PRÍLOHA I

VYKAZOVANIE ÚPRAV A ODVODZOVANIE TRANSAKCIÍ

ČASŤ 1

Všeobecný opis postupu odvodzovania transakcií

Finančné transakcie sú čistým prírastkom finančných aktív alebo čistým vznikom pasív pre každý typ finančného nástroja, t. j. súčet všetkých finančných transakcií, ktoré boli vykonané počas príslušného obdobia vykazovania. Rámec pre odvodzovanie transakcií pre štatistiku bilančných položiek peňažných finančných inštitúcií je založený na európskom systéme národných a regionálnych účtov (ďalej len „ESA 2010“) vytvorenom nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č- 549/2013 (1). Odchýlky od tohto medzinárodného štandardu týkajúce sa tak obsahu údajov, ako aj názvov štatistických pojmov, sú v prípade potreby možné. Táto príloha sa vykladá v súlade s ESA 2010, pokiaľ nariadenie (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2) (2) alebo toto usmernenie výslovne alebo nepriamo neustanovujú inak.

Pokiaľ ide o štatistiku bilančných položiek, Európska centrálna banka (ECB) vypočítava transakcie tak, že pre každé aktívum alebo pasívum sa použije rozdiel medzi zostatkami k dátumom ku koncu vykazovacieho obdobia a potom odstráni vplyv vývoja, ktorý nie je výsledkom transakcií („úpravy“). Tieto sú rozdelené do hlavných kategórií „úpravy vyplývajúce z reklasifikácie“, „úpravy vyplývajúce z precenenia“ a „úpravy vyplývajúce z výmenných kurzov“. Národné centrálne banky vykazujú ECB „úpravy z reklasifikácií“ a „úpravy vyplývajúce z precenenia“ tak, že sa na tieto netransakčné účinky nemusí prihliadať pri výpočte transakcií. Úpravy vyplývajúce z výmenných kurzov sú zvyčajne odvodené ECB. Transakcie sa vypočítajú v čistom vyjadrení, t. j. nepožaduje sa zisťovanie finančných transakcií v hrubom vyjadrení ani zisťovanie obratu. Finančné transakcie by sa vo všeobecnosti mali merať v ich transakčnej hodnote – v hodnote, za ktorú sa aktíva nadobudli alebo predali, alebo v hodnote, v ktorej sa pasíva vytvorili, zlikvidovali alebo vymenili – ktorá nemusí byť nevyhnutne tá istá ako cena kótovaná na trhu alebo objektívna hodnota aktíva v čase transakcie. Transakčná hodnota nezahŕňa náklady na služby, poplatky, provízie alebo podobné platby za služby poskytované v súvislosti s transakciami.

Táto príloha vyhodnocuje metodiku odvodzovania transakcií v súvislosti so štatistikou bilančných položiek. Časť 2 sa zameriava na zásady vykazovania úprav národnými centrálnymi bankami Európskej centrálnej banke (3). Časť 3 sa zaoberá osobitnými úpravami uskutočnenými pri zostavení rámca pre štatistiku bilančných položiek.

Ďalšie podrobnosti a číselné príklady sú ustanovené v „Manuáli na zostavovanie štatistiky bilančných položiek peňažných finančných inštitúcií“, ktorý je uverejnený na webovom sídle ECB.

ČASŤ 2

Vykazovanie úprav národnými centrálnymi bankami Európskej centrálnej banke

1. Základné zásady pre úpravy

Na úpravy vyplývajúce z reklasifikácie a z precenenia sa uplatňuje rovnaký systém podvojného účtovníctva ako na zostatky a preto sú vyrovnané. Ak je vzhľadom na rôzne ocenenia, ktoré sa uplatňujú pri štatistickej bilancii v porovnaní s účtovnou bilanciou – t. j. štatistické/účtovné nezrovnalosti – potrebná vyrovnávacia položka, malo by sa to zaznamenať v „ostatných pasívach“ (ako kladná alebo záporná hodnota).

Úroky z vkladov, úverov a dlhových cenných papierov vydaných a v držbe by sa mali zaznamenávať na akumulovanom základe, ale nikdy by nemali byť zaznamenané ako transakcie s príslušným nástrojom. V prípade úverov a vkladov je toto zabezpečené požiadavkami uvedenými v časti 2 prílohy II k nariadeniu (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2), aby sa naakumulovaný úrok z týchto nástrojov zaznamenával v „ostatných aktívach“ a „ostatných pasívach“. V uvedenom nariadení však nie je uvedené žiadne pravidlo o klasifikácii naakumulovaného úroku z vydaných alebo držaných cenných papierov. V skutočnosti je naakumulovaný úrok často súčasťou trhových cien a je ťažké ho oddeliť od účtovnej ceny, ktorá sa vykazuje v štatistickej bilancii. V záujme zosúladených a porovnateľných údajov medzi jednotlivými krajinami sa uplatňujú tieto ustanovenia:

a) ak je naakumulovaný úrok súčasťou účtovnej ceny, ktorá sa vykazuje v štatistickej bilancii, mal by podliehať úpravám vyplývajúcim z precenenia;

b) ak naakumulovaný úrok nie je zahrnutý v zostatku cenných papierov, do ktorého v štatistickej bilancii patrí, klasifikuje sa do položky „ostatné aktíva“ alebo do položky „ostatné pasíva“ a nepovažuje sa za úpravu vyplývajúcu z precenenia.

Na toto navrhované zaradenie sa prihliada tiež v požiadavkách na vykazovanie, ktoré sú ustanovené v tomto usmernení (pozri časť 1 prílohy II).

Ak sa vykazujú mesačné úpravy, môže to mať vplyv na členenia položiek, ktoré sú vykazované štvrťročne. Mal by sa zabezpečiť súlad medzi týmito dvoma súbormi údajov, t. j., prípadný súčet mesačných úprav sa musí rovnať štvrťročnej úprave. Ak je pre štvrťročné úpravy stanovená hraničná hodnota alebo ak sa štvrťročné úpravy nedajú identifikovať úplne alebo rovnako podrobne ako mesačná úprava, táto úprava sa vypočíta tak, aby sa predišlo nezrovnalostiam s úpravou vykázanou v súvislosti s mesačnými údajmi.

2. Úpravy vyplývajúce z reklasifikácie

„Úpravy vyplývajúce z reklasifikácie“ pozostávajú z akýchkoľvek zmien v bilancii referenčného sektora, ktoré sú dôsledkom zmien v zložení a štruktúre spravodajskej skupiny, zmien v klasifikácii finančných nástrojov a protistrán, zmien v štatistických pojmoch a (čiastočne) v oprave chýb pri vykazovaní, čo súhrnne spôsobuje chýbajúce údaje v sériách údajov, a tým ovplyvňuje porovnateľnosť dvoch po sebe nasledujúcich zostatkov na konci obdobia. Rozširovanie eurozóny možno vnímať ako osobitný prípad reklasifikácie.

Národné centrálne banky vykazujú údaje o úpravách vyplývajúcich z reklasifikácie, ako je to vymedzené v tomto usmernení, s použitím údajov priamo vykázaných spravodajskou skupinou, informácií z dohľadu, kontrol hodnovernosti, ad hoc prieskumov (napr. v súvislosti s extrémnymi hodnotami), národných požiadaviek na štatistické vykazovanie, informácií o tých, ktorí do spravodajskej skupiny pribudli alebo ju opustili, a akéhokoľvek iného dostupného zdroja. Národné centrálne banky identifikujú zmeny v zostatkoch, ktoré sú spôsobené reklasifikáciami a vykazujú hodnotu v čistom vyjadrení. Čisté zvýšenie zostatkov spôsobené reklasifikáciami sa zaznamenáva s kladným znamienkom a čisté zníženie zostatkov so záporným znamienkom.

Národné centrálne banky môžu urobiť odhady úprav vyplývajúcich z reklasifikácie, najmä ak tieto informácie nie sú ľahko dostupné alebo sú nízkej kvality. Od ECB sa neočakáva, že by robila úpravy ex post, pokiaľ národné centrálne banky nezistia výrazné zmeny spôsobené reklasifikáciou konečných údajov, ktoré národná centrálna banka nemôže včas zmeniť. V takomto prípade môže ECB uskutočniť úpravy ex post po dohode s príslušnou národnou centrálnou bankou.

Národné centrálne banky vykazujú v zásade úpravy vyplývajúce z reklasifikácie za každú položku uvedenú v tomto usmernení. V prípadoch, keď je odhadovaná hodnota reklasifikácií nižšia ako 5 mil. EUR, pokiaľ ide o vlastnú bilanciu národnej centrálnej banky, alebo nižšia ako 50 mil. EUR, pokiaľ ide o agregovanú bilanciu ostatných spravodajských jednotiek, môžu národné centrálne banky vykazovať hodnotu úprav vyplývajúcich z reklasifikácie vo výške nula alebo ako chýbajúcu hodnotu. Tieto hraničné hodnoty majú pomôcť jednotlivým národným centrálnym bankám pri rozhodovaní, či majú zostaviť úpravy. Keď sa však zabezpečuje zber relatívne podrobných informácií bez ohľadu na hraničnú hodnotu, pokus o uplatňovanie takejto hraničnej hodnoty by mohol byť pre dotknutú národnú centrálnu banku kontraproduktívny. Touto flexibilnou úpravou nie je dotknutá požiadavka na konzistentnosť medzi vykázanými údajmi za referenčné obdobie a medzi mesačnými a štvrťročnými údajmi, ako sa uvádza ďalej.

Národné centrálne banky v hraniciach vymedzených revíznou politikou opravia chyby vo vykazovaní údajov o zostatkoch čo najskôr po ich identifikovaní. V ideálnom prípade opravy úplne odstránia chyby z údajov o zostatkoch, najmä ak chyba ovplyvňuje len jedno obdobie, alebo len určité obmedzené časové obdobie. V takýchto prípadoch nedôjde k žiadnemu prerušeniu série údajov. Ak však chyba ovplyvňuje historické údaje a neurobí sa žiadna oprava starých údajov, alebo sa opravia údaje len za určité obmedzené obdobie, potom dôjde k prerušeniu medzi prvým obdobím s opraveným číselným údajom a posledným obdobím obsahujúcim neopravený číselný údaj. Národné centrálne banky v takom prípade identifikujú veľkosť prerušenia, ku ktorému dôjde, a úpravu zaznamenajú do položky „úpravy vyplývajúce z reklasifikácie“. Podobná prax sa uplatňuje pri implementácii zmien štatistických pojmov, ktoré ovplyvňujú vykazované údaje, ako aj pri opravách chýbajúcich údajov, ktoré mohli vzniknúť kvôli zavedeniu, zmene alebo zrušeniu dopĺňania údajov na 100 % pokrytie.

Hranica pre určenie prevodu aktív ako transakcií je vymedzená existenciou dvoch samostatných inštitucionálnych jednotiek, ktoré konajú na základe vzájomnej dohody. Ak sa však prevody uskutočnia v dôsledku vytvorenia alebo zrušenia inštitucionálnej jednotky, môžu sa považovať za „úpravy vyplývajúce z reklasifikácie“. Najmä ak zlúčenie alebo splynutie alebo prevzatie vedie k zrušeniu jednej alebo viacerých inštitucionálnych jednotiek, všetky krížové pozície, ktoré existovali medzi inštitúciami, ktoré sú predmetom zlúčenia alebo splynutia, sa započítavajú v čase, keď jednotky prestávajú existovať v systéme a úpravy vyplývajúce z reklasifikácie sa musia v súlade s tým zaznamenať. Uvedené sa vzťahuje na rozdelenie podnikov rovnako.

3. Úpravy vyplývajúce z precenenia

„Úpravy vyplývajúce z precenenia“ vykazované podľa tohto usmernenia zostavujú spravidla národné centrálne banky na základe údajov, ktoré vykazujú spravodajské jednotky. Národné centrálne banky však môžu tieto požiadavky na vykazovanie splniť nepriamo (napr. priamym zberom údajov o transakciách) alebo prostredníctvom údajov podľa jednotlivých cenných papierov alebo iných údajov vykazovaných spravodajskou skupinou a v každom prípade majú povolené zbierať od spravodajských jednotiek doplňujúce údaje v nevyhnutnom rozsahu.

4. Úpravy vyplývajúce z výmenných kurzov

Pohyby výmenných kurzov voči euru, ku ktorým dochádza medzi dátumami konca vykazovacích období, majú za následok zmeny hodnoty aktív a pasív v cudzích menách, ak sú vyjadrené v eurách. Národné centrálne banky by mali vykazovať aktíva a pasíva denominované v cudzích menách prepočítané na euro pomocou referenčných výmenných kurzov ECB platných v deň, ktorého sa údaje týkajú. Keďže akékoľvek zmeny zostatkov vyplývajúce z pohybov výmenných kurzov predstavujú zisky/straty z držby a nie sú finančnými transakciami, je potrebné identifikovať účinky ocenenia tak, aby mohli byť vylúčené z transakcií. Úpravy vyplývajúce z precenenia vzhľadom na zmeny výmenných kurzov môžu tiež obsahovať zmeny v ocenení, ktoré vzniknú z transakcií s aktívami/pasívami, t. j. realizované zisky/straty, vnútroštátna prax je však v tomto ohľade rozdielna.

ECB zvyčajne odvodzuje potrebné úpravy vyplývajúce z výmenných kurzov na základe štatistických informácií poskytnutých národnými centrálnymi bankami. Ak sú národné centrálne banky schopné zostaviť presnejšie úpravy vyplývajúce z výmenných kurzov, môžu sa namiesto toho dohodnúť s ECB na zasielaní úprav vyplývajúcich z výmenných kurzov, ktoré ECB použije na odvodenie transakcií.

ČASŤ 3

Osobitné pravidlá a úpravy

1. Fondy peňažného trhu

Národné centrálne banky zahŕňajú údaje o úpravách týkajúcich sa fondov peňažného trhu pri plnení ich spravodajskej povinnosti vo vzťahu k položkám „úpravy vyplývajúce z reklasifikácie“ a „úpravy vyplývajúce z precenenia“. Tieto úpravy sa tiež vykazujú osobitne pre fondy peňažného trhu v súlade s určenou štvrťročnou schémou na vykazovanie.

Národné centrálne banky vykazujú úpravy vyplývajúce z reklasifikácie v prípade zmeny v spravodajskej skupine fondov peňažného trhu vymedzených v článku 2 nariadenia (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2), ktorá vyplýva zo zmien rozsahu subjektov, ktorým bolo udelené povolenie na činnosť fondov peňažného trhu v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1131 (4). Zmena v spravodajskej skupine fondov peňažného trhu, ktorá vyplýva zo zmeny investičnej politiky fondu, sa zaznamenáva ako finančná transakcia, a nie ako reklasifikácia. Vyplýva to zo skutočnosti, že každú zmenu investičnej politiky musia pred zmenou schváliť investori, a preto sa považuje za aktívne investičné rozhodnutie.

Článok 9 ods. 6 nariadenia (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2) ustanovuje, že národné centrálne banky môžu udeliť výnimky niektorým alebo všetkým fondom peňažného trhu v súvislosti s vykazovaním úprav vyplývajúcich z precenenia. V týchto prípadoch by národné centrálne banky mali napriek tomu v súlade s článkom 5 ods. 2 tohto usmernenia poskytovať informácie založené na kvalifikovaných odhadoch, ak sú dotknuté čiastky významné.

Výpočet úprav vyplývajúcich z precenenia aktív fondu peňažného trhu sa pridŕža spoločného postupu, ktorý sa vzťahuje na všetky peňažné finančné inštitúcie. Na strane pasív sa pozitívne zmeny v hodnote akcií/podielových listov fondu peňažného trhu tradične považujú za transakcie súbežne s platbou (ako protikladom k prírastku) úroku z vkladov, čo naznačuje, že protipoložkou úprav vyplývajúcich z precenenia na strane aktív by nemala byť položka „akcie/podielové listy fondu peňažného trhu“, ale položka „ostatné pasíva“. Avšak s ohľadom na prípady, keď došlo k zníženiu ceny akcií/podielových listov fondu peňažného trhu v dôsledku straty aktív fondu, uvedené nemožno porovnávať s platbami úrokov. V tejto súvislosti tabuľka 1A v časti 4 prílohy I k nariadeniu (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2) obsahuje požiadavky týkajúce sa úprav vyplývajúcich z precenenia akcií/podielových listov fondov peňažného trhu; národné centrálne banky by mali použiť túto položku na vyváženie úprav vyplývajúcich z precenenia na strane aktív, ak to prichádza do úvahy. Začlenenie by sa malo uskutočniť takým spôsobom, aby zahŕňalo len skutočné úpravy vyplývajúce z precenenia, ktoré sú vyjadrené ako zmeny v hodnote akcií/podielových listov fondu peňažného trhu.

2. Štatistika bilančných položiek jednotlivých peňažných finančných inštitúcií

V súlade s článkom 16 ods. 2 tohto usmernenia vykazujú národné centrálne banky s vynaložením maximálneho úsilia doplnkové série zahŕňajúce úpravy vyplývajúce z precenenia a reklasifikácie (pozri časť 2 tejto prílohy) a prevody úverov.

Národné centrálne banky môžu za účelom zníženia záťaže spojenej s vykazovaním uplatniť pri odvodzovaní doplnkových sérií prahový prístup. Najmä v prípade, keď je absolútna hodnota doplnkových sérií, ktoré sa majú vykazovať, nižšia ako 50 mil. EUR a 1 % príslušného zostatku, t. j. prahová hodnota = max (50 mil. EUR, 1 % zostatku), národné centrálne banky môžu namiesto toho vykazovať túto hodnotu vo výške nula alebo ako chýbajúcu hodnotu. Táto hraničná hodnota, ktorá sa uplatňuje aj na skupiny úverových inštitúcií, je orientačná a jej cieľom je pomôcť národným centrálnym bankám pri rozhodovaní, či majú vykonať úpravy. Ak informácie nie sú ľahko dostupné alebo majú nízku kvalitu, národná centrálna banka sa môže rozhodnúť, že bude robiť odhady alebo vykazovať chýbajúcu hodnotu.

Okrem toho a v súlade s týmto usmernením sa od národných centrálnych bánk vyžaduje, aby vykazovali doplnkové série za úverové inštitúcie, ktoré nie sú základnými inštitúciami, len v rozsahu, v akom sa štatistické informácie zbierajú od týchto úverových inštitúcií v súlade s nariadením (EÚ) 2021/379 (ECB/2021/2). Ak od úverových inštitúcií, ktoré nie sú základnými inštitúciami, nie sú k dispozícii žiadne štatistické informácie požadované na vykazovanie doplnkových sérií, národné centrálne banky môžu vykazovať chýbajúcu hodnotu.

3. Poštové žírové inštitúcie a ústredná štátna správa

Národné centrálne banky, ak to prichádza do úvahy, vykazujú štatistické informácie o poštových žírových inštitúciách a ústrednej štátnej správe, ktoré zahŕňajú ich peňažné záväzky voči nepeňažným finančným inštitúciám, ktoré sú rezidentmi eurozóny, a ich držbu hotovosti a cenných papierov vydaných peňažnými finančnými inštitúciami eurozóny v súlade s oddielom 6 tohto usmernenia. Na účely zostavovania transakcií sa úpravy v zásade poskytujú aj v súlade s požiadavkami stanovenými pre štatistiku bilancie peňažných finančných inštitúcií, hoci v praxi je nepravdepodobné, že by došlo k zmenám v dôsledku zmien výmenného kurzu alebo trhových cien. Tieto údaje sa vykazujú tak, ako je uvedené v prílohe VI.

(1) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 174, 26.6.2013, s. 1).

(2) Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2021/379) z 22. januára 2021 o bilancii úverových inštitúcií a sektora peňažných finančných inštitúcií (ECB/2021/2) (Ú. v. EÚ L 73, 3.3.2021, s. 16).

(3) Rovnaká metodika sa uplatňuje v súvislosti so štatistickými informáciami, ktoré sa majú vykazovať o bilancii ECB podľa článku 3 ods. 5 tohto usmernenia.

(4) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1131 zo 14. júna 2017 o fondoch peňažného trhu (Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2017, s. 8).