Úradný vestník L 325 , 17/12/1999 S. 0012 - 0013



Nariadenie Komisie (ES) č. 2655/1999 zo 16. decembra 1999, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2221/95 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 386/90 o fyzických kontrolách vykonávaných v čase vývozu poľnohospodárskych výrobkov podliehajúcich vývozným náhradám a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 3122/94 stanovujúce kritériá pre analýzu rizika poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré sa poskytujú náhrady KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 386/90 z 12. februára 1990 o sledovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych výrobkov dostávajúcich náhrady alebo iné čiastky [1], naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 163/94 [2], a najmä na jeho článok 6, keďže: (1) nariadenie Komisie (ES) č. 2221/95 [3], naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1167/97 [4] ustanovuje pravidlá pre uplatňovanie nariadenia (EHS) č. 386/90; keďže vzhľadom na skúsenosti a odporúčania Dvora audítorov v tejto záležitosti sú potrebné zmeny a doplnenia k týmto pravidlám s cieľom zlepšenia účinnosti kontrol; (2) pokiaľ ide o celkovú čiastku náhrad, podiel pridelený pre výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy má zanedbateľný význam. Na druhej strane je značný podiel fyzických kontrol vykonaných pre výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I. S cieľom zlepšenia využívania prostriedkov kontroly by sa mala zlepšiť táto nerovnováha. Možno to dosiahnuť čiastočne znížením miery kontroly na 0,5 % pre výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I. Okrem toho by mali mať členské štáty tiež možnosť pri výpočte minimálnej miery kontrol, ktoré majú byť vykonané v súlade s článkom 3 nariadenia (EHS) č. 386/90, nezohľadňovať vývozné deklarácie týkajúce sa malých množstiev alebo malej čiastky náhrady; (3) článok 21 (1) nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 [5] ustanovuje, že sa neposkytne žiadna náhrada na výrobky, ktoré nemajú vyhovujúcu a dobre predajnú kvalitu k dátumu prijatia vývoznej deklarácie. Aj keď nie je možné preskúmať všetky výrobky predložené na vývoz kvôli obmedzenej kapacite laboratórnej analýzy tam, kde je vyhovujúca a dobre predajná kvalita výrobku predmetom konečných podozrení, mali by sa vykonať ďalšie overenia; ak je to potrebné, prostredníctvom laboratórneho testovania; (4) preskúmanie laboratórneho testovania naznačilo, že by sa mala zmierniť požiadavka na povinné laboratórne testovanie tam, kde existuje záruka na základe opakovaných uspokojivých výsledkov pre ten istý výrobok od toho istého vývozcu; (5) existuje rozdiel medzi zaobchádzaním, aké sa dostáva vývozným zásielkam vo veľkých prístavoch, kde existuje veľká rôznorodosť výrobkov a rozsiahla skupina vývozcov, a zaobchádzaním, ktoré sa dostáva vývozným zásielkam na colných úradoch, kde sa manipuluje iba s obmedzenou skupinou výrobkov od niekoľkých vývozcov. V druhom uvedenom prípade sa vývozným zásielkam venuje oveľa intenzívnejšia úroveň kontroly. Pre takéto colné úrady sa zohľadní výber zásielok na fyzickú kontrolu na základe menšej reprezentatívnej vzorky; (6) Flexibilnejšie by mali byť tiež ustanovenia zaoberajúce sa náhradnými kontrolami tak, aby sa mohli kontroly vykonávať v súlade s analýzou rizika; (7) Vyhodnotenie uplatňovania nariadenia (EHS) č. 386/90 vyžaduje, že členské štáty by mali byť povinné predložiť ročné hodnotenia výkonu a efektívnosti kontrol vykonaných na základe tohto nariadenia; (8) Na účel pomoci pri praktickom uplatňovaní nových ustanovení a s ohľadom na jasnosť, mal by sa článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 3122/94 [6] nahradiť článkom 5a (1); (9) Opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom príslušného riadiaceho výboru, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (ES) č. 2221/95 sa týmto mení a dopĺňa takto: 1. Článok 2 (3) je nahradený nasledujúcimi vetami: "Pri výpočte minimálnej miery kontrol, ktoré sa majú vykonať v súlade s článkom 3 (2) nariadenia (EHS) č. 386/90, členské štáty môžu rozhodnúť nezohľadňovať vývozné deklarácie zahŕňajúce množstvá nepresahujúce: - 5000 kg v prípade obilia a ryže, - 1000 kg pre ovocie a plody zeleniny ako aj pre tovary, na ktoré sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, - 500 kg v prípade ostatných produktov. Ako alternatívu sa členské štáty môžu rozhodnúť tiež nezohľadňovať vývozné deklarácie týkajúce sa čiastok náhrady nižších ako 200 eúr." 2. V článku 5 sa pridáva nasledujúci nový odsek: "5. Tam, kde je vyhovujúca primeraná a predajná kvalita výrobku predmetom konečných podozrení, colný úrad overí, či dochádza k zhode s uplatniteľnými ustanoveniami spoločenstva, najmä tými, ktoré sa týkajú sanitárnych a fytosanitárnych pravidiel spoločenstva. Tam, kde to colný úrad považuje za potrebné, začne alebo zariadi začatie laboratórneho testovania s uvedením cieľa testu." 3. Vkladá sa nasledujúci článok: "Článok 5a Ak členský štát uplatňuje systém analýzy rizika podľa druhého pododseku článku 3 (2) nariadenia (EHS) č. 386/90, uplatniteľné sú nasledujúce pravidlá: 1. Percento fyzických kontrol vykonaných pre výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I, nezohľadní sa na účely výpočtu celkovej miery 5 % pre všetky sektory. V tomto prípade je minimálna miera 0,5 % povinná pre výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I. 2. Ak miera náhrady závisí od konkrétneho obsahu a výrobok s rovnakým kódom náhrady alebo číselným znakom KN je pravidelne vyvážaný tým istým vývozcom a s ohľadom na laboratórne testovanie počas posledných šiestich mesiacov, kedy nedochádzalo k žiadnym nezhodám s finančnými dôsledkami väčšími ako 200 eúr týkajúcimi sa hrubej čiastky náhrady, potom na základe úpravy článku 5 (4) reprezentatívne vzorky treba zobrať iba pri 50 % fyzických kontrol. Ak výsledok laboratórneho testovania odhalí nezhodu s finančnými dôsledkami väčšími ako 200 eúr týkajúcimi sa hrubej čiastky náhrady, vzorky sa musia zobrať pre všetky fyzické kontroly počas nasledujúcich šiestich mesiacov. 3. Pre colné úrady vývozu tam, kde sa na vývoz predkladá iba obmedzený rozsah výrobkov (maximálne z dvoch výrobkových sektorov) od niekoľkých vývozcov (maximálne piatich vývozcov), fyzické kontroly sa môžu znížiť na minimálnu mieru 2 % pre každý sektor výrobku. Sektory s menej ako 20 vývoznými deklaráciami ročne na každý colný úrad sa nezohľadnia pri určovaní počtu sektorov. Colné úrady môžu využívať tieto ustanovenia počas celého kalendárneho roka na základe štatistík za predchádzajúci kalendárny rok, aj keď sú vývozné deklarácie vykonané ďalšími vývozcami alebo pre ďalšie výrobkové sektory v priebehu roka." 4. Článok 9 (2) sa nahrádza nasledujúcimi vetami: "Ak colný úrad vývozu nezapečatil dopravné prostriedky alebo obal, potom: a) bez ohľadu na kontrolné opatrenia na základe iných ustanovení, vykonajú sa náhradné kontroly, pokiaľ je to možné, s ohľadom na analýzu rizika, a b) počet náhradných kontrol nebude nižší ako počet dní, kedy výrobky s vývoznou náhradou opustili colné územie spoločenstva cez konkrétny výstupný colný úrad." 5. Vkladá sa nasledujúci článok: "Článok 9a Každý rok pred 1. aprílom členské štáty pošlú Komisii správu o hodnotení výkonu a efektívnosti tohto nariadenia." Článok 2 Týmto sa zrušuje článok 4 nariadenia (ES) č. 3122/94. Článok 3 Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmy deň nasledujúci po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Uplatňuje sa od 1. januára 2000. Ustanovenia článku 9a sa prvýkrát uplatnia na kontroly, ktoré sa vykonajú v roku 2000. Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 16. decembra 1999 Za Komisiu Franz Fischler člen Komisie [1] Ú. v. ES L 42, 16.2.1990, s. 6. [2] Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2. [3] Ú. v. ES L 224, 21.9.1995, s. 13. [4] Ú. v. ES L 169, 27.6.1997, s. 12. [5] Ú. v. ES L 102, 17.4.1999, s. 11. [6] Ú. v. ES. L 330, 21.12.1994, s. 31. --------------------------------------------------