SK Úradný vestník Európskej únie L 89/72

ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2015/508

z 1. októbra 2014

o údajnej pomoci Nemecka poskytnutej na infraštruktúru pre spoločnosť Propapier PM2 GmbH – štátna pomoc SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)

[oznámené pod číslom C(2014) 6847]

(Iba nemecké znenie je autentické)

(Text s významom pre EHP)

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),

so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (1),

po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (2), a so zreteľom na tieto pripomienky,

keďže:

1. POSTUP

(1) Listom z 29. októbra 2008 podala spoločnosť Smurfit Kappa Group (ďalej len „Smurfit Kappa“ alebo „sťažovateľ“) Komisii sťažnosť, podľa ktorej spoločnosť Propapier PM2 GmbH dostala pomoc poskytnutú na infraštruktúru. Sťažnosť bola zaevidovaná pod číslom CP 327/08 a (s číslom NN 45/10) postúpená registru neoprávnenej štátnej pomoci.

(2) Listom z 27. októbra 2010 Komisia informovala Nemecko, že pokiaľ ide o údajnú pomoc, rozhodla sa začať konanie podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(3) Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (3). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k údajnej pomoci.

(4) Listom z 28. januára 2011 predložilo Nemecko pripomienky (znenie týchto pripomienok, ktoré nemalo dôverný charakter, bolo prijaté 31. januára 2011). Komisia okrem toho dostala pripomienky od nasledovných zainteresovaných strán: dňa 11. februára 2011 spoločné pripomienky od organizácií Deutscher Städtetag (Nemecký mestský snem), Deutscher Landkreistag (Nemecký okresný snem) a Deutscher Städte- und Gemeindebund (Nemecké združenie miest a obcí), ako aj od organizácie Verband kommunaler Unternehmen (Združenie komunálnych podnikov, ďalej len „VKU“) a dňa 14. februára 2011 pripomienky od sťažovateľa (znenie týchto pripomienok, ktoré nemalo dôverný charakter, bolo prijaté 1. marca 2011). Komisia tieto pripomienky postúpila nemeckým orgánom na vyjadrenie. Komisia prijala príslušné pripomienky Nemecka 13. apríla 2011 (znenie, ktoré nemalo dôverný charakter, bolo prijaté 26. apríla 2011).

(5) Dňa 17. januára 2013 sa uskutočnilo stretnutie zástupcov útvarov Komisie so zástupcami Nemecka. Listom z 25. februára 2013 poskytlo Nemecko doplňujúce informácie. Listom z 26. apríla 2013, na ktorý Nemecko odpovedalo listom zo 14. mája 2013, požiadali útvary Komisie o ďalšie informácie.

(6) E-mailom z 23. mája 2013 si Komisia vyžiadala ďalšie informácie, ktoré Nemecko odoslalo e-mailovými správami z 24. mája 2013, 27. mája 2013 a 28. mája 2013.

(7) Po stretnutí zástupcov útvarov Komisie so zástupcami Nemecka, prijímajúceho podniku a znalcov, ktoré sa uskutočnilo 6. júna 2013, oznámilo Nemecko možné ďalšie písomné vyjadrenia. Po ďalšej žiadosti o informácie z 15. októbra 2013 doručilo Nemecko e-mailovými správami zo 4. novembra 2013, 13. decembra 2013, 18. decembra 2013, 6. januára 2014 a 24. apríla 2014 ďalšie rozsiahle pripomienky.

2. OPIS OPATRENÍ

(8) Spoločnosť Propapier PM2 GmbH (ďalej len „Propapier“) patrí do skupiny Progroup AG (ďalej len „Progroup“). Progroup vyrába a prostredníctvom svojich dcérskych spoločností predáva vlnitú kartonáž a vlnitú lepenku. Sťažovateľ, Smurfit Kappa, patrí k najväčším papierenským podnikom v Európskej únii.

(9) Komisia 2. apríla 2008 schválila (4) regionálnu pomoc pre spoločnosť Propapier na vybudovanie papierenského závodu na výrobu vlnitej kartonáže a pridruženej elektrárne v novosprístupnenej oblasti rozširovania na území existujúcej priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva („Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“) v meste Eisenhüttenstadt v Brandenbursku – táto oblasť bola v tom čase oprávnená na regionálnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ.

(10) Podľa názoru sťažovateľa určité infraštruktúrne projekty (financované zo štátnych prostriedkov) v oblasti rozširovania na území priemyselnej zóny, na ktorom sa nachádza nový závod spoločnosti Propapier, sú určené výhradne pre papierenský závod, a preto ich treba považovať za vyhradenú infraštruktúru a štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti Propapier.

(11) Sťažovateľ v tejto súvislosti uviedol nasledovné infraštruktúrne projekty (pozri odsek 21): výstavba čistiarne odpadových vôd, výstavba parkoviska a novej cesty, ako aj rozširovanie a prehlbovanie kanálu Odra-Spréva.

(12) Sťažovateľ okrem toho tvrdí, že poplatky za využívanie čistiarne odpadových vôd boli stanovené príliš nízko a predstavujú výhodu v prospech spoločnosti Propapier (pozri odsek 22).

2.1. POMOC POSKYTNUTÁ NA VÝSTAVBU ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD A ĎALŠEJ INFRAŠTRUKTÚRY

(13) V júli 2008 poskytlo Brandenbursko na základe zákona o spoločenskej objednávke („Gemeinschaftsausgabe“) z prostriedkov programu na budovanie komunálnej infraštruktúry hospodárskeho charakteru – „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (ďalej len „schéma pomoci GA“ (5)) – priamy príspevok vo výške 33 808 200 EUR (6) na výstavbu čistiarne odpadových vôd v areáli rozširovania na území priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva v meste Eisenhüttenstadt. V tejto súvislosti treba uviesť, že schéma pomoci GA na financovanie výstavby, resp. budovania čistiarní odpadových vôd bola predmetom prípadu štátnej pomoci N 644e/02 (7), v ktorom Komisia v roku 2003 pre programové obdobie rokov 2004 – 2006 skonštatovala, že pomoc poskytnutá v rámci tejto schémy nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ v prospech vlastníka a prevádzkovateľa čistiarne odpadových vôd.

(14) V tomto rozhodnutí z roku 2003 Komisia zastáva názor, že príspevky podľa znenia schémy, ktoré bolo v platnosti od roku 2004 do roku 2006, sa majú považovať za vnútorný prevod štátnych prostriedkov a nepredstavujú štátnu pomoc poskytnutú vlastníkom a prevádzkovateľom, pretože príjemcovia nie sú hospodárskymi subjektmi a pri službe ide o klasickú úlohu služieb vo verejnom záujme, za ktoré zodpovedajú miestne samosprávy. Podľa ustanovení schémy musí v prípade príjemcu vždy ísť o miestny úrad („Gebietskörperschaft“) alebo verejnoprávne združenie pre osobitné úlohy („Zweckverband“), ktoré podliehajú komunálnemu dohľadu. Poskytnutie príspevku je možné iba vtedy, ak neexistuje žiadne personálne ani hospodárske prepojenie medzi príjemcom opatrenia, t. z. čistiarňou odpadových vôd, a užívateľom čistiarne.

(15) Príspevok činil 80 % z celkových oprávnených nákladov vo výške 42 260 340 EUR. Príjemcom príspevku je „Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt“ (ďalej len „TAZV“), medziobecné, resp. medzimestské verejnoprávne združenie, ktoré je poverené dodávkou pitnej vody a čistením odpadových vôd. Združenie TAZV je zároveň vlastníkom a prevádzkovateľom čistiarne odpadových vôd. Združenie uhradilo zvyšných 20 % celkových verejných investičných nákladov.

(16) Príspevok bol poskytnutý za podmienky, že do 15. augusta 2008 budú dokázateľne splnené právne a finančné predpoklady pre príchod hlavného investora (v tomto prípade spoločnosti Propapier). S výstavbou čistiarne sa začalo v októbri 2008 a bola uvedená do prevádzky v marci 2010.

(17) Sťažovateľ zastáva názor, že čistiareň TAZV predstavuje vyhradenú infraštruktúru, pretože spoločnosť Propapier využíva prakticky celú jej kapacitu. Tvrdí, že zariadenie bolo od začiatku projektované ako čistiareň odpadových vôd pre spoločnosť Propapier a bolo nevyhnutnou podmienkou na umiestnenie papierenského závodu v regióne (keďže pri výrobe papiera je potrebné veľké množstvo vody).

(18) Podľa názoru sťažovateľa ide aj v prípade ostatných infraštruktúrnych projektov – výstavby parkoviska vedľa areálu závodu spoločnosti Propapier a novej cesty spájajúcej priemyselnú zónu so spolkovou cestou 112, ako aj v prípade rozširovania/prehlbovania kanálu Odra-Spréva – o infraštruktúrne opatrenia, ktoré slúžia spoločnosti Propapier. V rozhodnutí o začatí konania dospela Komisia k predbežnému záveru, že tieto projekty neposkytujú spoločnosti Propapier selektívnu výhodu, a tak ich nemožno považovať za vyhradenú infraštruktúru. Komisia však napriek tomu vyzvala tretie strany, aby k opatreniam predložili pripomienky.

2.2. ZNÍŽENÉ POPLATKY ZA VYUŽÍVANIE ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD

(19) Ďalší bod sťažnosti v súvislosti s čistiarňou odpadových vôd sa týka toho, že poplatok 0,95 EUR za kubický meter, ktorý spoločnosť Propapier platí za využívanie čistiarne, je nižší ako sadzba, ktorú by si za podobnú službu účtoval súkromný investor.

(20) Výška poplatkov za využívanie vyplýva z príslušného zákona platného pre Brandenbursko („Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg“) (8) (ďalej len „KAG pre Brandenbursko“). Podľa § 6 zákona KAG pre Brandenbursko sa poplatok musí vypočítať tak, aby boli pokryté všetky odôvodnené náklady príslušnej čistiarne odpadových vôd (náklady na vybudovanie, údržbu a opravy, prevádzku, náklady na zamestnancov, ako aj správne poplatky), imputované (hypotetické) úroky a predpokladané odpisy, poplatok ich však zároveň nemôže prevyšovať. Subvencie, ktoré obec dostane z iných štátnych zdrojov (v tomto prípade príspevok vo výške 33,8 mil. EUR zo schémy pomoci GA), sa však pri výpočte imputovaných úrokov z investovaného vlastného kapitálu nesmú (9) brať do úvahy. Podľa názoru sťažovateľa príjemca (združenie TAZV) postupuje subvencie, ktoré TAZV dostalo zo schémy pomoci GA, užívateľom čistiarne odpadových vôd vo forme znížených poplatkov za využívanie čistiarne.

3. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA (10)

(21) Predmetné opatrenia sa klasifikujú ako štátna pomoc v prípade, ak sú splnené nasledovné podmienky: i) opatrenie musí predstavovať štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov; ii) podnik musí v dôsledku opatrenia získať hospodársku výhodu; iii) výhoda musí byť selektívna a iv) opatrenie musí narúšať hospodársku súťaž alebo musí existovať s ním spojené riziko narušenia hospodárskej súťaže a opatrenie musí mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi. O štátnu pomoc ide, ak sú kumulatívne splnené podmienky uvedené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

(22) V rozhodnutí o začatí konania sa nespochybňuje, že všetky opatrenia zahŕňajú využitie štátnych prostriedkov a že môžu potenciálne narúšať hospodársku súťaž na vnútornom trhu.

(23) Komisia v súvislosti s týmito bodmi sťažnosti konštatuje, že je potrebné rozlišovať: 1. údajnú štátnu pomoc poskytnutú združeniu TAZV na výstavbu čistiarne odpadových vôd a 2. údajnú pomoc pre spoločnosť Propapier vo forme znížených poplatkov za využívanie čistiarne odpadových vôd.

(24) V rozhodnutí o začatí konania sa okrem toho skúma, či spoločnosť Propapier v dôsledku i) výstavby čistiarne odpadových vôd; ako aj v dôsledku ostatných infraštruktúrnych projektov v oblasti rozširovania na území priemyselnej zóny, na ktorom sa nachádza areál nového závodu spoločnosti Propapier, konkrétne ii) nového parkoviska; iii) novej cesty; iv) rozšírenia/prehĺbenia kanálu Odra-Spréva; získala selektívnu výhodu alebo či ide o infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier. (11) Vzhľadom na to, že opatrenie možno podľa článku 107 ods. 1 považovať za štátnu pomoc iba vtedy, ak je selektívne (t. j. ak sa v rámci opatrenia s podnikmi, ktoré sa z hľadiska cieľa sledovaného opatrením nachádzajú v podobnom právnom a skutkovom stave, zaobchádza rozličným spôsobom), musela Komisia preskúmať, či spoločnosť Propapier v dôsledku opatrení získala selektívnu výhodu.

(25) Komisia už schválila regionálnu investičnú pomoc pre spoločnosť Propapier. Keďže opatrenia pre ostatné infraštruktúrne projekty sa budú realizovať v oblasti, ktorá je oprávnená na regionálnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ, a tieto opatrenia sú údajne úzko späté s investičným projektom podporeným regionálnou pomocou, resp. sú pre takýto projekt vyhradené, zastávala Komisia predbežný názor, že keby sa opatrenia ukázali ako selektívne v prospech spoločnosti Propapier, opatrenia by tvorili súčasť investičného projektu spoločnosti Propapier, takže by museli spĺňať požiadavky usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 (12) (ďalej len „usmernenia pre regionálnu pomoc“). Komisia vyjadrila pochybnosti v súvislosti so zlučiteľnosťou investičnej pomoci vo forme vyhradenej infraštruktúry, najmä pokiaľ ide o dodržiavanie maximálnej intenzity pomoci a stimulačný účinok.

(26) Podľa usmernení pre regionálnu pomoc smú podniky, ktorým bola poskytnutá investičná pomoc, získať navyše aj prevádzkovú pomoc. Zlučiteľnosť prevádzkovej pomoci však treba následne preskúmať nezávisle od zlučiteľnosti investičnej pomoci, a to na základe kritérií ustanovených v odseku 5 usmernení pre regionálnu pomoc. Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že keby išlo o prevádzkovú pomoc pre spoločnosť Propapier vo forme znížených poplatkov za využívanie čistiarne odpadových vôd, ktorá by nebola zlučiteľná so zásadou investora v trhovom hospodárstve, takáto prevádzková pomoc by sa považovala za nezlučiteľnú s usmerneniami pre regionálnu pomoc a príslušným postupom Komisie pri schvaľovaní prevádzkovej pomoci preto, lebo sídlo príjemcu pomoci sa síce nachádza v regióne, ktorý je možným príjemcom prevádzkovej pomoci, resp. v oblasti, ktorá je oprávnená na regionálnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ, avšak neboli splnené ďalšie dôležité podmienky zlučiteľnosti prevádzkovej pomoci s vnútorným trhom. To znamená, že neexistujú dôkazy o tom, že by prevádzková pomoc bola oprávnená či už z dôvodu jej charakteru, alebo v súvislosti s podporou regionálneho rozvoja, ani o tom, že jej výška bola vzhľadom na znevýhodnenie, ktoré mala eliminovať, primeraná. Prevádzková pomoc navyše nebola časovo ohraničená, ani sa postupne neznižovala. Komisia preto vyjadrila pochybnosti o principiálnej zlučiteľnosti prevádzkovej pomoci vo forme znížených poplatkov s vnútorným trhom.

3.1. PRÍSPEVKY NA INFRAŠTRUKTÚRNE PROJEKTY FINANCOVANÉ Z VEREJNÝCH ZDROJOV (VRÁTANE ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD)

3.1.1. Parkovisko, rozširovanie/prehlbovanie kanálu Odra-Spréva, nová cesta

(27) V rámci predbežného skúmania sa zistilo, že kapacita parkoviska nie je v súlade s tvrdením sťažovateľa a parkovisko sa nenachádza v bezprostrednej blízkosti areálu závodu spoločnosti Propapier. Ďalej sa zistilo, že parkovacie miesta sú prístupné nielen priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva, ale aj verejnosti a slúžia aj ostatným prevádzkam, a že počet parkovacích miest by obci mohol umožniť uzavrieť parkoviská pre nákladné vozidlá na území mesta. Spoločnosť Propapier teda okrem toho buduje vlastné parkovacie miesta, ktoré sú prístupné aj nákladným vozidlám. Komisia tak dospela k názoru, že spoločnosť Propapier vybudovaním parkoviska pravdepodobne nezíska žiadnu selektívnu výhodu.

(28) Pokiaľ ide o novú cestu spájajúcu priemyselnú zónu so spolkovou cestou 112, Komisia skonštatovala, že vybudovaním cesty sa zníži objem dopravy a znečistenie ovzdušia v centre mesta Eisenhüttenstadt, pretože nákladné vozidlá môžu pri ceste do priemyselnej zóny obísť centrum mesta a skráti sa trvanie jazdy do najbližšieho regionálneho centra. Komisia tak dospela k názoru, že vybudovaním novej cesty spoločnosť Propapier pravdepodobne nezískala žiadnu selektívnu výhodu.

(29) Čo sa týka prác na rozširovaní a prehlbovaní kanálu Odra-Spréva, Komisia skonštatovala, že tieto práce sa nepodnikli so zámerom, aby spoločnosť Propapier získala selektívnu výhodu, ale sú súčasťou nevyhnutnej pravidelnej údržby vodných ciest. Komisia tak dospela k názoru, že rozšírením a prehĺbením kanálu Odra-Spréva spoločnosť Propapier pravdepodobne nezískala žiadnu selektívnu výhodu.

(30) V tom čase však Komisia nemohla úplne vylúčiť, že tieto infraštruktúrne opatrenia budú väčším prínosom pre spoločnosť Propapier ako pre iné podniky.

(31) Komisia preto vyzvala tretie strany, aby predložili pripomienky ešte predtým, ako zaujme definitívne stanovisko k existencii štátnej pomoci v súvislosti s týmito opatreniami. Komisia vtedy zároveň vyzvala Nemecko, aby počas formálneho vyšetrovacieho konania poskytlo ďalšie informácie týkajúce sa výstavby parkoviska a novej cesty, ako aj rozširovania/prehlbovania kanálu Odra-Spréva.

3.1.2. Príspevok na výstavbu čistiarne odpadových vôd

(32) Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že ak by sa schéma pomoci N 644e/02 mala medzitým pokladať za pomoc z dôvodu rozvoja vnútorného trhu, mala by sa považovať za existujúcu pomoc pre združenie TAZV.

(33) Komisia však vyjadrila pochybnosti, či čistiareň odpadových vôd predstavuje vyhradenú infraštruktúru. V tejto súvislosti bolo uvedené, že okrem spoločnosti Propapier existujú iba dvaja ďalší užívatelia čistiarne: kanadský dodávateľ fotovoltaiky 5N PV a dodávateľ energie EnBW. Okrem toho nebolo známe, aký podiel na kapacitách čistiarne odpadových vôd týmto dvom užívateľom skutočne prináleží. Na základe informácií dostupných v čase vyšetrovania Komisia nebola schopná posúdiť, či výstavba novej čistiarne odpadových vôd bola potrebná s ohľadom na tieto dva podniky samotné. Jeden z týchto dvoch ďalších užívateľov, konkrétne elektráreň prevádzkovaná spoločnosťou EnBW, sa navyše priamo podieľal na projekte spoločnosti Propapier, pretože elektráreň dodávala elektrickú energiu papierenskému závodu na účely výrobného procesu (13).

(34) Ak spoločnosť Propapier skutočne využíva 90 % kapacity čistiarne odpadových vôd, ako tvrdí sťažovateľ, potom podľa názoru Komisie vzniká otázka, či táto skutočnosť sama osebe predstavuje dostatočný dôkaz, že čistiareň je výhradne alebo aspoň prednostne určená na využívanie spoločnosťou Propapier (a teda je pre Propapier vyhradená). Argument Nemecka, že čistiareň odpadových vôd budú v budúcnosti využívať ďalšie subjekty, bolo preto potrebné bližšie preskúmať.

(35) Okrem toho bolo spomenuté, že treba zohľadniť, aký maximálny počet investorov sa môže usídliť v priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva a aké kapacity čistiarne by títo investori v priemere využívali. V tejto súvislosti bolo Nemecko vyzvané, aby poskytlo podrobné informácie týkajúce sa celkovej koncepcie rozvoja priemyselnej zóny a zvyšných kapacít čistiarne odpadových vôd, ktoré by eventuálnym užívateľom mohli byť pridelené. Nemecko malo okrem toho predložiť ďalšie informácie o technickej uskutočniteľnosti modulárneho prístupu pri budovaní čistiarne odpadových vôd (14).

(36) Ako už bolo uvedené, Komisia zastávala predbežný názor, že pokiaľ by sa ukázalo, že opatrenia pre infraštruktúrne projekty sú selektívne, predstavovali by súčasť investičného projektu spoločnosti Propapier, takže by museli byť splnené podmienky usmernení pre regionálnu pomoc a najmä ustanovenia vzťahujúce sa na maximálnu intenzitu pomoci a stimulačný účinok.

3.2. ZNÍŽENÉ POPLATKY ZA VYUŽÍVANIE ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD

(37) Nemecko takisto ako v prípade opatrenia na výstavbu čistiarne odpadových vôd zaujalo stanovisko, že pokiaľ by poplatok splatný spoločnosťou Propapier zahŕňal prvky pomoci, išlo by o existujúcu pomoc. Podľa názoru Nemecka sa rozhodnutie Komisie vo veci N 644e/02, ktorou bola schválená schéma pomoci GA, vzťahuje aj na nepriame účinky tejto schémy.

(38) Komisia však vo svojom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že rozhodnutie N 644e/02 nezahŕňa možnú pomoc vo forme znížených poplatkov za využívanie čistiarne odpadových vôd a, pokiaľ by sa poplatok klasifikoval ako pomoc, išlo by o novú pomoc.

(39) V rámci posúdenia otázky, či spoločnosť Propapier v dôsledku poplatkov získava hospodársku výhodu, Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či poplatky vyberané združením TAZV odrážajú náklady v plnej výške a či by súkromný investor stanovil poplatky v rovnakej výške.

(40) Komisia zastáva názor, že poplatok splatný spoločnosťou Propapier nepokrýva náklady na čistenie odpadových vôd v plnej výške, keďže samotné Nemecko pripustilo, že tieto poplatky pokrývajú iba 20 % imputovaných úrokov z investovaného vlastného kapitálu, pretože príspevok vo výške 80 %, ktorý obec dostala na výstavbu čistiarne z iných štátnych zdrojov, sa pri výpočte imputovaných úrokov nesmie brať do úvahy. V tejto súvislosti Komisia predbežne skonštatovala, že tak smernica 2000/60/ES (ďalej len „rámcová smernica EÚ o vode“) (15), ako aj zákon KAG pre Brandenbursko predpisujú, že poplatky za využívanie čistiarne odpadových vôd musia pokryť všetky náklady (16). Rozhodnutie o začatí konania okrem toho odkazuje na prípady InfraLeuna (17) a Kimberly-Clark/Scott (18), v ktorých Komisia zastávala názor, že poplatky vo výške celých nákladov zodpovedajú nákladom, ktoré podnik musí znášať za normálnych okolností.

(41) Sťažovateľ tvrdil, že pri zisťovaní výhody sa mala navzájom porovnať výška poplatkov, ktoré spoločnosť Propapier skutočne zaplatila, a výška poplatkov, ktoré by si na mieste združenia TAZV účtoval súkromný investor.

(42) Nemecko navrhlo porovnanie poplatkov zaplatených spoločnosťou Propapier s priemernými sadzbami udávanými v odvetví a uviedlo štúdiu, podľa ktorej sa priemerná sadzba pohybuje od 0,24 EUR do 1 EUR za kubický meter (19).

(43) Komisia v rozhodnutí o začatí konania skonštatovala, že v predmetnom prípade podľa všetkého možno uplatniť zásadu hypotetického súkromného investora. Vyjadrila však pochybnosti, či použitie takejto referenčnej hodnoty umožní vylúčiť existenciu štátnej pomoci, najmä ak sú údaje zjavne skreslené. Aj keby uvedené poplatky iných obcí odrážali náklady v ich plnej výške, je zrejmé, že rozličné sadzby vyplývajú z rozličných miestnych podmienok a okolností, ktoré by v prípade súkromného investora odôvodňovali rozličné výšky sadzieb. Z tohto dôvodu Komisia v rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či možno existenciu výhody spoločnosti Propapier vylúčiť na základe takýchto údajov.

(44) Ako sa uvádza v odôvodnení 26, za predpokladu, že opatrenie skutočne predstavuje novú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, má Komisia pochybnosti o jeho zlučiteľnosti s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ. Ak by sa ukázalo, že poplatok predstavuje regionálnu prevádzkovú pomoc, potom by jestvovali pochybnosti o jeho zlučiteľnosti s vnútorným trhom, pretože táto pomoc nie je ani časovo obmedzená ani sa postupne neznižuje, a ani nie je zameraná na elimináciu (nepreukázaného) znevýhodnenia regiónu.

4. PRIPOMIENKY NEMECKA A PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA

4.1. IDE V PRÍPADE INFRAŠTRUKTÚRNYCH PROJEKTOV FINANCOVANÝCH Z VEREJNÝCH PROSTRIEDKOV O INFRAŠTRUKTÚRU VYHRADENÚ PRE SPOLOČNOSŤ PROPAPIER?

4.1.1. Parkovisko

Pripomienky sťažovateľa

(45) Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania nepotvrdila počet parkovacích miest, ktorý uviedol sťažovateľ. Podľa vyjadrenia sťažovateľa pochádzajú poskytnuté údaje (parkovacie miesta pre 186 osobných vozidiel a 71 nákladných vozidiel) z predbežného plánu rozvoja zadaného mestom Eisenhüttenstadt.

(46) Podľa vyjadrenia sťažovateľa sa v pôvodných stavebných plánoch spoločnosti Propapier nerátalo s výstavbu súkromného parkoviska a aj keby spoločnosť Propapier vybudovala vlastné parkovisko, tak by z takzvaného verejného parkoviska mala úžitok v prvom rade spoločnosť Propapier: dopravná značka vyznačuje parkovacie miesta pre nákladné vozidlá určené pre elektráreň a papierenský závod. Parkovisko sa navyše nachádza v bezprostrednej blízkosti areálu závodu spoločnosti Propapier (rozprestiera sa až po hranice papierenského závodu a hraničí s elektrárňou, ktorá bola spočiatku súčasťou projektu spoločnosti Propapier). Parkovisko neponúka odpočívadlá, ktoré by sa v prípade takéhoto verejného parkoviska spravidla dali očakávať.

(47) Sťažovateľ tvrdí, že poloha parkoviska je nevýhodná a príliš odľahlá na to, aby parkovisko mohli využívať aj ostatné hospodárske subjekty pôsobiace na území mesta a aby vďaka nemu mesto mohlo uzatvoriť parkovacie miesta pre nákladné vozidlá v centre mesta.

Pripomienky Nemecka

(48) Podľa vyjadrenia Nemecka spoločnosť Propapier vďaka parkovisku nezíska žiadnu selektívnu výhodu. Parkovisko je verejne prístupné a neslúži iba priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva. Spoločnosť Propapier okrem toho disponuje vlastnými parkovacími miestami (213 pre osobné vozidlá a 27 pre nákladné vozidlá) a už bolo udelené stavebné povolenie pre ďalšie parkovacie miesta určené pre 120 osobných vozidiel.

(49) Nemecko nesúhlasí s vysloveným názorom sťažovateľa, že z parkoviska bude mať úžitok v prvom rade spoločnosť Propapier a že poloha parkoviska je nevýhodná a príliš odľahlá na to, aby parkovisko mohli využívať aj ostatné prevádzky v meste Eisenhüttenstadt.

(50) Podľa Nemecka mala dopravná značka vyznačujúca parkovacie státia pre nákladné vozidlá určené pre elektráreň, o ktorej sa zmieňuje sťažovateľ, prechodný charakter a vzťahovala sa na stavebné práce v elektrárni. Tieto práce boli ukončené koncom marca 2011. Príjazd na parkovisko je vyznačený na novej ceste a toto značenie sa nevzťahuje na konkrétny podnik ani zariadenie.

4.1.2. Cesta

Pripomienky sťažovateľa

(51) Sťažovateľ namieta proti vyhláseniu Nemecka, podľa ktorého má nová cesta spájať priemyselnú zónu so spolkovou cestou B-112. Podľa vyjadrenia sťažovateľa táto cesta končí niekoľko metrov za papierenským závodom a nezdá sa, že by mala byť vedená ďalej; keby aj napriek tomu mala byť v budúcnosti dobudovaná, neslúžila by iným podnikom, pretože v oblasti možného predĺženia sa nenachádza žiadny podnik.

(52) Sťažovateľ preto zastáva názor, že parkovisko a cesta poskytujú spoločnosti Propapier selektívnu výhodu a sú vyhradené na využívanie spoločnosťou Propapier.

Pripomienky Nemecka

(53) Podľa vyjadrenia Nemecka bude nová cesta spájať aktuálnu priemyselnú zónu pri kanáli Odra-Spréva a oblasti jej rozširovania na severe so spolkovou cestou B 112. Cesta zníži objem dopravy a znečistenie ovzdušia v centre mesta Eisenhüttenstadt, pretože nákladným vozidlám umožní obísť centrum mesta a pre dopravu spojenú s priemyslom a obchodom skráti trvanie jazdy do Frankfurtu (nad Odrou) najmenej o jednu tretinu. Cesta je súčasťou všeobecného rozvoja priemyselnej zóny plánovanej už v roku 1993 a podnikom vo Frankfurte ponúka lepší prístup k vnútrozemskému prístavu mesta Eisenhüttenstadt. Nemecko tvrdí, že cesta bola plánovaná už v programe vlády spolkovej republiky („Oder-Programm“).

(54) Cesta ponúka ďalšie možnosti rozvoja pre priemyselnú zónu ArcelorMittal a ďalšie priemyselné zóny. Cesta bola budovaná v dvoch krokoch: po istom oneskorení spôsobenom technickými komplikáciami bol posledný úsek dokončený v roku 2013.

4.1.3. Rozširovanie/prehlbovanie kanálu Odra-Spréva

(55) Mesto Eisenhüttenstadt v roku 2008 rozširovalo priemyselnú zónu pri kanáli Odra-Spréva, aby pritiahlo nové podniky. Podľa vyjadrenia Nemecka sa práce na rozširovaní a prehlbovaní kanálu Odra-Spréva uskutočňujú v rámci nevyhnutnej pravidelnej údržby vodnej cesty, ktorá je súčasťou transeurópskych sietí (TEN). Od roku 2003 sa po celej dĺžke kanála budujú plavebné komory (v súčasnosti plavebná komora Kersdorf, novostavba plavebnej komory Fürstenwalde bola odložená). Nemecko uvádza, že neexistuje žiadna súvislosť s usídlením spoločnosti Propapier a spoločnosť Propapier nezíska žiadnu selektívnu výhodu.

4.1.4. Ide v prípade čistiarne odpadových vôd o infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier?

Pripomienky sťažovateľa

(56) Sťažovateľ tvrdí, že pomoc nemohla spadať pod schému pomoci, ktorá podľa rozhodnutia vo veci N 644e/02 pomoc nepredstavuje, pretože platnosť uvedenej schémy pomoci uplynula na konci roka 2006, a schéma pomoci tak v čase poskytnutia investičnej pomoci na vybudovanie čistiarne odpadových vôd združenia TAZV nebola v platnosti.

(57) Sťažovateľ ďalej tvrdí, že schému pomoci nemožno uplatniť taktiež preto, lebo čistiareň odpadových vôd neposkytuje verejnú službu, ale bola vybudovaná výhradne na to, aby ju prednostne využívala spoločnosť Propapier.

(58) Podľa sťažovateľa má papierenský priemysel – aj v Nemecku – spravidla vlastné čistiarne odpadových vôd pre recyklačné papierenské závody, takže argument Nemecka, že podniky majú povinnosť pripojiť sa na verejný kanalizačný systém, neobstojí.

(59) Podľa vyjadrenia sťažovateľa čistiareň odpadových vôd nie je súčasťou ucelenej koncepcie plánu rozvoja priemyselnej zóny, ktorá zahŕňa všetkých potenciálnych investorov, ale bola vypracovaná a predstavená už v roku 2007 súčasne s papierenským závodom spoločnosti Propapier a elektrárňou. Návrh rozhodnutia mesta Eisenhüttenstadt zo 7. novembra 2007 o rozvoji priemyselnej zóny sa vzťahuje iba na dvoch z troch investorov. Sťažovateľ tvrdí, že mesto Eisenhüttenstadt propaguje priemyselnú zónu až od roku 2010, a naznačuje, že mesto začalo hľadať ďalších investorov až po sťažnosti spoločnosti Smurfit Kappa.

(60) Podľa názoru sťažovateľa zo špecifických stavebných znakov jednoznačne vyplýva, že čistiareň TAZV bola osobitne prispôsobená potrebám spoločnosti Propapier. Technické charakteristiky čistiarní odpadových vôd sú podľa neho vyslovene príznačné pre konkrétne odvetvie. Čistiarne odpadových vôd pre recyklačné papierenské závody spravidla zahŕňajú anaeróbny a aeróbny stupeň čistenia, zatiaľ čo bežné komunálne kanalizačné systémy majú často iba aeróbny stupeň čistenia. Skutočnosť, že čistiareň odpadových vôd združenia TAZV má oba stupne čistenia, predstavuje ďalší argument v prospech tvrdenia, že čistiareň neslúži verejnému záujmu, ale predstavuje infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier.

(61) Podľa mienky sťažovateľa je mimoriadne nepravdepodobné, že by sa pri plánovaní čistiarne zohľadňovali a plnili iné kapacitné potreby ako potreby papierenského závodu spoločnosti Propapier (a pridruženej elektrárne, ktorá je v súčasnosti vo vlastníctve spoločnosti EnBW). Sťažovateľ argumentuje tým, že spoločnosť EnBW nie je nezávislým užívateľom, pretože investícia do elektrárne bola úzko spätá s projektom papierenského závodu a bez závodu spoločnosti Propapier by nejestvovala.

(62) Sťažovateľ podotýka, že ďalší investor usídlený v priemyselnej zóne, spoločnosť 5N PV, využíva iba nepatrný percentuálny podiel dostupných kapacít čistiarne odpadových vôd združenia TAZV a jeho potreby v oblasti čistenia odpadových vôd mohli byť uspokojené prostredníctvom už existujúcej čistiarne odpadových vôd. Keďže spoločnosť 5N PV začala svoj podnik prevádzkovať už v máji 2008, t. z. dva roky pred uvedením novej čistiarne TAZV do prevádzky, zo začiatku túto existujúcu čistiareň odpadových vôd aj využívala.

(63) Sťažovateľ uvádza, že neexistujú žiadne prognózy pre možné očakávané potreby potenciálnych ďalších investorov v oblasti čistenia odpadových vôd a neboli poskytnuté žiadne informácie o tom, či a kedy by tieto dodatočné kapacity mohli byť dostupné. Momentálne však v každom prípade nie sú dostupné takmer žiadne voľné kapacity. Sťažovateľ sa okrem toho zmieňuje o novinovom článku (vydanie novín „Märkische Oderzeitung“ z 3. februára 2011), ktorý informuje o technickej poruche v aktivačnej nádrži a konštatuje, že všetky dostupné nádrže boli potrebné pre vtedajších užívateľov z oblasti priemyslu.

(64) Podľa mienky sťažovateľa Nemecko implicitne potvrdilo, že čistiareň odpadových vôd nebude využívať žiadny ďalší podnik, keď skonštatovalo, že poplatky sú v prípade novej čistiarne združenia TAZV nižšie ako poplatky za využívanie existujúcej čistiarne preto, lebo v prípade novej čistiarne nie je potrebný drahý kanalizačný systém medzi jednotlivými užívateľmi (a tým potvrdilo, že v budúcnosti nepribudnú ďalší užívatelia).

(65) Podľa sťažovateľa z údajov združenia TAZV vyplýva, že spoločnosť Propapier využíva minimálne 90 % dennej kapacity čistiarne.

(66) Sťažovateľ uvádza, že modulárny spôsob výstavby čistiarne odpadových vôd má čisto teoretický charakter a nemá za následok úspory z rozsahu, pretože druhý modul by stál 80 % až 90 % ceny prvého modulu. Porovnateľne vysoké náklady na pridanie ďalších modulov hovoria v prospech tvrdenia, že z počiatočnej investície vo výške 42 mil. EUR má ako zo selektívneho opatrenia úžitok v prvom rade spoločnosť Propapier.

(67) Podľa vyjadrenia sťažovateľa vďaka tomu, že sa nová čistiareň združenia TAZV nachádza v bezprostrednej blízkosti podniku spoločnosti Propapier vedľa elektrárne a papierenského závodu, môže spoločnosť Propapier využívať bioplyn, ktorý vzniká pri anaeróbnom čistení jej vlastných odpadových vôd.

(68) Na základe vyššie uvedeného dospel sťažovateľ k názoru, že čistiareň združenia TAZV predstavuje infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier a že verejné financovanie výstavby čistiarne odpadových vôd predstavuje investičnú pomoc poskytnutú spoločnosti Propapier. Podľa mienky sťažovateľa mala preto Komisia prešetriť, či toto opatrenie v spojení s regionálnou investičnou pomocou poskytnutou pre papierenský závod spoločnosti Propapier (prípad štátnej pomoci SA.23827) spĺňa všetky podmienky usmernení pre regionálnu pomoc.

Pripomienky Nemecka

(69) Opatrenia poskytnuté v rámci nesubvenčnej schémy N 644e/02 nepredstavujú pomoc.

Verejná infraštruktúra je všetkým k dispozícii za rovnakých podmienok

(70) Nemecko tvrdí, že čistiareň odpadových vôd nie je vyhradená pre spoločnosť Propapier. Nejde o verejnú infraštruktúru, ktorá spadá do oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia a slúži na ochranu obyvateľstva pred chorobami. Všetky podniky, ktoré v súčasnosti pôsobia alebo v budúcnosti budú pôsobiť v priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva, majú právo pripojiť sa na verejnú čistiareň odpadových vôd a za rovnakých podmienok ju využívať. Poplatky sa počítajú podľa tých istých zásad ustanovených právnymi predpismi. Čistenie odpadových vôd spadá v Nemecku do pôsobnosti obcí, pričom pripojenie na čistiareň a jej využívanie je povinné. Užívatelia nemajú možnosť rozhodnúť sa pre iného poskytovateľa služby ako je obec.

(71) Nemecko odmieta tvrdenie sťažovateľa, že papierenské závody majú spravidla svoje vlastné čistiarne odpadových vôd a nie sú povinné pripojiť sa na komunálne kanalizačné systémy, a konštatuje, že spoločnosť Propapier má zákonnú povinnosť (20) pripojiť sa na čistiareň združenia TAZV a využívať ju. Výnimky z tejto povinnosti sú veľmi obmedzené (iba v prípade, ak by pripojenie nebolo možné alebo reálne). Všeobecne dostupné údaje o čistení odpadových vôd papierenských podnikov sú k dispozícii iba v obmedzenom rozsahu, avšak tieto údaje ukazujú, že na komunálne čistiarne odpadových vôd je pripojený veľký počet papierenských závodov.

Infraštruktúra nebola vybudovaná výhradne pre spoločnosť Propapier

(72) Nemecko nesúhlasí s vyjadrením sťažovateľa, že čistiareň združenia TAZV bola prispôsobená technickým potrebám spoločnosti Propapier. Dvojstupňové čistenie odpadových vôd nie je charakteristické iba pre papierenský priemysel, ale je obvyklé v mnohých odvetviach a dvojstupňové čistenie odpadových vôd uskutočňujú viaceré komunálne čistiarne odpadových vôd. Technické charakteristiky čistiarne odpadových vôd združenia TAZV (dvojstupňový biologický proces) vychádzajú z aktuálneho technického štandardu pri zohľadnení skutočnosti, že podstatná časť odpadových vôd bude silne znečistená. Nemecko pripúšťa, že komunálne čistiarne odpadových vôd, v ktorých sa čistia výlučne odpadové vody zo sanitárnych zariadení alebo ľahko znečistená voda, spravidla nemajú osobitný stupeň predúpravy, avšak zdôrazňuje, že dvojstupňové čistenie je obvyklé v prípade čistiarní, ktoré musia upravovať odpadové vody z priemyselných prevádzok. Nemecko predložilo zoznam 18 papierenských závodov v Nemecku, ktoré vyrábajú recyklovaný papier a sú pripojené na komunálne čistiarne odpadových vôd, a konštatuje, že v papierenskom odvetví sa využívajú oba typy komunálnych čistiarní odpadových vôd (jednostupňové aj dvojstupňové).

(73) Podľa vyjadrenia Nemecka tvorí čistiareň odpadových vôd súčasť balíka všeobecných infraštruktúrnych opatrení uskutočnených v záujme rozvoja priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva. Žiadne z týchto opatrení nebolo vyhradené pre jediný podnik. Spoločnosť Propapier ani potenciálni užívatelia nemôžu o výstavbe čistiarne odpadových vôd, pripojení na čistiareň a využívaní čistiarne rozhodovať podľa vlastného uváženia.

(74) Nemecko odmieta tvrdenie, že čistiareň odpadových vôd združenia TAZV bola vybudovaná výhradne pre spoločnosť Propapier. Príslušné orgány vyhlasujú, že výstavba bola plánovaná už v rámci iných potenciálnych investícií v rokoch 2004 – 2006, teda dávno pred príchodom spoločnosti Propapier.

(75) Nemecko uvádza, že dostupná kapacita infraštruktúry na čistenie odpadových vôd mimo priemyselnej zóny je obmedzená a dostupná zvyšková kapacita by postačovala iba na pokrytie potrieb jedného dodatočného (menšieho) investora. Nemecko potvrdzuje, že spoločnosť 5N PV bola spočiatku pripojená na existujúcu čistiareň odpadových vôd.

(76) Skutočnosť, že príchod spoločnosti Propapier bol podnetom na začatie výstavby dlho plánovanej čistiarne odpadových vôd, nemožno podľa Nemecka vykladať ako selektívnu výhodu pre spoločnosť Propapier. Nemecko sa odvoláva na návrhy generálneho advokáta van Grevena, ktorý vo veci C-255/91 (Matra/Komisia) (21) potvrdil, že je nevyhnutné, aby infraštruktúru v počiatočnom období využíval najmä prvý podnik, ktorý sa v novovybudovanej priemyselnej zóne usídli. Toto sa však zmení, keď bude rozvoj regiónu prebiehať podľa očakávaní.

(77) Nemecko vyhlasuje, že všetky tri podniky, ktoré sú v súčasnosti usídlené v priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva, t. z. Propapier, 5N PV a elektráreň spoločnosti EnBW, sú pripojené na čistiareň odpadových vôd a využívajú ju. Nemecko okrem toho vysvetľuje, že v rozličných časových okamihoch prichádzal do úvahy príchod ďalších podnikov (jedno alebo dve zariadenia na výrobu alternatívnych palív, závod na výrobu fotovoltaického skla, investičné ponuky, ktoré boli predložené viacerým investorom z rozličných odvetví, a obhliadka lokality viacerými potenciálnymi investormi), avšak ďalší rozvoj priemyselnej zóny, predovšetkým vzhľadom na krízu, ktorá mimoriadne silne postihla znevýhodnené oblasti, si bude vyžadovať čas.

Súčasná kapacita

(78) Nemecko odmieta vyhlásenia sťažovateľa, podľa ktorých Nemecko neuviedlo kapacitu v oblasti čistenia odpadových vôd pre užívateľov čistiarne združenia TAZV, spoločnosť Propapier využíva najmenej 90 % dostupnej kapacity a nie sú dostupné žiadne voľné kapacity.

(79) Podľa Nemecka má čistiareň odpadových vôd združenia TAZV vo svojom súčasnom usporiadaní voľné kapacity pre potenciálnych nových investorov. Traja súčasní užívatelia využívajú spolu kapacitu [< 500] (22) m3/h, zatiaľ čo maximálna kapacita čistiarne združenia TAZV je 638 m3/h. Celkové kapacitné vyťaženie sa tak pohybuje v intervale približne [60 – 80] %, a k dispozícii sú voľné kapacity cca [150 – 250] m3/h. Priemerná kapacita využívaná spoločnosťou Propapier je [300 – 500] m3/h, maximálna hodnota sa pohybuje v intervale [400 – 500] m3/h. Spoločnosť Propapier tak v priemere využíva [< 70] % a najviac [< 70] % celkovej kapacity čistiarne združenia TAZV.

Modulárny spôsob výstavby čistiarne združenia TAZV

(80) Nemecko tvrdí, že čistiareň združenia TAZV bola od začiatku projektovaná so zámerom jej modulárneho rozširovania v priebehu postupného rozvoja priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva. Modulárne projektovanie čistiarne vzišlo zo stručnej špecifikácie združenia TAZV z roku 2007, v ktorom sa hovorí o možnom silnom znečistení vôd pochádzajúcich z papierenského priemyslu, výroby bioetanolu a ďalších priemyselných odvetví.

(81) Nemecko uvádza, že hlavné časti stavby čistiarne sú už v aktuálnej etape výstavby dimenzované na maximálnu kapacitu po možnom rozšírení. Nominálna šírka odtokového potrubia s dĺžkou 5 km, ktoré vedie z čistiarne odpadových vôd do Odry, je tak napríklad trojnásobná v porovnaní so šírkou, ktorá by bola potrebná v súčasnej etape výstavby (daný rozmer dokáže pojať objem 1 945 m3/h, zatiaľ čo súčasný maximálny odtok má hodnotu iba 638 m3/h), a združenie TAZV má na základe predkupného práva možnosť rozšíriť plochu čistiarne odpadových vôd o priľahlý pozemok s rozlohou 3,3 ha. Potenciálni užívatelia by po takomto modulárnom rozšírení mali rovnoprávne postavenie, čo sa týka prístupu k čistiarni odpadových vôd.

(82) Nemecko preto tvrdí, že momentálny vysoký podiel spoločnosti Propapier na celkovej kapacite čistiarne odpadových vôd nezakladá selektívnu výhodu, ale ide iba o momentálny stav, pretože infraštruktúra bola dimenzovaná tak, aby – prostredníctvom modulárneho rozširovania – dokázala za rovnakých podmienok pojať ďalších užívateľov. Tento proces si bude vyžadovať čas, pretože čistiareň odpadových vôd tvorí súčasť ucelenej koncepcie plánu rozvoja regiónu, ktorá zahŕňa viaceré oblasti rozširovania v rozličných etapách rozvoja. Súčasná situácia s tromi usídlenými investormi predstavuje prechodné štádium rozvoja priemyselných zón v tomto regióne, ktorý prebieha od roku 1994. Ďalší investori majú k dispozícii približne polovicu priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva (35 ha). Nemecko v roku 2011 odhadlo, že táto plocha bude do 5 rokov obsadená, a dodáva, že bude možné ešte ďalšie rozširovanie v ďalších zónach na severovýchode („Nordost“, 40 ha) a na severe („Nord“, 160 ha).

(83) Nemecko odmieta názor sťažovateľa, že modulárny spôsob výstavby čistiarne združenia TAZV nepovedie k úsporám z rozsahu. Nemecké orgány uvádzajú, že modulárne rozširovanie čistiarne združenia TAZV je realizovateľné v troch etapách, a to pri podstatne nižších nákladoch na každý ďalší kubický meter (m3) kapacity ako v prípade počiatočnej investície: — 1. etapa (zvýšenie kapacity o 33 %, dodatočný objem odpadových vôd 213 m3) je realizovateľná v priebehu niekoľkých mesiacov a stála by 1,2 až 1,5 mil. EUR pri dodatočnej ploche priemyselnej zóny cca 19 ha, — 2. etapa (zvýšenie kapacity o 69 %, dodatočný objem odpadových vôd 426 m3) je realizovateľná v priebehu niekoľkých mesiacov a stála by 5,3 až 5,6 mil. EUR pri dodatočnej ploche priemyselnej zóny cca 38 ha, — 3. etapa (rozšírenie na priľahlé pozemky, zvýšenie kapacity o 100 %, dodatočný objem odpadových vôd 638 m3) by stála 17 až 18 mil. EUR pri dodatočnej ploche priemyselnej zóny cca 57 ha. Zvýšenie kapacity o 100 % by si vyžadovalo uplatnenie predkupného práva na susedný pozemok a stálo by do 18 mil. EUR.

(84) Nemecko argumentuje tým, že modulárny spôsob výstavby čistiarne odpadových vôd zodpovedá zásade hospodárneho a úsporného využívania prostriedkov a treba ho vnímať v súvislosti s predimenzovanými čistiarňami odpadových vôd v nových spolkových krajinách. Sankcionovanie takéhoto modulárneho dimenzovania ako selektívneho zvýhodňovania by prakticky viedlo k tomu, že infraštruktúry budú už vopred nehospodárne predimenzované. Poplatky by navyše nepokryli náklady na takéto predimenzované stavby.

(85) Vyhodnotenie terajších limitov čistiarne ako selektívnej výhody by pôsobilo ako stimul na nehospodárne predimenzovanie infraštruktúry.

(86) Podľa mienky Nemecka je novinový článok uvádzaný sťažovateľom (pozri odôvodnenie 63) irelevantný. Podľa orgánov by výstavba dodatočnej nevyužívanej nádrže len na účely nepredvídaných technických udalostí odporovala predpisom úsporného a hospodárneho plánovania uloženým v rámci spoločenskej objednávky („Gemeinschaftsaufgabe“).

(87) Podľa vyjadrenia sťažovateľa platia užívatelia novej čistiarne združenia TAZV nižšie poplatky ako užívatelia existujúcej komunálnej čistiarne, pretože v prípade novej čistiarne nie je potrebný rozsiahly potrubný systém, ktorý by navzájom spájal všetkých užívateľov. Nemecko odmieta záver sťažovateľa, že z tohto dôvodu na novú čistiareň nemožno pripojiť ďalších užívateľov. Podľa vyjadrenia Nemecka na ňu možno bez problémov pripojiť ďalších priemyselných užívateľov, pričom kapacitné obmedzenie je podmienené v prvom rade veľkosťou potrubia, ktoré upravovanú vodu odvádza do Odry.

(88) Nemecko odmieta tvrdenie sťažovateľa, že spoločnosť Propapier môže využívať bioplyn vyrábaný čistiarňou združenia TAZV. Užívatelia čistiarne odpadových vôd nemajú možnosť využívať tento bioplyn. Združenie TAZV využíva bioplyn vo svojej vlastnej elektrárni s výkonom 3 MW.

(89) Nemecko odmieta tvrdenie, že ďalších potenciálnych investorov pre priemyselnú zónu začalo hľadať až po sťažnosti spoločnosti Smurfit Kappa. Už v roku 1998 poverilo mesto Eisenhüttenstadt spoločnosť Investor Center Ostbrandenburg úlohou zaistiť ekonomické využite priemyselných a obchodných priestorov, okrem iného aj v priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva. Od roku 1995 existovali plánovacie podklady pre priemyselnú zónu pri kanáli Odra-Spréva.

(90) Nemecko dospelo k záveru, že čistiareň združenia TAZV nepredstavuje infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier.

(91) Nemecko ďalej dospelo k záveru, že infraštruktúrne opatrenia v rozšírenej priemyselnej zóne pri kanáli Odra-Spréva (výstavba a sprístupnenie čistiarne odpadových vôd a ostatné stavebné opatrenia – parkovisko, cesta, rozširovanie/prehlbovanie kanála) predstavujú všeobecné rozvojové opatrenia, ktoré neposkytli spoločnosti Propapier žiadnu selektívnu výhodu a nie sú vyhradené na využívanie spoločnosťou Propapier. Podľa vyjadrenia Nemecka vyplýva skutočnosť, že infraštruktúru v súčasnosti využíva iba malý počet prvotne usídlených podnikov, zo samotnej podstaty perspektívy rozvoja a predstavuje iba prechodné štádium.

4.2. ZÍSKAVA SPOLOČNOSŤ PROPAPIER VÝHODU V DÔSLEDKU ZNÍŽENÝCH POPLATKOV ZA VYUŽÍVANIE ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD?

Pripomienky sťažovateľa

(92) Sťažovateľ súhlasí so stanoviskom Komisie vyjadrenom v rozhodnutí o začatí konania (pozri odôvodnenie 63 rozhodnutia o začatí konania a odôvodnenie 38 tohto rozhodnutia), že rozhodnutie vo veci N 644e/02 nezahŕňa poplatky za využívanie čistiarne odpadových vôd. Z tohto dôvodu by poplatky mali odrážať celkové náklady za využívanie čistiarne. Skutočnosť, že výpočet poplatkov vychádza zo zákona KAG, neopodstatňuje nižšie poplatky a z toho vyplývajúcu výhodu pre spoločnosť Propapier.

(93) Sťažovateľ argumentuje tým, že čistiareň odpadových vôd neposkytuje verejnú službu, ale bola vybudovaná výhradne na to, aby ju prednostne využívala spoločnosť Propapier.

(94) Podľa sťažovateľa všetky tri metódy navrhnuté Komisiou v rozhodnutí o začatí konania (metóda účtovania nákladov v plnej výške, cena od súkromného poskytovateľa služby a referenčná cena) ukazujú, že spoločnosť Propapier v dôsledku vyberaných poplatkov získava výhodu.

Metóda účtovania nákladov v plnej výške

(95) Sťažovateľ okrem toho argumentuje tým, že v prospech účtovania nákladov v plnej výške hovorí nielen článok 9 rámcovej smernice EÚ o vode, ale aj skutočnosť, že väčšina recyklačných papierenských závodov disponuje vlastnou čistiarňou odpadových vôd. Poplatok, ktorý uhrádza spoločnosť Propapier, kryje iba 20 % imputovaných úrokov z investovaného vlastného kapitálu a nezohľadňuje ten podiel vlastného kapitálu, ktorý zodpovedá 80-percentnému verejnému príspevku určenému na výstavbu čistiarne odpadových vôd.

Cena od súkromného poskytovateľa služby („skúška hypotetickým súkromným investorom“)

(96) Podľa vyjadrenia sťažovateľa chce súkromník alebo vlastník papierenského závodu pokryť prinajmenšom všetky náklady, a tak táto metóda zodpovedá vyššie uvedenej metóde účtovania nákladov v plnej výške.

Referenčná cena

(97) Sťažovateľ súhlasí s názorom vyjadreným v rozhodnutí Komisie o začatí konania, že na základe metódy porovnania s referenčnými cenami existenciu pomoci pravdepodobne nemožno vylúčiť. Porovnanie papierenských závodov, ktoré využívajú komunálne kanalizačné systémy, samo osebe nie je reprezentatívne, pretože väčšina papierenských závodov má vlastnú čistiareň odpadových vôd.

(98) Sťažovateľ tvrdí, že Nemecko predložilo iba veľmi selektívne informácie o poplatkoch, ktoré za využívanie čistiarne odpadových vôd platia iné papierenské závody (štúdiu, porovnanie sadzieb v priemyselnej zóne Spreetal/Schwarze Pumpe a staré rozhodnutie z roku 1990), a že tieto príklady nemôžu slúžiť ako východisko pre výpočet referenčnej ceny okrem iného preto, lebo poplatky závisia od príspevkov a investičných nákladov a právne predpisy v jednotlivých regiónoch sa môžu líšiť. Sťažovateľ uvádza porovnanie s vlastným závodom, ktorý využíva komunálny kanalizačný systém v (dôverná informácia), a tiež výpočet, podľa ktorého by spoločnosť Propapier pri zohľadnení stavebnej investície vo výške 42 mil. EUR (podobne ako v meste Eisenhüttenstadt) musela platiť 4 EUR/m3, čo značne prevyšuje poplatok, ktorý v súčasnosti platí spoločnosť Propapier.

(99) Sťažovateľ tvrdí, že článok uvádzaný Nemeckom bol zverejnený v roku 2004 a vychádzal zo štúdie zverejnenej v roku 2002, ktorá sa opierala o údaje z rokov 2000/2001. Sťažovateľ sa tu odvoláva na prílohu 6 vyhlásenia Nemecka z 30. januára 2009, ktoré zahŕňalo článok z online spravodajského zdroja „Das Papier 2004-T174“ (23). Podľa vyjadrenia sťažovateľa zahŕňa štúdia iba sedem anonymných papierenských závodov a nie je zrejmé, či tieto závody prevádzkujú vlastnú čistiareň odpadových vôd alebo sú pripojené na komunálny systém a či zohľadňované náklady nezahŕňali iba prevádzkové náklady (bez zohľadnenia kapitálových nákladov a iných ako prevádzkových nákladov). Ak štúdia porovnávala papierenské závody s vlastnou čistiarňou odpadových vôd, mali sa brať do úvahy aj kapitálové náklady.

Pripomienky Nemecka

(100) Nemecko naďalej zastáva názor, že možná výhoda, ktorá by mala vyvstať na základe poplatkov vyberaných za využívanie čistiarne združenia TAZV, nepredstavuje štátnu pomoc, pretože rozhodnutie Komisie vo veci N 644e/02 podľa názoru Nemecka zahŕňa aj nepriame dôsledky schémy pomoci GA, t. z. poplatky. Nemecko ďalej argumentuje tým, že opatrenie, ktoré podľa rozhodnutia vo veci N 644e/02 nemá charakter pomoci, nemôže predstavovať štátnu pomoc na úrovni užívateľa. Podľa názoru Nemecka zmenila Komisia svoje stanovisko v súvislosti s otázkou, či možno pomoc poskytnutú prevádzkovateľovi infraštruktúry postúpiť užívateľovi infraštruktúry, až po rozsudku súdu v právnej veci Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).

(101) Nemecko pripúšťa, že rozhodnutiu vo veci N 644e/02 v čase poskytnutia investičnej pomoci združeniu TAZV uplynula platnosť. Nemecké orgány však zdôrazňujú, že príslušný právny predpis, z ktorého vychádzalo rozhodnutie vo veci N 644e/02, sa zhoduje s právnym predpisom, na základe ktorého bolo združeniu TAZV poskytnuté opatrenie. Právny základ bol iba aktualizovaný, jeho obsah však zostal nezmenený. Nemecko preto tvrdí, že samotná aktualizácia právneho základu nemá automaticky za následok zaradenie opatrenia do kategórie štátnej pomoci.

(102) Nemecko zdôrazňuje, že výpočet nákladov bol stanovený transparentne a v súlade s právnymi predpismi.

Žiadna hospodárska výhoda pre spoločnosť Propapier

(103) Nemecko k trom uvedeným možnostiam zaujíma stanovisko, podľa ktorého by sa mal poplatok vypočítať pre podnik, ktorý využíva služby čistiarne odpadových vôd (odôvodnenie 68 rozhodnutia o začatí konania): na základe metódy účtovania nákladov v plnej výške, ceny od súkromného poskytovateľa služby, referenčnej ceny.

Pri použití metódy účtovania nákladov v plnej výške je výsledkom neexistencia výhody

(104) Nemecko nesúhlasí s názorom, že poplatok uhrádzaný spoločnosťou Propapier nepokrýva náklady v plnej výške. Výpočet nákladov je stanovený právnymi predpismi (a mal by z princípu pokrývať náklady s výnimkou skutočnosti, že pri výpočte imputovaných úrokov sa neberú do úvahy príspevky tretích strán (25)). Podľa právnych predpisov majú byť náklady pokryté, nie však prekročené. Všetky náklady združenia TAZV sú pokryté, a to vrátane úrokov z podielu združenia TAZV na investovanom kapitáli. Výpočet fiktívnych úrokov z príspevkov spolkovej krajiny nie je opodstatnený, pretože tieto náklady nevznikli združeniu TAZV.

(105) Spoločnosť Propapier nezíska žiadnu selektívnu výhodu, pretože poplatky sú pre všetkých užívateľov novovybudovanej čistiarne rovnaké.

(106) To, či by bol poplatok bez príspevkov poskytnutých v rámci schémy pomoci GA na výstavbu čistiarne odpadových vôd vyšší, závisí od mnohých faktorov, napr. od dostupnosti ďalších finančných prostriedkov.

(107) Orgány nie sú ani na základe zásady „znečisťovateľ platí“, ani na základe rámcovej smernice EÚ o vode povinné zahŕňať príspevky do výpočtu úrokov z investovaného kapitálu. Rámcová smernica EÚ o vode predpisuje, že musia byť pokryté náklady za vodohospodárske služby, členským štátom však ponecháva istú voľnosť pri vykonávaní tohto predpisu. V uvedenom prípade sú pokryté všetky náklady združenia TAZV (za vodohospodárske služby). Zásada „znečistovateľ platí“ neplatí absolútne, musí sa ale na ňu „prihliadať“. V uvedenom prípade sa zohľadní prostredníctvom zahrnutia všetkých nákladov združenia TAZV do výpočtu.

(108) V rámcovej smernici EÚ o vode sa hovorí o „primeranom“ príspevku. Nemecko poukazuje na to, že poplatky uhrádzané spoločnosťou Propapier sú vzhľadom na iné oblasti Nemecka alebo Európskej únie porovnateľne vysoké. Nemecké orgány okrem toho konštatujú, že členské štáty môžu podľa rámcovej smernice EÚ o vode zohľadňovať sociálne, ekologické a hospodárske dôsledky pokrytia nákladov, ako aj geografické a klimatické podmienky príslušných regiónov.

(109) Nemecko uvádza, že porovnanie s prípadmi Kimberly-Clark alebo InfraLeuna (pozri odôvodnenie 70 rozhodnutia o začatí konania) nemá opodstatnenie. Predmetom veci Kimberly-Clark je preferenčná sadzba pre jeden podnik, na základe ktorej vzniklo podozrenie, že pravdepodobne neboli pokryté všetky náklady. V danom prípade sú pokryté všetky náklady a tarifné podmienky sú pre všetkých užívateľov rovnaké. Vo veci Kimberly-Clark prebiehal rozvoj priemyselnej zóny podľa osobitných potrieb jediného podniku, zatiaľ čo priemyselná zóna v predmetnom prípade sa rozvíja pre viaceré podniky.

(110) Predmetom rozhodnutia vo veci InfraLeuna je tvorba cien súkromných podnikov pri využívaní infraštruktúry v súkromnom vlastníctve, pričom preberaný prípad sa týka využívania komunálnej infraštruktúry a poplatkov, ktoré sú ustanovené právnymi predpismi a neriadia sa zákonmi trhu. V predmetnom prípade znášajú užívatelia všetky náklady, ktoré za normálnych okolností znáša spoločnosť poskytujúca služby v oblasti čistenia odpadových vôd. Na neliberalizovanom trhu čistenia odpadových vôd sú nákladové faktory, ktoré treba brať do úvahy, ustanovené právnymi predpismi, a tieto faktory sú pre všetky podniky rovnaké (KAG pre Brandenbursko).

(111) Rozhodnutia vo veciach Wagner a Weida Leder (odôvodnenie 71 a poznámka pod čiarou č. 19), zmienené v rozhodnutí o začatí konania, sa týkali príspevkov na výstavbu súkromných čistiarní odpadových vôd. V predmetnom prípade však spoločnosť Propapier nedostala žiadne príspevky k dobrovoľným súkromným investíciám, ale uhrádza poplatky za užívanie, ako jej to ukladajú právne predpisy.

„Test súkromného investora“ nemožno použiť

(112) Podľa mienky Nemecka voda nie je bežným tovarom. Odvetvie čistenia odpadových vôd je v Nemecku rozdelené do regionálnych monopolov verejných obecných orgánov poverených likvidáciou odpadových vôd. To znamená, že čistenie odpadových vôd nie je v Nemecku hospodárskou činnosťou, ale povinnou činnosťou obcí ako orgánov verejnej správy. Združenie TAZV koná ako verejný orgán a nie ako podnik, ktorého správanie možno skúmať pomocou „testu súkromného investora“. V Nemecku je povinné pripojenie na čistiareň odpadových vôd a jej využívanie. Užívatelia nemajú možnosť rozhodnúť sa pre iného poskytovateľa služby ako je obec. Poplatky sú stanovené zákonom, rozhodujú o nich orgány a nesmú byť vyššie ako náklady.

(113) Odvetvie čistenia odpadových vôd je v Nemecku súkromným podnikom prístupné iba v obmedzenej miere. Súkromné podniky môžu na základe zmluvy o prevádzkovom riadení alebo prevádzkovaní iba spolupôsobiť pri technickej realizácii zo zákona povinných úloh v oblasti likvidácie odpadových vôd. Zodpovednosť za túto úlohu však naďalej prislúcha obci, ktorá však nie je zo zákona povinná vypísať ponukové konanie na takúto zmluvu. Súkromné podniky môžu okrem toho vykonávať technické úlohy (alebo vo výnimočných prípadoch vyberať poplatky), ale ani v tomto prípade nesmú poplatky prevyšovať ich náklady. Združenie TAZV nepoverilo technickými úlohami žiadne tretie strany.

(114) Vzhľadom na to, že poplatky sú stanovené právnymi predpismi a nemôžu prevyšovať náklady na infraštruktúru, neexistuje trh, na ktorom by mohli súkromné podniky stanovovať poplatky za čistenie odpadovej vody s cieľom zisku. Neexistuje hospodárska súťaž medzi súkromnými podnikmi alebo medzi súkromnými a verejnoprávnymi podnikmi o konečného odberateľa.

(115) Podľa mienky Nemecka v takomto prípade nie je možné, aby sa správanie prevádzkovateľa porovnávalo so správaním súkromného investora. To znamená, že nemožno použiť „test súkromného investora“.

Referenčné ceny

(116) Vzhľadom na povinné pripojenie na čistiareň odpadových vôd neexistuje hospodárska súťaž, a teda ani trhová cena, ktorá by mohla slúžiť ako referenčná hodnota pri skúmaní výhody z hľadiska právnych predpisov v oblasti poskytovania pomoci.

(117) Nemecko odmieta tvrdenie sťažovateľa, že komunálne kanalizačné systémy využíva iba malý počet papierenských závodov a že referenčné východisko v podobe údajov z takýchto papierenských závodov nie je preto dostatočne reprezentatívne.

(118) Nemecko vo svojom stanovisku spresnilo, že spoločnosť Propapier neplatí poplatok vo výške 0,95 EUR/m3 (ako sa uvádza v odôvodnení 72 a 80 rozhodnutia o začatí konania), ale od roku 2010 uhrádza poplatok vo výške 1,18 EUR/m3. Výška tohto poplatku je porovnateľná s inými časťami Európskej únie, resp. v žiadnom prípade nie je neobvyklá. Podľa ankety Zväzu nemeckých papierenských závodov („Verband Deutscher Papierfabriken“) uskutočnenej medzi 77 podnikmi pôsobiacimi v nemeckom papierenskom priemysle, ktoré tvoria 68 % celého odvetvia, bola v roku 2007 priemerná výška poplatkov 1,12 EUR/m3 (poplatky sa pohybovali v rozmedzí od 0,31 EUR/m3 do 2,20 EUR/m3). Poplatok uhrádzaný spoločnosťou Propapier teda spadá do tohto rozmedzia a je vyšší ako priemerná hodnota tejto vzorky.

(119) Nemecko v neskorších stanoviskách Komisiu informovalo o tom, že poplatok bol v roku 2012 zvýšený na 1,41 EUR/m3 s cieľom pokryť straty z počiatočnej etapy prevádzky čistiarne odpadových vôd. Z dôvodu úspor pri nákladoch na energiu bola výška poplatku na začiatku roka 2013 v súlade so zákonnou povinnosťou, podľa ktorej musia poplatky pokrývať náklady, ale nesmú ich prevyšovať, stanovená na 1,39 EUR/m3. Pred odvedením odpadových vôd do čistiarne združenia TAZV musí spoločnosť Propapier navyše vykonať ich predúpravu. Náklady na takúto predúpravu sú približne […] EUR/m3, celkové náklady spoločnosti Propapier na čistenie odpadových vôd teda dosahujú […] EUR/m3. V porovnaní s tým boli priemerné náklady v odvetví (v roku 2010) približne 1,27 EUR/m3.

(120) Nemecko uvádza, že porovnanie s poplatkami uhrádzanými inými papierenskými podnikmi v Európskej únii predstavuje správne východisko pri posudzovaní, či neexistuje hospodárska výhoda, a že pochybnosti Komisie v súvislosti s takýmto porovnaním sú neopodstatnené.

(121) Podľa vyjadrenia Nemecka ide v prípade príkladov oznámených Komisii o priemerné ceny vychádzajúce z plnej výšky nákladov. Nemecko nemá žiadne dôkazy o tom, že by tieto poplatky zahŕňali štátnu podporu.

(122) Nemecko uvádza, že relevantným príkladom je prípad Lenzing Lyocell (26), aj keď sa týka okolností spred desiatich rokov (spoločnosť Propapier platí viac ako dvojnásobok poplatku, ale poplatky za využívanie čistiarne odpadových vôd za posledných 10 rokov nevzrástli o viac ako 100 %).

Existujúca pomoc

(123) Nemecko predkladá dva dôvody, prečo poplatky, pokiaľ predstavujú pomoc, treba považovať za existujúcu pomoc v zmysle článku 1 písm. b) bod v) nariadenia č. 659/1999.

(124) Nemecko vyhlasuje, že Komisia v roku 2003 vo svojom rozhodnutí vo veci N 644e/02 dospela k záveru, že schéma pomoci GA nepredstavuje štátnu pomoc pre prevádzkovateľov čistiarní odpadových vôd, pokiaľ v prípade povereného orgánu – ako v prípade združenia TAZV – ide o verejnoprávne združenie pre osobitné úlohy („Zweckverband“). Toto konštatovanie Komisia podložila skutočnosťou, že „Zweckverband“ podlieha komunálnemu dohľadu a vykonáva službu vo všeobecnom hospodárskom záujme. Ako však Komisia samotná skonštatovala aj v odôvodnení 57 rozhodnutia o začatí konania, aj keby schéma pomoci medzitým predstavovala pomoc z dôvodu rozvoja vnútorného trhu, mala by sa podľa článku 1 písm. b) bod v) nariadenia (ES) č. 659/1999 klasifikovať ako existujúca pomoc.

(125) Ako sa uvádza v odôvodnení 100 tohto rozhodnutia, rozhodnutie vo veci N 644e/02 podľa vyjadrenia Nemecka zahŕňa aj nepriame dôsledky zákona o spoločenskej objednávke („Gemeinschaftsaufgabe“), t. z. poplatky. Poplatky si nevyžadovali oznámenie, pretože metóda výpočtu poplatkov je súčasťou vykonávania schémy pomoci.

(126) Pokiaľ ide o argumentáciu, že v prípade poplatkov ide o existujúcu pomoc, Nemecko uvádza, že táto pomoc obsiahnutá v poplatkoch bola v platnosti ešte pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva z 1. januára 1958. Pomoc existujúca pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o založení EHS je existujúcou pomocou aj v prípade neskorších úprav za predpokladu, že zostane zachované „jadro“ pôvodnej schémy pomoci (27). Spresnenie všeobecného predpisu, ktorý platil už pred 1. januárom 1958, nepredstavuje novú pomoc s oznamovacou povinnosťou (28).

(127) Nemecko vyhlasuje, že zákony KAG existovali ešte pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o založení EHS v roku 1958 a boli uplatniteľné aj potom. § 6 ods. 2 platného zákona KAG pre Brandenbursko vzhľadom na skutočnosť, že Brandenbursko sa nachádza na časti územia, ktoré patrilo bývalému Prusku, nadväzuje na zákon o komunálnych poplatkoch (KAG) pre Pruské kráľovstvo zo 14. júla 1893 (PrKAG) a na zákon o obecných poplatkoch pre Bavorsko (BayGAG). Nemecko tento argument opiera o nasledovné podargumenty: a) Tieto zákony boli v platnosti aj v období od roku 1919 do roku 1933, ako aj od roku 1933 do roku 1945. b) Súčasné zákony KAG starých spolkových krajín vychádzali zo zákona PrKAG. c) Zákon KAG pre Brandenbursko – bez ohľadu na osobitné postavenie nových spolkových krajín z dôvodu rozdelenia Nemecka – je vzhľadom na historickú kontinuitu pokračovateľom zákona PrKAG.

Podargument a):

(128) Už zákon PrKAG zahŕňal možnosť vyberania poplatkov mestami a obcami za využívanie verejnej infraštruktúry. Túto možnosť ponúka aj zákon o vyberaní poplatkov, ktorý platí v Bavorsku od roku 1938 (a tvorí základ ďalších podobných zákonov v ostatných juhonemeckých spolkových krajinách) (29). Podľa zákona PrKAG sa majú sadzby poplatkov v zásade vymeriavať tak, aby boli pokryté náklady na správu a údržbu zariadenia, a to vrátane výdavkov na úročenie a splácanie investovaného kapitálu. Hoci poplatky podľa zákona PrKAG musia pokrývať iba výdavky na úročenie investovaného kapitálu (určeného na infraštruktúru), z rozsudkov z povojnového obdobia, ktoré sa týkali zákona PrKAG, vyplývalo, že pri uplatňovaní zákona PrKAG sa nepredpokladá žiadne úročenie príspevkov tretích strán.

(129) Zákon PrKAG, resp. porovnateľné existujúce právne predpisy spolkových krajín, neboli zrušené ani vo Weimarskej republike a ani po tom, ako sa k moci dostali národní socialisti. Zostali teda v platnosti aj po roku 1918.

Podargument b):

(130) Po 2. svetovej vojne zostal zákon PrKAG v platnosti ako právo spolkového štátu na základe nemeckej ústavy z roku 1949 („Grundgesetz“), podľa ktorej právne predpisy, ktoré jej neodporujú, zostávajú v platnosti (článok 123 ústavy), a na základe ustanovení, ktoré spolkovým štátom umožňujú schvaľovať právne predpisy pre určité oblasti. Je teda zrejmé, že zákon PrKAG platil v nemeckých spolkových krajinách ešte pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva.

(131) Po založení Nemeckej spolkovej republiky v roku 1949 bol zákon PrKAG v niektorých západonemeckých spolkových krajinách postupne nahrádzaný príslušnými zákonmi KAG. Nahrádzaním zákona PrKAG týmito právnymi predpismi spolkových krajín v šesťdesiatych a sedemdesiatych rokoch minulého storočia dochádzalo k spresňovaniu a terminologickému prispôsobovaniu právnej úpravy, avšak podstata zákona zostala zachovaná. V prvom rade sa zachovalo pravidlo, podľa ktorého sa z príspevkov tretích strán nepočítajú imputované úroky (30). Podľa zákona PrKAG sa úročenie uplatňuje iba v prípade cudzieho kapitálu. Podľa právnych predpisov spolkových krajín bol do úročenia zahrnutý aj vlastný kapitál, avšak ani zákon PrKAG ani tieto právne predpisy spolkových krajín nepredpokladajú imputované úroky z príspevkov.

(132) Nemecko preto zastáva názor, že súčasné zákony KAG starých spolkových krajín vychádzajú zo zákona PrKAG. Podľa vyjadrenia Nemecka je v predmetnom prípade mimoriadne dôležité vziať do úvahy zákon KAG pre Severné Porýnie-Vestfálsko z roku 1969 (31), ktorý slúžil ako predloha zákona KAG pre Brandenbursko a nahradil zákon PrKAG z roku 1906. Napriek potrebným pojmovým úpravám zákon KAG pre Severné Porýnsko-Vestfálsko obsahovo zodpovedá zákonu PrKAG (pozri odôvodnenie 128 tohto rozhodnutia). Zákon PrKAG poslúžil ako východisko aj v prípade zákonov KAG pre ďalšie spolkové krajiny (napr. Porýnie-Falcko, Šlezvicko-Holštajnsko a Hesensko) a bol týmito zákonmi zrušený.

Podargument c):

(133) Nemecko tvrdí, že zákon KAG pre Brandenbursko má vzhľadom na rozdelenie Nemecka po 2. svetovej vojne mimoriadne postavenie. V období po založení Nemeckej demokratickej republiky bola v Brandenbursku a ostatných východonemeckých spolkových krajinách zrušená miestna samospráva s vlastnou pôsobnosťou. Opatrenia sa uskutočňovali v zmysle centralizovaného riadenia štátu. Ústavou („Kommunalverfassung“) zo 17. mája 1990 (32) (ktorú schválila Ľudová snemovňa NDR pred zjednotením Nemecka 3. októbra 1990) bola obnovená miestna samospráva a bolo ustanovené, že mestá a obce budú mať právomoc na správu svojho finančného hospodárenia. Na tento účel boli mestá a obce oprávnené vyberať odmeny a poplatky za komunálne služby.

(134) Zákon KAG pre Brandenbursko z 27. júna 1991 vychádza zo zákona KAG pre Severné Porýnie-Vestfálsko a je s ním takmer zhodný.

(135) Napriek odlišnému právnemu vývoju v NDR nie je namieste, aby sa so zákonmi KAG východonemeckých a západonemeckých spolkových krajín nezaobchádzalo rovnako. Zákon KAG pre Brandenbursko pokračuje v právnej tradícii zákona PrKAG, nevyplýva z právnej tradície bývalej NDR. Neexistuje ani inštitucionálna kontinuita medzi systémom úpravy vôd a čistenia odpadových vôd v NDR a súčasným systémom čistenia odpadových vôd v spolkovej krajine Brandenbursko. Ústava („Kommunalverfassung“) zo 17. mája 1990 položila základ pre vydávanie zákonov KAG v nových spolkových krajinách. Zákony KAG nových spolkových krajín obsahovo nadväzujú na zákony KAG starých spolkových krajín, ktoré zase vychádzajú zo zákona PrKAG. Ide o nevyhnutný dôsledok skutočnosti, že nové spolkové krajiny k Spolkovej republike Nemecko pristúpili na základe ústavy (33). Zrejmé je to predovšetkým pri pohľade na historický vývoj zákona KAG pre Brandenbursko. Zákon KAG pre Brandenbursko má svoj pôvod v právnej tradícii zákona KAG pre Severné Porýnie-Vestfálsko a zákona PrKAG. Rozdelenie Nemecka a právna tradícia, ktorá ním bola vo východonemeckých spolkových krajinách prerušená, nemôže byť v súvislosti s výkladom zákona KAG pre Brandenbursko prekážkou.

(136) Zákon KAG pre Brandenbursko je vzhľadom na historickú kontinuitu pokračovateľom zákona PrKAG.

(137) Nemecko okrem toho argumentuje tým, že zásada rovnocennosti a pokrytia nákladov platila ešte pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o založení EHS v roku 1958. Zásada rovnocennosti vyžaduje, aby poplatok nebol v hrubom nepomere k hodnote uhrádzanej služby poskytovanej subjektom verejného sektora. Ide o súčasť princípu právneho štátu, ktorý je zakotvený v ústave. Zásada pokrytia nákladov vyplýva priamo zo zákona PrKAG. Aj keď sa táto zásada neuplatňuje striktne pri všetkých výpočtoch poplatkov, príjem obce z poplatkov nesmie výraznou mierou prevyšovať jej výdavky.

Dodržiavanie zásady oprávneného očakávania a všeobecnej zásady rovnosti zaobchádzania

(138) Nemecko okrem toho tvrdí, že požiadavka vrátenia časti pomoci v prípade, že by Komisia poplatky účtované spoločnosti Propapier považovala za prevádzkovú pomoc, by predstavovala porušenie zásady oprávneného očakávania a všeobecnej zásady rovnosti zaobchádzania.

(139) Podľa zásady oprávneného očakávania: 1. orgán Únie musí v dotknutom subjekte vyvolávať opodstatnené očakávania a 2. obozretný a rozvážny hospodársky subjekt nesmie byť schopný predvídať vydanie opatrenia, ktoré sa môže týkať jeho záujmov.

(140) Keďže schéma pomoci GA (schválená rozhodnutím vo veci N 644e/02) sa nepovažovala za štátnu pomoc, mohla mať spoločnosť Propapier oprávnené očakávanie, že nejde o pomoc v jej prospech. O zlučiteľnosti tejto schémy pomoci s právom Únie neexistovali predtým žiadne pochybnosti, pretože podobné schémy Európska komisia dosiaľ ešte nikdy neprešetrovala.

(141) Požiadavka vrátenia prvku pomoci, ktorý nie je zahrnutý v poplatkoch, v prípade, ak by ho Komisia zaradila do kategórie prevádzkovej pomoci, by predstavovala porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, podľa ktorej sa s rovnakými skutočnosťami musí zaobchádzať rovnako. Požiadavka takéhoto vrátenia by znamenala výhodu pre konkurentov spoločnosti Propapier.

4.3. PRIPOMIENKY NEMECKÝCH ZDRUŽENÍ OBCÍ A ZDRUŽENÍ MIESTNYCH ORGÁNOV („GEMEINDEVERBÄNDE“) A ZVÄZU KOMUNÁLNYCH PODNIKOV („VERBAND KOMMUNALER UNTERNEHMEN“)

(142) Nemecké združenia obcí a združenia miestnych orgánov a Zväz komunálnych podnikov (VKU) vítajú stanovisko Nemecka z 28. januára 2011, na ktorom sa podieľali. Poukazujú predovšetkým na argument, že čistenie odpadových vôd v Nemecku nie je hospodárskou činnosťou, ale úlohou obcí ako orgánov verejnej správy. Obce nesú zodpovednosť za organizáciu a financovanie tejto činnosti v rámci povinnej samosprávnej činnosti v záujme občana.

(143) Nemecké združenia obcí a združenia miestnych orgánov a VKU vyhlasujú, že § 6 ods. 2 zákona KAG pre Brandenbursko, ktorý v 5. vete predmetného odseku uvádza, že poplatky za využívanie čistiarne odpadových vôd musia pokryť náklady, imputované úroky a predpokladané odpisy, pričom pri výpočte imputovaných úrokov z investovaného vlastného kapitálu sa neberú do úvahy príspevky, je v záujme odberateľov. Keďže príspevky tretích strán nepredstavujú vlastný kapitál investovaný obcami, odberatelia by nemali obciam platiť ani žiadne úroky z týchto príspevkov.

5. POSÚDENIE OPATRENIA Z HĽADISKA PRÁVNYCH PREDPISOV V OBLASTI POSKYTOVANIA POMOCI

(144) Predmetné opatrenia sa klasifikujú ako štátna pomoc v prípade, ak sú splnené nasledovné podmienky: 1. opatrenie musí byť štátna pomoc alebo pomoc poskytnutá zo štátnych prostriedkov; 2. podnik musí v dôsledku opatrenia získať hospodársku výhodu; 3. výhoda musí byť selektívna a 4. opatrenie musí narúšať hospodársku súťaž alebo musí existovať s ním spojené riziko narušenia hospodárskej súťaže a opatrenie musí mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi. O štátnu pomoc ide, ak sú splnené kumulatívne podmienky uvedené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

(145) Už v rozhodnutí o začatí konania bolo nesporné, že všetky opatrenia zahŕňajú využitie štátnych prostriedkov a že môžu potenciálne narúšať hospodársku súťaž a obchod na vnútornom trhu.

(146) Komisia v súvislosti s bodmi sťažnosti konštatuje, že je nutné rozlišovať medzi: 1. údajnou štátnou pomocou poskytnutou spoločnosti Propapier prostredníctvom vyhradených infraštruktúrnych opatrení (výstavba čistiarne odpadových vôd a určité ďalšie infraštruktúrne projekty v oblasti rozširovania priemyselnej zóny, v ktorej sa nachádza nový závod spoločnosti Propapier); ako aj 2. údajnou pomocou poskytnutou spoločnosti Propapier vo forme znížených poplatkov za využívanie čistiarne odpadových vôd.

5.1. IDE V PRÍPADE INFRAŠTRUKTÚRNYCH PROJEKTOV FINANCOVANÝCH Z VEREJNÝCH PROSTRIEDKOV O VŠEOBECNÚ INFRAŠTRUKTÚRU ALEBO O INFRAŠTRUKTÚRU VYHRADENÚ PRE SPOLOČNOSŤ PROPAPIER?

(147) Komisia v minulosti zastávala názor, že verejná správa môže na svojom území uskutočňovať práce v oblasti územného plánovania. V tomto zmysle môže financovať infraštruktúru, z ktorej majú úžitok všetci obyvatelia. Komisia okrem toho zastávala názor, že nehrá žiadnu úlohu, z akého dôvodu sa tieto infraštruktúry budujú, pokiaľ sa to deje v záujme obyvateľstva. Keď naproti tomu má z takejto infraštruktúry úžitok iba jeden súkromný podnik, musí prevziať jej financovanie. Z toho vyplýva, že Komisia musí pri štátnej pomoci prešetrovať konkrétne dôsledky určitého opatrenia, a nie sledované ciele. Komisia preto v predmetnom prípade zastáva názor, že je potrebné prešetriť, ktoré infraštruktúry slúžia obyvateľstvu (vrátane spoločnosti Propapier) a z ktorých má úžitok iba spoločnosť Propapier. Iba posledné menované infraštruktúry by totiž mala financovať spoločnosť Propapier (34).

(148) Komisia konštatuje, že v zmysle práva hospodárskej súťaže Európskej únie parkovisko, cestu a kanál Odra-Spréva neprevádzkuje podnik, pretože ich využívanie je bezplatné. V predmetnom prípade preto nevzniká otázka o štátnej pomoci poskytnutej vlastníkovi a prevádzkovateľovi týchto infraštruktúr.

5.1.1. Parkovisko

(149) Sťažovateľ tvrdí, že poloha parkoviska je nevýhodná a príliš odľahlá na to, aby parkovisko mohli využívať aj ostatné hospodárske subjekty pôsobiace na území mesta a aby vďaka nemu mesto mohlo uzatvoriť parkovacie státia pre nákladné vozidlá v centre mesta. Nemecko v skutočnosti nedokázalo opak: samotná skutočnosť, že sa v bezprostrednej blízkosti podniku nachádza parkovisko automaticky neznamená, že toto parkovisko je vyhradené pre tento podnik alebo z neho má úžitok v prvom rade tento podnik. Dopravná značka zmienená sťažovateľom (pozri odôvodnenie 46), vyznačujúca parkovacie státia pre nákladné vozidlá určené pre elektráreň, mala len prechodný charakter a vzťahovala sa na stavebné práce v elektrárni, ktoré boli ukončené koncom marca 2011. Komisia konštatuje, že parkovisko je voľne prístupné a je označené na verejnej ceste bez toho, aby sa vzťahovalo na konkrétny podnik. To, či parkovisko ponúka odpočívadlá, z hľadiska jeho zaradenia do kategórie všeobecnej infraštruktúry nie je podstatné.

(150) Nemecko má dostatok dôkazov o tom, že parkovisko nebolo vybudované výhradne pre spoločnosť Propapier, ale bolo súčasťou ucelenej koncepcie plánu rozvoja priemyselnej zóny. Spoločnosť Propapier navyše disponuje vlastnými parkovacími miestami (213 pre osobné vozidlá a 27 pre nákladné vozidlá). Vo fáze plánovania je 120 parkovacích miest pre osobné vozidlá (stavebné povolenie už bolo udelené). Nemecko už v čase prijatia rozhodnutia o začatí konania potvrdilo, že parkovacie miesta vo vlastníctve spoločnosti Propapier kapacitne postačujú pre vozidlá jej pracovníkov, dodávateľov a návštevníkov.

(151) Komisia na základe uvedených úvah potvrdzuje svoj predbežný názor, že parkovisko nie je vyhradené výlučne pre spoločnosť Propapier a nezahŕňa štátnu pomoc.

5.1.2. Cesta

(152) V prípade cesty ide o verejnú cestu. Tvorí súčasť ucelenej koncepcie rozvoja priemyselnej zóny, ktorá bola naplánovaná už v roku 1993, dávno predtým, ako sa spoločnosť Propapier rozhodla usídliť na tomto mieste. V rozpore s vyjadrením sťažovateľa cesta nekončí niekoľko metrov za papierenským závodom spoločnosti Propapier, ale spája predmetnú priemyselnú zónu pri kanáli Odra-Spréva a jej oblasti rozširovania na severe so spolkovou cestou B 112. Posledný úsek bol dokončený v roku 2013. Z novej cesty môžu mať úžitok aj iné podniky, pretože ponúka možnosti rozvoja aj pre priemyselnú zónu Arcelor Mittal a ďalšie priemyselné zóny. Pre dopravu spojenú s priemyslom a obchodom môže cesta skrátiť trvanie jazdy do Frankfurtu (nad Odrou) a podnikom vo Frankfurte ponúka lepší prístup k vnútrozemskému prístavu mesta Eisenhüttenstadt.

(153) Komisia preto potvrdzuje svoj predbežný názor, že cesta nie je vyhradená pre spoločnosť Propapier a nezahŕňa štátnu pomoc.

5.1.3. Rozširovanie/prehlbovanie kanálu Odra-Spréva

(154) Sťažovateľ vo svojej sťažnosti tvrdí, že infraštruktúrne opatrenia v rámci rozširovania a prehlbovania kanála Odra-Spréva sú vyhradené výlučne pre spoločnosť Propapier a zahŕňajú štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti Propapier. Mesto Eisenhüttenstadt v roku 2008 rozširovalo priemyselnú zónu pri kanáli Odra-Spréva, aby pritiahlo nové podniky. Od roku 2003 sa po celej dĺžke kanála budujú plavebné komory [súčasť transeurópskych sietí (TEN)]. Neexistuje však žiadny dôkaz o príčinnej súvislosti medzi týmito infraštruktúrnymi opatreniami a usídlením spoločnosti Propapier alebo o poskytnutí selektívnej výhody spoločnosti Propapier v rámci týchto opatrení. Komisia sa okrem toho zhoduje s Nemeckom v tom, že rozširovanie/prehlbovanie kanála Odra-Spréva tvorí súčasť nevyhnutnej pravidelnej údržby kanála.

(155) Komisia preto potvrdzuje svoj predbežný názor, že rozširovanie/prehlbovanie kanála Odra-Spréva nepredstavuje žiadnu selektívnu výhodu v prospech spoločnosti Propapier a nezahŕňa štátnu pomoc.

5.1.4. Čistiareň odpadových vôd

(156) Komisia konštatuje, že kapacita existujúcej infraštruktúry na čistenie odpadových vôd je mimo rozšírenej priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva iba obmedzená. Zvyšková kapacita čistiarne odpadových vôd v meste Eisenhüttenstadt by mohla uspokojiť potreby už iba jedného ďalšieho malého investora, avšak v prípade usídlenia väčšieho investora alebo viacerých menších investorov v priemyselnej zóne by už nepostačovala.

(157) Komisia ďalej konštatuje, že čistiareň odpadových vôd združenia TAZV nebola vybudovaná výhradne pre spoločnosť Propapier. Výstavba bola plánovaná už v rámci iných potenciálnych investícií v rokoch 2004 – 2006, dávno pred príchodom spoločnosti Propapier. Nemecko predložilo dôkazy o tom, že čistiareň odpadových vôd bola plánovaná ešte v rámci hospodárskeho rozvoja priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva. Nemecko navyše doložilo viaceré reklamné kampane, ktorých cieľom bolo získať investorov pre rozšírenú oblasť priemyselnej zóny pri kanáli Odra-Spréva. Tieto kampane boli dosiaľ neúspešné, pretože regionálnym orgánom sa zatiaľ nepodarilo pritiahnuť ďalších investorov (okrem spoločností Propapier, EnWB a 5N PV).

(158) Aj keď je čistiareň odpadových vôd z technického hľadiska – vďaka anaeróbnemu prvému stupňu čistenia – naprojektovaná tak, aby dokázala upravovať a čistiť silne znečistené priemyselné odpadové vody, ako sú napríklad vody pochádzajúce zo závodov na výrobu vlnitej kartonáže recykláciou zberového papiera, bol by anaeróbny prvý stupeň čistenia zaujímavý aj pre iných používateľov, ktorí produkujú priemyselné odpadové vody silne znečistené organickými látkami, napríklad pre podniky z nápojového a potravinárskeho priemyslu. Čistiarne odpadových vôd s anaeróbnym prvým stupňom čistenia ponúkajú v prípade priemyselných odpadových vôd, ktoré sú silne znečistené organickými látkami, množstvo hospodárskych a ekologických výhod.

(159) Napriek tomu, že čistiareň združenia TAZV pri svojom súčasnom dimenzovaní pokrýva predovšetkým potreby spoločnosti Propapier, využívajú ju – za rovnakých podmienok – aj ostatné dva podniky usídlené v tejto priemyselnej zóne. Modulárny spôsob výstavby umožňuje rozšírenie čistiarne s cieľom zabezpečiť aj čistenie odpadových vôd ďalších užívateľov. Aj bez modulárneho rozšírenia sú v súčasnosti k dispozícii voľné kapacity v rozmedzí cca [20 – 40] %, ktoré by pre svoje odpadové vody mohli využívať ďalšie podniky, pričom aktuálnu celkovú kapacitu by bolo možné zdvojnásobiť (pozri odôvodnenia 80 až 84). Čistiareň odpadových vôd je všetkým užívateľom k dispozícii nediskriminačným spôsobom (noví investori, ktorí sa usídlia v priemyselnej zóne, majú povinnosť pripojiť sa na ňu a využívať ju) a v čistiarni možno čistiť aj odpadové vody z iných ako papierenských závodov.

(160) Podľa názoru Komisie skutočnosť, že čistiareň združenia TAZV momentálne využíva prevažne (v priemere na [< 70] % a maximálne na [< 70] %) spoločnosť Propapier nevyhnutne neznamená, že v prípade čistiarne ide o vyhradenú infraštruktúru, pretože jej modulárny spôsob výstavby je z hospodárskeho hľadiska zmysluplný v časoch, keď sú prostriedky vo verejných rozpočtoch obmedzené. V protiklade s tvrdením sťažovateľa náklady potrebné na zdvojnásobenie kapacity čistiarne združenia TAZV, ktoré Nemecko odhadlo na menej ako 50 % počiatočnej investície, ukazujú, že modulárny spôsob výstavby čistiarne umožňuje dosiahnuť úspory z rozsahu.

(161) Skutočnosť, že regionálna pomoc na výstavbu čistiarne bola poskytnutá za podmienky, že sa v oblasti rozširovania priemyselnej zóny usídli hlavný investor (v tomto prípade spoločnosť Propapier), pokladá Komisia za prejav dobrej verejnej správy obmedzených zdrojov, pretože nie je zmysluplné začínať s výstavbou veľkej verejnej infraštruktúry ešte predtým, ako je zaručené jej využitie, a rovnako nemá zmysel infraštruktúru predimenzovať.

(162) Argument, že papierenské závody sú spravidla vybavené vlastnou čistiarňou odpadových vôd, možno odmietnuť na základe číselných údajov, ktoré predložilo Nemecko. Hoci niektoré papierenské podniky, ako aj podniky z iných priemyselných odvetví, disponujú vlastnou čistiarňou odpadových vôd (vrátane stupňa predúpravy), táto skutočnosť sama osebe nenaznačuje, že v prípadoch, keď priemyselní užívatelia používajú verejnú čistiareň odpadových vôd, štát užívateľom poskytuje výhodu, pretože užívatelia postupne uhrádzajú náklady v podobe poplatkov za využívanie.

(163) Komisia tak dospela k názoru, že v prípade čistiarne odpadových vôd ide o všeobecnú infraštruktúru, a príspevok na čistiareň združenia TAZV tak nepredstavuje investičnú pomoc pre spoločnosť Propapier. Na rozdiel od parkoviska, cesty a kanála Odra-Spréva prevádzka čistiarne odpadových vôd predstavuje hospodársku činnosť, pretože jej prevádzkovateľ za finančnú odmenu ponúka na trhu službu (čistenie odpadových vôd). Komisia však konštatuje, že eventuálna pomoc poskytnutá združeniu TAZV by v každom prípade predstavovala existujúcu pomoc (odôvodnenia 51 až 57 rozhodnutia o začatí konania). Z tohto dôvodu v predmetnom rozhodnutí nie je potrebné ďalej skúmať možnú pomoc v prospech združenia TAZV.

(164) Stručne povedané: Komisia dospela k záveru, že infraštruktúrne projekty financované zo štátnych prostriedkov, v oblasti rozširovania na území priemyselnej zóny, na ktorom sa nachádza závod spoločnosti Propapier, nie sú určené výhradne pre papierenský závod, a preto sa nepovažujú za vyhradenú infraštruktúru a štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti Propapier. To znamená, že tieto štátom financované investície spolu s regionálnou investičnou pomocou pre papierenský závod spoločnosti Propapier, ktorú Komisia schválila vo svojom konečnom rozhodnutí vo veci SA.23827 (2013/C) (pozri poznámku pod čiarou č. 4), netvoria jeden investičný projekt v zmysle bodu 60 usmernení pre regionálnu pomoc. Hodnotenie investičnej pomoci pre spoločnosť Propapier, ktoré bolo predmetom uvedeného rozhodnutia, tak zostáva predloženým rozhodnutím nedotknuté.

5.2. MAJÚ SA ZNÍŽENÉ POPLATKY ZA VYUŽÍVANIE ČISTIARNE ODPADOVÝCH VÔD POVAŽOVAŤ ZA ŠTÁTNU POMOC?

(165) Vzhľadom na argument Nemecka, že v prípade opatrenia, ktoré bolo prevádzkovateľovi poskytnuté v rámci schémy pomoci, ktorú Komisia nezaraďuje do kategórie pomoci, užívateľom príslušnej infraštruktúry nemožno postupovať žiadnu „pomoc“, chce Komisia opätovne poukázať na to, že rozhodnutie o schéme pomoci N 644e/02 neobsahuje žiadne vyjadrenie o tom, či poplatky vyberané za využívanie infraštruktúry môžu za istých okolností predstavovať pomoc v prospech užívateľa infraštruktúry. Komisia potvrdzuje svoje vyjadrenie z rozhodnutia o začatí konania, že jej nie je známa žiadna úprava týkajúca sa poplatkov, ktorá by sa vzťahovala na príspevky poskytnuté v rámci avizovanej schémy. Z tohto dôvodu nemožno rozhodnutie o schválení schémy považovať za schválenie implicitne prípustnej pomoci, ktorej právnym základom by bol zákon KAG.

(166) Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ ľubovoľná štátna pomoc alebo pomoc poskytnutá zo štátnych zdrojov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo s ktorou je spojené riziko narušenia hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky alebo výrobné odvetvia, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

(167) Existencia štátnej pomoci musí byť zistená nezávisle od toho, či: 1. rámcová smernica EÚ o vode a nemecké právne predpisy na vykonávanie tejto smernice si vyžadujú pokrytie nákladov na poskytovanie služieb v oblasti čistenia odpadových vôd v celom rozsahu a 2. poplatky sú v súlade s ustanoveniami týchto právnych predpisov. Inými slovami, opatrenia, ktoré sú v súlade tak s rámcovou smernicou EÚ o vode, ako aj s platnými nemeckými právnymi predpismi, môžu napriek tomu predstavovať štátnu pomoc, ak sú splnené všetky podmienky článku 107 ods. 1 ZFEÚ (pozri odôvodnenie 144).

Štátne prostriedky a ich pripísateľnosť

(168) Poplatky splatné za využívanie čistiarne odpadových vôd stanovuje a vyberá obec v súlade s § 6 zákona KAG pre Brandenbursko. Ak sa poplatky stanovia tak, že sú nižšie ako poplatky, ktoré by vyberal súkromný investor, znamená to pre obec stratu príjmov.

(169) Opatrenie by bolo preto v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ poskytnuté štátom alebo zo štátnych prostriedkov, pretože výhoda poskytnutá spoločnosti Propapier by znížila príjem obce.

(170) Ak sa výška poplatkov stanoví tak, že z toho určitému podniku plynie výhoda, malo by sa to pripísať štátu, pretože stanovenie poplatkov je úlohou verejnej inštitúcie – mesta Eisenhüttenstadt.

Hospodárska výhoda

(171) Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania (35), Komisia musela vyšetriť, či boli poplatky uložené spoločnosti Propapier za využívanie čistiarne odpadových vôd stanovené tak, že z toho spoločnosti Propapier plynie (selektívna) hospodárska výhoda.

(172) Ako vyplýva z ustálenej judikatúry Súdneho dvora, pojem „výhoda“ zahŕňa nielen pozitívne plnenia, ako sú subvencie, ale aj opatrenia, ktoré rôznymi formami znižujú výdavky, ktoré obvykle zaťažujú rozpočet podniku, a tak síce nie sú subvenciami v úzkom zmysle slova, ale majú rovnakú povahu a účinky (36).

(173) Ak sa táto definícia uplatní v prípade predmetného prípadu, vyvstane otázka, či sú poplatky uložené spoločnosti Propapier za využívanie čistiarne odpadových vôd nižšie ako náklady, ktoré by za normálnych trhových podmienok musel znášať podobný podnik, t. z. či je výška poplatkov v súlade so zásadou trhového správania hospodárskeho subjektu. Na preskúmanie tejto otázky existujú podľa názoru Komisie dve možnosti: — porovnanie cien uhrádzaných spoločnosťou Propapier s referenčnou cenou, ktorá sa obvykle za čistenie odpadových vôd vyberá v príslušnom členskom štáte, — analýza ziskovosti ex ante, ktorá ukáže, že súkromný poskytovateľ služby by vyberal poplatky v rovnakej výške.

Referenčné ceny

(174) Vzhľadom na organizáciu trhu opísanú Nemeckom (pozri odôvodnenia 112 – 113) a so zreteľom na skutočnosť, že (dokonca ani súkromní) prevádzkovatelia nemôžu voľne stanovovať ceny za svoje služby, pretože ceny sú stanovené právnymi predpismi (zákonom KAG pre Brandenbursko), zastáva Komisia názor, že nie je možné určiť referenčné ceny, ktoré by za normálnych trhových podmienok požadoval súkromný prevádzkovateľ.

(175) Komisia ďalej konštatuje, že Nemecko v súvislosti s cenami predložilo údaje, ktoré platia iné podniky v odvetví, v ktorom pôsobí spoločnosť Propapier. Napriek tomu, že Nemecko tvrdí, že predložené referenčné ceny sú priemerné ceny, ktoré odrážajú náklady v plnej výške, nie je možné zistiť, či tieto poplatky zahŕňali štátnu pomoc. Pochybnosti Komisie, pokiaľ ide o použiteľnosť týchto údajov ako východiska pri porovnávaní, nemožno vyvrátiť. Vyplýva to predovšetkým z toho, že tieto ceny podľa názoru Komisie odrážajú rozličné možné skutočnosti súvisiace s nákladmi a nie je isté, či ceny zahŕňajú štátnu pomoc.

Analýza ziskovosti ex ante

(176) Vzhľadom na chýbajúce spoľahlivé trhové referenčné hodnoty zastáva Komisia názor, že to, či sa transakcia odohráva za obvyklých trhových podmienok, možno zistiť na základe inej, všeobecne uznávanej metódy štandardného vyhodnocovania. Podľa názoru Komisie v prípade infraštruktúr, ktoré sú prístupné všetkým užívateľom a nie sú vyhradené pre žiadneho konkrétneho užívateľa, možno zásadu trhového správania investora/hospodárskeho subjektu považovať za splnenú, ak z hľadiska ex ante užívatelia infraštruktúry prispievajú ku kumulatívnej ziskovosti prevádzkovateľa (37).

(177) Platí to v prípade, keď dohoda prevádzkovateľa s jednotlivým užívateľom prevádzkovateľovi umožňuje, aby svoje náklady pokryl prostredníctvom dohody s primeraným ziskovým rozpätím na základe spoľahlivých strednodobých vyhliadok (38).

(178) Pri tejto analýze by sa mali okrem toho brať do úvahy všetky príjmy a všetky prírastkové náklady, ktoré prevádzkovateľovi v súvislosti s činnosťami príslušného užívateľa vzniknú (39).

(179) Tieto prírastkové náklady zahŕňajú všetky výdavkové, resp. investičné kategórie, ako sú napríklad prírastkové náklady na pracovníkov, vybavenie a investície, ktoré vzniknú v dôsledku prítomnosti užívateľa (40). Naproti tomu náklady, ktoré by prevádzkovateľ musel znášať bez ohľadu na dohodu s užívateľom, sa nezapočítavajú.

(180) Vzhľadom na tieto faktory Komisia zastáva názor, že je splnená zásada trhového správania investora/hospodárskeho subjektu, t. z. že znížený poplatok spoločnosti Propapier neposkytuje výhodu z nasledovných dôvodov: a) Čistiareň odpadových vôd je k dispozícii všetkým užívateľom a nie je vyhradená pre spoločnosť Propapier. b) Poplatok uhrádzaný spoločnosťou Propapier zahŕňa náklady na prevádzku, údržbu, servis, pracovníkov a správu poplatkov, predpokladané odpisy, ako aj imputované úroky z 20 % vlastného kapitálu investovaného do čistiarne odpadových vôd. Poplatok tak pokrýva všetky prírastkové náklady, ktoré prevádzkovateľovi čistiarne odpadových vôd vznikajú v spojitosti s činnosťami spoločnosti Propapier.

(181) Pokiaľ ide o primerané ziskové rozpätie, ktoré má okrem prírastkových nákladov pokryť poplatky, treba konštatovať, že poplatky v predmetnom prípade pokrývajú nielen prírastkové náklady, ale aj imputované úroky z 20 % investovaného vlastného kapitálu. Napriek tomu, že podľa vyššie uvedeného spôsobu výpočtu prírastkových nákladov toto nie je explicitne stanovené ako primeraný zisk, rovnako ako v prípade primeraného zisku to jednako predstavuje dodatočný príjem pre prevádzkovateľa.

(182) Vzhľadom na to, že poplatky spoločnosti Propapier neposkytujú žiadnu výhodu a preto nepredstavujú štátnu pomoc, Komisia nemusela vyšetrovať, či predstavujú existujúcu pomoc (pozri odôvodnenia 123 až 137) alebo prevádzkovú pomoc (pozri odôvodnenie 26) alebo či by takáto prevádzková pomoc bola zlučiteľná s vnútorným trhom. So zreteľom na toto konštatovanie môže Komisia ponechať otvorenú aj otázku, či požiadavka vrátenia poplatkov (v prípade zaradenia do kategórie prevádzkovej pomoci) by bola porušením zásady oprávneného očakávania a všeobecnej zásady rovnosti zaobchádzania.

6. ZÁVER

(183) Komisia z týchto dôvodov dospela k záveru, že ani výstavba čistiarne odpadových vôd združenia TAZV, ani vybudovanie parkoviska, nová cesta a ani rozširovanie/prehlbovanie kanála Odra-Spréva nepredstavujú vyhradené infraštruktúrne opatrenia.

(184) Komisia okrem toho dospela k záveru, že poplatky vyberané za využívanie čistiarne odpadových vôd nepredstavujú štátnu pomoc. Zásada trhového správania investora/hospodárskeho subjektu je splnená a spoločnosť Propapier PM2 GmbH nezískava žiadnu hospodársku výhodu,

PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

V prípade infraštruktúrnych opatrení realizovaných Nemeckom nejde o infraštruktúru vyhradenú pre spoločnosť Propapier PM2 GmbH. Poplatky vyberané združením TAZV od spoločnosti Propapier za využívanie čistiarne odpadových vôd nezahŕňajú štátnu pomoc. Infraštruktúrne opatrenia a pravidlá pre stanovenie poplatkov nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

Článok 2

Toto rozhodnutie je určené Spolkovej republike Nemecko.

V Bruseli 1. októbra 2014 Za Komisiu Joaquín ALMUNIA podpredseda

(1) Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1.

(2) Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2011, s. 10.

(3) Pozri poznámku pod čiarou č. 2.

(4) Rozhodnutie Komisie v prípade štátnej pomoci N 582/07 (Ú. v. EÚ C 131, 29.5.2008, s. 6.) Potom, ako konkurenčná spoločnosť Smurfit Kappa Group rozhodnutie Komisie napadla, ho Všeobecný súd Európskej únie rozsudkom z 10. júla 2012 v právnej veci T-304/08 (Smurfit Kappa Group plc/Európska komisia) vyhlásil za neplatné. Dňa 15. mája 2013 začala Komisia formálne vyšetrovacie konanie v súvislosti s ohlásenou regionálnou pomocou pre spoločnosť Propapier (prípad štátnej pomoci SA.23827(2013/C) (Ú. v. EÚ C 230, 8.8.2013, s. 39). V rozhodnutí o začatí konania v prípade štátnej pomoci SA.23827 (2013/C) sa uvádza: „Sollte die Kommission nach dem förmlichen Prüfverfahren in der Beihilfesache SA.36147 (C 30/10) zu dem Schluss kommen, dass andere geförderte Investitionen gemeinsam mit der Papierwerkinvestition von Propapier eine Einzelinvestition bilden oder dass Propapier weitere Beihilfen in Form von Infrastrukturmaßnahmen erhalten hat, dann ist das gesamte Förderpaket auf dessen Vereinbarkeit mit Punkt 67 der Regionalbeihilfeleitlinien zu prüfen.“ [Preklad: Keby Komisia po formálnom vyšetrovacom konaní v prípade štátnej pomoci SA.36147 (C 30/2010) dospela k záveru, že spolu s investíciou do papierenského závodu tvoria jeden investičný projekt aj iné štátom financované investície alebo že spoločnosť Propapier dostala ďalšiu pomoc vo forme infraštruktúrnych opatrení, potom by bolo potrebné preskúmať celý balík pomoci z hľadiska zlučiteľnosti s bodom 67 usmernení o národnej regionálnej pomoci.]

(5) Nemecko vo svojom vyhlásení z 15. mája 2013 uviedlo, že na oprávnené náklady vo výške 38 561 588 EUR bola vyplatená suma 30 849 271 EUR.

(6) Budovanie komunálnej infraštruktúry hospodárskeho charakteru na základe zákona o spoločenskej objednávke („Gemeinschaftsaufgabe“) v rámci programu „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ podľa časti II, bod 7 rámcového plánu e) Budovanie alebo výstavba zariadení na likvidáciu (resp. čistenie) odpadových vôd a odpadu („Errichtung oder Ausbau von Anlagen für die Beseitigung bzw. Reinigung von Abwasser und Abfall“).

(7) Rozhodnutie Komisie v prípade štátnej pomoci N 644e/02, C(2003)1999 z 9. júla 2003 (Ú. v. EÚ C 197, 21.8.2003, s. 12).

(8) Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg (KAG). Znenie zákona KAG, platné v čase rozhodnutia o začatí konania, je znenie z 31. marca 2004 (Zbierka zákonov a nariadení GVBl. I/04, č. 08, s. 174), naposledy zmenené článkom 1 zákona z 27. mája 2009 (Zbierka zákonov a nariadení GVBl. I/09, č. 07, s. 160).

(9) Znenie § 6 zákona KAG platného v čase rozhodnutia o začatí konania:

„Bei der Ermittlung der Verzinsung und der Abschreibungen bleibt der aus Beiträgen und bei der Verzinsung zusätzlich auch der aus Zuschüssen Dritter aufgebrachte Eigenkapitalanteil außer Betracht.“ (Preklad: Pri výpočte úrokov a odpisov sa neberie do úvahy podiel vlastného kapitálu získaný z vkladov a v prípade výpočtu úrokov ani kapitál získaný z príspevkov tretích strán.)

V zákone KAG v zmenenom znení z 5. decembra 2013 (Zbierka zákonov a nariadení GVBl. I/13, [40]) sa uvádza:

„Bei der Ermittlung der Verzinsung und der Abschreibungen bleibt der aus Beiträgen aufgebrachte Eigenkapitalanteil außer Betracht (Abzugskapital). Die Gemeinden und Gemeindeverbände können ganz oder teilweise 1) Zuschüsse Dritter als Abzugskapital behandeln, 2) von einer Auflösung des Abzugskapitals zur Ermittlung der Verzinsung absehen, soweit dadurch die dauerhafte Bedienung des Kapitaldienstes nicht gefährdet wird.“ (Pri výpočte úrokov a odpisov sa neberie do úvahy podiel vlastného kapitálu získaný z vkladov (cudzí kapitál, ktorý je k dispozícii bezúročne). Obce a miestne spoločenstvá, tzv. Gemeindeverbände, môžu v čiastočnom alebo úplnom rozsahu: 1. nakladať s príspevkami tretích strán ako s cudzím kapitálom, ktorý je k dispozícii bezúročne, 2. pri výpočte úročenia nebrať do úvahy cudzí kapitál, ktorý je k dispozícii bezúročne, pokiaľ sa tým neohrozí trvalé a náležité splácanie istiny.)

(10) V rozhodnutí o začatí konania sú podrobne rozobraté príslušné právne predpisy EÚ a Nemecka v oblasti čistenia odpadových vôd: smernica 91/271/EHS Rady z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135 z 30.5.1991, s. 40), smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327 z 22.12.2000), nemecký zákon o vodnom hospodárstve („Wasserhaushaltsgesetz“), brandenburský zákon o vodnom hospodárstve („Brandenburgisches Wassergesetz“) a zákon KAG pre Brandenbursko. Podrobnejšie informácie sú uvedené v odôvodnení 40 daného rozhodnutia.

(11) Tieto tri aspekty, uvedené ako posledné, sú v rozhodnutí o začatí konania výslovne uvedené ako dôvody na začatie formálneho vyšetrovacieho konania. Hoci sa otázka, či v prípade čistiarne odpadových vôd ide o vyhradenú infraštruktúru, vyskytla iba v rámci skúmania, či znížené poplatky predstavujú štátnu pomoc (pozri odôvodnenia 86 až 89 v rozhodnutí o začatí konania), sťažovateľ túto časť svojej pôvodnej sťažnosti uviedol opätovne v rámci formálneho vyšetrovacieho konania. Tento aspekt bol (spolu so všetkými ostatnými predloženými tvrdeniami sťažovateľa) postúpený nemeckým orgánom, ktoré sa mu vo svojich odpovediach aj venovali. Vzhľadom na to, že Nemecko malo dostatok príležitostí, aby sa vyjadrilo k tvrdeniam sťažovateľa, pokiaľ ide o otázku vyhradenosti čistiarne odpadových vôd, podľa názoru Komisie sa malo vyšetrovanie tohto aspektu uskutočniť v rámci predmetného rozhodnutia.

(12) Ú. v. EÚ C 54, 4.3.2006, s. 13.

(13) Sťažnosť sa vzťahuje na elektráreň, ktorá bola pôvodne súčasťou ohláseného investičného projektu spoločnosti Propapier. Nemecko však Komisii oznámilo, že projekt bol neskôr zmenený tak, že elektráreň už netvorila súčasť oznámenia, a náležite znížilo výšku pôvodne schválenej pomoci. Komisia preto nevidí dôvod ďalej skúmať tento aspekt sťažnosti.

(14) Pozri odôvodnenia 87 a 88 v rozhodnutí o začatí konania.

(15) Pokiaľ ide o krytie nákladov za vodohospodárske služby, v článku 9 rámcovej smernice EÚ o vode sa uvádza: „Členské štáty zohľadnia princíp úhrady nákladov za vodohospodárske služby vrátane nákladov na ochranu životného prostredia a na zdroje, majúc na zreteli ekonomickú analýzu vykonanú v súlade s prílohou III a najmä v súlade s princípom ‚znečisťovateľ platí‘“.

(16) Pozri odôvodnenie 69 v rozhodnutí o začatí konania.

(17) Ú. v. ES L 260, 6.10.1999, s. 1, najmä odseky II.4.4 a IV.3.3.1.

(18) Ú. v. ES L 12, 15.1.2002, s. 1, najmä odôvodnenia 196 a 201.

(19) Nemecko okrem toho ešte pred prijatím rozhodnutia o začatí konania tvrdilo, že Komisia vo veci Lenzing Lyocell (Ú. v. ES L 38, 8.2.2001, s. 33, odôvodnenie 41) prijala dôkazy predložené Rakúskom, ktoré ukazovali, že cena 0,50 EUR za kubický meter bola v druhej polovici deväťdesiatych rokov minulého storočia normálnou trhovou cenou za čistenie odpadových vôd. V tejto súvislosti však Komisia v rozhodnutí o začatí konania skonštatovala, že rozhodnutie vo veci Lenzing Lyocell sa týka skutočností, ktoré boli v platnosti vyše desať rokov pred daným prípadom a týkali sa iného členského štátu.

(20) Pozri § 12 ods. 2 ústavy spolkovej krajiny Brandenbursko („Kommunalverfassung des Landes Brandenburg“ – BbgKVerf) v spojení s § 7 ods. 1 a 8 písm. f stanov čistiarne odpadových vôd združenia TAZV v priemyselnej zóne Eisenhüttenstadt.

(21) Návrhy generálneho advokáta van Grevena z 28. a