ODPORÚČANIE KOMISIE

z 13. júla 2010

o usmerneniach pre tvorbu vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

2010/C 200/01

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,

so zreteľom na druhý odsek článku 26a smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (1),

keďže:

V súvislosti s úsilím o skombinovanie vedecky podloženého systému Európskej únie pre povoľovanie so slobodou členských štátov rozhodnúť sa, či na svojom území chcú alebo nechcú pestovať geneticky modifikované plodiny, sa Komisia domnieva, že opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by sa mali stanovovať na úrovni členských štátov.

PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

(1) Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.

(2) Odporúčanie Komisie o usmerneniach pri vypracúvaní národných stratégií a najlepších postupov na zabezpečenie koexistencie geneticky modifikovaných plodín s konvenčným a ekologickým poľnohospodárstvom (Ú. v. EÚ L 189, 29.7.2003, s. 36).

PRÍLOHA

1. Úvod

1.1. Vnútroštátne opatrenia pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

Pestovanie GMO v EÚ má dôsledky na organizáciu poľnohospodárskej výroby. Možnosť nezámernej prítomnosti geneticky modifikovaných plodín v geneticky nemodifikovaných plodinách (konvenčných a ekologických) na jednej strane vyvoláva otázky, akým spôsobom možno zabezpečiť typ výroby zvolený pestovateľom. V zásade by poľnohospodári mali mať možnosť pestovať taký typ poľnohospodárskych plodín, ktorý si zvolia, či už ide o geneticky modifikované, konvenčné alebo ekologické plodiny. Táto možnosť by mala byť zlučiteľná s prianím niektorých poľnohospodárov a hospodárskych subjektov zabezpečiť, aby ich plodiny obsahovali čo najmenej GMO.

Na druhej strane táto otázka súvisí tiež so spotrebiteľským výberom. Aby mal európsky spotrebiteľ možnosť voľby medzi geneticky modifikovanými a geneticky nemodifikovanými potravinami, je potrebné mať nielen správne fungujúci systém vysledovateľnosti a označovania, ale aj poľnohospodárske odvetvie, ktoré dokáže poskytovať rôzne druhy výrobkov. Schopnosť potravinárskeho priemyslu dosiahnuť vysoký stupeň spotrebiteľského výberu úzko súvisí so schopnosťou poľnohospodárskeho odvetvia udržiavať rôzne výrobné systémy.

Náhodná prítomnosť GMO presahujúca prahovú hodnotu stanovenú právnymi predpismi EÚ vedie k tomu, že plodina, ktorá bola pestovaná ako geneticky nemodifikovaná, musí byť označená ako plodina obsahujúca GMO (1). To môže viesť k strate zisku spôsobenej nižšou trhovou hodnotou geneticky modifikovanej plodiny alebo ťažkosťami s jej predajom. Ak sú navyše poľnohospodári nútení zavádzať systémy monitorovania a opatrenia na minimalizáciu miešania geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín, môže to pre nich znamenať dodatočné náklady.

Riziko straty zisku, ktorému sú vystavení výrobcovia konkrétnych poľnohospodárskych výrobkov, ako sú napríklad ekologické výrobky, sa nutne nemusí vzťahovať len na prípady, keď dôjde k prekročeniu prahovej hodnoty 0,9 % stanovenej v právnych predpisoch EÚ. V niektorých prípadoch a v závislosti od dopytu na trhu a príslušných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov (napr. niektoré štáty vyvinuli vnútroštátne normy pre rôzne druhy označovania „bez GMO“), môže prítomnosť stôp GMO v konkrétnych potravinárskych plodinách spôsobiť hospodárskym subjektom, ktoré chcú tieto plodiny predávať ako plodiny neobsahujúce GMO, hospodárske škody, a to i v prípade, že nedošlo k prekročení hranice 0,9 %.

Primiešanie GMO má okrem toho špecifické následky pre výrobcov určitého druhu výrobkov ako napríklad ekologických poľnohospodárov (2), čo má zároveň dôsledky pre konečného spotrebiteľa (3). Vzhľadom na to, že tento typ výroby je často nákladnejší, bude možno potrebné vynaložiť väčšie úsilie o segregáciu, ktorá má zabrániť prítomnosti GMO, aby bolo možné zaručiť súvisiacu cenovú prirážku. Okrem toho z dôvodu miestnych prekážok a osobitostí v niektorých geografických oblastiach môže byť veľmi náročné a nákladné účinne zrealizovať tieto požiadavky na segregáciu.

Preto je nutné uznať, že členské štáty potrebujú dostatočnú flexibilitu, aby mohli zohľadniť ich konkrétne regionálne a miestne potreby v súvislosti s pestovaním GMO, a dosiahnuť tak čo najnižší výskyt GMO v ekologických a iných plodinách v prípadoch, keď dostatočnú úroveň čistoty nemožno dosiahnuť inými prostriedkami.

1.2. Rozlíšenie medzi hospodárskymi aspektmi pestovania GMO a vedeckými aspektmi skúmanými pri hodnotení rizika pre životné prostredie

Je dôležité jasne rozlišovať medzi hospodárskymi aspektmi pestovania GMO a aspektmi zohľadňovanými pri hodnotení rizika pre životné prostredie v rámci postupu povoľovania na základe smernice 2001/18/ES a nariadenia (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách.

V súlade s postupom stanoveným v smernici 2001/18/ES a v nariadení (ES) č. 1829/2003 sa povolenie na uvoľnenie GMO do životného prostredia vydáva na základe komplexného hodnotenia rizika pre zdravie a životné prostredie. Výsledky hodnotenia rizika môžu byť takéto:

— zistí sa riziko nepriaznivých účinkov na životné prostredie alebo zdravie, ktoré nemožno riadiť, a v tomto prípade sa povolenie neudelí,

— nezistí sa žiadne riziko nepriaznivých účinkov na životné prostredie alebo zdravie a v takom prípade sa povolenie udelí bez ďalších požiadaviek na vykonanie nápravných opatrení nad rámec opatrení osobitne stanovených právnymi predpismi,

— zistia sa riziká, ktoré však možno riadiť vhodnými opatreniami (napr. fyzické oddelenie a/alebo monitorovanie) a v tomto prípade sa udelí povolenie, na ktoré sa viaže povinnosť vykonať opatrenia na riadenie environmentálneho rizika.

Ak sa zistí riziko pre životné prostredie alebo zdravie po udelení povolenia, uplatní sa postup ukončenia alebo zmeny súhlasu, resp. zrušenia alebo zmeny povolenia EÚ ustanovený v smernici 2001/18/ES (článok 20 ods. 3), resp. v nariadení (ES) č. 1829/2003 (články 10 a 22). Členské štáty môžu okrem toho uplatniť osobitnú ochrannú doložku stanovenú v smernici 2001/18/ES (článok 23) alebo núdzové opatrenie stanovené v nariadení (ES) č. 1829/2003 (článok 34) a tak dočasne obmedziť alebo zakázať pestovanie GMO na základe nových alebo dodatočne zistených informácií týkajúcich sa rizika pre zdravie alebo životné prostredie.

Vzhľadom na to, že v EÚ možno pestovať len povolené GMO (4) a že environmentálne a zdravotné aspekty sú už zahrnuté do hodnotenia rizika pre životné prostredie v rámci povoľovacieho postupu EÚ, zostávajúce otázky, ktoré je potrebné riešiť v súvislosti s koexistenciou sa týkajú hospodárskych aspektov súvisiacich s miešaním geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín.

1.3. Uznanie rozmanitosti podmienok poľnohospodárstva v EÚ

Európski poľnohospodári pracujú vo veľmi rozdielnych podmienkach. Veľkosť poľnohospodárskych podnikov a polí, systémy výroby, striedanie plodín a ich skladba i prírodné podmienky sa v rôznych častiach Európy líšia. Táto rôznorodosť sa musí zohľadňovať pri príprave, vykonávaní a monitorovaní vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Uplatňované opatrenia musia byť špecifické podľa štruktúry poľnohospodárskych podnikov, poľnohospodárskych systémov, skladby plodín a prírodných podmienok v danom regióne.

Je možné, že bude potrebné na vnútroštátnej a regionálnej úrovni vyvinúť a vykonávať stratégie a osvedčené postupy v oblasti pestovania GMO za účasti poľnohospodárov a iných zainteresovaných strán vzhľadom na vnútroštátne, regionálne a miestne faktory.

Preto je vhodné, aby sa opatrenia na prechádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách vytvárali na vnútroštátnej a niekedy aj na regionálnej alebo miestnej úrovni.

1.4. Účel a rozsah usmernení

Predkladané usmernenia majú formu nezáväzných odporúčaní určených členským štátom. Ich cieľom je poskytnúť všeobecné zásady pre tvorbu vnútroštátnych opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Uznáva sa, že mnoho z faktorov, ktoré sú v tejto súvislosti dôležité, je daných osobitnými celoštátnymi, regionálnymi a miestnymi podmienkami.

2. Všeobecné zásady pre tvorbu vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

2.1. Transparentnosť, cezhraničná spolupráca a zapojenie zainteresovaných strán

Vnútroštátne opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by sa mali vytvárať transparentným spôsobom a v spolupráci so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami. Členské štáty by mali zabezpečiť cezhraničnú spoluprácu so susednými krajinami, aby sa zaručilo účinné fungovanie opatrení pre koexistenciu v pohraničných oblastiach. V tejto súvislosti by členské štáty mali včas poskytnúť a zabezpečiť adekvátne informácie o opatreniach, ktoré sa rozhodnú zaviesť.

2.2. Proporcionalita

Opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v iných plodinách by mali byť primerané cieľu, ktorý sa má dosiahnuť (ochrana osobitných potrieb konvenčných alebo ekologických poľnohospodárov). Opatreniami pre koexistenciu by sa malo vylúčiť akékoľvek nadbytočné zaťaženie poľnohospodárov, výrobcov osiva a iných hospodárskych subjektov spojených s ktorýmkoľvek typom výroby. Pri výbere opatrení by sa mali zohľadniť regionálne a miestne obmedzenia a charakteristiky ako napr. tvar a veľkosť polí v regióne, roztrieštenosť a zemepisné rozloženie polí patriacich jednotlivým poľnohospodárskym podnikom a regionálne postupy riadenia poľnohospodárskych podnikov.

2.3. Úroveň zmiešania, ktorá sa má dodržať prostredníctvom vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

Vnútroštátne opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by mali zohľadňovať dostupné poznatky o pravdepodobnosti a zdrojoch miešania geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín. Tieto opatrenia by mali byť primerané požadovanej úrovni zmiešania, ktorá bude závisieť od regionálnych a celoštátnych osobitostí a konkrétnych potrieb konvenčných, ekologických a iných typov plodín a výroby na miestnej úrovni.

2.3.1. V niektorých prípadoch má prítomnosť stôp GMO v potravinách a krmivách hospodárske dôsledky len vtedy, ak prekročí prahovú hodnotu na označovanie 0,9 %. V týchto prípadoch by mali členské štáty považovať opatrenia, ktoré umožňujú dodržanie tejto prahovej hodnoty pre označovanie vo výške 0,9 %, za dostačujúce.

2.3.2. Členské štáty by mali vziať do úvahy skutočnosť, že v prípade, keď označenie plodiny ako geneticky modifikovanej nemá žiadne hospodárske dôsledky, nemusí byť nutné usilovať o dodržanie určitej úrovne zmiešania.

2.3.3. V niektorých iných prípadoch môže prítomnosť stôp GMO v množstve nepresahujúcom 0,9 % potenciálne viesť k strate zisku pre ekologických a niektorých konvenčných výrobcov (napr. určitých výrobcov potravín). V týchto prípadoch a v záujme ochrany určitých druhov výroby môžu príslušné členské štáty stanoviť opatrenia na účely toho, aby prítomnosť GMO v iných plodinách bola na úrovni nižšej ako 0,9 %.

Bez ohľadu na úroveň zmiešania, ktorá sa má dodržať prostredníctvom opatrení pre koexistenciu, prahové hodnoty stanovené v právnych predpisoch EÚ (5) budú aj naďalej platiť na účely označovania prítomnosti GMO v potravinách, krmivách a výrobkoch určených na priame spracovanie.

2.4. Opatrenia na účely vylúčenia pestovania GMO z rozsiahlych oblastí („oblastí bez výskytu GMO“)

Rozdielne regionálne aspekty ako napríklad klimatické podmienky (ktoré majú vplyv na aktivitu opeľovačov a prenos peľu šíreného vzduchom), topografia, skladba plodín, systém striedania plodín alebo štruktúra poľnohospodárskych podnikov (vrátane okolitých štruktúr, ako sú živé ploty, lesy, neobrábané plochy a priestorové usporiadanie polí) môžu ovplyvňovať stupeň zmiešania geneticky modifikovaných a konvenčných a ekologických plodín a určovať, aké opatrenia sú potrebné na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v iných plodinách.

Za určitých hospodárskych a prírodných podmienok by členské štáty mali zvážiť možnosť vylúčiť pestovanie GMO z rozsiahlych oblastí na svojom území, aby predišli nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Členské štáty by mali potrebu takého vylúčenia preukázať tým, že v uvedených oblastiach nemožno zabezpečiť dostatočnú úroveň čistoty inými opatreniami. Rozsah týchto obmedzení by tiež mal byť primeraný cieľu, ktorý sa má dosiahnuť (t. j. ochrana osobitných potrieb konvenčného a/alebo ekologického poľnohospodárstva).

2.5. Pravidlá v oblasti zodpovednosti

Záležitosti týkajúce sa finančnej zodpovednosti alebo zodpovednosti za hospodárske škody sú vo výlučnej právomoci členských štátov.

3. Výmena informácií na úrovni EÚ

Komisia bude aj naďalej zhromažďovať a koordinovať príslušné informácie vychádzajúce zo štúdií uskutočňovaných na úrovni EÚ a jednotlivých členských štátov a poskytovať odborné poradenstvo s cieľom pomôcť členským štátom pri vytváraní vnútroštátnych prístupov v otázke koexistencie.

Aj naďalej bude zabezpečená koordinácia realizovaná prostredníctvom skupiny COEX-NET (6) a odborné poradenstvo poskytované Európskym úradom pre koexistenciu (ECoB) (7). ECoB bude vykonávať aktualizáciu orientačného katalógu opatrení a zoznamu agronomických a prírodných faktorov a faktorov súvisiacich s jednotlivými plodinami, ktoré by sa mali zohľadňovať pri tvorbe vnútroštátnych opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Členské štáty by mali aj naďalej prispievať k odbornej činnosti ECoB.

(1) V súlade s článkami 12 a 24 nariadenia (ES) č. 1829/2003 sa povinnosť označovať nevzťahuje na potraviny a krmivá obsahujúce materiál, ktorý obsahuje GMO, skladá sa z nich alebo je z nich vyrobený v množstve nie vyššom ako 0,9 %: i) zložiek potraviny braných do úvahy jednotlivo alebo ii) potravín, ktoré sa skladajú z jednej zložky, alebo iii) krmiva a každého krmiva, z ktorého je takéto krmivo zložené, za predpokladu, že takáto prítomnosť je náhodná a technicky nevyhnutná.

(2) V súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, sa GMO nesmú používať v ekologickej výrobe, a to ani ako osivo, potraviny alebo krmivá. Cieľom je, aby bol výskyt GMO v ekologických produktoch čo najnižší (pozri odôvodnenie 10).

(3) KOM(2009) 153 – Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu o koexistencii geneticky modifikovaných plodín s konvenčným a ekologickým poľnohospodárstvom.

(4) Aby bolo možné pestovať GMO v EÚ, musia mať povolenie na pestovanie podľa smernice 2001/18/ES alebo nariadenia (ES) č. 1829/2003.

(5) Články 12 a 24 nariadenia (ES) č. 1829/2003 a článok 21 ods. 3 smernice 2001/18/ES.

(6) Cieľom kontaktnej skupiny pre výmenu a koordináciu informácií týkajúcich sa koexistencie geneticky modifikovaných, konvenčných a ekologických plodín (COEX-NET) je uľahčiť výmenu informácií medzi členskými štátmi a Komisiou.

(7) ECoB vypracúva dokumenty o osvedčených postupoch pre jednotlivé plodiny na účely technických opatrení koexistencie. ECoB pozostáva zo sekretariátu a technických pracovných skupín zameraných na jednotlivé plodiny, ktoré sú zložené z odborníkov z členských štátov.