúmané a uverejnené pred vyhlásením rozsudku Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13, C & J Clark International Limited a C-34/14, Puma SE, t. j. 3. decembra 2015, ako aj zámer Komisie opätovne uložiť konečné antidumpingové clo na dovoz obuvi vo výške 16,5 % a 10 %. Tieto posúdenia boli teda údajne vykonané bez právneho základu a predbehli pripravovaný rozsudok Súdneho dvora. Na záver, FESI tvrdila, že Komisia porušila základný právny rámec EÚ, a teda zneužila svoju právomoc.

(54) Komisia nesúhlasí s uvedeným tvrdením, keďže len pripravila vykonávanie možného budúceho rozsudku. Takáto príprava bola určená na zabezpečenie riadnej správy, a to z týchto dôvodov: Po prvé je nesporné, že Komisia mala preskúmať žiadosti o THZ/IZ. Jedinou problematickou otázkou, ktorá bola v súdnych konaniach stále otvorená, bolo, či sa neprepojení dovozcovia ako Puma a Timberland môžu odvolávať na uvedený nezákonný postup. V dôsledku tejto binárnej voľby áno/nie sa Komisia mohla mimoriadne dobre pripraviť na možnosť negatívneho rozsudku k tejto otázke. Po druhé, rýchle vykonávanie bolo potrebné na to, aby vnútroštátne colné orgány mohli rýchlo vybaviť nevybavené žiadosti o vrátenie, a aby sa zabezpečila právna istota pre všetkých prevádzkovateľov. Akýkoľvek vplyv na rozsudok Súdneho dvora bol vylúčený, keďže daný rozsudok sa týkal inej veci (konkrétne, či sa dovozcovia môžu odvolávať na právo týkajúce sa posudzovania žiadostí o THZ/IZ, ktoré prináleží vyvážajúcim výrobcom).

(55) V dôsledku toho boli všetky tvrdenia týkajúce sa procesných nezrovnalostí zamietnuté.

Právny základ na obnovenie antidumpingového konania

(56) FESI uviedla, že neexistuje právny základ pre súčasné vykonávanie. FESI najmä tvrdila, že článok 266 ZFEÚ sa neuplatňuje z dôvodov, že konečné opatrenia týkajúce sa obuvi uplynuli 31. marca 2011, a že preto nezákonnosť týchto opatrení nemá pretrvávajúci účinok. FESI vyhlásila, že článok 266 ZFEÚ nemá retroaktívne napraviť nezákonnosť skončených opatrení. Tento názor majú potvrdiť články 263 a 265 ZFEÚ, v ktorých sa stanovujú lehoty na začatie konania proti nezákonným aktom inštitúcií Únie a proti nekonaniu zo strany inštitúcií Únie. FESI ďalej uvádzala, že súčasný postup nemá precedens a Komisia neposkytla ani odôvodnenie či predchádzajúcu judikatúru, ktoré by podporili jej výklad článku 266 ZFEÚ.

(57) FESI takisto argumentovala, že prešetrovanie nemôže byť v tomto prípade obnovené práve v štádiu, v ktorom nastala nezákonnosť, podľa článku 266 ZFEÚ, pretože Súdny dvor nezistil len nedostatočné odôvodnenie, ale aj nezákonnosť týkajúcu sa hlavného právneho ustanovenia základného nariadenia, čo ovplyvňuje celé posúdenie dumpingu týkajúce sa dotknutých vyvážajúcich výrobcov.

(58) FESI ďalej tvrdila, že náprava skončených opatrení so spätnou účinnosťou porušuje zásadu ochrany oprávnených očakávaní. FESI tvrdila, že, po prvé, strany boli uistené, že opatrenia sa skončili 31. marca 2011 a že so zreteľom na čas uplynutý od pôvodného prešetrovania mali strany nárok na oprávnené očakávania, že pôvodné prešetrovanie nebude obnovené ani opätovne otvorené. Po druhé, samotná skutočnosť, že počas pôvodného prešetrovania neboli žiadosti o THZ preskúmané v trojmesačnej lehote, poskytla vietnamským a čínskym vyvážajúcim výrobcom právnu istotu, že ich žiadosti o THZ sa naozaj nebudú skúmať. Na záver strany uviedli, že so zreteľom na dlhé lehoty sa obnovením prešetrovania porušila všeobecná zásada premlčania, ktorá sa uplatňuje vo všetkých právnych kontextoch.

(59) FESI ďalej tvrdila, že ani článok 266 ZFEÚ, ani základné nariadenie neumožňuje retroaktívne opätovné uloženie konečného cla vo výške 10 % a 16,5 % na dovoz dotknutých vietnamských a čínskych a vyvážajúcich výrobcov.

(60) Pokiaľ ide o argument, že platnosť predmetných opatrení sa skončila 31. marca 2011, Komisia nevidí dôvod, prečo by uplynutie platnosti opatrení malo mať vplyv na možnosť prijať nový akt s cieľom nahradiť zrušený akt po rozsudku, ktorým bol pôvodný akt zrušený. Podľa judikatúry uvedenej vyššie v odôvodnení 15 by správne konanie malo byť opätovne obnovené v štádiu, v ktorom nastala nezákonnosť.

(61) Antidumpingové konania sú teda v dôsledku zrušenia aktu, ktorým sa tieto konania uzatvárajú, ešte stále otvorené. Komisia je povinná uvedené konania ukončiť; v článku 9 základného nariadenia sa stanovuje, že prešetrovanie musí byť ukončené aktom Komisie.

(62) Pokiaľ ide o argument týkajúci sa retroaktivity na základe článku 10 základného nariadenia a článku 10 antidumpingovej dohody WTO (ďalej len „WTO ADA“), v článku 10 ods. 1 základného nariadenia, ktorý preberá text článku 10 ods. 1 WTO ADA, sa stanovuje, že predbežné opatrenia a konečné antidumpingové clá sa majú použiť iba na výrobky, ktoré boli prepustené do režimu voľného obehu po období, keď nadobudlo účinnosť rozhodnutie prijaté podľa článku 7 ods. 1, prípadne podľa článku 9 ods. 4 základného nariadenia. V tomto prípade sa predmetné antidumpingové clá uplatňujú iba na výrobky, ktoré boli prepustené do režimu voľného obehu po tom, ako nadobudlo účinnosť predbežné nariadenie prijaté podľa článku 7 ods. 1 a sporné (konečné) nariadenie prijaté podľa článku 9 ods. 4 základného nariadenia. Retroaktivita v zmysle článku 10 ods. 1 základného nariadenia sa však týka len situácie, keď bol tovar prepustený do režimu voľného obehu pred tým, ako sa zaviedli opatrenia, ako vyplýva zo samotného textu uvedeného ustanovenia a z výnimky stanovenej v článku 10 ods. 4 základného nariadenia.

(63) Komisia takisto konštatuje, že neexistuje retroaktivita ani porušenie právnej istoty a oprávnených očakávaní týkajúcich sa tejto veci.

(64) Pokiaľ ide o retroaktivitu, judikatúra Súdneho dvora pri posudzovaní, či je opatrenie retroaktívne, rozlišuje medzi uplatnením nového pravidla na vzniknutú konečnú situáciu (označovanú aj ako existujúci alebo konečný právny stav) (22), a na situáciu, ku ktorej došlo pred nadobudnutím účinnosti nového pravidla, ktorá ale ešte nie je konečná (označovanú aj ako dočasný stav) (23).

(65) V tomto prípade situácia dovozu dotknutých výrobkov, ktorá nastala počas obdobia uplatňovania nariadenia (ES) č. 1472/2006, ešte nebola konečná, pretože v dôsledku zrušenia sporného nariadenia antidumpingové clo uplatniteľné na dovoz ešte nebolo stanovené s konečnou platnosťou. Zároveň boli dovozcovia obuvi upozornení, že takéto clo sa môže uložiť uverejnením oznámenia o začatí konania (24) a predbežným nariadením. V zmysle ustálenej judikatúry súdov Únie nemôžu subjekty nadobudnúť oprávnené očakávania, pokiaľ inštitúcie neprijmú akt, ktorým sa ukončí administratívny postup, ktorý sa stal konečným (25).

(66) Toto nariadenie predstavuje okamžité uplatnenie vzhľadom na budúce účinky situácie, ktorá prebieha: clá na obuv vyberali vnútroštátne colné orgány. V dôsledku toho žiadosti o úhradu nákladov, o ktorých ešte nebolo definitívne rozhodnuté, predstavujú prebiehajúcu situáciu. V tomto nariadení sa stanovuje colná sadzba uplatniteľná na uvedený dovoz, čím sa upravujú budúce účinky prebiehajúcej situácie.

(67) V každom prípade, aj keby existovala retroaktivita v zmysle práva Únie, quod non, táto retroaktivita by v každom prípade bola opodstatnená z tohto dôvodu:

(68) Hmotné pravidlá práva Únie sa môžu vzťahovať na situácie existujúce pred nadobudnutím ich účinnosti, pokiaľ z ich znenia, cieľov alebo všeobecnej štruktúry jasne vyplýva, že sa im takýto účinok má priznať (26). Predovšetkým vo veci C-337/88, Società agricola fattoria alimantare (SAFA) (27), sa uvádza, že: hoci zásada právnej istoty vo všeobecnosti bráni tomu, aby okamih, od ktorého sa začína časová pôsobnosť aktu EÚ, bol stanovený ako dátum, ktorý predchádza jeho uverejneniu, vo výnimočných prípadoch to tak byť nemusí, ak je to potrebné na dosiahnutie sledovaného cieľa a ak sú náležite rešpektované oprávnené očakávania dotknutých subjektov.

(69) V tomto prípade je účelom splnenie povinnosti Komisie podľa článku 266 ZFEÚ. Keďže v rozsudkoch uvedených v odôvodnení 12, Súdny dvor zistil nezákonnosť iba so zreteľom na určenie uplatniteľnej colnej sadzby, a nie so zreteľom na uloženie samotných opatrení (to znamená, pokiaľ ide o zistenie dumpingu, ujmy a záujmu Únie), dotknutí vyvážajúci výrobcovia nemohli oprávnene očakávať, že nebudú uložené žiadne konečné antidumpingové opatrenia. Toto uloženie sa teda, ani keby bolo retroaktívne, quod non, nemôže považovať za porušenie oprávnených očakávaní.

(70) Pokiaľ ide o ochranu právnej istoty a oprávnených očakávaní, v prvom rade sa navyše konštatuje, že podľa judikatúry dovozcovia nemôžu požiadať o ochranu právnej istoty a oprávnených očakávaní, ak boli upozornení na bezprostrednú zmenu v obchodnej politike Únie (28). V tomto prípade boli dovozcovia prostredníctvom oznámenia o začatí konania a predbežného nariadenia uverejnených v úradnom vestníku, ktoré sú stále súčasťou právneho poriadku Únie, upozornení na riziko, že výrobky vyrobené dotknutými vyvážajúcimi výrobcami môžu podliehať antidumpingovému clu. Dotknutí vyvážajúci výrobcovia sa preto nemohli dovolávať právnej istoty a oprávnených očakávaní.

(71) Hospodárske subjekty si boli pri dovoze obuvi z ČĽR a Vietnamu naopak plne vedomé skutočnosti, že uvedený dovoz podlieha clu. Toto clo vzali do úvahy pri stanovovaní predajných cien a posudzovaní hospodárskych rizík. Preto nezískali právnu istotu ani oprávnené očakávania, že dovoz by mal byť bez cla, a obvykle preniesli clo na svojich zákazníkov. Preto je v záujme Únie, aby sa namiesto poskytovania neočakávaného zisku dotknutým dovozcom, prostredníctvom ktorého by sa bezdôvodne obohatili, radšej stanovili v súčasnosti uplatniteľné colné sadzby.

(72) Neexistuje teda ani porušenie zásady premlčania, právnej istoty a oprávnených očakávaní, ani ustanovení základného nariadenia a dohody WTO ADA.

(73) Pokiaľ ide o argument, že rozhodnutie o THZ malo byť ukončené do troch mesiacov po začatí konania, pripomína sa, že podľa judikatúry článok 2 ods. 7 písm. c) druhý pododsek základného nariadenia neobsahuje žiadne údaje, pokiaľ ide o dôsledky toho, že Komisia nedodržala trojmesačnú lehotu. Všeobecný súd preto zastáva názor, že rozhodnutie o THZ v neskoršom štádiu nemá vplyv na platnosť nariadenia, ktorým sa ukladajú konečné opatrenia, pokiaľ žiadatelia nepreukázali, že keby Komisia neprekročila trojmesačnú lehotu, Rada mohla prijať iné nariadenie, ktoré by bolo z hľadiska ich záujmov priaznivejšie než sporné nariadenie (29). Súdny dvor okrem toho uznal, že inštitúcie môžu upraviť posúdenie THZ až do prijatia konečných opatrení (30).

(74) Rozsudky vo veciach Brosmann a Aokang uvedené v odôvodnení 6 uvedenú judikatúru nevyvrátili. V rozsudkoch Brosmann a Aokang sa Súdny dvor opiera o povinnosť Komisie vykonať posúdenie v lehote do troch mesiacov s cieľom preukázať, že povinnosť vykonať toto posúdenie existuje nezávisle od toho, či Komisia uplatňuje výber vzorky alebo nie. Súdny dvor sa nevyjadruje k otázke, aké sú právne dôsledky toho, ak Komisia ukončí posudzovanie THZ v neskoršom štádiu prešetrovania. Podľa rozhodnutia Súdneho dvora by inštitúcie nemali úplne ignorovať žiadosti o THZ, ale musia ich posúdiť najneskôr v čase, keď sa ukladajú konečné opatrenia. Rozsudky potvrdzujú judikatúru citovanú v predchádzajúcom odôvodnení.

(75) V tomto prípade dotknutí vyvážajúci výrobcovia nepreukázali, že v prípade, keby Komisia vykonala posúdenie THZ do troch mesiacov po začatí antidumpingového konania v roku 2005, Rada mohla prijať iné nariadenie, ktoré by bolo z hľadiska ich záujmov priaznivejšie než sporné nariadenie. Tvrdenie o premlčaní v prípade posúdenia žiadosti o THZ sa preto zamieta.

(76) FESI s odkazom na rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-2/95, IPS/Rada, poukázala na formálny rozdiel medzi „prešetrovaním“ a „konaním“ a vyhlásila, že keď je konanie ukončené, ako v tomto prípade, nemôže už byť obnovené.

(77) Komisia nevidí zásadný rozdiel medzi pojmami „prešetrovanie“ a „konanie“ v kontexte vykonávania predmetných rozsudkov. Tieto rozsudky sa týkajú nezrovnalosti v súvislosti s konkrétnym prípadom vyšetrovania v rámci konania, ktorú je Komisia povinná odstrániť, ako je vysvetlené v odôvodneniach 23 až 31. V každom prípade rozsudok vo veci T-2/95 treba vykladať vzhľadom na rozsudok o odvolaní v tejto veci.

(78) FESI tiež tvrdila, že článok 266 ZFEÚ neumožňuje čiastočné vykonávanie rozsudku Súdneho dvora a v tomto prípade presunutie dôkazného bremena. Takže FESI tvrdila, že Komisia nesprávne posúdila len žiadosti vyvážajúcich výrobcov o THZ/IZ, ktorí boli dodávateľmi dovozcov, ktorí podali žiadosti o vrátenie. FESI vo svojom tvrdení vychádzala z toho, že účinok rozsudku Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13, C & J Clark International Limited a C-34/14, Puma SE, je erga omnes, a že nemožno vylúčiť, že výsledky súčasného posúdenia žiadostí o THZ/IZ ovplyvňujú aj zostatkové clo, ktoré sa uplatňuje na všetkých čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov. FESI preto tvrdila, že Komisia mala posúdiť všetky žiadosti o THZ/IZ, ktoré boli predložené v rámci pôvodného prešetrovania.

(79) FESI navyše nesúhlasila s tým, že dôkazné bremeno spočíva na výrobcovi, ktorý žiada o THZ/IZ, s argumentom, že výrobcovia splnili toto dôkazné bremeno v roku 2005 podaním žiadostí o THZ/IZ v rámci pôvodného prešetrovania. FESI rovnako nesúhlasila s tým, že rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13, C & J Clark International Limited a C-34/14, Puma SE, je možné vykonať jednoduchým posúdením žiadostí o THZ/IZ, ktoré podali vyvážajúci výrobcovia nezahrnutí do vzorky, keďže Súdny dvor špecificky neuviedol, že zistenie neplatnosti je obmedzené na tento aspekt.

(80) Komisia sa domnieva, že vykonanie rozsudku je potrebné len pre vyvážajúcich výrobcov, pre ktorých neboli všetky dovozné transakcie konečné. V skutočnosti sa po uplynutí trojročnej premlčacej lehoty stanovenej v článku 236 Colného kódexu Spoločenstva clo stalo konečným, ako sa potvrdzuje v rozsudkoch. Akýkoľvek vplyv na zostatkové clo je vylúčený, lebo žiadosť o THZ/IZ pre spoločnosti vo vzorke bola posúdená a skutočnosť priznania THZ/IZ jednej zo spoločností mimo vzorky neovplyvňujte sadzbu zostatkového cla.

(81) Dôkazné bremeno nie je obmedzené na podanie žiadosti. Týka sa obsahu žiadosti, v ktorej sa musí preukázať splnenie všetkých podmienok pre THZ/IZ.

(82) Jediná nezákonnosť zistená v rozsudkoch je nedostatočné posúdenie žiadostí o THZ/IZ. Tieto tvrdenia sa preto zamietajú.

Právny základ na opätovné uloženie cla

(83) FESA tvrdila, že Komisia nemala uplatňovať dva rôzne právne režimy, t. j. základné nariadenie pred jeho zmenou, na posúdenie žiadostí vyvážajúcich výrobcov o individuálne zaobchádzanie na jednej strane (31) a na druhej strane súčasné základné nariadenie (32), ktoré zahŕňa zmeny nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 (33), ktorým sa zavádzajú komitologické postupy okrem iného v oblasti ochrany obchodu, takže prijímanie rozhodnutí sa deleguje na Komisiu.

(84) FESI takisto zopakovala, že článok 266 ZFEÚ neumožňuje retroaktívne uloženie antidumpingových ciel, čo potvrdilo aj rozhodnutie Súdneho dvora vo veci C-459/98P, IPS/Rada, a nariadenie Rady (ES) č. 1515/2001 o opatreniach, ktoré môže prijať Spoločenstvo na základe správy prijatej orgánom na urovnávanie sporov WTO, ktorá sa týka antidumpingových a antidotačných opatrení (34). FESI argumentovala tým, že Komisia neposkytla žiadne platné odôvodnenie na odklon od zásady neretroaktivity, a teda porušila zásadu oprávneného očakávania.

(85) FESI takisto vyhlásila, že opätovne uloženie konečných antidumpingových opatrení na dovoz čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov dotknutých súčasným vykonávaním predstavuje i) diskrimináciu dovozcov dotknutých súčasným vykonávaním oproti dovozcom dotknutým vykonávaním rozsudkov vo veciach Brosmann a Aokang, uvedených v odôvodnení 6, ktorým bolo vrátené clo zaplatené za dovoz obuvi od piatich vyvážajúcich výrobcov dotknutých týmito rozsudkami, ako aj ii) diskrimináciu vyvážajúcich výrobcov dotknutých súčasným vykonávaním oproti piatim vyvážajúcim výrobcom dotknutým rozsudkami vo veciach Brosmann a Aokang, na ktorých sa nevzťahovalo clo na základe vykonávacieho rozhodnutia 2014/149/EÚ.

(86) Diskriminačné zaobchádzanie údajne odrážalo nejednotný výklad a nejednotné uplatňovanie práva EÚ, čo porušuje základné právo na účinnú súdnu ochranu.

(87) Pokiaľ ide o údajné použitie rôznych právnych režimov, Komisia sa domnieva, že to vyplýva z rozdielnych prechodných pravidiel v troch nariadeniach, ktorými sa mení príslušné základné nariadenie.

(88) Po prvé v nariadení (EÚ) č. 765/2012 (tzv. zmena pre spojovacie materiály zameraná na individuálne zaobchádzanie) sa v článku 2 uvádza, že „sa vzťahuje na všetky prešetrovania začaté na základe nariadenia (ES) č. 1225/2009 po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia“. Keďže predmetné prešetrovanie sa začalo pred týmto dátumom, zmeny daného nariadenia v základnom nariadení sa na túto vec neuplatňujú.

(89) Po druhé v nariadení (EÚ) č. 1168/2012 (tzv. zmena Brosman zameraná na THZ) sa v článku 2 uvádza, že: „Toto nariadenie sa uplatňuje na všetky nové a na všetky prebiehajúce prešetrovania od 15. decembra 2012“. Preto, ak by Komisia postupovala striktne, ani by už nebolo potrebné posúdiť žiadosti o THZ spoločností nezaradených do vzorky, pretože tieto spoločnosti právo na posúdenie THZ stratili 15. decembra 2012. Komisia sa však domnieva, že takéto zaobchádzanie by bolo ťažké zlúčiť s jej povinnosťou vykonať rozsudky. Ani sa nezdá, že by sa nariadením (EÚ) č. 1168/2012 zavádzal úplný zákaz analýzy žiadostí o THZ mimo vzorky, keďže povoľuje takéto preskúmanie v prípade individuálneho zaobchádzania. Analogicky možno povedať, že v tejto veci sa odchýlenie uplatňuje. Alternatívne sa Komisia domnieva, že výsledok uplatňovania nariadenia (EÚ) č. 1168/2012 na túto vec by viedol k rovnakému výsledku, lebo všetky žiadosti o THZ by boli automaticky zamietnuté bez posudzovania.

(90) Po tretie, pokiaľ ide o komitologický postup, v článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 37/2014 (35) sa stanovuje, že Rada má naďalej právomoc v prípade aktov, keď Komisia prijala akt a je potrebná konzultácia alebo Komisia prijala návrh. V tejto veci nebol prijatý žiadny takýto krok, pokiaľ ide o vykonávanie rozsudku pred nadobudnutím účinnosti nariadenia (EÚ) č. 37/2014.

(91) Pokiaľ ide o retroaktívne uloženie konečného antidumpingového cla, odkazuje sa na úvahy uvedené skôr v odôvodneniach 62 až 69, v ktorých sa už tieto tvrdenia vo veľkej miere riešili.

(92) Čo sa týka tvrdenia o diskriminácii, Komisia poznamenáva, že vyvážajúci výrobcovia a niektorí dovozcovia, ktorých sa týka toto nariadenie, majú k dispozícii súdnu ochranu na súdoch Únie proti tomuto nariadeniu. Iní dovozcovia majú takúto ochranu prostredníctvom vnútroštátnych súdov a tribunálov, ktoré pôsobia ako sudcovia všeobecného práva Únie.

(93) Tvrdenie o diskriminácii je takisto neopodstatnené. Dovozcovia, ktorí dovážali od spoločnosti Brosmann a ostatných štyroch vyvážajúcich výrobcov, sú v odlišnej skutkovej a právnej situácii, pretože ich vyvážajúci výrobcovia sa rozhodli napadnúť sporné nariadenie, a pretože ich clá boli uhradené tak, aby boli chránené článkom 221 ods. 3 Colného kódexu Spoločenstva. K žiadnej takejto výzve ani žiadnej takejto úhrade vo vzťahu k iným nedošlo. Komisia začala pripravovať vykonávanie pre čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov Clark, Puma a Timberland; so všetkými ostatnými vyvážajúcimi výrobcami z ČĽR a Vietnamu a s ich dovozcami sa bude rovnakým spôsobom zaobchádzať aj v neskoršom štádiu v súlade s postupom stanoveným v tomto nariadení.

(94) FESI takisto tvrdila, že článok 14 základného nariadenia nemôže slúžiť ako právny základ na zasahovanie do uplatňovania článku 236 Colného kódexu Spoločenstva a že uplatňovanie článku 236 Colného kódexu Spoločenstva je nezávislé od akéhokoľvek rozhodnutia prijatého podľa základného nariadenia alebo povinností Komisie podľa článku 266 ZFEÚ.

(95) V tejto súvislosti FESI tvrdila, že uplatňovanie článku 236 Colného kódexu Spoločenstva patrí do výlučnej právomoci vnútroštátnych colných orgánov, na základe čoho sú tieto orgány povinné vrátiť zaplatené clo, ktoré právne nebolo dlžné. FESI ďalej tvrdila, že článok 236 Colného kódexu Spoločenstva nemôže podliehať článku 14 základného nariadenia, ani mu nemôže byť podradený, pretože obidva články sú sekundárnymi právnymi predpismi, takže žiadny z týchto článkov nenahrádza druhý článok. Navyše rozsah uplatňovania článku 14 základného nariadenia sa týka osobitných ustanovení, ktoré zahŕňajú prešetrovania a postupy podľa základného nariadenia, a neuplatňuje sa na žiadny iný právny nástroj, ako je napríklad Colný kódex Spoločenstva.

(96) Komisia poznamenáva, že Colný kódex Spoločenstva sa na uloženie antidumpingových ciel neuplatňuje automaticky, ale len ako referencia v nariadení, ktorým sa ukladajú antidumpingové clá. Podľa článku 14 základného nariadenia sa Komisia môže rozhodnúť neuplatňovať určité ustanovenia tohto Kódexu, a namiesto toho môže vytvoriť osobitné pravidlá. Pretože Colný kódex Spoločenstva sa vo vykonávacích nariadeniach Rady a Komisie uplatňuje len na základe referencie, voči článku 14 základného nariadenia nemá v hierarchii noriem rovnaké postavenie, ale je podradený a nemusí sa uplatňovať, alebo sa môže uplatňovať inak. Toto tvrdenie bolo preto tiež zamietnuté.

Primerané odôvodnenie

(97) FESI ďalej tvrdila, že Komisia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ neposkytla primerané odôvodnenie a neuviedla právny základ, na základe ktorého bolo clo opätovne retroaktívne uložené, a teda vrátenie cla dovozcom dotknutým súčasným vykonávaním bolo zamietnuté.

(98) Údajné chýbajúce primerané odôvodnenie sa týkalo najmä týchto otázok: i) nedostatočného právneho základu a odôvodnenia umožňujúceho Komisii čiastočne vykonať predmetné rozsudky len posúdením žiadostí vyvážajúcich výrobcov o THZ/IZ, keď dovozcovia podali žiadosti o vrátenie; ii) nedostatočný právny základ na opätovné začatie prešetrovania a opätovné posúdenie žiadostí o THZ/IZ troch dotknutých čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov po uplynutí platnosti opatrení v marci 2011; iii) nedostatočný právny základ na vydanie pokynu colným orgánom EÚ, aby nevrátili antidumpingové clo podliehajúce súdnemu sporu; iv) nedostatočný právny základ na odklon od zásady neretroaktivity; v) nedostatočné vysvetlenie týkajúce sa uplatňovania príslušného právneho nástroja na posúdenie žiadosti o THZ a IZ a na navrhnutie opätovného uloženia antidumpingového cla; vi) nedostatočnej odpovede na právne argumenty, ktoré tieto strany predložili po zverejnení Komisie a ktoré sa týkali posúdenia žiadostí dotknutých čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov o THZ z 15. decembra 2015 a zo 6. a 16. júna 2016.

(99) Pokiaľ ide o čiastočné vykonanie rozsudkov, otázka, či a do akej miery musia inštitúcie rozsudok vykonať, závisí od konkrétneho obsahu rozsudku. Najmä skutočnosť, či je, alebo nie je možné potvrdiť uloženie cla na dovoz, ktorý sa uskutočnil pred vyhlásením rozsudku, závisí od toho, či je nezákonnosťou zistenou v rozsudku postihnuté zistenie poškodzujúceho dumpingu ako také, alebo iba výpočet presnej colnej sadzby. V druhej situácii, ktorá je v prerokúvanej veci relevantná, neexistuje žiadny dôvod na vrátenie všetkých ciel. Namiesto toho stačí určiť správnu colnú sadzbu a uhradiť akýkoľvek možný rozdiel (keďže by nebolo možné zvýšiť colnú sadzbu, pretože zvýšená časť by predstavovala retroaktívne uloženie cla).

(100) Predchádzajúce zrušenia, na ktoré odkazujú zainteresované strany, sa týkali zistení dumpingu, ujmy a záujmu Únie (buď so zreteľom na zistenie skutočností, pokiaľ ide o posúdenie skutočností, alebo s ohľadom na práva na obhajobu).

(101) Tieto zrušenia boli čiastočné alebo úplné.

(102) Súdy Únie použijú metódu čiastočného zrušenia, keď môžu na základe skutočností v spise samy dospieť k záveru, že inštitúcie mali priznať určitú úpravu, alebo mali použiť na určitý výpočet inú metódu, ktorá by viedla k uloženiu nižšieho cla (ale nespochybnili zistenia dumpingu, ujmy a záujmu Únie). (Nižšie) clo zostáva v platnosti počas obdobia pred zrušením, ako aj v období po zrušení (36). S cieľom vyhovieť rozsudku inštitúcie prepočítajú clo a zodpovedajúcim spôsobom zmenia nariadenie, ktorým sa ukladá príslušné clo, pokiaľ ide o minulé, ako aj budúce obdobie. Inštitúcie dajú takisto pokyn vnútroštátnym colným orgánom, aby vrátili rozdiel, ak boli takéto žiadosti podané včas (37).

(103) Súdy Únie pristúpia k úplnému zrušeniu, keď nemôžu sami na základe skutočností v spise stanoviť, či inštitúcie postupovali správne pri posudzovaní dumpingu, ujmy a záujmu Únie, pretože inštitúcie museli opätovne vykonať časť svojho prešetrovania. Keďže súdy Únie nemajú právomoc vykonať prešetrovanie namiesto Komisie, v plnej miere zrušili nariadenia, ktorými sa ukladali konečné clá. V dôsledku toho inštitúcie oprávnene stanovili existenciu troch podmienok nevyhnutných pre uloženie opatrení až po rozsudku, ktorým sa zrušili clá. Na dovoz, ktorý sa uskutočnil pred platným stanovením dumpingu, ujmy a záujmu Únie, je uloženie konečných ciel zakázané v základnom nariadení aj v dohode WTO ADA. Preto sa prostredníctvom aktov o ukončení týchto prešetrovaní prijatých inštitúciami konečné clá uložili len pre budúce obdobie (38).

(104) Táto vec sa odlišuje od (čiastočných alebo úplných) zrušení v minulosti v tom, že sa netýka samotnej existencie dumpingu, ujmy a záujmu Únie, ale len výberu vhodnej colnej sadzby. Predmetom sporu teda nie je samotná zásada týkajúca sa uloženia cla, ale iba presná suma (inými slovami: režim) cla. Prípadná úprava môže byť len smerom nadol.

(105) Na rozdiel od prípadov čiastočného zrušenia v minulosti rozoberaných vyššie v odôvodnení 103 súd nebol schopný rozhodnúť, či nová (znížená) colná sadzba mala byť udelená, pretože toto rozhodnutie si vyžaduje najskôr posúdenie žiadosti o THZ/IZ. Uvedená úloha týkajúca sa posúdenia žiadosti o THZ/IZ patrí do právomoci Komisie. Súdny dvor preto nemôže túto časť prešetrovania vykonať namiesto Komisie bez toho, aby prekročil svoje právomoci.

(106) Na rozdiel od prípadov úplného zrušenia cla v minulosti neboli zistenia dumpingu, ujmy, príčinnej súvislosti a záujmu Únie zrušené. Dumping, ujma, príčinná súvislosť a záujem Únie sa preto právoplatne stanovili v čase prijatia nariadenia (ES) č. 1472/2006. Nie je teda dôvod obmedziť opätovné uloženie konečných antidumpingových ciel na budúce obdobie.

(107) V tomto nariadení sa preto v žiadnom prípade nemožno odchýliť od rozhodovacej praxe inštitúcií, aj keď by to bolo relevantné.

(108) Pokiaľ ide o chýbajúci právny základ na opätovné začatie prešetrovania, Komisia pripomína judikatúru citovanú v odôvodnení 15, podľa ktorej môže obnoviť prešetrovanie k okamihu, keď došlo k nezákonnosti.

(109) Podľa judikatúry sa zákonnosť antidumpingového nariadenia musí posudzovať z hľadiska objektívnych noriem práva Únie, a nie podľa rozhodovacej praxe, aj keď takáto prax existuje (čo nie je tento prípad) (39). Preto skutočnosť, že Komisia mohla mať v minulosti v určitých prípadoch odlišnú prax, nemôže vyvolať oprávnené očakávania. Platí to o to viac preto, lebo spomínaná predchádzajúca prax nezodpovedá skutkovej a právnej situácii tejto veci, pričom rozdiely možno vysvetliť skutkovými a právnymi rozdielmi v porovnaní s touto vecou.

(110) Ide o tieto rozdiely: nezákonnosť, ktorú zistil Súdny dvor, sa netýka zistení dumpingu, ujmy a záujmu Únie, a teda ani zásady uloženia cla, ale iba presnej colnej sadzby. Predchádzajúce zrušenia, na ktoré sa odvolávali zainteresované strany, sa naopak týkali zistení dumpingu, ujmy a záujmu Únie. Inštitúcie preto považovali za vhodnejšie prijať do budúcnosti nové opatrenia.

(111) Konkrétne v tejto veci vôbec netreba od zainteresovaných strán žiadať dodatočné informácie. Komisia musela skôr posúdiť informácie, ktoré boli v danej veci predložené, ale neboli posúdené pred prijatím nariadenia (ES) č. 1472/2006. Predchádzajúca prax v ostatných prípadoch za nijakých okolností nepredstavuje presné a bezpodmienečné uistenie pre túto vec.

(112) Všetky strany, proti ktorým konanie smeruje, t. j. dotknutí vyvážajúci výrobcovia, ako aj účastníci prebiehajúcich súdnych sporov a združenie zastupujúce jednu z týchto strán, boli nakoniec informované o sprístupnení relevantných skutočností, na základe ktorých Komisia zamýšľa prijať toto posúdenie THZ/IZ. Ich práva na obhajobu sú preto zaručené. V tejto súvislosti treba najmä zdôrazniť, že neprepojení dovozcovia nemajú v antidumpingovom konaní právo na obhajobu, keďže tieto konania nie sú namierené proti nim (40).

(113) Pokiaľ ide o údajné odchýlenie sa od zásady neretroaktivity, odkazuje sa na odôvodnenia 67 až 72, ktoré sa vo veľkej miere venujú tejto otázke.

(114) Pokiaľ ide o údajné uplatňovanie dvoch rôznych právnych rámcov v súčasnom vykonávaní, odkazuje sa na odôvodnenia 87 až 90, ktoré sa vo veľkej miere venujú tejto otázke.

(115) Na záver, pokiaľ ide o pripomienky FESI predložené po zverejnení posúdenia žiadostí dotknutých čínskych a vietnamských vyvážajúcich výrobcov o THZ, Komisia na ne riadne reagovala v súčasnom nariadení v odôvodneniach 32 a 39.

Iné procesné otázky

(116) FESI tvrdila, že vyvážajúcim výrobcom dotknutým súčasným vykonávaním by mali byť priznané rovnaké procesné práva, ako boli priznané vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky počas pôvodného prešetrovania. FESI konkrétne uviedla, že čínski a vietnamskí vyvážajúci výrobcovia nemali príležitosť doplniť svoje formuláre žiadostí o THZ/IZ prostredníctvom písomných upozornení a bola vykonaná len administratívna analýza, a nie overovacie návštevy na mieste. Okrem toho FESI dodala, že Komisia nezabezpečila riadne doručenie zverejnenia posúdenia žiadostí o MET/IZ dotknutým vyvážajúcim výrobcom.

(117) Ďalej argumentovala, že vyvážajúci výrobcovia dotknutí týmto vykonávaním nedostali rovnaké procesné záruky, ako sa uplatňujú v štandardných antidumpingových prešetrovaniach, ale že sa uplatňovali prísnejšie štandardy. FESI tvrdila, že Komisia nezohľadnila čas uplynutý medzi podaním žiadostí o THZ/IZ v pôvodnom prešetrovaní a posúdením týchto žiadostí. Okrem toho vyvážajúci výrobcovia dostali počas pôvodného prešetrovania na podanie žiadostí o THZ/IZ len 15 dní namiesto zvyčajných 21 dní.

(118) FESI ďalej uviedla, že Komisia využila de facto skutočnosti dostupné v zmysle článku 18 ods. 1 základného nariadenia, ale pritom nedodržala procesné pravidlá stanovené v článku 18 ods. 4 základného nariadenia.

(119) Komisia pripomína, že podľa judikatúry dôkazné bremeno spočíva na výrobcovi, ktorý žiada o THZ/IZ podľa článku 2 ods. 7 písm. b) základného nariadenia. Na tento účel sa v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku stanovuje, že žiadosť predložená takýmto výrobcom musí v súlade s uvedeným ustanovením obsahovať dostatok dôkazov o tom, že tento výrobca pôsobí v podmienkach trhového hospodárstva. Preto, ako Súdny dvor uviedol v rozsudkoch Brosmann a Aokang, inštitúcie Únie nie sú povinné dokazovať, že výrobca nespĺňa podmienky stanovené na priznanie takého štatútu. Úlohou Komisie je naopak posúdiť, či sú dôkazy predložené dotknutým výrobcom dostatočné na preukázanie, že kritériá stanovené v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku základného nariadenia sú splnené v záujme toho, aby mu bolo udelené THZ/IZ (pozri odôvodnenie 32). Právo byť vypočutý sa týka možnosti strany vyjadriť svoje názory a Komisie, aby tieto názory posúdila.

(120) V tejto súvislosti treba pripomenúť, že neexistuje žiadna povinnosť Komisie žiadať od vyvážajúceho výrobcu, aby doplnil žiadosť o THZ/IZ. Ako sa uvádza v predchádzajúcom odôvodnení, Komisia môže založiť svoje posúdenie na informáciách, ktoré poskytol vyvážajúci výrobca. Dotknutí vyvážajúci výrobcovia v žiadnom prípade nespochybnili posúdenie svojich žiadostí o THZ/IZ Komisiou a neuviedli, na ktoré dokumenty alebo osoby sa už nemôžu odvolať. Tvrdenie je preto také abstraktné, že Komisia pri posudzovaní žiadostí o THZ/IZ nemôže tieto ťažkosti vziať do úvahy. Keďže argument sa zakladá na špekuláciách a nie je doložený presnými údajmi o tom, ktoré dokumenty a osoby už neboli k dispozícii, a aká je relevantnosť týchto dokumentov a osôb pre posúdenie žiadosti o THZ/IZ, musí sa tento argument zamietnuť.

(121) V súvislosti s článkom 18 ods. 1 základného nariadenia v tomto prípade Komisia prijala informácie poskytnuté dotknutými vyvážajúcimi výrobcami, tieto informácie neodmietla a vo svojom posúdení z nich vychádzala. Komisia preto neuplatnila článok 18 Z toho vyplýva, že nebolo treba dodržať postup podľa článku 18 ods. 4 základného nariadenia. Postup stanovený v článku 18 ods. 4 sa uplatňuje v prípadoch, keď má Komisia v úmysle zamietnuť niektoré informácie, ktoré poskytli zainteresované strany, a namiesto toho využiť dostupné skutočnosti.

Zjavné chyby v posúdení žiadostí o THZ/IZ

i) Posúdenie THZ

(122) Pokiaľ ide o kritérium 1, FESI spochybnila posúdenie Komisie, čo sa týka žiadosti dotknutých čínskych a vietnamských dodávateľov o THZ. FESI požiadala Komisiu, aby poskytla podrobnejšie informácie, na základe ktorých sa dospelo k záveru, že obchodné rozhodnutia troch čínskych a vietnamských dodávateľov neboli prijaté v súlade s trhovými signálmi bez významného zásahu štátu. V tejto súvislosti FESI pripomenula, že v súlade s kritériom 1 článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia musí zásah štátu prekračovať rámec vplyvu.

(123) Pokiaľ ide o kritérium 2, FESI poznamenala, že nemôže pochopiť základné dôvody zamietnutia THZ vzhľadom na nejednoznačnosť posúdenia Komisie.

(124) Pokiaľ ide o kritérium 3, FESI s odkazom na rozsudok Súdneho dvora vo veci T-586/14, Xinyi OV/Komisia, vyhlásila, že daňové stimuly alebo preferenčné daňové režimy nesvedčia o narušení alebo netrhovom hospodárskom správaní.

(125) Strany na základe toho uviedli, že Komisia urobila zjavnú chybu, keď uplatňovala článok 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, a ani neposkytla primerané odôvodnenie zamietnutia žiadostí vyvážajúcich výrobcov o THZ.

(126) Čo sa týka žiadosti o podrobnejšie informácie obsiahnuté v žiadostiach troch čínskych a vietnamských dodávateľov o THZ/IZ, na základe ktorých Komisia odmietla kritérium 1, treba poznamenať, že tieto informácie boli poskytnuté Komisii ako dôverné, keďže obsahujú obchodné tajomstvá. Tieto údaje sa preto nemohli zverejniť ako také a zainteresovaným stranám možno poskytnúť len ich zhrnutie neobsahujúce dôverné informácie.

(127) Pokiaľ ide o kritérium 3, Komisia potvrdzuje, že žiadne daňové stimuly alebo preferenčné daňové režimy (ak existujú) sa nepovažovali za dôvod na zamietnutie žiadosti o THZ.

(128) Napokon, pokiaľ ide o kritérium 2, v článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia sa jasne stanovuje, že firmy musia mať jeden súbor základných účtovných záznamov, ktoré sú nezávisle preverované v súlade s medzinárodnými účtovníckymi normami, a ktoré sa používajú na všetky účely. Žiadny z dotknutých čínskych alebo vietnamských dotknutých dodávateľov nesplnil tieto požiadavky. Ako sa uvádza v odôvodnení 35, zistené nedostatky sa týkali absencie auditovaných účtov alebo stanovísk audítorov, vážnych problémov zdôraznených audítormi v ich stanovisku (napríklad nedodržanie medzinárodných účtovných štandardov) a rozporov týkajúcich sa úverov medzi určitými tvrdeniami uvedenými vo formulári žiadosti o THZ a účtovných závierkach.

(129) Všetky tvrdenia FESI boli preto zamietnuté a zistenia uvedené v odôvodneniach 32 až 39 boli potvrdené.

ii) Posúdenie individuálneho zaobchádzania

(130) FESI najprv s odvolaním na kritérium 2 v oblasti individuálneho zaobchádzania tvrdila, že Komisia nepreukázala, že predaj na vývoz nebol voľne určený, a že Komisia mala určiť, či a ako boli vývozné ceny ovplyvnené zásahom štátu.

(131) Ďalej uviedla, že zistenie, že predaj na vývoz nebol voľne určený, je v rozpore so zisteniami pôvodného prešetrovania týkajúceho sa predaja výrobcov pôvodného zariadenia (OEM – original equipment manufacturers), v ktorom sa skonštatovalo, že dovozcovia ako Puma a Timberland robili vlastný výskum a vývoj a sami získavali suroviny pri nakupovaní od svojich dodávateľov (41). Na základe toho FESI tvrdila, že Puma, a Timberland majú značnú kontrolu nad výrobným procesom a špecifikáciami, a preto neexistuje možnosť zásahu štátu.

(132) Ako je už uvedené v odôvodnení 41, dôkazné bremeno znáša výrobca, ktorý chce požiadať o individuálne zaobchádzanie. Ako bolo vysvetlené aj v odôvodnení 46, vyvážajúci výrobcovia nepreukázali, že obchodné rozhodnutia prijímali bez zásahu štátu. Treba tiež uviesť, že kritérium 2 v oblasti individuálneho zaobchádzania sa netýka len vývozných cien, ale všeobecne predaja na vývoz vrátane vývozných cien, množstiev a ďalších podmienok a náležitostí predaja, ktoré by sa mali určovať voľne bez zásahu štátu.

(133) Na podporu svojho tvrdenia, že vývozné ceny sa určovali voľne, sa FESI odvolala na odôvodnenie 269 nariadenia (ES) č. 553/2006 (predbežné nariadenie). Toto odôvodnenie sa však týka cien ďalšieho predaja dovozcov v Únii, a preto sa nemôže považovať za vhodný základ na určenie spoľahlivosti vývozných cien vyvážajúcimi výrobcami. Podobne, odkaz na odôvodnenie 132 predbežného nariadenia a na odôvodnenie 135 nariadenia (ES) č. 1472/2006 (sporné nariadenie) sa týka úprav normálnej hodnoty pri jej porovnaní s vývoznou cenou a neumožňuje žiadne závery o tom, či bol predaj vietnamských spoločností na vývoz voľne určený.

(134) FESI okrem toho tvrdila, že Komisia ani nevysvetlila, ako dospela k záveru, že existuje riziko obchádzania antidumpingového opatrenia, ak by dotknutým vyvážajúcim výrobcom bola priznaná individuálna colná sadzba, ktorá by však bola základným zámerom kritéria individuálneho zaobchádzania.

(135) Pokiaľ ide o riziko obchádzania, je to len jedno z piatich kritérií uvedených v článku 9 ods. 5 základného nariadenia pred jeho zmenou. Podľa tohto článku by sa malo dokázať, že vyvážajúci výrobca splnil všetkých 5 kritérií. Nesplnenie jedného alebo viacerých kritérií preto postačuje na zamietnutie žiadosti o individuálne zaobchádzanie bez preskúmania, či sú splnené ostatné kritériá.

E. ZÁVERY

(136) Pri zohľadnení predložených pripomienok a ich analýzy sa dospelo k záveru, že na obdobie uplatňovania sporného nariadenia by sa spoločnosti General Footwear Ltd. malo opätovne uložiť zostatkové antidumpingové clo uplatniteľné na Čínu, t. j. 16,5 % a spoločnostiam Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (Ty Hung Co Ltd.) zostatkové antidumpingové clo uplatniteľné na Vietnam, t. j. 10 %.

(137) Toto nariadenie je v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 15 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/1036,

PRIJALA TOTO NARIADENIE:

Článok 1

1. Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz obuvi so zvrškom z usne alebo kompozitnej usne s výnimkou športovej obuvi, obuvi, ktorej výroba si vyžaduje špeciálnu technológiu, šľapiek a ostatnej domácej obuvi a obuvi s ochrannou špičkou s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname, ktorú vyrobili vyvážajúci výrobcovia vymenovaní ďalej v článku 1 ods. 3, a ktorá patrí pod číselné znaky KN: 6403 20 00, ex 6403 30 00 (42), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00 (43), a to na dovoz, ktorý sa uskutočnil počas obdobia uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 a nariadenia (EÚ) č. 1294/2009. Kódy TARIC sú uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu.

2. Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

— „športová obuv“ je obuv v zmysle poznámky k podpoložke 1 kapitoly 64 prílohy I k nariadeniu Komisie (ES) č. 1719/2005 (44),

— „obuv, ktorej výroba si vyžaduje špeciálnu technológiu“, je obuv s cenou CIF najmenej 7,5 EUR za pár, ktorá je určená na použitie pri športových činnostiach, s jednoduchou alebo viacvrstvovou tvárnenou podošvou, nie vstrekovanou, vyrobenou zo syntetických materiálov osobitne určených na tlmenie nárazu zvislých alebo bočných pohybov a s technickými prvkami, ako napríklad hermetickými vložkami, ktoré sú naplnené plynom alebo kvapalinou, mechanickými komponentmi, ktoré tlmia alebo neutralizujú nárazy, alebo materiálmi, ako sú napríklad polyméry s nízkou hustotou, patriace pod číselné znaky KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98,

— „obuv s ochrannou špičkou“ je obuv, v ktorej je zabudovaná ochranná špička s odolnosťou voči nárazu najmenej 100 joulov (45) a je zatriedená pod číselné znaky KN: ex 6403 30 00 (46), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;

— „šľapky a ostatná domáca obuv“ je obuv patriaca pod číselný znak KN ex 6405 10 00.

3. Sadzba konečného antidumpingového cla uplatniteľného pred preclením na čistú frankocenu na hranici Únie v prípade výrobkov uvedených v odseku 1 a vyrobených vyvážajúcimi výrobcami uvedenými nižšie je takáto:

Krajina Spoločnosť Antidumpingové clo Doplnkový kód TARIC ČĽR General Footwear Ltd. 16,5 % A999 Vietnam Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd 10 % Diamond Vietnam Co. Ltd

Článok 2

Sumy zabezpečené prostredníctvom predbežného antidumpingového cla podľa nariadenia (ES) č. 553/2006 sa vyberajú s konečnou platnosťou. Časť zabezpečených súm, ktorá prevyšuje sadzbu konečného antidumpingového cla, sa uvoľní.

Článok 3

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 28. septembra 2016 Za Komisiu predseda Jean-Claude JUNCKER

(1) Ú. v. EÚ L 176, 30.6.2016, s. 21.

(2) Nariadenie Komisie (ES) č. 553/2006 z 23. marca 2006 o uložení predbežného antidumpingového cla na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 98, 6.4.2006, s. 3).

(3) Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, 6.10.2006, s. 1).

(4) Nariadenie Rady (ES) č. 388/2008 z 29. apríla 2008, ktorým sa rozširujú konečné antidumpingové opatrenia, uložené nariadením (ES) č. 1472/2006 na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z OAO Macao, ktorý má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao (Ú. v. EÚ L 117, 1.5.2008, s. 1).

(5) Ú. v. EÚ C 251, 3.10.2008, s. 21.

(6) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 352, 30.12.2009, s. 1).

(7) Ú. v. EÚ C 295, 11.10.2013, s. 6.

(8) Vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/149/EÚ z 18. marca 2014, ktorým sa zamieta návrh vykonávacieho nariadenia, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrobenej spoločnosťami Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, Ú. v. EÚ L 82, 20.3.2014, s. 27.

(9) Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1).

(10) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (CKÚ) (Ú. v. EÚ L 269, 10.10.2013, s. 1), ktorým sa nahrádza Colný kódex Spoločenstva, nadobudlo účinnosť 1. mája 2016. Podstatné ustanovenia, o ktoré ide, zostali rovnaké.

(11) Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1).

(12) Spojené veci 97, 193, 99 a 215/86, Asteris AE a iní a Helénska republika/Komisia, Zb. 1988, s. 2181, body 27 a 28.

(13) Vec C-415/96, Španielsko/Komisia, Zb. 1998, s. I-6993, bod 31; vec C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques/Rada, Zb. 2000, s. I-8147, body 80 až 85; vec T-301/01, Alitalia/Komisia, Zb. 2008, s. II-1753, body 99 a 142; spojené veci T-267/08 a T-279/08, Région Nord-Pas de Calais/Komisia, Zb. 2011, s. II-1999, bod 83.

(14) Vec C-415/96 (pozri poznámku pod čiarou č. 13); vec C-458/98 P (pozri poznámku pod čiarou č. 13).

(15) Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51).

(16) Nariadenie (ES) č. 1225/2009 bolo následne zmenené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 765/2012 z 13. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 237, 3.9.2012, s. 1 – 2. Podľa článku 2 nariadenia (EÚ) č. 765/2012 sa zmeny zavedené uvedeným pozmeňujúcim nariadením uplatňujú len na prešetrovania začaté po nadobudnutí účinnosti uvedeného nariadenia. Súčasné prešetrovanie sa však začalo 7. júla 2005 (Ú. v. EÚ C 166, 7.7.2005, s. 14).

(17) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1395 z 18. augusta 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ktorú vyrábajú spoločnosti Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd a Win Profile Industries Ltd, a vykonáva sa rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 225, 19.8.2016, s. 52).

(18) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1647 z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, akciová spoločnosť Saoviet (akciová spoločnosť Megastar), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. a jej prepojená spoločnosť Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, a vykonáva sa rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, Ú. v. EÚ L 245, 14.9.2016, s. 16.

(19) Vec C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques/Rada, Zb. 2000, s. I-8147.

(20) Pripomienky FESI boli podané aj v mene spoločností Puma SE a Timberland Europe BV.

(21) Spoločnosti Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited a Damco Netherlands BV neposkytli žiadne vlastné konkrétne pripomienky ku všeobecnému informačnému dokumentu, iba sa odvolali na pripomienky predložené federáciou FESI 11. augusta.

(22) Vec 270/84, Licata/ESS, Zb. 1986, s. 2305, odsek 31, vec C-60/98, Butterfly Music/CEDEM, Zb. 1999, s. 1-3939, bod 24; vec 68/69, Bundesknappschaft/Brock, Zb. 1970, s. 171, bod 6; vec 1/73, Westzucker GmbH/Einfuhr und Einfuhr und Vorratsstelle für Zucker, Zb. 1973, s. 723, bod 5; vec 143/73, SOPAD/FORMA a.o., Zb. 1973, s. 1433, bod 8; vec 96/77, Bauche, Zb. 1978, s. 383, bod 48; vec 125/77, KoninklijkeScholten-Honig NV/Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten, Zb. 1978, s. 1991, bod 37; vec 40/79, P/Komisia, Zb. 1981, s. 361, bod 12; vec T-404/05, Grécko/Komisia, Zb. 2008, s. II-272, bod 77; vec C-334/07 P, Komisia/Freistaat Sachsen, Zb. 2008, s. 1-9465, bod 53.

(23) vec T-176/01, Ferrière Nord/Komisia, Zb. 2004, Zb. s. II–3931, bod 139; vec C-334/07 P (pozri poznámku pod čiarou č. 22).

(24) Ú. v. EÚ C 166, 7.7.2005, s. 14.

(25) Vec C-169/95, Španielsko/Komisia, Zb. 1997, s. I–135, body 51 až 54, spojené veci T-116/01 a T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA/Komisia, Zb. 2003, s. II–2957, bod 205.

(26) Vec C-34/92, GruSa Fleisch/Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Zb. 1993, s. I–4147, bod 22. Podmienky rovnakého alebo podobného znenia možno nájsť napríklad v spojených veciach 212 až 217/80, Meridionale Industria Salumi α.δ., Zb. 1981, s. 2735, body 9 a 10; vec 21/81, Bout, Zb. 1982, s. 381, bod 13; vec T-42/96, Eyckeler & Malt/Komisia, Zb. 1998, s. II–401, bod 53 a body 55 až 56; vec T-180/01, Euroagri/Komisia, Zb. 2004, s. II–369, body 36 až 37.

(27) Vec C-337/88, Società Agricola Fattoria Alimentare (SAFA), Zb. 1990, s. I–1, bod 13.

(28) Vec 245/81, Edeka/Nemecko, Zb. 1982, s. 2746, bod 27.

(29) Vec T-299/05, Shanghai Excell M&E Enterprise a Shanghai Adeptech Precision/Rada, Zb. 2009, s. II–565, body 116 až 146.

(30) Vec C-141/08 P, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd./Rada, Zb. 2009, s. I–9147, bod 94 a nasledujúce.

(31) Pozri poznámku pod čiarou č. 11.

(32) Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51.

(33) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 z 12. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 344, 14.12.2012, s. 1).

(34) Nariadenie Rady (ES) č. 1515/2001 z 23. júla 2001 o opatreniach, ktoré môže prijať spoločenstvo na základe správy prijatej orgánom na urovnávanie sporov WTO, ktorá sa týka antidumpingových a antidotačných opatrení (Ú. v. ES L 201, 26.7.2001, s. 10), odôvodnenie 6.

(35) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 37/2014 z 15. januára 2014, ktorým sa menia určité nariadenia, ktoré sa vzťahujú na spoločnú obchodnú politiku, pokiaľ ide o postupy prijímania určitých opatrení (Ú. v. EÚ L 18, 21.1.2014, s. 1).

(36) Pozri napríklad vec T-221/05, Huvis/Rada, Zb. 2008, s. II–124 a vec T-249/06, Interpipe Nikopolsky/Rada, Zb. 2009, s. II–303. Zdá sa, že pre úplnosť sú užitočné tieto vysvetlenia: Vo veci T-107/08, ENRC/Rada, Všeobecný súd konštatoval, že nedochádzalo k dumpingu, alebo prinajmenšom, že stanovené dumpingové rozpätie by bolo nižšie, než bolo vypočítané v spornom nariadení, a preto v celom rozsahu zrušil sporné nariadenie Rady (vec T-107/08, ENRC/Rada, Zb. 2011, s. II–8051, body 67 až 70). Keď Komisia uplatnila metódu určenú Všeobecným súdom, ukázalo sa, že nedošlo ani k dumpingu, ani k ujme. Komisia preto upustila od formálneho obnovenia prešetrovania. V rozsudku Súdneho dvora vo veci C-351/04, Ikea (vec C-351/04, Ikea, Zb. 2007, s. I–7723), Súdny dvor vyhlásil nariadenie Rady za čiastočne neplatné, a to do tej miery, že toto clo bolo vypočítané s odvolaním sa na metódu takzvaného „nulovania“. Inštitúcie prepočítali clo bez použitia nulovania už v skoršej fáze na základe rozhodnutia odvolacieho orgánu WTO a zistili, že nedošlo k žiadnemu dumpingu, a preto ukončili prešetrovanie bez uloženia opatrení (t. j. účinné stanovenie nového cla v nulovej hodnote) [nariadenie Rady (ES) č. 160/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2398/97, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne s pôvodom v Egypte, Indii a Pakistane, a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa dovozov z Pakistanu (Ú. v. ES L 26, 30.1.2002, s. 1)]. Vo veci T-498/04, Zheijiang Xinan Chemical Group/Rada (vec T-498/04, Zheijiang Xinan Chemical Group/Rada, Zb. 2009, s. I–1969), Rada podala odvolanie. Preto zrušenie nadobudlo účinnosť až odo dňa, ku ktorému Súdny dvor vyniesol rozsudok o odvolaní (vec C-337/09 P, Rada/Zheijiang Xinan Chemical Group, Zb. 2012, s. I–471), čo sa uskutočnilo 19. júla 2012. V tomto rozsudku Všeobecný súd zistil, ako potvrdil Súdny dvor, že Komisia a Rada sú povinné udeliť trhovohospodárske zaobchádzanie žiadateľovi, ktorým bola jediná čínska spoločnosť, ktorá vyvážala príslušný výrobok počas obdobia prešetrovania. V uvedenom prípade na rozdiel od tejto veci Komisia a Rada skutočne vykonali analýzu žiadosti o trhovohospodárske zaobchádzanie a zamietli túto žiadosť ako nedôvodnú. Súdy Únie rozhodli, že – v rozpore s názorom vyjadreným Komisiou a Radou – žiadosť bola skutočne podložená, a preto mala byť normálna hodnota vypočítaná na základe údajov poskytnutých spoločnosťou Zheijiang Xinan Chemical Group. Komisia by za normálnych okolností obnovila postup s cieľom navrhnúť Rade, aby pre budúce obdobie zaviedla clo. V tejto veci však Komisia [rozhodnutím Komisie 2009/383/ES zo 14. mája 2009, ktorým sa pozastavuje konečné antidumpingové clo na dovoz glyfozátu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike uložené nariadením Rady (ES) č. 1683/2004 (Ú. v. EÚ L 120, 15.5.2009, s. 20)] a Rada [vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 126/2010 z 11. februára 2010, ktorým sa predlžuje pozastavenie konečného antidumpingového cla na dovoz glyfozátu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike uloženého nariadením Rady (ES) č. 1683/2004 (Ú. v. EÚ L 40, 13.2.2010, s. 1)] rozhodla v rokoch 2009 a 2010 o pozastavení antidumpingového cla na obdobie do konca jeho uplatniteľnosti, teda do 30. septembra 2010, vzhľadom na to, že z dôvodu vysokej úrovne ziskov výrobného odvetvia Únie bola ujma nepravdepodobná. Preto nebolo potrebné obnoviť konanie vzhľadom na uloženie cla pre budúce obdobie. Nebol zistený ani žiadny priestor na obnovenie konania vzhľadom na opätovné uloženie cla za minulé obdobie: na rozdiel od tohto prípadu sa nevykonal žiadny výber vzorky. Spoločnosť Zheijiang Xinan Chemical Group bola skutočne jediným vyvážajúcim výrobcom, ktorý predával na trhu Únie počas obdobia prešetrovania. Keďže Komisia a Rada by boli povinné udeliť spoločnosti Zheijiang Xinan Chemical Group trhovohospodárske zaobchádzanie, súdy Únie zrušili zistenie dumpingu. Vec T-348/05, JSC Kirovo-Chepetsky/Rada (vec T-348/05, JSC Kirovo-Chepetsky/Rada, Zb. 2008, s. II–159) je veľmi netypickým prípadom. Komisia iniciovala čiastočné predbežné preskúmanie na základe žiadosti výrobného odvetvia Únie a pri tejto príležitosti rozšírila rozsah príslušných výrobkov zaradením odlišného výrobku. Všeobecný súd rozhodol, že týmto spôsobom nie je možné postupovať, ale že je potrebné začať samostatné prešetrenie výrobku, ktorý bol pridaný. Na základe všeobecnej zásady práva Únie res iudicata neexistoval priestor na to, aby inštitúcie po zrušení obnovili čiastočné predbežné preskúmanie.

(37) Pozri napríklad nariadenie Rady (ES) č. 412/2009 z 18. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 428/2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Saudskej Arábii, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2852/2000, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie v súvislosti s takými dovozmi s pôvodom na Taiwane (Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2009, s. 1) (súlad s vecou Huvis); vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 540/2012 z 21. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 954/2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Chorvátsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 165, 26.6.2012, s. 1) (súlad s vecou Interpipe Nikopolsky).

(38) Pozri napríklad vec C-338/10, Gruenwald Logistik Services, Zb. 2012, s. I–158 a opätovné uloženie cla vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 158/2013 z 18. februára 2013, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 49, 22.2.2013, s. 29). Pozri aj nasledujúce príklady: vo veci T-158/10, Dow/Rada, Všeobecný súd zistil, že neexistuje pravdepodobnosť pokračovania dumpingu (vec T-158/10, Dow/Rada, Zb. 2012, s. II–218, body 47 a 59). Vo veci T-107/04, Aluminium Silicon Mill Products/Rada, Všeobecný súd zistil, že neexistuje príčinná súvislosť medzi dumpingom a ujmou (vec T-107/04, Aluminium Silicon Mill Products/Rada, Zb. 2007, s. II–672, bod 116). Podľa všeobecnej zásady práva Únie res judicata zistenia súdov Únie sú pre Komisiu a Radu záväzné, ak súdy môžu na základe predložených skutočností dospieť k definitívnemu záveru o dumpingu, ujme, príčinnej súvislosti a záujme Únie. Komisia a Rada sa preto nemôžu odchýliť od zistení súdov Únie. V takejto situácii sa prešetrovanie uzavrie na základe rozsudku súdov Únie, ktoré dospeli k definitívnemu záveru, že podnet výrobného odvetvia Únie je z právneho hľadiska neopodstatnený. Po týchto dvoch rozsudkoch neexistoval žiadny priestor pre Komisiu a Radu, aby obnovili prešetrovanie, čo je dôvod, prečo po týchto rozsudkoch neboli prijaté žiadne ďalšie kroky.

(39) Vec C-138/09, Todaro, Zb. 2010, s. I–4561.

(40) Vec T-167/94, Nölle/Rada a Komisia, Zb. 1995, s. II–2589, body 62 a 63.

(41) Nariadenie (ES) č. 553/2006 (pozri poznámku pod čiarou č. 2).

(42) Na základe nariadenia Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 301, 31.10.2006, s. 1) sa tento číselný znak KN 1. januára 2007 nahrádza číselnými znakmi KN ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 a ex 6403 99 05.

(43) Ako je uvedené v nariadení Komisie (ES) č. 1719/2005 z 27. októbra 2005, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 286, 28.10.2005, s. 1). Vymedzenie výrobku sa určí na základe opisu výrobku uvedeného v článku 1 ods. 1 a opisu výrobku podľa príslušných číselných znakov KN.

(44) Nariadenie (ES) č. 1719/2005 (pozri poznámku pod čiarou č. 43).

(45) Odolnosť voči nárazu sa meria podľa európskych noriem EN345 alebo EN346.

(46) Na základe nariadenia (ES) č. 1549/2006 (pozri poznámku pod čiarou č. 42) sa tento číselný znak KN 1. januára 2007 nahrádza číselnými znakmi KN ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 a ex 6403 99 05.