PRÍLOHA

USMERNENIA K ZÁSADE PRVORADOSTI ENERGETICKEJ EFEKTÍVNOSTI

1. ÚVOD

Tieto usmernenia obsahujú vysvetlenie týkajúce sa uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Dodržiavanie týchto usmernení neznamená automaticky aj splnenie právnych požiadaviek.

Usmernenia sú zamerané v prvom rade na tvorcov politík a regulačné orgány na európskej, vnútroštátnej a miestnej úrovni a do určitej miery aj na účastníkov trhu a investorov, ktorí prijímajú rozhodnutia týkajúce sa udržateľných a efektívnych opatrení.

Tieto usmernenia vychádzajú zo štúdie s názvom Analýza na podporu vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní (1), ktorú dala vypracovať Komisia, a z dodatočného výskumu, ktorého cieľom bolo lepšie uplatňovanie zásady, najmä z predbežných zistení projektov ENEFIRST (2) a sEEnergies (3) v rámci programu Horizont 2020. V súlade s prístupom zvoleným v podpornej štúdii účelom týchto usmernení je poskytnúť väčší prehľad o opatreniach, ktoré majú prijať tvorcovia politík a regulačné orgány v rámci rozhodovacieho procesu pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti (pozri obrázok 1). V poslednom oddiele sa uvádzajú ďalšie informácie o oblastiach, ktoré treba zohľadniť, a príklady uplatňovania zásady v rámci rozličných sektorov.

Obrázok 1 Fázy, kroky a opatrenia, ktoré majú tvorcovia politík a regulačné orgány zohľadňovať pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti



Zdroj: Európska komisia na základe štúdie spoločnosti Ecorys

2. VYMEDZENIE ZÁSADY A JEJ UPLATŇOVANIE NA ÚROVNI EÚ

2.1. Vymedzenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na úrovni EÚ

Prvoradosť energetickej efektívnosti bola na úrovni EÚ uznaná ako hlavná zásada energetickej efektívnosti, jedného z piatich pilierov energetickej únie, prostredníctvom prijatia oznámenia o energetickej únii vo februári 2015 [COM(2015) 80]. V dôsledku toho a takisto na základe silnej podpory zásady zo strany Európskeho parlamentu sa táto zásada začlenila do nariadenia o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy [nariadenie (EÚ) 2018/1999] a do smernice o energetickej efektívnosti [smernica (EÚ) 2018/2002].

Nariadenie o riadení je prvý právny akt, v ktorom bola táto zásada vymedzená a v ktorom sa požaduje jej uplatňovanie na úrovni EÚ. V článku 2 bode 18 sa uvádza:

„‚prvoradosť energetickej efektívnosti‘ je čo najdôslednejšie zohľadňovanie alternatívnych opatrení efektívnych z hľadiska nákladov a úspory energie v energetickom plánovaní a politických a investičných rozhodnutiach, pokiaľ ide o opatrenia na zefektívnenie dopytu po energii a dodávok energie, najmä prostredníctvom nákladovo efektívnych úspor konečného využitia energie, iniciatívami v oblasti reakcie na spotrebu a účinnejšou premenou, prenosom a distribúciou energie, pričom sa zároveň dosiahnu ciele uvedených rozhodnutí;“

V odôvodnení 64 sa navyše vysvetľuje, že uplatňovanie zásady znamená toto:

„Členské štáty by mali využiť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, čo znamená, že pred prijatím rozhodnutí o energetickom plánovaní, politikách a investíciách by mali zvážiť , či je možné celkom alebo sčasti nahradiť zamýšľané opatrenia v oblasti plánovania, politík alebo investícií nákladovo efektívnymi, technicky, hospodársky a environmentálne vhodnými alternatívnymi opatreniami energetickej efektívnosti a zároveň dosiahnuť ciele príslušných rozhodnutí. Patrí sem najmä prístup k energetickej efektívnosti ako zásadnému prvku a kľúčovému hľadisku posudzovania budúcich investičných rozhodnutí o energetickej infraštruktúre v Únii. Takéto nákladovo efektívne alternatívy zahŕňajú opatrenia na zefektívnenie dopytu po energii a dodávok energie, najmä prostredníctvom nákladovo efektívnych úspor konečného využitia energie, iniciatívami v oblasti reakcie na spotrebu a účinnejšou premenou, prenosom a distribúciou energie. Členské štáty by mali podporovať využívanie tejto zásady aj v regionálnej a miestnej správe, ako aj v súkromnom sektore.“

Dodatočné vysvetlenie spôsobu, akým sa má zásada dodržiavať, sa nachádza v zmene smernice o energetickej efektívnosti z roku 2018, ktorej odôvodnenie 2 znie takto:

„Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ je prvkom, ktorý pomáha budovať energetickú úniu, v ktorej sa má energetická efektívnosť vnímať ako samostatný zdroj energie. Pri stanovovaní nových pravidiel na strane dodávky a v iných oblastiach politiky treba zohľadniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Komisia by mala zaistiť, aby energetická efektívnosť a reakcia na strane spotreby mohli rovnocenne konkurovať výrobnej kapacite. Energetickú efektívnosť treba zohľadniť vždy, keď sa prijímajú rozhodnutia týkajúce sa plánovania energetického systému alebo finančné rozhodnutia. K zlepšeniam energetickej efektívnosti treba pristúpiť vždy, keď sú nákladovo efektívnejšie, než ekvivalentné riešenia na strane dodávky. Malo by to pomôcť využívať početné prínosy energetickej efektívnosti pre Úniu, najmä pre občanov a podniky.“

Hoci toto vymedzenie, ktoré bolo zvolené pre právne predpisy Únie, je jedno z mnohých a v literatúre možno nájsť ďalšie vymedzenia (4), podstatné je, že bez ohľadu na presné znenie vymedzenia je hlavnou myšlienkou uprednostnenie energetickej efektívnosti.

2.2. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na úrovni EÚ

Okrem osobitných opatrení a cieľov sa v smernici o energetickej efektívnosti stanovujú aj konkrétne požiadavky na zohľadňovanie riešení energetickej efektívnosti v určitých situáciách, a tým sa už stanovujú konkrétne spôsoby uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Napríklad v článku 6 sa stanovuje, že členské štáty musia pri obstarávaní výrobkov, budov a služieb zohľadňovať ich vysokú energetickú efektívnosť. Podobne sa v článku 19 vyžaduje, aby členské štáty odstránili regulačné a neregulačné prekážky v oblasti verejného obstarávania, tvorby ročného rozpočtu a účtovníctva, ktoré odrádzajú verejné orgány od toho, aby pri investičných rozhodnutiach zohľadňovali energetickú efektívnosť (5). Na tento účel sa v článku 19 stanovuje, ktoré opatrenia členské štáty môžu zvažovať na odstránenie prekážok. Patria medzi ne regulačné ustanovenia alebo zmeny právneho rámca, zjednodušené administratívne postupy alebo podporné opatrenia, napríklad usmernenia a technická pomoc, ako aj zvyšovanie informovanosti a stimuly.

Okrem toho podľa článku 14 členské štáty musia určiť riešenia, ktoré sú najlepšie z hľadiska efektívnosti využívania zdrojov a nákladov na uspokojenie potrieb v oblasti vykurovania a chladenia, a pri analýze nákladov a prínosov nových a významne rekonštruovaných zariadení na výrobu energie považovať vysoko účinnú kombinovanú výrobu za osobitne energeticky efektívne riešenie. Podľa článku 15 musia členské štáty zabezpečiť, aby národné energetické regulačné orgány venovali náležitú pozornosť energetickej efektívnosti pri plnení regulačných úloh súvisiacich s prevádzkou plynárenskej a elektrizačnej infraštruktúry. Okrem toho sa v ňom požaduje poskytovanie stimulov pre prevádzkovateľov sústavy na sprístupnenie systémových služieb používateľom siete, ktoré im umožnia vykonávať opatrenia na zvyšovanie energetickej efektívnosti v súvislosti s pokračujúcim zavádzaním inteligentných sústav.

Návrh na revíziu smernice o energetickej efektívnosti (6) obsahuje nový článok o zásade prvoradosti energetickej efektívnosti, ktorým sa členským štátom ukladá povinnosť zabezpečiť, aby sa v plánovaní, politikách a investičných rozhodnutiach týkajúcich sa energetického systému a neenergetických odvetví zohľadňovali riešenia energetickej efektívnosti. Členské štáty podľa neho takisto musia podporiť a zabezpečiť uplatňovanie metodík nákladov a prínosov, ktoré umožňujú riadne posúdenie širších prínosov riešení energetickej efektívnosti. Stanovuje sa v ňom aj náležité monitorovanie uplatňovania zásady prostredníctvom špecializovaného subjektu a podávania správ.

Keďže podľa nariadenia o riadení je reakcia na strane spotreby súčasťou zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, v právnych predpisoch o koncepcii trhu s elektrinou (7) sa vysvetľuje, ako sa má zaobchádzať so zdrojmi distribuovanej energie pri plánovaní a prevádzke sietí (pozri aj oddiel 4.1.1.2). Podľa smernice o elektrine musia prevádzkovatelia prenosovej sústavy pri príprave plánov „plne zohľadn[iť] potenciál využívania riadenia odberu, zariadení na uskladňovanie energie alebo iných zdrojov ako alternatív k rozširovaniu sústavy, ako aj predpokladanej spotreby [a] obchodu s inými krajinami“ (článok 51 ods. 3). Plány distribučných sústav „mus[ia] zabezpečiť transparentnosť potrebných strednodobých a dlhodobých služieb flexibility […]. V pláne rozvoja siete sa zároveň musí preukazovať využitie riadenia odberu, energetickej efektívnosti, zariadení na uskladňovanie energie alebo iných zdrojov, ktoré má prevádzkovateľ distribučnej sústavy využívať ako alternatívu k rozširovaniu sústavy“ (články 13 a 17, článok 32 ods. 1 a 3).

Aj v iných politikách EÚ sa priamo zdôrazňuje úloha energetickej efektívnosti. V stratégii integrácie energetického systému EÚ [COM(2020) 299] sa energetická efektívnosť považuje za hlavný prvok a požaduje sa v nej uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v celom energetickom systéme. To znamená uprednostňovanie riešení na strane spotreby vždy, keď sú pri plnení cieľov politiky nákladovo efektívnejšie než investície do infraštruktúry na dodávku energií. Táto zásada súvisí s obehovosťou a lepším využívaním zdrojov, čo by malo viesť k zníženiu celkových investičných potrieb a súvisiacich nákladov na energetickú výrobu, infraštruktúru a využitie energie.

V stratégii „vlna obnovy“ [COM(2020) 662] sa na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti poukazuje ako na jednu z kľúčových zásad obnovy budov do roku 2030 a 2050. Pôjde o hlavnú zásadu pri vykonávaní iniciatívy vrátane revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktorá sa má uskutočniť koncom roka 2021. Predtým sa na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti upozornilo aj v odporúčaní Komisie (EÚ) 2019/786 z 8. mája 2019 týkajúcom sa obnovy budov (8), ktoré predstavuje usmerňovací dokument na rozvoj dlhodobých stratégií obnovy podľa požiadaviek v smernici o energetickej hospodárnosti budov.

Zásadu posilňuje aj návrh Európskej komisie týkajúci sa revízie nariadenia o TEN-E z 15. decembra 2020 (9), ktorého cieľom je zabezpečiť dôslednosť politiky a rozvoj efektívnej infraštruktúry. Návrhom sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti začleňuje do procesu posudzovania plánovania a projektov prostredníctvom zavedenia záväzných ustanovení. Konkrétne sa v návrhu požaduje, aby Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ďalej len „ACER“) zahrnula zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti do rámcových usmernení pre spoločné scenáre, ktoré vypracujú Európska sieť prevádzkovateľov prepravných sietí pre plyn a Európska sieť prevádzkovateľov prenosových sústav pre elektrinu (ďalej len „siete ENTSO“). Siete ENTSO musia uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti aj pri posudzovaní nedostatkov v infraštruktúre a prioritne zvážia všetky relevantné riešenia, ktoré nesúvisia s infraštruktúrou.

3. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v rozhodovacom procese

3.1. Prístup, ktorý sa má zaujať

Hoci v prípade politiky energetickej efektívnosti ide o presadzovanie ambicióznych cieľov v oblasti energetickej efektívnosti a nastavenie opatrení vedúcich priamo k úsporám energie, podstatou zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôkladne zvážiť konkrétne riešenia úspor energie ako možné alternatívy vrátane zmien v správaní občanov a organizácií a šetrenia energie. To znamená, že vykonávanie energeticky efektívneho riešenia predstavuje jeden z možných účinkov vyplývajúcich z uplatňovania tejto zásady, to však nemusí platiť vždy, ak to vyplynie z posúdenia možností.

Logika zásady prvoradosti energetickej efektívnosti spočíva v tom, že by jej uplatňovanie malo viesť k určeniu životaschopných riešení energetickej efektívnosti v súlade s najnovšími poznatkami, umožniť ich uplatňovanie a zabezpečiť riadne vykonávanie, ak sa táto zásada vyberie ako ďalší postup. V rámci zásady sa navyše vyžaduje zváženie možných negatívnych následkov na rozhodnutia týkajúce sa energetickej efektívnosti (napr. rozširovanie infraštruktúry pre fosílne plyny s dĺžkou odpisovania až 50 rokov), ktoré by z dlhodobého hľadiska mohli zabrániť energetickej efektívnosti.

Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti spoločne s efektívnosťou využívania zdrojov takisto predstavuje dôležitý faktor v dlhodobej stratégii EÚ v oblasti eliminácie emisií uhlíka, z ktorej vyplýva, že do polovice storočia sa súčasný energetický systém založený prevažne na fosílnych palivách bude musieť radikálne zmeniť prostredníctvom rozsiahlej elektrifikácie energetického systému opierajúcej sa o využívanie obnoviteľných zdrojov energie, či už na úrovni koncových používateľov alebo na výrobu bezuhlíkových palív a surovín pre priemysel.

Treba takisto zdôrazniť, že cieľom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti nie je len zníženie spotreby fosílnych palív. Zásadný je predpoklad, že najlepšia energia je energia, ktorá sa nevyrobila, pretože nebolo potrebné jej využitie. To znamená, že oproti výrobe energie zo zdrojov neutrálnych voči klíme sa má uprednostňovať zníženie dopytu, a to aj z toho dôvodu, že pomáha pri regulácii úrovne investícií potrebných na prechod na obnoviteľné zdroje energie a podporuje sa ním udržateľnejší prístup k zdrojom, ktoré sú v každom prípade obmedzené.

Na rozhodnutie, či sa má energetická efektívnosť uprednostniť pred inými možnosťami, nestačí obyčajná analýza nákladovej účinnosti, zohľadniť sa musí viacero aspektov:

Širšie súvislosti

Opatrenia energetickej efektívnosti by sa mali posudzovať v širších súvislostiach. Energetická efektívnosť je predovšetkým kľúčovým stavebným prvkom politiky EÚ v oblasti klímy a energetiky pri prechode na klimatickú neutralitu do roku 2050. To znamená, že zásada by mala podporovať environmentálne udržateľné investície v súlade s nariadením o taxonómii (10). Dôležité sú aj ďalšie základné zásady tvorby politík, ako je zásada „nespôsobiť vážnu ujmu“ alebo „zásada inovácií“. Okrem toho by sa tieto zásady pri riešení vznikajúcich technológií a pri určovaní nadčasových prístupov mali zohľadňovať spoločne. Prognózy relevantných trhov a budúcich trendov predstavujú kľúčové prvky, ktoré treba v tejto súvislosti posúdiť.

Spoločenské hľadisko

Nákladová efektívnosť, ktorá je základom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, by sa mala posudzovať predovšetkým zo širokého celospoločenského hľadiska a nie len z pohľadu nákladovej efektívnosti investorov alebo používateľov. Na to je potrebné zohľadniť viacero prínosov energetickej efektívnosti pre spoločnosť ako celok (11). Toto celospoločenské hľadisko je kľúčové pri riadnom posudzovaní možností energetickej efektívnosti. Nákladovú efektívnosť okrem toho treba vnímať z krátkodobej a dlhodobej perspektívy a zohľadňovať pri tom amortizačné lehoty a dĺžku odpisovania.

Systémový prístup

V rámci zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by sa malo prihliadať na zvýšenie efektívnosti na systémovej úrovni. To znamená, že optimalizácia energetického systému a efektívne začlenenie riešení v oblasti čistej energie sú stredobodom uplatňovania zásady. Na to je potrebný širší pohľad, pri ktorom sa zdroje na strane dodávky (fosílne palivá, obnoviteľné zdroje energie, infraštruktúra) posudzujú na základe zdrojov na strane spotreby (flexibilita a reakcia na strane spotreby, lepšia energetická hospodárnosť konkrétnych riešení, energetická primeranosť) s ohľadom na náklady a prínosy zo spoločenského hľadiska, ako sa uvádza v predchádzajúcom odseku. Tento prístup bol vypracovaný v rámci projektu ENEFIRST (12). Znamená to, že sa majú zohľadniť potreby celého energetického reťazca: výroba, prenos, rozvod, spotreba, skončenie životnosti.

Úroveň prijatého rozhodnutia

Systémový prístup sa týka uplatňovania zásady na rozhodnutia o koncepcii a plánovaní prostriedkov. Tento prístup môže zvýšiť zložitosť zásady. Na nižšej úrovni rozhodovacieho procesu je takisto vhodné priamejšie uplatňovanie zásady, keď sa rozhodnutie týka výberu konkrétnych prostriedkov. Pozornosť sa v tejto súvislosti venuje posúdeniu energetickej efektívnosti (energetickej hospodárnosti) alternatív. Ťažiskom tohto prístupu je zabezpečiť zvýšenie efektívnosti na strane dodávky alebo zníženie dopytu po energii na základe výberu energeticky účinnejších výrobkov a služieb, ako aj prostredníctvom podpory rozhodnutí zameraných na budúcnosť a obehovosť, ktoré sú priaznivé z hľadiska inovácií a efektívneho využívania zdrojov. Inými slovami, zásada by mala prilákať investície do tých najefektívnejších z efektívnych alternatív.

Odlišné stimuly

Širším spoločenským prínosom a efektívnosti energetického systému by sa mala prikladať vyššia priorita. Zároveň je dôležité, aby ich zohľadňovali aj jednotliví investori. Z pohľadu investora a koncového používateľa majú individuálne prínosy zvyčajne väčšiu váhu než širšie následky, pokiaľ sa im neprisúdi primeraná cena. Na zabezpečenie toho, aby sa na jednotlivých úrovniach rozhodovania náležite zohľadnila efektívnosť systému, sú potrebné cielené opatrenia a stimuly.

Druh rozhodnutia a subjekt prijímajúci rozhodnutia

Spôsob uplatňovania zásady závisí od toho, kto, kde a kedy bude zásadu uplatňovať. Zásada sa uplatňuje na rôzne druhy rozhodnutí, ktoré súvisia s činnosťami plánovania, koncepciou politiky, prípravou investičných projektov a ich financovaním. Tieto rozhodnutia sa netýkajú iba odvetvia energetiky, ale energetická efektívnosť by mohla zohrávať osobitné významnú úlohu pri rozhodovaní o energetickej infraštruktúre v prípadoch, keď by riešenia na strane spotreby mohli dopĺňať alebo nahradiť investície na strane dodávky, keď sa z dôvodu celkovej účinnosti jedno riešenie uprednostní pred existujúcimi alternatívami alebo ak by sa mohli zaviesť nové komponenty (napr. kompresory schopné rekuperovať odpadové teplo/odpadovú elektrinu). Jednotlivé subjekty prijímajúce rozhodnutia navyše zohrávajú odlišné úlohy pri uplatňovaní tejto zásady, a to v závislosti od odvetvia a kontextu rozhodnutí.

Oprávnené činnosti

Zásada je zameraná na posúdenie širokého okruhu opatrení energetickej efektívnosti na strane dopytu a dodávky. Hoci sú riešenia na strane dopytu zásadné pre zníženie potreby energie alebo pre jej lepšie využívanie, pri zavádzaní energetickej infraštruktúry alebo zariadení využívajúcich energiu je nevyhnutné preskúmať aj technológie a spôsoby, akými by sa mohli prevádzkovať, ktoré by mohli viesť k úsporám energie (13).

Základné podmienky

Hoci pri uplatňovaní zásady ide o zohľadňovanie konkrétnych prvkov, hlavným cieľom zásady je vykonávanie riešení energetickej efektívnosti vždy, keď sa označia ako správne riešenia. To znamená, že začlenenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti do tvorby politík by malo viesť aj k odstráneniu regulačných a neregulačných prekážok, ktoré bránia životaschopnosti a vykonávaniu riešení energetickej efektívnosti. Okrem toho na to, aby bolo možné zohľadniť všetky energeticky efektívne alternatívy, rozličné subjekty musia mať dostatočnú úroveň informácií o úsporách energie jednotlivých riešení a spôsoboch posudzovania ich spoločenských, environmentálnych a hospodárskych následkov, nákladov a prínosov. Zohľadniť by sa mali aj budúce následky zmeny klímy na energetický systém vrátane vplyvov na samotné riešenia energetickej efektívnosti. Navyše z dôvodu povahy širších prínosov úspor energie, ktoré by mohli byť vyššie v prípade spoločnosti než v prípade investorov, môžu byť na presadzovanie energeticky účinného správania a investícií nevyhnutné konkrétne stimuly alebo požiadavky.

3.2. Kroky, ktoré sa majú podniknúť

Ako sa uvádza v predchádzajúcej časti, opatrenia, ktoré sa majú prijať pri uplatňovaní zásady, závisia prevažne od fázy rozhodovacieho procesu a od typu subjektu prijímajúceho rozhodnutie. V nasledujúcej matici (pozri tabuľku 1) sa jednotlivým krokom súvisiacim s uplatňovaním zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní priraďujú rôzne fázy a typy subjektov prijímajúcich rozhodnutia (14).

Tabuľka 1

Opatrenia rôznych subjektov prijímajúcich rozhodnutia súvisiace so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní

Fáza Tvorcovia politiky Regulačné orgány Trhové subjekty Začiatok — Vymedzenie cieľov politiky — Vymedzenie/aktualizácia regulačného rámca — Analýza následkov politiky a alternatívy — Vymedzenie pravidiel prístupu na trh určených pre riešenia energetickej efektívnosti alebo pre riešenia v oblasti reakcie na strane spotreby — Vykonávanie kontroly súladu obchodného/projektového cieľa s cieľmi politiky a pravidlami prístupu na trh — Vymedzenie obchodného/projektového cieľa Príprava — Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov v rámci zásady — Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov konkrétneho prípadu uplatňovania — Zhromažďovanie informácií — Prognóza dopytu po energetických službách — Určenie ostatných nákladov a rizík — Systematické posúdenie založené na zásade prvoradosti energetickej efektívnosti Validácia — Kontrola plánu vykonávania a prípadne jeho schválenie — Návrh plánu vykonávania Vykonávanie — Vykonávanie plánu, napr. poskytovanie navrhovanej služby, zavedenie energeticky účinných technológií, prijatie investičných rozhodnutí atď.

Zdroj: Štúdia spoločnosti Ecorys

Na základe tejto matice bol navrhnutý nástroj rozhodovania, ktorý má podobu rozhodovacieho stromu s usmerňujúcimi otázkami pre každý krok. Nástroj poskytuje prehľad jednotlivých krokov prostredníctvom určenia viacerých usmerňujúcich otázok poukazujúcich na záležitosti, ktorým treba venovať pozornosť pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Na lepšie predstavenie uplatňovania nástroja štúdia obsahovala aj štyri príklady z reálneho života (uvedené v oddiele 4).

Jednotlivé subjekty v uvedenom schematickom znázornení rozhodovacieho procesu zohrávajú odlišné úlohy. Pri väčšine oblastí politiky a spôsobov uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktoré boli predmetom analýzy v rámci štúdie, vystupujú trhové subjekty ako aktéri, ktorí majú vypracovať plány alebo investičné rozhodnutia, a preto je tento rozvrh opatrení primeraný týmto určeným oblastiam politiky a spôsobom uplatňovania. Existujú však aj iné oblasti, v ktorých tvorcovia politík (napr. príprava národných energetických a klimatických plánov a iné rozhodnutia o tvorbe politík) alebo regulačné orgány [napr. (schvaľovanie) prognóz alebo scenárov týkajúcich sa plánu na rozširovanie sietí] predstavujú hlavné subjekty prinajmenšom pri systematickom posudzovaní vo fáze vykonávania. To znamená, že spôsob, akým budú jednotlivé subjekty uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, veľmi závisí od kontextu. Hoci niektoré kroky možno uplatniť na všetky situácie, niektoré môžu byť špecifické pre konkrétne odvetvie a môžu z nich vyplývať odlišné opatrenia, a to v závislosti od typu rozhodnutia, oblasti politiky alebo dotknutých subjektov. V niektorých prípadoch môže ísť iba o jeden typ subjektu prijímajúceho rozhodnutie.

Bez ohľadu na odvetvie a typ rozhodnutia (politické, plánovacie alebo investičné) všeobecný prístup k uplatňovaniu zásady ostane rovnaký, rôzne subjekty však budú musieť dodržiavať rozličné kroky.

Tvorcovia politík a regulačné orgány majú osobitnú úlohu, pokiaľ ide o umožnenie uplatňovania zásady, stanovenie správnych pravidiel (počiatočná fáza) a vykonanie validácie jej uplatňovania. Zároveň môže ísť aj o subjekty, ktoré zásadu uplatňujú priamo, pričom dodržiavajú kroky určené vo fáze prípravy a vykonávania. Napríklad tvorcovia politík by zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti mali uplatňovať pri príprave strategického plánovania alebo pri určovaní cieľov politiky. Regulačné orgány budú musieť zásadu uplatňovať pri stanovovaní pravidiel a právnych predpisov, ktoré ovplyvňujú energetický systém, predovšetkým pravidiel koncepcie trhu, alebo ktoré majú následky na spotrebu energie. Vo väčšine prípadov sa však príprava a vykonávanie rozhodnutí uskutočňuje na úrovni trhových subjektov.

Keďže sú tieto usmernenia zamerané predovšetkým na tvorcov politík a regulačné orgány, pozornosť sa zameriava viac na všeobecné a univerzálne aspekty uplatňovania zásady. Na tento účel sa na základe fáz a krokov určených v štúdii určilo viac konkrétnych opatrení, ktoré majú zohľadniť tvorcovia politík a regulačné orgány a ktoré sa vysvetľujú v oddieloch ďalej, a to najmä pokiaľ ide o počiatočnú fázu, v ktorej sa musia stanoviť správne rámcové podmienky, a o fázu prípravy a validácie v prípade regulačných orgánov, keďže tieto opatrenia môžu prijímať aj tvorcovia politík. Osobitná pozornosť je venovaná opatreniam súvisiacim s monitorovaním a podávaním správ v nadväznosti na prijaté rozhodnutia a voľby.

Kroky v prípravnej a vykonávacej fáze rozhodovacieho procesu veľmi závisia aj od súvislostí. Uviesť sa môžu niektoré konkrétnejšie opatrenia, ako aj to, aké sú požiadavky na riadny výkon týchto opatrení. Podrobnejšie vysvetlenie spôsobu vykonávania týchto opatrení však presahuje rámec tohto dokumentu. Tieto opatrenia zvyčajne podnikajú trhové subjekty fungujúce v rozličných podmienkach a na vyriešenie všetkých špecifických prvkov sú potrebné podrobné sektorové príručky. V nasledujúcej tabuľke sa nachádza prehľad opatrení a ich požiadavky v súvislosti s jednotlivými krokmi vo fáze prípravy a vykonávania. Príklady z reálneho života uvedené v štúdii, ktoré sa nachádzajú v oddiele 4, ukazujú konkrétne opatrenia pre príslušné subjekty v súvislosti s konkrétnym rozhodnutím vo vybranom odvetví. Z pohľadu tvorcov politík sa riadne začlenenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti do fázy prípravy a vykonávania má zabezpečiť prostredníctvom vhodného posúdenia vplyvu.

Tabuľka 2

Kroky, opatrenia a požiadavky na uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zo strany realizátorov

Krok Opatrenie Požiadavky Vymedzenie podnikateľského/projektového cieľa — Zohľadnenie energetickej efektívnosti ako súčasti riešenia — Dostupnosť informácií — Prístup k know-how Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov — Zohľadnenie širších prínosov energetickej efektívnosti a ich vyčíslenie — Stanovenie kritérií na výber správneho riešenia — Štandardizovaná metodika na výber — Dostupnosť údajov — Dostupnosť nástrojov/modelov Zhromažďovanie informácií — Analýza trhov — Analýza inovačných riešení — Zváženie prípravy politiky — Získanie kvalitných údajov pre analýzu nákladov a prínosov — Posúdenie investičných potrieb a návratnosti investícií — Dostupnosť informácií — Dostupnosť údajov — Odborné znalosti Prognóza dopytu po energetických službách — Zohľadnenie budúceho dopytu po energii — Posúdenie vplyvov alternatív na spotrebu energie a v prípade potreby na odber — Dostupnosť rozčlenených údajov o spotrebe energie — Vnútroštátne/regionálne prognózy — Stabilný politický rámec Určenie ostatných nákladov a rizík — Zohľadnenie vplyvov faktorov vykonávania — Zohľadnenie zmien v oblasti cien palív a energií — Zohľadnenie makroekonomického vývoja — Zohľadnenie času návratnosti a budúcich peňažných tokov — Dostupnosť údajov — Jasné ciele politiky — Dostupnosť predchádzajúcich skúseností — Dostupnosť riešení na zmiernenie rizík (napr. ESCO) Posúdenie alternatív — Vykonanie analýzy nákladov a prínosov (finančné vyjadrenie následkov) — Posúdenie nákladovej účinnosti — Kontrola, či sú riešenia nadčasové — Zohľadnenie verejnej podpory a dostupných finančných prostriedkov — Prístup k dostupným údajom a nástrojom/modelom a jednoduchosť ich používania — Správne odborné znalosti — Systémy financovania a podpora projektov energetickej efektívnosti Vykonávanie — Pridelenie správnych zdrojov a know-how — Využívanie podporných nástrojov — Zabezpečenie riadneho využívania — Dostupnosť odborných znalostí a zdrojov (pracovníci a finančné prostriedky) — Ľahký prístup k systémom podpory — Mechanizmy spätnej väzby medzi realizátorom a používateľom Monitorovanie a hodnotenie — Zhromažďovanie údajov — Audit vykonávania — Hodnotenie následkov a dosiahnutia cieľov — Vopred stanovené ukazovatele — Prístup k údajom — Dostupnosť analýzy údajov a nástrojov na ich spracovanie — Dostupnosť zdrojov

Zdroj: Európska komisia

3.3. Hlavní aktéri

Hoci riešenia energetickej efektívnosti môže vykonávať verejný sektor, súkromné spoločnosti a spotrebitelia, uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti má určité širšie dôsledky pre tvorcov politík a regulačné orgány, ktorí musia vytvoriť podmienky na uplatniteľnosť energeticky efektívnych riešení v rozličných kontextoch. V dôsledku uplatňovania zásady týmito aktérmi by trhové subjekty a investori mali mať správne nástroje a informácie potrebné na riadne posúdenie a vykonávanie energeticky efektívnych riešení.

Hlavní aktéri sú teda:

Tvorcovia politík

Patria sem:

a) inštitúcie EÚ zapojené do bežného legislatívneho postupu EÚ, t. j. Európska komisia, Európsky parlament, Rada Európskej únie;

b) vlády, národné parlamenty a orgány štátnej správy, ktorých právomoci sa vzťahujú na celé územie členského štátu;

c) regionálna štátna správa, provinčné vlády a miestne samosprávy, parlamenty a orgány štátnej správy, ktorých právomoci sa vzťahujú na regióny, provincie a obce členského štátu.

V prípade tvorcov politík súvisí uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti so všetkými aspektmi, ktoré majú vplyv na oprávnenosť, uskutočniteľnosť a podporu energetickej efektívnosti (vrátane opatrení podnecujúcich správanie vedúce k úsporám energie), a to nielen prostredníctvom verejného financovania a verejného obstarávania. Vytvorením rámca by tvorcovia politík mali usmerňovať ostatné subjekty k energeticky efektívnym riešeniam. Znamená to aj stanovovať ciele, ktoré nebudú brániť energeticky účinným alternatívam, odstraňovať právne a administratívne prekážky a vykonávať riadne posúdenie rôznych politických iniciatív, ich následkov na spotrebu energie a možných kompromisov opatrení na úsporu energie, a to aj s ohľadom na budúcnosť.

Tvorcovia politík by mali zabezpečiť stimuly pre energeticky efektívne riešenia s cieľom riešiť skutočnosť, že opatrenia energetickej efektívnosti sa nie vždy chápu ako nákladovo optimálne z individuálneho hľadiska (napr. z dôvodu dlhých období návratnosti, súvisiacich rizík alebo slabej informovanosti), ide však o riešenia žiaduce zo spoločenského hľadiska. S cieľom zachytiť všetky uvedené aspekty sa energetická efektívnosť musí stať politickou prioritou na strategickej aj operačnej úrovni vrátane prípadného zapojenia finančných inštitúcií.

Na miestnej úrovni sú rozhodnutia prijímané orgánmi verejnej moci zvyčajne bližšie k vykonávaniu a môžu priamo ovplyvniť výber riešenia. Rozhodnutia o konkrétnych vynaložených dostupných finančných prostriedkoch, rozhodnutia o povolení týkajúce sa umiestnenia investícií a plánovanie poskytovania verejných služieb predstavujú príklady, pri ktorých by sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mala zohľadňovať vždy, keď je to možné. Okrem toho miestne samosprávy potrebujú dlhodobý plánovací horizont na vykonanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri posudzovaní jednotlivých možností a na zabránenie zaostávaniu v súvislosti s určitými technológiami alebo metódami, v súlade s cyklami miestneho plánovania.

Regulačné orgány

Do tejto skupiny patria verejné regulačné orgány alebo agentúry určené na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, ktorých cieľom je stanovovať pravidlá a zabezpečovať dodržiavanie predpisov, dozerať na fungovanie trhov a kontrolovať tarify v segmentoch regulovaných trhov. Konkrétne sem patria regulačné orgány v oblasti energetiky a agentúry s regulačnou a dozornou funkciou.

Regulačné orgány by mali chrániť pravidlá, ktorými sa zabezpečuje prístup na trh a umožňujú energeticky efektívne riešenia. Okrem toho by mali poskytovať aj metodiky a usmernenia týkajúce sa spôsobu, ako posudzovať rôzne alternatívy v rámci analýzy nákladov a výnosov s ohľadom na širšie prínosy, a napokon overovať vykonávanie s cieľom presvedčiť sa, že zásada prvoradosti energetickej efektívnosti bola uplatnená náležitým spôsobom v prípadoch, keď sa vyžaduje schválenie, overenie alebo monitorovanie projektov predložených spoločnosťami na trhu. V prípade monitorovania je dôležité, aby ustanovenia náležitého monitorovania a hodnotenia boli nastavené tak, aby zhromažďovali informácie o tom, ako energetická efektívnosť funguje v praxi.

Trhové subjekty

Do tejto skupiny patria podniky, občianske energetické spoločenstvá a investori, ktorí nesú zodpovednosť za samotné rozhodnutia na trhu. Skupina zahŕňa aj verejných obstarávateľov a obstarávateľov (15) vymedzených v rámci pravidiel verejného obstarávania, a to v miere, v akej ich rozhodnutia týkajúce sa nákupu tovaru alebo služieb na rôznych trhoch ovplyvňujú spotrebu energie. Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti sa uplatňuje na rozhodnutia o kritériách verejného obstarávania alebo na rozhodnutia o nákupoch, prenajímaní alebo modernizácii budov, ktoré tieto orgány vlastnia alebo v ktorých sídlia.

V odvetví energetiky sa veľká pozornosť samozrejme venuje spoločnostiam na trhu s energiou, ktoré podliehajú osobitným predpisom, konkrétne ide o:

a) dodávateľov energie: komerční výrobcovia elektrickej energie, tepla alebo chladu a iných komodít, ako aj právnické osoby, ktoré spotrebiteľom predávajú energie (napr. elektrickú energiu, teplo/chlad, zemný plyn);

b) prevádzkovateľov sietí: subjekty zodpovedné za prevádzku, zabezpečovanie údržby a v prípade potreby rozvoj distribučnej a prenosovej sústavy v danej oblasti s cieľom zabezpečiť dlhodobú schopnosť sústavy uspokojovať dopyt po elektrickej energii, po teple alebo chlade a po zemnom plyne; ako aj

c) poskytovateľov služieb riadenia na strane spotreby: subjekty, ktoré podporujú spotrebiteľov pri lepšej energetickej efektívnosti aj reakcii na strane spotreby a zvyšujú pružnosť reakcie spotrebiteľov vrátane napríklad agregátorov v rámci elektrizačnej sústavy.

V porovnaní s obchodnými spoločnosťami, ktorých hlavným cieľom je maximalizácia zisku, energetické podniky môžu mať iné ciele stanovené právnymi predpismi. Môže sa od nich požadovať, aby sledovali ciele v oblasti udržateľnosti alebo aby pri svojich investičných rozhodnutiach uplatňovali určitú formu kritérií udržateľnosti. V takých situáciách sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti uplatní pri stanovovaní cieľov projektu, vykonávaní analýzy nákladov a prínosov, posudzovaní vplyvov rôznych alternatívnych riešení alebo pri hľadaní správneho riešenia realizácie.

Do skupiny trhových subjektov patria aj regulovaní investori a verejné a súkromné finančné inštitúcie, ktoré budú v rámci svojich činností uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by mala pomáhať pri usmerňovaní činností finančných inštitúcií smerom k dlhodobej udržateľnosti ich aktív a finančného portfólia. Tým, že sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti zameriava na budúcnosť, mala by podporiť rozvoj inovačných modelov príjmov v oblasti energetickej efektívnosti (napríklad energetická efektívnosť ako služba) a podmienky, za ktorých možno uvoľniť súkromné investície.

Na podnikovej úrovni by systémy energetického manažérstva, ako je norma ISO 50001, ak sa riadne dodržiavajú, vo všeobecnosti mali viesť k prijatiu energeticky efektívnych riešení, ktoré zvyšujú energetickú hospodárnosť spoločností. Energetické audity a ich preskúmanie by takisto mali viesť k vyššej informovanosti a zlepšeniam energetickej efektívnosti, ak sú tieto zlepšenia z hľadiska obchodnej činnosti spoločností nákladovo efektívne. To neznamená, že zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je úplne irelevantná. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by mohlo pomôcť obchodným spoločnostiam s určením energeticky účinných projektov a investícií, s riadnym posúdením nákladov a prínosov vrátane širších prínosov pre ich zamestnancov a so správnou realizáciou týchto projektov a investícií.

3.4. Vymedzenie cieľov politiky

Je dôležité, aby zámery a ciele vopred nepredpisovali riešenia, ktoré sa majú použiť na ich dosiahnutie, pokiaľ to nie je nevyhnutné. Ak by opatrenia energetickej efektívnosti mohli byť súčasťou riešenia, ciele politiky nesmú znemožňovať takéto opatrenia. Na tento účel sa ciele musia stanovovať na základe výsledkov a požadovaných následkov, a nie na základe vstupov. Jedným zjavným prístupom je určiť celkové ciele založené na výsledkoch systému, a nie na cieľoch konkrétnych riešení, napr. dodávka energie by mala zodpovedať dopytu namiesto toho, aby sa kapacita výroby elektriny zvýšila o 5 % s cieľom dosiahnuť súlad s predpokladaným rastom dopytu. Očividne môže byť potrebné, aby ciele politiky boli v určitých situáciách úplne konkrétne, to by však nemalo brániť tomu, aby sa v nich zohľadnilo to, ako by sa energeticky efektívne riešenia mohli podporiť primeraným vymedzením cieľov. Práve preto je v prípade iniciatív, ktoré majú vplyv na spotrebu energie, dôležité, aby sa už vo fáze stanovenia cieľov zohľadnili následky na spotrebu energie a kompromisy medzi jednotlivými riešeniami, ktoré by mohli prispieť k dosiahnutiu týchto cieľov.

V tejto súvislosti je dôležité riadne vymedziť ukazovatele a metodiku monitorovania cieľov. V prípade, ak by zníženie spotreby energie mohlo prispieť k dosiahnutiu stanovených cieľov alebo ak by dosiahnutie cieľov mohlo ovplyvniť spotrebu energie, je potrebné odhadnúť vzťah medzi cieľmi a predpokladanou úrovňou spotreby energie. V tejto včasnej fáze rozhodovacieho procesu môže byť náročné vykonať takéto odhady, takže bude potrebná určitá úroveň predchádzajúcich skúseností a dôkazy z minulosti. Z tohto dôvodu sa od úplného začiatku musí zvážiť monitorovanie skutočných následkov opatrení prijatých na dosiahnutie uvedených cieľov na spotrebu energie vrátane monitorovacích a hodnotiacich protokolov.

3.5. Vymedzenie regulačného rámca

3.5.1. Stanovenie správnych pravidiel a právnych predpisov

Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti aj opatrenia energetickej efektívnosti potrebujú vhodný podporný právny rámec, aby sa mohli vykonávať v praxi. V právnych predpisoch sa ako možné riešenie musí určiť energetická efektívnosť, musí sa umožniť jej vykonávanie a musia sa zabezpečiť náležité následné opatrenia. V prípade potreby by sa právne predpisy mali zaoberať prekážkami energeticky efektívnych riešení.

V záujme posúdenia, či by sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mohla uplatňovať na konkrétnu politickú iniciatívu, právny predpis alebo projekt, sa môže vykonať počiatočné preverenie založené na súbore otázok (tri skupiny po troch otázkach). Prvá skupina otázok pomôže zistiť, či energetická efektívnosť patrí do rozsahu pôsobnosti pripravovanej iniciatívy alebo projektu. Pomocou druhej skupiny sa objasní, či sa energetická efektívnosť môže uplatňovať v praxi, a pomocou tretej skupiny sa objasní, či je možné energetickú efektívnosť riadne vykonať.

Toto sú tri skupiny otázok:

1. Je energetická efektívnosť vhodnou možnosťou? — Má iniciatíva vplyv na spotrebu energie alebo vedie k rozširovaniu dodávok energie? — Môže energetická efektívnosť pomôcť pri dosahovaní cieľov iniciatívy? — Existujú riešenia energetickej efektívnosti, ktoré by sa mohli zvážiť v rámci iniciatívy? Tieto otázky sa musia posudzovať spoločne v postupnom poradí. Ak je odpoveď na všetky otázky kladná, potom treba preskúmať ďalšie aspekty zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktoré sú predmetom nasledujúcich otázok (a to aj v prípade, ak sú odpovede neisté). Záporná odpoveď na prvú otázku znamená, že neexistuje priestor na uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Záporná odpoveď na otázku v druhej zarážke znamená, že energetická efektívnosť nepredstavuje vhodný prístup na dosiahnutie cieľov v danej situácii, a záporná odpoveď na poslednú otázku znamená, že neexistuje životaschopné energeticky efektívne riešenie na dosiahnutie uvedených cieľov. Každá záporná odpoveď znamená, že nie je potrebné zaoberať sa zvyšnými skupinami otázok.

2. Je vykonanie možnosti energetickej efektívnosti realizovateľné? — Je možné náležite odhadnúť priame a širšie prínosy riešení energetickej efektívnosti na úrovni energetického systému alebo jednotlivých zariadení? — Existujú nejaké prekážky ovplyvňujúce vykonávanie možného riešenia energetickej efektívnosti? — Je možné zabezpečiť, aby riešenia energetickej efektívnosti skutočne dosiahli ciele iniciatívy/prispeli k ich dosiahnutiu? Ak je odpoveď na niektorú z otázok záporná alebo je neistá, na odstránenie problémov sú potrebné ďalšie opatrenia v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti. Kladné odpovede na všetky otázky znamenajú, že v danej situácii budú príslušné subjekty prijímajúce rozhodnutia schopné uplatniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. V každom prípade treba odpovedať aj na tretiu skupinu otázok.

3. Je možné riadne vykonať možnosť energetickej efektívnosti? — Vedia subjekty zodpovedné za vykonávanie, ako posudzovať riešenia energetickej efektívnosti? — Existujú dostatočné dostupné zdroje a informácie na vykonávanie riešení energetickej efektívnosti? — Existujú mechanizmy, ktoré umožňujú presadzovať a overovať vykonávanie? Ak je odpoveď na niektorú z otázok záporná alebo je neistá, na zabezpečenie toho, aby na zásadu bolo možné nadviazať primeraným výberom najlepších riešení, sú potrebné dodatočné opatrenia. Kladnými odpoveďami sa potvrdí, že príslušné subjekty majú správne podmienky na to, aby mohli prijať dobre informované rozhodnutie, ktoré bude najvhodnejšie z hľadiska cieľov politiky, keď budú uplatňovať zásadu v kontexte plánovanej iniciatívy.

Ďalšie opatrenia nemusia znamenať, že do právnych predpisov alebo pravidiel sa musia zaradiť osobitné ustanovenia. Niektoré problémy by sa mohli vyriešiť mimo právneho rámca alebo formálnych požiadaviek. Je však dôležité, aby sa v prípade, ak z prvého súboru otázok vyplynie, že energetická efektívnosť môže byť súčasťou riešenia, ustanovenia nastavili správnym spôsobom. Malo by sa v nich najmä:

1. Výslovne uviesť, že energetická efektívnosť predstavuje možné riešenie, ktoré sa má zohľadniť a uprednostniť, pokiaľ bude nákladovo efektívne a primerané svojmu účelu.

2. Uznať úloha energetickej efektívnosti pri riešení ďalších cieľov, ako je zníženie emisií skleníkových plynov, znečisťujúcich látok a používanie iných ako energetických zdrojov, zlepšenie zdravia a pohodlia, zníženie energetickej chudoby.

3. Zabezpečiť, aby požiadavky umožňovali dosiahnuť energetickú efektívnosť v rámci celej dodávky, prenosu, distribúcie a spotreby energie, a najmä v prípade uplatňovania riešení na strane spotreby. Technické špecifikácie by nemali brániť energetickej integrácii alebo uplatňovaniu energetickej efektívnosti.

4. Namiesto konkrétneho riešenia, ktoré sa má dosiahnuť, vymedziť výkonnosť. Regulácia založená na výkonnosti umožní energetickú efektívnosť za rovnakých podmienok ako iné alternatívy.

5. Stanoviť úlohy a povinnosti rozličných aktérov pri posudzovaní a overovaní riešení energetickej efektívnosti.

6. Poskytnúť jasné kritériá a metodiku na posudzovanie nákladov a prínosov energeticky efektívnych riešení a vplyvov na spotrebu energie.

7. Odvolať sa na informácie a údaje, ktoré sa používajú (majú použiť) na posúdenie existujúceho potenciálu úspor energie, nákladov a prínosov energetickej efektívnosti.

8. Zabezpečiť, aby energetická efektívnosť bola oprávnená na získanie verejnej podpory a financovania a aby bola aj uprednostňovanou možnosťou.

9. Zahrnúť monitorovanie vplyvov na spotrebu energie a overovanie iných následkov energeticky efektívnych riešení.

Kľúčovým aspektom spojeným s pravidlami a požiadavkami je zvyšovanie informovanosti o možných opatreniach energetickej efektívnosti, ich nákladoch a prínosoch a spôsoboch ich optimálneho vykonávania. Okrem toho môže byť nevyhnutné, aby právne ustanovenia boli zamerané na riešenie prekážok pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti a konkrétnych riešení energetickej efektívnosti. Na to je potrebné riadne určiť takéto prekážky.

3.5.2. Určenie prekážok pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti

Východiskom pri rozhodovaní o tom, či energeticky efektívne riešenie predstavuje životaschopnú možnosť na dosiahnutie stanovených cieľov, je predovšetkým určiť, či existujú opatrenia energetickej efektívnosti, ktoré by mohli byť alternatívou k rozširovaniu na strane dodávky v rámci energetického systému alebo ktoré by mohli znížiť dopyt po energii v odvetviach koncového použitia. Znalosť toho, čo by sa prípadne mohlo vykonať, umožní ďalšiu analýzu a porovnanie opatrení energetickej efektívnosti s inými alternatívami.

Toto predbežné určenie a následný výber energeticky efektívnych riešení v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti však naráža na viacero prekážok. V jednej z pracovných oblastí projektu ENEFIRST (16) sa určili tieto potenciálne prekážky a rozdelili sa do týchto kategórií:

— politické prekážky – súvisia so zaujatosťou v prospech určitých riešení alebo pokračovania v prístupe prijatom v minulosti,

— regulačné prekážky – keď existujúce právne predpisy bránia vo výbere energeticky efektívnych riešení,

— prekážky vyplývajúce z prekrývania politík (napr. protikladné ciele alebo priority) – súvisia so skutočnosťou, že subjekty prijímajúce rozhodnutia obvykle zohľadňujú svoje úzke oblasti politiky a že môžu existovať kompromisy s opatreniami energetickej efektívnosti,

— finančné prekážky – nedostatok finančných prostriedkov alebo nedostatočná finančná pomoc pre energeticky efektívne riešenia, pričom tento nedostatok by mohol súvisieť so spôsobom, ako sa tieto riešenia posudzujú a oceňujú,

— technické prekážky – energeticky efektívne riešenie môže byť technicky náročnejšie posúdiť alebo začleniť do životaschopnej možnosti,

— informačné prekážky – nedostatok dostupných informácií a údajov na účely riadneho určenia a odhadu prínosov riešení energetickej efektívnosti,

— kultúrne a behaviorálne prekážky – správanie a zvyky obmedzujúce rozsah zvažovaných možností,

— komunikačné prekážky/prekážky súvisiace s informovanosťou – nedostatočná informovanosť o možnostiach energetickej efektívnosti,

— nedostatok skúseností – nedostatočné vedomosti o tom, ako vykonávať riešenia/technológie energetickej efektívnosti, a zaujatosť v prospech určitých riešení vylučujúcich možnosti energetickej efektívnosti,

— podliehanie vplyvu spojené s významom zainteresovaných strán na strane dodávky pri tvorbe politík alebo pri rozhodovaní – tvorcovia politík sú ovplyvnení zainteresovanými stranami na strane dodávky,

— prekážky v dodávateľskom reťazci – trhy s energiou boli navrhnuté z hľadiska strany dodávky, takže energetická efektívnosť by mohla narúšať existujúci systém.

Prekážky sa môžu líšiť v prípade konkrétnych oblastí politiky a ich podrobným opisom sa zaoberá správa ENEFIRST.

Uvedené prekážky sú najrelevantnejšie pre tvorbu politík, a preto by sa mali zohľadňovať pri stanovovaní správneho politického rámca. Tieto prekážky by však mohli mať vplyv aj na koncepciu a prístup v rámci konkrétnych investičných projektov. Navyše v závislosti od typu a rozsahu pôsobnosti opatrenia energetickej efektívnosti môžu existovať ďalšie konkrétnejšie alebo miestne prekážky.

A napokon niektoré prekážky môžu súvisieť so zdrojmi, ktoré na energetickú efektívnosť vyhradili orgány verejnej moci. Nedostatočné administratívne zdroje a finančné prostriedky určené na podporu, posúdenie a presadzovanie riešení a technológií energetickej efektívnosti predstavujú často vykazovanú prekážku pre širšie uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Jednou z dôležitých úloh tvorcov politík je preto vybudovanie potrebných administratívnych kapacít a odborných znalostí v oblasti energetickej efektívnosti a zabezpečenie toho, aby verejné subjekty mali k dispozícii dostatočné finančné zdroje na pomoc trhovým subjektom a spotrebiteľom pri vykonávaní energeticky efektívnych riešení a na monitorovanie následkov politiky.

3.5.3. Začlenenie zásady do politického a právneho rámca

Jedno z hľadísk podporného rámca pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti súvisí so spôsobom, akým by bolo možné presadzovať odporúčania týchto usmernení.

Riešenie konkrétnych prekážok, stanovenie požiadaviek alebo vymedzenie osobitných stimulov pre energeticky efektívne riešenia sú súčasťou politiky energetickej efektívnosti. Je dôležité, aby tieto dva aspekty ostali oddelené. V politike energetickej efektívnosti sa vymedzujú osobitné opatrenia a ciele v oblasti energetickej efektívnosti, ako aj podporné a základné podmienky. Pri zásade prvoradosti energetickej efektívnosti ide o zváženie a analýzu energeticky efektívnych alternatív rozhodnutí, ktoré ovplyvňujú spotrebu a dodávku energie. Uplatňovanie zásady by takisto malo viesť ku konkrétnym opatreniam podporujúcim túto analýzu a vykonávanie riešení energetickej efektívnosti. Podoba týchto opatrení sa zvyčajne stanoví v politických opatreniach zameraných na energetickú efektívnosť. Následkom toho právna forma týchto opatrení presahuje rámec diskusií o zásade a je skôr súčasťou rozvoja energetickej politiky. Napríklad v záujme podpory energetickej efektívnosti a prekonania prekážok uvedených v predchádzajúcej časti by priamy impulz týkajúci sa riešení energetickej efektívnosti mohol mať podobu osobitných cieľov energetickej efektívnosti. Ďalšou možnosťou je uložiť poskytovateľom energií záväznú povinnosť dosiahnuť úspory energie, podľa ktorej by museli znížiť používanie energie svojich odberateľov (17).

Každý záväzný cieľ a normatívna požiadavka na používanie energeticky efektívnych riešení dosahuje ciele zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Forma týchto požiadaviek, ich prísnosť alebo záväzok, ktorý nimi vzniká, však predstavujú problém, ktorý treba zohľadniť v rámci energetickej politiky. Z hľadiska zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité, aby sa zohľadňovali a riešili rozličné aspekty.

3.5.4. Podpora zásady prvoradosti energetickej efektívnosti

Vo väčšine prípadov by sa mali opatrenia energetickej efektívnosti považovať za uprednostňovaný spôsob napredovania, ak z riadneho posúdenia širších prínosov týchto opatrení vyplynie, že predstavujú nákladovo účinnú možnosť. Nie vždy však musí ísť o prínosy týkajúce sa subjektu, ktorý by mal prijať investičné rozhodnutie. Širšie prínosy energetickej efektívnosti by sa mohli vzťahovať viac na spoločnosť (napr. čisté ovzdušie) než na investora prijímajúceho rozhodnutie. Podobne úspory energie môžu predstavovať prínos pre konečného používateľa, môžu však mať len malý význam pre vlastníka aktív (napr. oddelené pohnútky v prenajímaných nehnuteľnostiach).

Okrem toho, osobitne v prípade podnikov verejnoprospešných služieb, energetická efektívnosť nepredstavuje zjavnú cestu, pretože keď spotrebitelia šetria energiou, tieto podniky predávajú menší objem svojho produktu. Je preto dôležité zmeniť obchodný model odvetvia energetiky, ktorý uprednostňuje vyšší predaj energie, v prospech obchodných modelov, ktoré odmeňujú energetické služby alebo dosiahnutie určitej úrovne pohodlia, napríklad model energetickej efektívnosti ako služby. Ďalším odrádzajúcim faktorom je skutočnosť, že nákup energeticky účinných zariadení alebo obnovy budov si vyžadujú pomerne vysoké počiatočné náklady, kým obdobia návratnosti môžu byť dlhé.

Z týchto dôvodov často nestačí umožniť energetickú efektívnosť a je potrebné použiť priame alebo nepriame stimuly, aby sa pri rozhodovaní zohľadňovali širšie prínosy opatrení energetickej efektívnosti pre spoločnosť. Konkrétne by sa v rámci stimulov malo zabezpečiť, aby rozhodnutia jednotlivcov boli ovplyvnené tak, aby prospievali systému ako celku.

3.5.5. Financovanie a finančná podpora

Podpora vykonávania špecializovaného nástroja energetickej efektívnosti

Je dôležité, aby špecializované financovanie bolo zamerané na podporu energetickej efektívnosti. Tým by sa mali podporiť projekty energetickej efektívnosti a zabezpečiť zrozumiteľnosť pre investorov, pokiaľ ide o dostupnú finančnú podporu. Hoci je energetická efektívnosť oprávnená v rámci rôznych programov financovania, v súčasnosti existuje malý počet systémov verejného financovania oddelene spravovaných na účely projektov energetickej efektívnosti.

Zriadenie osobitného fondu energetickej hospodárnosti alebo systému energetickej efektívnosti môže poskytnúť silnejšie stimuly pre investície do energetickej efektívnosti. Takýto fond pomôže vytvoriť ukážkový rámec, v ktorom sa v plnej miere uplatňuje zásada prvoradosti energetickej efektívnosti. Za normálnych okolností majú balíky riešení spájajúce finančnú podporu s poradenskými službami vyššiu mieru absorpcie vyplývajúcu z vyššej mobilizácie finančných prostriedkov (18).

Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na všetky relevantné oblasti nástrojov financovania EÚ

Vymedzením kritérií oprávnenosti na finančnú podporu prostredníctvom stanovenia cieľov energetickej efektívnosti a referenčných hodnôt sa uprednostnia projekty energetickej efektívnosti. Vždy, keď to bude možné, môžu fondy EÚ stanoviť prahové hodnoty spotreby energie alebo zlepšenia energetickej efektívnosti (pre konkrétny sektor alebo technológiu) založené na najlepších dostupných technológiách.

V kontexte fondov politiky súdržnosti by riadiace orgán mali zabezpečiť, aby programy obsahovali konkrétny odkaz na podporu zásady prvoradosti energetickej efektívnosti (19) v rámci ich priorít a cieľov a aby sa v nich primerane odzrkadlila v tabuľke na hodnotenie oprávnenosti, napríklad prostredníctvom ponuky vyššieho krytia nákladov v prípade projektov spĺňajúcich zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Programy Interreg by mali tieto opatrenia zohľadňovať v cezhraničných alebo nadnárodných súvislostiach.

Okrem toho by riadiace orgány mali zohľadňovať energetickú efektívnosť pri určovaní podmienok účasti na opatreniach v tých odvetviach, v ktorých je zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti možné vykonávať (pozri oddiel 4.2), a to tak, aby bolo možné uprednostniť projekty, ktoré zásadu uplatňujú.

Riadiace orgány by mohli zvážiť aj úpravu intenzity pomoci tak, aby projekty v oblasti energetickej efektívnosti alebo projekty, ktoré uplatňujú zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, mohli využívať prednostnú verejnú podporu (bonus).

V rámci Programu InvestEU sa implementujúci partneri vyzývajú, aby do svojej predkladanej dokumentácie vložili oddiel venovaný energetickej efektívnosti, ktorý bude predstavovať samostatný prvok ich náležitej starostlivosti pri posudzovaní projektov. Tento oddiel sa bude vzťahovať na všetky projekty nad rámec segmentu udržateľnej infraštruktúry.

Odporúčanie zvážiť podmienky účasti súvisiace s energetickou efektívnosťou platí aj na európske, vnútroštátne alebo regionálne programy organizované na základe výziev na predkladanie projektov.

Keď orgány verejnej moci a implementujúci partneri fondov EÚ vypracujú a vykonávajú opatrenia, ktorých hlavným cieľom je energetická efektívnosť, odporúča sa im, aby poskytli spoľahlivé odôvodnenie toho, prečo je energetická efektívnosť ústredným prvkom projektu/programu/opatrenia a prečo sa ich netýka riziko environmentálne klamlivej reklamy.

Poskytovanie technickej pomoci správcom fondov a realizátorom projektu, ktorí uplatňujú zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti

Ďalšia stimulácia energeticky efektívnych riešení sa okrem samotných finančných prostriedkov dostupných na účely energetickej efektívnosti dosiahne prostredníctvom riešenia vnímania rizika, uľahčenia agregácie a pomoci na vývoj projektov. Hoci tieto opatrenia už sú súčasťou politík na financovanie energetiky, subjekty prijímajúce rozhodnutia by mali pred žiadateľmi a správcami fondov podporovať dostupné nástroje.

Európska komisia môže riadiacim orgánom ponúkať poradenské služby, aby im pomohla pri zavádzaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v ich programoch, predovšetkým prostredníctvom nástroja technickej podpory (20).

Špecializované poradenské služby by sa mohli sprístupniť finančným inštitúciám využívajúcim programy EÚ s cieľom zohľadniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti aj počas fázy posudzovania (náležitá starostlivosť), aj vo fáze vykonávania (vývoj projektov). Európska komisia pracuje na rozvoji takýchto osobitných produktov poradenstva založených na úspešných skúsenostiach Európskej investičnej banky a ďalších prípadných implementujúcich partnerov (národné podporné banky, EBOR atď.).

Realizátori projektu, ktorí sú ochotní realizovať investície do energetickej efektívnosti alebo začleniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, môžu dostať ad hoc technickú pomoc z centra poradenstva EÚ, z nástroja ELENA či prípadne z programov politiky súdržnosti a ďalšiu pomoc na vývoj projektov v rámci programu LIFE Prechod na čistú energiu. V niektorých prípadoch môžu byť na podporu EÚ (čiastočne) oprávnené aj náklady na energetický audit.

Technická pomoc pomôže riadiacim orgánom, finančným inštitúciám a realizátorom projektu používať vhodné ukazovatele a metodiky týkajúce sa merania úspor energie a môže pokrývať časť požiadaviek na monitorovanie, ako sú energetické audity posudzovaných prostriedkov.

Zohľadnenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v usmerneniach o štátnej pomoci

Energetickou efektívnosťou sa zaoberajú usmernenia o štátnej pomoci v oblasti energetiky a ochrany životného prostredia aj všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách, ktorých revízia v súčasnosti prebieha (21). Toto je dôležité pre operačné programy, ktoré vzhľadom na skutočnosť, že sa na ne vzťahuje zdieľané riadenie, nie sú automaticky vyňaté spod štátnej pomoci. Toto sa môže týkať aj projektov financovaných v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti.

3.5.6. Poskytovanie informácií

Nedostatočná informovanosť o potenciáli úspor energie, ich možných prínosoch a spôsoboch ich posúdenia prináša prekážky pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Ak takýto nedostatok informácií sprevádzajú zvyky a preferencie z minulosti, nestačí len zabezpečiť dostupnosť informácií. Sú potrebné opakované vzdelávacie a informačné kampane s cieľom zmeniť negatívne vnímanie energetickej efektívnosti ako niečoho, čo vyžaduje veľa úsilia a financií na dosiahnutie úspor energie, a to navyše na úkor zníženého výkonu. Namiesto toho je dôležité spájať energetickú efektívnosť so zvýšením pohodlia, výkonu a kvality. Potrebné je aj zvyšovať informovanosť a úroveň vedomostí o potenciáli a širších vplyvoch energetickej efektívnosti v rôznych odvetviach. Súčasťou toho je aj potreba zjednodušiť rozhodovanie o investovaní do energetickej efektívnosti tak, aby v čase prijímania takéhoto investičného rozhodnutia mali občania k dispozícii aj rámec informácií na oslabenie negatívneho vplyvu kognitívnych skreslení, napríklad poskytnutím informácií o budúcich úsporách nákladov a o environmentálnych a sociálnych prínosoch (22). Účinné informačné kampane sa tak musia zamerať na základné informácie, preferencie a kognitívne skreslenia, ktoré ovplyvňujú rozhodnutia týkajúce sa energie (23).

Okrem toho nie je dostatok dobrých dostupných údajov a metodík na posúdenie širších prínosov zlepšení energetickej účinnosti. Obmedzuje to možnosť kvantifikovať tieto prínosy a zabezpečiť vhodnú analýzu nákladov a prínosov. Na miestnej úrovni majú veľkomestá, mestá a miestne komunity najlepšie predpoklady na vykonávanie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti, a to v úzkej spolupráci s občanmi, spotrebiteľmi a energetickými spoločenstvami. Nedostatok údajov a často obmedzená finančná a technická kapacita, ako aj kapacita z hľadiska zručností však bránia veľkomestám, mestám a miestnym komunitám navrhnúť robustné plány v oblasti vykurovania a/alebo energetickej efektívnosti a zohľadňovať energetickú efektívnosť pri územnom plánovaní a plánovaní rozvoja. V tejto súvislosti je nielen potrebné sprístupniť relevantné údaje, ale aj zabezpečiť schopnosť analyzovať dostupné informácie a údaje zo strany tých, ktorí ich majú používať. Budovanie kapacít je tak základnou oblasťou, ktorej sa treba venovať.

V súvislosti so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité zabezpečiť aj to, aby sa informácie poskytovali v správnom okamihu a v správnom formáte. Informácie o možnostiach energetickej efektívnosti a ich potenciálnych prínosoch by sa mali poskytovať orgánom a trhovým subjektom zrozumiteľným spôsobom, aby sa im uľahčil výber konkrétnej možnosti pri prijímaní rozhodnutí týkajúcich sa plánovania a investícií. Samotné zverejnenie údajov alebo usmernení nemusí byť dostatočné. Ak majú informácie o energeticky účinných riešeniach pozitívne a vhodne ovplyvniť rozhodovací proces, musia byť relevantné a prispôsobené konkrétnemu kontextu. Takisto je potrebné aktívne ich propagovať.

Rozhodovací proces významne ovplyvňuje aj spôsob prezentovania a propagovania informácií. Po dosiahnutí základnej informovanosti je potrebné komunikáciu prispôsobiť cieľovému publiku a konkrétnemu kontextu, aby bola ľahko pochopiteľná. Poskytnuté informácie by mali uľahčovať vedomé prijímanie rozhodnutí na základe dôkazov a transparentnosti. Súčasťou rozhodovacieho procesu investorov je analýza výhod a nevýhod rôznych riešení, jednostranné posolstvá preto nemusia byť dostatočné. Dvojstranná komunikácia môže byť presvedčivejšia, pretože môže objasniť otázky nastolené v analýze, ktorá predchádza prijatiu rozhodnutia.

V tejto súvislosti je dôležité prezentovať očakávané energetické úspory určitého opatrenia, technológie alebo riešenia spolu s informáciami o tom, ako by sa malo vykonať alebo použiť. Je vhodné poukázať aj na možné efekty odrazu, t. j. možné zníženie očakávaných úspor energie kvôli zvýšeniu spotreby energie po zavedení opatrení v oblasti energetickej efektívnosti. Keďže nekritické propagovanie prínosov opatrení v oblasti energetickej efektívnosti by mohlo byť kontraproduktívne, je dôležité, aby sa pred vykonaním riadne posúdili. Ak by takéto posúdenie nebolo v súlade s očakávaniami uvádzanými v poskytnutých informáciách, mohlo by to odradiť osoby prijímajúce rozhodnutia od energeticky účinných riešení.

Pokiaľ ide o informácie o financovaní, je dôležité, aby finančné inštitúcie mali poznatky o skutočných rizikách a prínosoch investícií v oblasti energetickej efektívnosti. Za jeden z dôležitých nástrojov sa považuje databáza platformy na znižovanie rizík v oblasti energetickej efektívnosti (DEEP), ktorá obsahuje údaje o energetickej a finančnej výkonnosti projektov na zabezpečenie energetickej efektívnosti, ktoré sa podporili z verejných prostriedkov na úrovni EÚ, na vnútroštátnej alebo miestnej úrovni. Subjekty verejného sektora, realizátorov projektov a finančné inštitúcie je aj naďalej potrebné dôrazne nabádať, aby do tejto databázy prispievali s cieľom ďalej zvyšovať a rozširovať informácie o potenciáli energetickej efektívnosti. Širšia dostupnosť trhových dôkazov a skúseností s investíciami prispeje k znižovaniu rizík a k zvyšovaniu objemu investícií v oblasti energetickej efektívnosti.

3.5.7. Vedúca úloha verejného sektora

Stanovením energetickej efektívnosti za prioritu sa kladie zodpovednosť aj na subjekty verejného sektora, aby išli v tomto smere príkladom. Hoci celkový vplyv nemusí byť v absolútnom vyjadrení významný, verejné subjekty zohrávajú významnú úlohu pri propagovaní energeticky efektívneho správania, výrobkov a služieb. To, že sa energetická efektívnosť považuje za prioritu vo verejnom sektore, je nevyhnutné prezentovať aj ako príklad udržateľného a správneho hospodárenia s verejnými finančnými prostriedkami. Výber riešení v oblasti energetickej efektívnosti a ich spojenie s obnoviteľnými zdrojmi energie môžu slúžiť aj ako demonštračné projekty a na propagovanie žiaducich prístupov.

Verejný sektor môže ísť príkladom rôznymi spôsobmi, najmä:

a) stanovením špecifických cieľov pre verejné budovy z hľadiska energetickej hospodárnosti alebo miery obnovy. V článkoch 5 a 6 smernice o energetickej efektívnosti sa uvádzajú príklady takéhoto prístupu na úrovni EÚ, možno ho však presadzovať aj na vnútroštátnej úrovni. Verejné budovy by mali ísť príkladom tým, že sa v nich zavádzajú rôzne riešenia v oblasti energetickej efektívnosti s cieľom preukázať ich uskutočniteľnosť a prínosy. Nové budovy by mali najmä predstavovať prepojenie funkčnosti, dizajnu, udržateľnosti, inklúzie a estetiky v súlade s novým európskym Bauhausom (24) s najlepšou možnou energetickou hospodárnosťou a, pokiaľ je to možné, mali by prekračovať povinné požiadavky na budovy s takmer nulovou spotrebou energie stanovené v článku 9 smernice o energetickej hospodárnosti budov. Ambiciózne ciele pre verejné budovy by mali byť prepojené aj s komunikáciou. Energetická obnova by sa mala uskutočňovať a prezentovať spôsobom, v ktorom sa lepšia energetická hospodárnosť spája s vyšším pohodlím a so znížením nákladov. Subjekty verejného sektora by mali zabezpečiť aj to, aby bola verejnosť jasne viditeľným spôsobom informovaná o triede budovy podľa energetického certifikátu (podľa článku 13 smernice o energetickej hospodárnosti budov). V energetických certifikátoch by sa malo zvážiť začlenenie doplňujúcich informácií, ktoré by mohli podporiť riešenia v oblasti energetickej efektívnosti, napr. očakávaných širších prínosov z hľadiska zníženia emisií skleníkových plynov;

b) posilnením obstarávania energeticky účinných výrobkov a služieb. Zeleným verejným obstarávaním a článkom 6 smernice o energetickej efektívnosti sa už nabádajú subjekty verejného sektora, aby nakupovali výrobky s najvyššou energetickou efektívnosťou. V súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti by sa kritériá energetickej hospodárnosti mali viac rozšíriť v postupoch verejného obstarávania a mať značnú váhu pri posudzovaní a výbere ponúk. Takisto je potrebné, aby energetická hospodárnosť neslúžila len ako jedno z pomocných kritérií, ale ako ústredná podmienka a/alebo kritérium na vyhodnotenie ponúk vo verejných obstarávaniach. Verejní obstarávatelia by mali posudzovať, ako možno dosiahnuť požadovanú výkonnosť obstarávaných výrobkov v súlade s cieľmi energetickej hospodárnosti. Analyzovať by sa malo osobitné posúdenie výkonnosti energeticky efektívnejších možností, pokiaľ existujú;

c) používaním energetických služieb a zmlúv o energetickej efektívnosti (25), vykonávaním energetických auditov a zavádzaním systémov energetického manažérstva. Podobne ako v prípade špecifických cieľov obnovy by verejné budovy mali byť príkladom uplatňovania dostupných riešení uľahčujúcich dosahovanie úspor energie. Prínosy uplatňovania týchto riešení, najmä z hľadiska verejného rozpočtu, by sa mali propagovať a oznamovať verejnosti.

3.6. Analýza politických vplyvov a alternatív

V nadväznosti na identifikáciu rôznych možností na dosiahnutie žiaducich cieľov a zabezpečenie prísnych základných podmienok pre riešenia v oblasti energetickej efektívnosti je dôležité správne posúdiť tieto politické možnosti, pričom sa pozornosť musí venovať obzvlášť alternatívam na strane dopytu. Okrem toho pri stanovení strategických politík, pri ktorých sa energetická efektívnosť od začiatku považuje za súčasť riešenia, stojí za to preskúmať ambiciózne opatrenia na zlepšovanie energetickej efektívnosti, napr. začleniť do modelovania scenár s vysokou energetickou efektívnosťou, v ktorom sa energetická efektívnosť posudzuje na hraničnej úrovni nákladovej účinnosti alebo uskutočniteľnosti.

Analýza životaschopných možností by mohla byť súčasťou posudzovania vplyvu regulácie alebo analýzy nákladov a prínosov, ktorá by predchádzala politickým, plánovacím alebo investičným rozhodnutiam. V súvislosti s posudzovaním vplyvu sa na plné zohľadnenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti vyžaduje, aby sa posúdili rôzne prvky uvedené v týchto usmerneniach. Patria sem:

— posúdenie prekážok uplatňovania energetickej efektívnosti,

— vymedzenie politických cieľov, ktoré umožňujú použitie a prioritu nákladovo efektívnych riešení v oblasti energetickej efektívnosti,

— identifikácia širokého spektra možností, zvlášť so zohľadnením riešení na strane dopytu a zlepšení energetickej efektívnosti,

— hodnotenie vplyvov rôznych možností na spotrebu energie (ideálne z hľadiska konečnej aj primárnej energetickej spotreby) a zohľadnenie týchto vplyvov v aktuálnych výhľadoch dopytu po energii v posúdení,

— hodnotenie nákladov a prínosov jednotlivých možností z hľadiska i) spoločnosti; ii) účastníkov trhu, ktorí vykonávajú plány energetickej efektívnosti a iii) konečného spotrebiteľa,

— environmentálne, sociálne a hospodárske vplyvy vrátane distribučných vplyvov a zmierňovania energetickej chudoby by mali byť súčasťou posúdenia, a to pri uplatňovaní prístupu založeného na posudzovaní životného cyklu a správnych predpokladov stanovovania cien uhlíka,

— ak sa uplatňuje úplná analýza nákladov a prínosov, analýza citlivosti pre rôzne diskontné sadzby posudzované v analýze nákladov a prínosov, ako aj pre opatrenia v oblasti energetickej efektívnosti uplatnené v maximálnej miere,

— hodnotenie koherencie uprednostňovanej možnosti s cieľmi a opatreniami v oblasti energetickej efektívnosti, ako aj s ďalšími strategickými cieľmi a zásadami,

— identifikácia operačných krokov a cieľov, ktoré by umožnili uskutočnenie energeticky účinných riešení,

— určenie ustanovení týkajúcich sa hodnotenia politiky/investícií, na základe ktorých by sa vyžadovalo transparentné monitorovanie dosiahnutých úspor energie, napr. tak, ako sa vymedzuje v metodike v článku 7 smernice o energetickej efektívnosti.

Pri posudzovaní vplyvov na spotrebu energie môže byť relevantná primárna aj koncová energia. Koncová energia lepšie odzrkadľuje zmeny v dopyte a prínosy súvisiace s jeho znižovaním, zatiaľ čo primárna energia je relevantnejšia z hľadiska klimatických cieľov a environmentálnych prínosov. Výber ukazovateľa preto závisí od kontextu, v komplexných posúdeniach je však vhodné zaoberať sa oboma druhmi energie.

Zatiaľ čo sa komplexné posúdenie vplyvu zvyčajne vyžaduje zákonom v osobitných situáciách, v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti by riadna analýza nákladov a prínosov (pozri ďalej) mohla byť súčasťou prípravy investičných alebo politických rozhodnutí s vplyvom na spotrebu alebo dodávku energie. Pri uplatňovaní tejto zásady by sa malo pri strategických plánovacích a investičných rozhodnutiach zohľadniť systémové a spoločenské hľadisko. Pri výbere špecifických aktív a riešení v rámci vopred určených projektov by sa pri analýze energeticky efektívnejších riešení malo uplatniť aj spoločenské hľadisko, hľadisko vykonávajúceho subjektu alebo koncového používateľa.

Tabuľka 3

Položky prínosov a nákladov na posúdenie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti z rôznych hľadísk

Analýza nákladov a prínosov opatrenia energetickej efektívnosti Hľadisko spoločnosti účastníkov trhu vykonávajúcich opatrenia (napr. energetická spoločnosť) konečného spotrebiteľa Ušetrené náklady systému zásobovania energiou (náklady týkajúce sa výroby a kapacity, straty v sústave, transformačné straty a náklady na posilnenie sústavy atď.) Prínos Prínos Širšie alebo súvisiace prínosy Prínos Prínos Prínos Presun nákladov prostredníctvom sieťových poplatkov alebo cien energie alebo výnosov z energetických služieb Prínos Kompenzácia čistých strát výnosov pre prevádzkovateľov sietí Prínos Bonus za vykonanie alebo rozdelené úspory Prínos Prírastkové technologické náklady Náklady Náklady Náklady na vykonávanie programu/opatrenia Náklady Náklady Stimulačné platby Náklady Prínos Nižšie účty za energiu Prínos Stratené marginálne výnosy Strata

Zdroj: Na základe dokumentu Wuppertal Institute (2009), Meranie a uvádzanie úspor energie na účely smernice o energetických službách – ako to možno uskutočniť, kapitola 2.10

Okrem toho je dôležité identifikovať relevantné zdroje údajov a ukazovatele na stanovenie výhľadov budúceho dopytu po energii, meranie vplyvov na úspory energie a monitorovanie pokroku. Vzhľadom na rozdiely v dostupnosti údajov a vo vnútroštátnych postupoch môžu byť relevantné rôzne zdroje údajov. Rozhodujúci význam má transparentnosť a porovnateľnosť použitých ukazovateľov a údajov.

V relevantných prípadoch je potrebné venovať pozornosť obzvlášť valorizácii flexibility na strane dopytu. Vyžaduje sa pri tom zohľadnenie všetkých druhov koncových používateľov a distribuovaných aktív v oblasti flexibility v integrovanom energetickom systéme. Dôležité je venovať pozornosť investičným aj prevádzkovým nákladom a zároveň vziať do úvahy prínosy pre všetkých koncových používateľov.

3.7. Vymedzenie analýzy nákladov a prínosov

Analýza nákladov a prínosov (ďalej len „CBA“) môže byť samostatná analýza alebo kľúčový prvok komplexnejšieho posúdenia vplyvu. Pri všetkých CBA by sa mali používať metódy posudzovania životného cyklu (26) a zohľadniť správne výhľady v oblasti stanovovania cien uhlíka. Na základe zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité, aby sa pri hodnotení nákladov a prínosov rôznych možností CBA uskutočňovala podľa možnosti z hľadiska spoločnosti. V rámci porovnania a analýzy možností sa majú posúdiť vplyvy úspor energie, a to aj nad rámec spotreby energie ako jediného ukazovateľa vplyvu. Z hľadiska zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je zníženie spotreby energie jednoznačne samo osebe prínosom, okrem úspor energie by sa však CBA mala zameriavať aj na širšie prínosy vrátane tých, ktorých cenu nemožno jednoducho stanoviť.

Medzi sociálne prínosy patria zlepšené životné podmienky a úroveň pohodlia, napríklad vďaka vhodnému vykurovaniu/chladeniu a zlepšenej kvalite vzduchu v interiéri obydlí (27), čo následne vedie k zlepšeniu telesného aj duševného zdravia, a to aj v budúcich klimatických podmienkach. V mnohých prípadoch navyše môže nižšia spotreba fosílnych palív viesť k zníženiu emisií z elektrární a dopravy, čím sa znížia negatívne vplyvy znečistenia ovzdušia. Vyššia efektívnosť znamená aj nižšie účty za energiu a môže zvýšiť príjem domácností, ktorý možno minúť na iné účely. Ďalším významným prínosom je zmierňovanie energetickej chudoby, ktorá aj naďalej predstavuje problém v mnohých krajinách.

Širšie prínosy energetickej efektívnosti môžu byť početné, často je ich však náročné riadne kvantifikovať alebo peňažne vyjadriť. Obzvlášť náročné môže byť nájdenie správnych údajov a zachytenie prepojení medzi energetickou efektívnosťou a sociálnymi, environmentálnymi alebo hospodárskymi ukazovateľmi. Nedostatok informácií môže byť problémom najmä na miestnej úrovni, pričom súvisí aj s dostupnosťou údajov o skutočných dosiahnutých úsporách energie po vykonaní určitého opatrenia. Na zaznamenanie týchto vplyvov tak existujú rôzne metodiky. Bez toho, aby boli dotknuté metodiky CBA na úrovni EÚ, ktoré obsahuje nariadenie o TEN-E (28), na zabezpečenie robustných CBA by regulačné orgány mali vymedziť relevantné metodiky na vykonávanie CBA v špecifických oblastiach (29) a podľa potreby ich doplniť o ďalšie usmernenia.

Každá metodika CBA by mala byť založená na regulačnom rámci vymedzenom tvorcami politík a mali by sa v nej zohľadňovať podmienky a obmedzenia týkajúce sa uplatňovania riešení energetickej efektívnosti. Na základe navrhnutej metódy CBA by trhové subjekty mali byť schopné systematicky posudzovať svoje investičné možnosti. Usmernenia vypracované regulačnými orgánmi by mali pomôcť trhovým subjektom vyhodnotiť náklady a prínosy rôznych možností z hľadiska spoločnosti, účastníkov trhu, ktorí príslušný plán vykonávajú, a spotrebiteľov.

Širšie prínosy investícií v oblasti energetickej efektívnosti sa analyzovali v rámci projektu Odyssee-Mure (30). Ďalšie podrobnosti možno nájsť v dokumente, ktorý vypracovala organizácia ECEEE (31), a v štúdii, ktorej vypracovanie si objednala Európska komisia (32). Na obrázku 2 sú znázornené niektoré z hlavných oblastí, ktoré ovplyvňujú investície v oblasti energetickej efektívnosti a ktoré by sa mohli zohľadniť vo vhodnej CBA.

Na základe prístupu navrhnutého v projekte Odyssee-Mure možno viacnásobné prínosy energetickej efektívnosti rozdeliť na sociálne, environmentálne a hospodárske.

Obrázok 2 Možné viacnásobné pozitívne prínosy energetickej efektívnosti



Zdroj: Európska komisia na základe projektu Odyssee-Mure

Environmentálne prínosy súvisia so širšími vplyvmi zníženej spotreby energie, najmä s nižšími emisiami skleníkových plynov a nižším znečistením ovzdušia v súvislosti s používaním energie. Nižší dopyt po energii okrem toho zlepšuje hospodárenie so zdrojmi energie a s inými zdrojmi. Priamo vedie k úsporám z hľadiska množstva energie, ktorú je potrebné vyrobiť (čím sa eliminujú negatívne externality súvisiace s dodávkou energie), a to najmä k úsporám, pokiaľ ide o množstvo spotrebovaných fosílnych palív. Znižuje sa aj potreba investícií do obnoviteľných zdrojov energie na dosiahnutie stanovených cieľov politiky.

Hospodárske prínosy môžu byť na mikroúrovni a na makroúrovni. Vplyvy na mikroúrovni súvisia so zvýšenou priemyselnou produktivitou v dôsledku nižšej spotreby energie a vyššej trhovej hodnoty aktív s lepšou energetickou hospodárnosťou. Na makroúrovni sa tieto vplyvy týkajú zmien HDP a zamestnanosti a prostredníctvom vplyvu na ceny energií aj zmien verejných rozpočtov. Pozitívne sociálne a environmentálne vplyvy znižujú aj nezamestnanosť a výdavky na sociálne zabezpečenie. Ďalšie vplyvy, ktoré možno zvážiť, súvisia s inováciami a konkurencieschopnosťou (33), ktoré možno zlepšiť prostredníctvom energeticky efektívnych technológií, ako aj s lepšou energetickou bezpečnosťou vďaka nižšej závislosti od dovozu (34).

Uvedených je len niekoľko z celkových prínosov zvýšenej energetickej efektívnosti.

3.7.1. Možné nástroje a metodiky

Vymedzenie robustnej metodiky na kvantifikáciu širších prínosov energetickej efektívnosti je náročné a doteraz nie je riadne zavedené. Na účely tohto usmernenia sa použili dva výskumné projekty: 1. projekt COMBI (Výpočet a praktické uplatnenie viacnásobných prínosov energetickej efektívnosti v Európe) v rámci iniciatívy Horizont 2020 (35) a 2. štúdia vypracovaná pre Európsku komisiu s názvom „Vplyvy politík v oblasti energetickej efektívnosti na makroúrovni a na úrovni odvetví“ (36). Aj prostredníctvom výskumného projektu MICAT v rámci iniciatívy Horizont 2020 (37) sa vytvára metodika a nástroj, ktoré by mohli byť pri takomto posudzovaní nápomocné.

Zlepšenia energetickej efektívnosti v doprave môžu znížiť externality súvisiace s dopravou. Príručka o externých nákladoch dopravy (38) obsahuje poznatky a metodiky na odhad viacerých environmentálnych vplyvov.

a) SOCIÁLNE VPLYVY

Zdravie a pohoda

Ľudské zdravie je jedným z hlavných súvisiacich prínosov energetickej efektívnosti. Na účely merania a kvantifikovania hlavných pozitívnych a negatívnych vplyvov zlepšenej energetickej hospodárnosti budov možno zohľadniť tieto aspekty ovplyvňujúce zdravie:

— schopnosť udržiavať primeranú teplotu v domácnosti, a to aj v budúcich klimatických podmienkach, čo priamo súvisí so zlepšeniami energetickej efektívnosti budov,

— úrovne vzduchotesnosti, ktoré sa vo všeobecnosti zvyšujú prostredníctvom zlepšení energetickej efektívnosti, a primerané vetranie, ktoré je potrebné dôkladne zvážiť pri stanovení požiadaviek na energetickú efektívnosť,

— kvalita vzduchu v interiéri súvisiaca s koncentráciou hlavných znečisťujúcich látok vo vzduchu v interiéri (prchavé organické zlúčeniny, napr. benzén, radón, oxid uhoľnatý, oxidy dusíka, veľmi jemné tuhé častice). Kvalita vzduchu v interiéri výrazne závisí od energetickej efektívnosti (39), aj keď prepojenia môžu byť buď pozitívne alebo negatívne v závislosti od úrovne vetrania v dôsledku zlepšení efektívnosti,

— plesne a vlhkosť, ktoré sú vo všeobecnosti dôsledkom úrovne teploty a úrovne vetrania budovy,

— interiérové osvetlenie, ktoré sa často zlepšuje prostredníctvom energeticky efektívnych riešení, má významné vplyvy na zdravie a pohodu obyvateľov, (40)

— úroveň hluku – izolácia plášťa budovy, najmä okien, znižuje vystavenie vonkajšiemu hluku,

— používanie toxických materiálov – pri obnove dochádza k odstráneniu azbestu a olova, ako aj k inštalácii ochranných prvkov proti radónu.

Pozitívne vplyvy zlepšení energetickej efektívnosti sa prejavujú znížením výskytu kardiovaskulárnych chorôb, respiračných chorôb (astma, infekčné choroby, alergie atď.), rakoviny pľúc a postihnutí v oblasti kognitívnych funkcií a duševného zdravia. Chronické aj akútne respiračné choroby sa môžu vyskytovať v dôsledku vystavenia znečisteniu vzduchu v interiéri zo systémov a palív na vykurovanie priestoru. Astmy a alergie sú spôsobené plesňami, ktorým sa darí vo vlhkých a nedostatočne vykurovaných obydliach, zatiaľ čo mŕtvica a kardiovaskulárne poruchy súvisia s vystavením teplotným extrémom (41).

Konkrétne výsledky v oblasti zdravia môže byť náročné identifikovať, preto sa často merajú z hľadiska celkovej mortality alebo chorobnosti na základe návštev lekára, hospitalizácií a vymeškaných dní v práci alebo škole, alebo na základe rizikových faktorov, napr. tepelných podmienok, hluku atď.

Pomocou prístupu založeného na použití koeficientov možno zdravotné prínosy energetickej efektívnosti a vplyvy z hľadiska kvality ovzdušia previesť na ekonomické ukazovatele (napr. zdravotné náklady súvisiace s chorobami). Metódy použité na meranie tohto ukazovateľa výstupu vo všeobecnosti vychádzajú z priemernej hodnoty života stanovenej prostredníctvom štúdií kontingentného hodnotenia alebo prieskumov ochoty platiť (42).

Výskumný projekt COMBI sa zameriaval na kvantifikovanie súvisiacich vplyvov na verejné zdravie v súvislosti s energetickou chudobou. V rámci projektu sa analyzovali tri kategórie súvisiacich vplyvov:

— zvýšená zimná chorobnosť v dôsledku chladu v interiéri,

— chorobnosť na astmu v dôsledku vlhkosti v interiéri.

Metodika na kvantifikáciu vplyvov a ich peňažné vyjadrenie sa opisuje v technickej správe (43).

Vplyvy odhadovaného znižovania množstva znečisťujúcich látok v tonách možno previesť na zníženie výdavkov na zdravotnú starostlivosť pomocou modelu GAINS (44), ktorý Európska komisia používa na rôzne posúdenia vplyvu. Model GAINS vyžaduje podrobné vstupné údaje o celkovom používaní energie pre všetky významné činnosti spôsobujúce znečistenie ovzdušia a emisie skleníkových plynov, zoznam receptorov, pre ktoré sa posudzuje vplyv znečistenia ovzdušia, však nezahŕňa zastavané prostredie.

Aj inštitút BPIE vyvinul metodiku na vymedzenie, meranie, kvantifikovanie a peňažné vyjadrenie vplyvu zlepšenia kvality vnútorného prostredia (lepšie tepelné pohodlie, kvalita vzduchu v interiéri, osvetlenie a akustika (45)) v školách, nemocniciach a kanceláriách (46). Uvedeným prístupom sa extrapolujú priemerné výsledky na dosiahnuteľné percentuálne zlepšenia výkonnosti/produktivity.

Energetická chudoba

Energetickú chudobu možno chápať ako stav nedostatku základných energetických služieb, čo je prejav všeobecnej chudoby v súvislosti s energiou, pričom sa preukázalo, že so sebou nesie riziko zvýšenej chorobnosti alebo dokonca mortality. Pri skúmaní prínosov programov energetickej efektívnosti v súvislosti so zmierňovaním energetickej chudoby by sa posúdenia vplyvu mali zameriavať na dosiahnuté alebo predpokladané úspory nákladov na energiu pre zraniteľné domácnosti alebo vyššie úrovne pohodlia v interiéri obydlí. Schopnosť udržiavať vnútornú teplotu na komfortnejšej úrovni má viaceré zdravotné prínosy, keďže bývanie v nedostatočne vetraných domovoch, ktoré sú v zime chladné alebo v lete príliš horúce, súvisí s celým radom zdravotných problémov. Obnova a iné zlepšenia energetickej efektívnosti, ktoré umožňujú zlepšenie vnútornej teploty v domácnostiach v energetickej chudobe, môžu mať pozitívne vplyvy na duševné zdravie a incidencie kardiorespiračných chorôb, čím môžu pomôcť znižovať nerovnosti v oblasti zdravia.

Úspory výdavkov na energiu a schopnosť udržiavať komfortnejšiu vnútornú teplotu môžu mať aj ďalšie prínosy, ktoré môžu posilniť pozitívny vplyv na rozpočty domácností. Najväčšie zdravotné prínosy obnovy na účely energetickej efektívnosti sa napríklad zistili pri domácnostiach, ktoré pred vykonaním opatrení v oblasti energetickej efektívnosti nedostatočne využívali energetické služby vykurovania alebo chladenia kvôli rozpočtovým obmedzeniam. Zlepšená fyzická a duševná pohoda vďaka lepším úrovniam klímy vo vnútornom prostredí môže pozitívne ovplyvňovať výsledky vzdelávania alebo pracovný výkon, čím sa zvyšuje účasť na trhu práce a produktivita a vytvára sa priestor na finančne atraktívnejšie kariérne postupy. V krajinách s vysokými nákladmi na zdravotnú starostlivosť sa zlepšením zdravia vďaka zlepšeným podmienkam bývania môže zvýšiť aj disponibilný príjem zraniteľných domácnosti kvôli poklesu výdavkov na zdravotnú starostlivosť. Okrem finančného vplyvu, ktorý prispieva k zmierňovaniu chudoby, obnova v záujme energetickej efektívnosti alebo presťahovanie sa do nových, energeticky efektívnych budov môžu mať aj potenciálny sociálny prínos, ktorý súvisí so zlepšeným sociálnym začlenením znevýhodnených domácností, a to tým, že sa znižuje sociálna izolácia osôb spôsobená pocitmi hanby za ich životné podmienky (47).

b) ENVIRONMENTÁLNE VPLYVY

Zlepšenia energetickej efektívnosti môžu pozitívne ovplyvniť životné prostredie v niekoľkých pomerne odlišných ohľadoch:

— Energetika a zmena klímy – opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti prirodzene vedú k zníženiu energetickej potreby a následnému nižšiemu využívaniu súvisiacich zdrojov, najmä fosílnych palív. Znížená spotreba fosílnych palív znamená zníženie emisií skleníkových plynov.

— Udržateľná spotreba a výroba – do tejto kategórie patria emisie miestnych látok znečisťujúcich ovzdušie a spotreba materiálov. Opatrenia energetickej efektívnosti môžu viesť k zníženiu miery emisií síry, tuhých častíc a iných znečisťujúcich látok, ktoré poškodzujú ľudské zdravie. Na druhej strane môžu opatrenia energetickej efektívnosti zároveň znamenať zvýšenú spotrebu materiálov, napríklad v prípade renovácií budov.

— Ekosystémy – zlepšenie energetickej efektívnosti vedúce k zníženiu dopytu po energii môže viesť k zníženej spotrebe vody a využívaniu pôdy v odvetví výroby elektriny. Ak sa pri obnovách budov zameraných na energetickú efektívnosť využívajú zelené steny a strechy, vznikajú tak biotopy pre rastliny a zvieratá v mestskom prostredí.

Medzi osobitné ukazovatele používané na meranie týchto vplyvov patria:

Znižovanie emisií skleníkových plynov

Vzťah medzi úsporami energie a emisiami CO2 je relatívne priamy, keď vezmeme do úvahy energetické nosiče. Zvyčajne sa používa lineárny prístup s pevne stanovenými emisnými faktormi jednotiek CO2 na jednotku spotreby paliva. Existujú na to dva spôsoby: buď sa emisné faktory odvodia z historických údajov, alebo sa použijú uverejnené emisné faktory (napr. od IPCC).

Tabuľka 4

Priemerné emisné faktory v EÚ súvisiace s dolnou výhrevnosťou

Priemerné emisné faktory (t CO2/TJ) Priemerné emisné faktory (t CO2/toe) Ropa 73,3 3,07 Skvapalnený zemný plyn 64,2 2,69 Automobilový benzín 69,3 2,90 Plynový olej/motorová nafta 74,1 3,10 Antracit 98,3 4,12 Koksovateľné uhlie 94,6 3,96 Lignit 101 4,23 Prírodný plyn 56,1 2,35 Rašelina 106 4,44

Zdroj: nariadenie Komisie (EÚ) č. 601/2012, príloha VI (48)

Pokiaľ ide o energetické úspory elektriny, vzťah medzi úsporami energie a znížením emisií skleníkových plynov možno odhadnúť na základe intenzity skleníkových plynov vyprodukovaných pri výrobe elektriny, ktorá bola na základe údajov z roku 2018 pre EÚ odhadnutá na 287 g ekvivalentu CO2/kWh (3,34 t ekvivalentu CO2/toe) (49). Vnútroštátne intenzity by sa líšili v závislosti od podielu energie z obnoviteľných zdrojov a palivového mixu použitého na výrobu elektriny a pri akejkoľvek CBA investícií do energetickej efektívnosti by sa mala zohľadniť intenzita skleníkových plynov lokálnej siete. Okrem toho treba poznamenať, že intenzita skleníkových plynov elektriny sa mení a keďže sa čoraz viac používajú obnoviteľné zdroje energie, bude postupne klesať. Preto pri skúmaní vplyvov úspor energie v dlhšom horizonte treba zohľadniť aj prognózy do budúcnosti. Európska environmentálna agentúra (EEA) uverejňuje historické údaje a zástupné údaje na krátke obdobia pre intenzitu skleníkových plynov elektriny v členských štátoch (50).

Podobne v mnohých aplikáciách možno vypočítať intenzitu skleníkových plynov výroby získaného tepla: 253 g ekvivalentu CO2/kWh (2,95 t ekvivalentu CO2/toe) pre EÚ na základe údajov Eurostatu z roku 2018 (51). Opäť je potrebné zohľadniť súvislosti a budúci vývoj členských štátov.

Môže byť takisto zaujímavé mať k dispozícii odhady vplyvov skleníkových plynov úspor koncovej energie dosiahnutých v sektore budov. Aj tie možno odvodiť od intenzity skleníkových plynov budov (52), ktorá bola v roku 2018 v EÚ27 na úrovni okolo 222 g ekvivalentu CO2/kWh (alebo 2,58 t ekvivalentu CO2/toe). Preto úsporu 1 kWh koncovej energie možno premietnuť ako 222 g ekvivalentu CO2 ušetrených emisií skleníkových plynov. Tieto hodnoty by boli opäť rozdielne na vnútroštátnych úrovniach a v priebehu času.

V prípade technológií kombinovanej výroby, pri ktorých sa kombinuje teplo a elektrina, je potrebné zvážiť „hraničný“ energetický mix, ktorý realistickejšie odráža zloženie príslušných jednotiek na výrobu elektrickej energie a presnejšie odhaduje PEF (faktor primárnej energie) a CEEF (emisný faktor ekvivalentu CO2). Možná metodika a odhady „hraničnej“ účinnosti a uhlíkových faktorov sa uvádzajú v štúdii venovanej tejto téme (53).

Keď porovnávame nákladovú efektívnosť opatrení energetickej efektívnosti, je užitočné pozrieť sa aj na pomer investovanej sumy v EUR/úspory CO2 v tonách. Pri tomto pomere by sa mal zohľadniť životný cyklus posudzovaných aktív vrátane ďalších alebo budúcich akcií, ktoré sa podniknú v ďalších štádiách (napr. postupná obnova, postupné opatrenia zamerané na vykurovacie systémy, plášť budovy), aby sa predišlo efektom zaostávania a sústredenia sa len na ľahko splniteľné ciele. Pri tomto porovnávaní by sa opäť malo prihliadať na nepriame náklady a širšie prínosy jednotlivých možností.

Zníženie emisií miestnych látok znečisťujúcich ovzdušie a iných skleníkových plynov

Znečistenie ovzdušia, ktorému sa podarí zabrániť (oxid siričitý – SO2, oxidy dusíka – NOx, prchavé organické zlúčeniny – VOC, tuhé častice s priemerom menším ako 10 μm – PM10, tuhé častice s priemerom menším ako 2,5 μm – PM2,5) a iné emisie skleníkových plynov (oxid dusný – N2O, metán – CH4) závisia od rozsahu úspor energie, typu ušetreného paliva, technológie a zariadenia na reguláciu znečistenia ovzdušia.

Model znečistenia ovzdušia a skleníkových plynov GAINS (54) je špecializovaný model, ktorý možno použiť na posúdenie vplyvov na miestne znečistenie ovzdušia. Ide o pokročilý nástroj na modelovanie, ktorý možno použiť na vykonávanie posúdení na úrovni EÚ, ako aj pre jednotlivé členské štáty. Model GAINS sa často používa na posúdenie politiky EÚ v oblasti klímy a energetiky.

Emisie SO2 a NOx sa pomerne často prepočítavajú na peniaze. Väčšina nákladov zvyčajne súvisí s poškodením zdravia a stratou produktivity. Pri počítaní finančnej hodnoty všetkých nákladov a prínosov je dôležité vyhnúť sa dvojitému započítaniu výhod zlepšenej kvality ovzdušia aj v rámci vplyvov na zdravie súvisiacich so znížením znečistenia ovzdušia.

Vplyvy na ekosystémy (vrátane vplyvov na spotrebu vody)

V prípade, že sa prekročia kritické záťaže pre schopnosť absorpcie znečisťujúcich látok, môže dochádzať k negatívnym vplyvom na ekosystémy, napríklad k zníženému rastu vegetácie, zmene vlastností vodných útvarov, zmene minerálneho zloženia pôdy, zníženiu poľnohospodárskych žatiev. Model GAINS skúma dva typy vplyvov na ekosystémy – acidifikáciu v dôsledku ukladania síry a eutrofizáciu spôsobenú ukladaním dusíka.

Výroba elektriny ovplyvňuje spotrebu vody, ktorá sa využíva najmä na chladenie. Spotrebu vody sektorom energetiky možno odhadnúť tak, že sa produkcia v GWh skonvertuje na kubické metre vody. Množstvo chladiacej vody, ktorú odoberie a spotrebuje elektráreň, je určená najmä jej tepelnou účinnosťou. Vyššia tepelná účinnosť znamená, že na každú MWh vyrobenú elektrárňou pripadá menší objem tepla, ktoré je potrebné rozptýliť. Chladiaci systém je zároveň ovplyvnený typom paliva používaným v danej elektrárni. Slnečným a veterným obnoviteľným technológiám sa zvyčajne pripisujú nulové hodnoty, pretože pri výrobe elektriny nevyužívajú vodu, tá sa však môže používať pri ich výrobe. Štúdia JRC obsahuje podrobnejšiu analýzu využívania vody v rámci energetického systému v EÚ (55).

Tabuľka 5

Odber vody podľa technológie výroby elektriny (m3/MWh)

Druh paliva Chladenie Technológie Medián Min Max Jadrová energia Veža turbíny Para 4,17 3,03 9,84 Jadrová energia Prietočné Para 167,86 94,63 227,10 Jadrová energia Nádrž Para 26,68 1,89 49,21 Plyn/nafta Veža turbíny Kombinovaný cyklus 0,97 0,57 1,07 Plyn/nafta Veža turbíny Para 4,55 3,60 5,53 Plyn/nafta Prietočné Kombinovaný cyklus 43,07 28,39 75,70 Plyn/nafta Prietočné Para 132,48 37,85 227,10 Plyn/nafta Nádrž Kombinovaný cyklus 22,52 22,52 22,52 Plyn/nafta Suché Kombinovaný cyklus 0,01 0,00 0,02 Uhlie/pevné palivo Veža turbíny Para 3,80 1,89 4,54 Uhlie/pevné palivo Veža turbíny Para (subkritická) 2,22 1,75 2,70 Uhlie/pevné palivo Veža turbíny Para (superkritická) 2,40 2,20 2,54 Uhlie/pevné palivo Veža turbíny IGCC 1,49 1,36 2,29 Uhlie/pevné palivo Prietočné Para 137,58 75,70 189,25 Uhlie/pevné palivo Prietočné Para (subkritická) 102,53 102,37 102,62 Uhlie/pevné palivo Prietočné Para (superkritická) 85,50 85,36 85,58 Uhlie/pevné palivo Nádrž Para 46,27 1,14 90,84 Uhlie/pevné palivo Nádrž Para (subkritická) 67,80 67,60 67,85 Uhlie/pevné palivo Nádrž Para (superkritická) 56,95 56,76 56,99 Bioenergia Veža turbíny Para 3,32 1,89 5,53 Bioenergia Prietočné Para 132,48 75,70 189,25 Bioenergia Nádrž Para 1,70 1,14 2,27 Geotermálna energia Veža turbíny Horúca voda 0,06 0,02 1,37 Geotermálna energia Suché Horúca voda 0,02 0,02 0,02 Geotermálna energia Suché Binárna 1,02 1,02 1,02 Geotermálna energia Suché EGS 1,91 1,10 2,73 Geotermálna energia Hybridné Binárna 1,74 0,84 2,65

Zdroj: Európska komisia (správa Spoločného výskumného centra)

Zároveň je možné odhadnúť vplyvy na požiadavky sektora energetiky na využívanie pôdy, a to v počte kilometrov štvorcových potrebných na GW kapacity alebo vyrobenú GWh. Vo výsledkoch však zvyčajne prevládajú zmeny vo využívaní biomasy (ktorá má oveľa väčšie požiadavky na pôdu než všetky ostatné technológie výroby) (56).

Neexistujú žiadne akceptované metodiky na vyčíslenie prínosu zelených striech a stien, ktoré poskytujú biotop pre druhy rastlín a živočíchov, preto sa v CBA spracúvajú na kvalitatívnom základe.

Vplyvy na spotrebu materiálu

Prepojenia medzi spotrebou energie a spotrebou materiálov sú veľmi komplexné a relatívne nepreskúmané. Z literatúry nie je vždy zrejmé, či by tento vzťah mal byť pozitívny alebo negatívny. Na jednej strane existujú jasné prepojenia medzi ťažbou/výrobou niektorých materiálov a spotrebou energie (napr. oceľ a cement sú energeticky náročné), ale kapitálovo náročné energeticky účinné tovary bývajú často pomerne náročné na materiál.

V rámci analýzy toku materiálov sa obvykle používala analýza vstupov a výstupov s cieľom pochopiť existujúci dopyt po materiáloch, no vzhľadom na fixný charakter analýzy vstupov a výstupov nie je možná sofistikovaná analýza scenára. Niektoré makroekonomické modely (E3ME (57), EXIOMOD (58), GINFORS (59)) zahŕňajú analýzu toku materiálov do svojej základnej štruktúry, no mnohé vzťahy, ktoré sú v analýze vstupov a výstupov fixné, zahŕňajú ako endogénne.

c) HOSPODÁRSKE VPLYVY

Hospodárske vplyvy investícií do energetickej efektívnosti sa zvyčajne posudzujú pomocou makroekonomických modelov, pri ktorých sú potrebné určité predpoklady o spôsobe fungovania hospodárstva. Hlavné činitele, ktoré určujú makroekonomické účinky na opatrenia energetickej efektívnosti, pochádzajú na jednej strane z investícií do technológií a služieb energetickej účinnosti a na druhej strane zo zníženia nákladov na energiu (60).

Ak sa investície potrebné na dosiahnutie zlepšení v energetickej efektívnosti vykonajú v čase, keď hospodárstvo nefunguje na úrovni plnej kapacity, prinášajú v krátkodobom horizonte zvýšenie zamestnanosti (61) a hospodárskej činnosti. Je však vhodné zohľadniť, že investície do energetickej efektívnosti môžu znamenať vytlačenie výdavkov z iných zložiek hospodárstva (efekt vytláčania), čo prinajmenšom sčasti potláča pozitívne účinky. Efekty odrazu vedúce k zvýšeniu dopytu po energii v dôsledku pozitívnych hospodárskych vplyvov zavádzania energetickej efektívnosti navyše znamenajú, že očakávané úspory energie a hospodárske vplyvy sa nezrealizujú v plnej miere (62).

Hoci kapitálové náklady na dosiahnutie energetickej efektívnosti môžu byť pomerne vysoké, je možné ich pokryť z externých zdrojov a zvyčajne sa v dlhodobom horizonte vrátia. K zníženiu nákladov na energiu dochádza na základe skutočnosti, že úsporami energie sa znižujú výdavky za energie a zvyšuje sa voľne použiteľný príjem domácností alebo zisky spoločností. Tie môžu viesť k zvýšeniu spotreby alebo sa môžu opätovne investovať a stimulovať tak nárast hospodárskej činnosti. Zníženie dovozu energie by navyše mohlo zvýšiť miestny dopyt, keďže sa zvýšia výdavky na tovary a služby vyrobené na domácom trhu (63). Zároveň sa tým zlepší energetická bezpečnosť a hospodárska nezávislosť.

Zvýšenie energetickej efektívnosti má zároveň vplyv aj na verejné rozpočty. Hoci verejné investície alebo dotácie v súvislosti s energetickou efektívnosťou znamenajú vyššie verejné výdavky, v dlhodobom horizonte existuje aj potenciál na šetrenie výdavkov vďaka zlepšeniu energetickej hospodárnosti vo verejnom sektore. Okrem toho pozitívne vplyvy na zamestnanosť a produkciu vedú k zvýšeniu daňových príjmov. Za faktory ovplyvňujúce verejné výdavky možno považovať aj iné zmeny, napríklad ušlé dane z energií (ktoré by inak bol zaplatil verejný sektor) v dôsledku úspor energie alebo nižšia podpora v nezamestnanosti (v dôsledku pozitívnych vplyvov investícií do energetickej efektívnosti na zamestnanosť) (64).

Okrem toho je vhodné zohľadniť pozitívny nepriamy vplyv na produktivitu, ktorý vyplýva zo sociálnych alebo environmentálnych vplyvov energetickej efektívnosti, napr. prostredníctvom lepšieho zdravia. To zároveň ovplyvňuje zamestnanosť a produkciu v rámci dlhodobej zamestnanosti (65).

Ako už bolo uvedené, komplexnosť viacnásobných vplyvov na HDP najlepšie vyjadrujú hospodárske modely. Tieto nástroje majú určité obmedzenia a využívajú sa v nich rôzne ekonomické teórie na zachytenie vplyvov dodatočných investícií na HDP. Na posúdenie hospodárskych vplyvov možno použiť napríklad tieto nástroje:

— GEM-E3 – model aplikovanej všeobecnej rovnováhy, ktorý sa vzťahuje na interakcie medzi hospodárstvom, energetickým systémom a životným prostredím.

— E3ME – globálny makroekonometrický model určený na riešenie veľkých problémov v oblasti hospodárskej politiky a hospodársko-environmentálnej politiky.

— ASTRA-EC – dynamický makroekonomický model založený na vstupoch a výstupoch, v rámci ktorého sa zohľadňujú explicitné odchýlky na stranách ponuky a spotreby.

— EXIMOD (EXtended Input-Output MODel) – multisektorový, multiregionálny model vypočítateľnej všeobecnej rovnováhy, na základe ktorého možno merať environmentálny a hospodársky vplyv politík.

3.7.2. Spoločenské hľadisko a diskontné sadzby

V rámci metodiky CBA, ktorú regulačné orgány vymedzia na účely analýzy možností politiky v súvislosti s energetickou efektívnosťou, je dôležité pri výbere diskontnej sadzby, kto