ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(55)

V súlade so zásadou subsidiarity a na uľahčenie presadzovania práva by sa malo objasniť, že smernicou 2005/29/ES nie je dotknutá sloboda členských štátov prijímať vnútroštátne ustanovenia s cieľom viac chrániť oprávnené záujmy spotrebiteľov pred nekalými obchodnými praktikami v súvislosti s nevyžiadanými návštevami obchodníka v ich domácnosti na účely ponúkania alebo predaja výrobkov alebo v súvislosti so zájazdmi organizovanými obchodníkom s cieľom alebo výsledkom, ktorým je propagácia alebo predaj výrobkov spotrebiteľom, ak sú takéto ustanovenia opodstatnené ochranou spotrebiteľa. Všetky takéto ustanovenia by mali byť primerané a nediskriminačné a nemali by zakazovať uvedené predajné kanály ako také. Vo vnútroštátnych ustanoveniach prijatých členskými štátmi by sa mohol napríklad vymedzovať čas dňa, keď nie sú povolené návštevy v domácnosti spotrebiteľov bez ich výslovnej žiadosti, alebo by sa tieto návštevy mohli zakazovať, ak spotrebiteľ jasne uviedol, že takéto návštevy sú neprijateľné, alebo by sa v nich mohol presne stanovovať postup platby. Okrem toho by sa v takýchto ustanoveniach mohlo stanovovať viac ochranných pravidiel v oblastiach harmonizovaných smernicou 2011/83/EÚ. Smernica 2011/83/EÚ by sa preto mala zmeniť tak, aby umožnila členským štátom prijať vnútroštátne opatrenia na poskytnutie dlhšieho obdobia na uplatnenie práva na odstúpenie od zmluvy a na uplatnenie výnimky z osobitných výnimiek z práva na odstúpenie od zmluvy. Od členských štátov by sa malo vyžadovať, aby všetky vnútroštátne ustanovenia prijaté v tomto zmysle oznámili Komisii, takže Komisia bude môcť tieto informácie sprístupniť všetkým zainteresovaným stranám a monitorovať primeranosť a zákonnosť týchto opatrení.
(2)

Keďže zdaniteľná osoba, ktorá prostredníctvom použitia elektronického rozhrania uľahčuje dodanie tovaru určené nezdaniteľnej osobe v Spoločenstve, môže v súlade s platnými pravidlami odpočítať daň z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenú dodávateľom, ktorí nie sú usadení v Spoločenstve, existuje riziko, že títo dodávatelia daňovým orgánom nezaplatia DPH. S cieľom vyhnúť sa tomuto riziku by dodania od dodávateľa predávajúceho tovar prostredníctvom použitia elektronického rozhrania mali byť oslobodené od DPH, pričom by dodávateľ mal mať právo na odpočet DPH na vstupe, ktorú zaplatil v súvislosti s nákupom alebo dovozom dodaného tovaru. Na tento účel by dodávateľ mal byť vždy registrovaný v členskom štáte, v ktorom tento tovar nadobudol alebo do ktorého tento tovar doviezol.
(2)

Podľa prístupu bezpečného systému je možné do značnej miery zabrániť úmrtiam a ťažkým zraneniam pri dopravných nehodách na cestách. Malo by byť spoločnou zodpovednosťou na všetkých úrovniach, aby sa zabezpečilo, že dopravné nehody na cestách nevedú k ťažkým alebo smrteľným zraneniam. Najmä dobre navrhnuté a riadne udržiavané cesty so zreteľnými dopravnými značkami a dopravnými zariadeniami by mali znížiť pravdepodobnosť dopravných nehôd na cestách, zatiaľ čo „cesty zmierňujúce chyby vodičov“ (cesty navrhnuté inteligentným spôsobom, aby sa zabezpečilo, že chyby pri vedení vozidla nemajú okamžité ťažké alebo smrteľné následky) by mali znížiť závažnosť nehôd. Komisia by mala na základe skúseností všetkých členských štátov vypracovať usmernenia pre zabezpečenie a udržiavanie ciest zmierňujúcich chyby vodičov.
„43

Bis(2-etylhexyl)-ftalát v gumených súčiastkach motorových systémov určených na používanie v zariadeniach, ktoré nie sú určené iba na používanie pre spotrebiteľov pod podmienkou, že žiaden plastový materiál nepríde do styku so sliznicami ľudského tela alebo do dlhodobejšieho styku s ľudskou pokožkou a hodnota koncentrácie bis(2-etylhexyl)-ftalátu neprekročí: a) 30 % hm. gumy v prípade i) tesniacich povrchov; ii) tesnení z tvrdenej gumy alebo iii) gumených súčiastok vrátane zostáv zložených najmenej z troch súčiastok pripojených k motoru, ktoré na zabezpečenie funkčnosti využívajú elektrickú, mechanickú alebo hydraulickú energiu; b) 10 % hm. gumy v prípade súčiastok s obsahom gumy, ktoré sa neuvádzajú v písmene a). Na účely tohto zápisu sa za „dlhodobejší kontakt s ľudskou pokožkou“ považuje nepretržitý kontakt v trvaní viac ako 10 minút alebo prerušovaný kontakt viac ako 30 minút denne.
(7)

Plavidlám, ktoré sa nachádzajú v blízkosti pobrežia alebo ktoré neponúkajú ubytovanie v spacích kajutách, patriacim do kategórie C by sa mala venovať osobitná pozornosť, keďže majú tendenciu byť menšie a môže im chýbať priestor na úplné zásoby zdravotníckeho vybavenia. Príloha II k smernici 92/29/EHS by preto členským štátom mala umožniť, aby za výnimočných okolností zvážili používanie alternatív (liekov alebo zdravotníckych pomôcok) z objektívne opodstatnených dôvodov. Vzhľadom na špecifickosť plavidiel kategórie C nie je potrebné určité položky prevážať na palube, a preto by sa zoznam liekov a zdravotníckych zariadení tejto kategórie mal mierne skrátiť.
—

zátky do uší (vrátane napr. zátok do uší s amplitúdovo závislým útlmom, individuálne prispôsobených zátok do uší),
(6)

Okrem toho skúsenosti ukázali, že obsah dokladu dodávateľa by sa mohol zjednodušiť, aby sa zabezpečila väčšia flexibilita pri uvádzaní materiálu CAC do obehu v každom členskom štáte. Ak doklad dodávateľa obsahuje menej informácií, je pre dodávateľa ľahšie zmenšiť veľkosť tohto dokladu tak, aby mohol byť upevnený na materiáli CAC, ktorý sa má uviesť do obehu. Z tohto dôvodu by poskytovanie informácií o množstve materiálu CAC, ktorý sa uvádza do obehu a členskom štáte, v ktorom bol materiál CAC vyrobený, v prípade, že sa líši od členského štátu, v ktorom bol doklad dodávateľa pripravený, nemalo byť povinné.
Na to, aby mohol byť predmarketing uznaný ako taký podľa smernice 2011/61/EÚ, mal by byť zameraný na potenciálnych profesionálnych investorov a mal by sa týkať investičného zámeru alebo investičnej stratégie s cieľom preveriť ich záujem o AIF alebo podfond, ktorý ešte nebol zriadený, alebo ktorý je zriadený, ale ešte nebolo vydané oznámenie na účely uvedenia na trh v súlade s uvedenou smernicou. V súlade s tým by investori nemali mať počas predmarketingu možnosť upísať podielové listy alebo akcie AIF a nemali by mať dovolené distribuovať potenciálnym profesionálnym investorom upisovacie formuláre alebo podobné dokumenty, či už v podobe návrhu alebo v konečnej forme. Správcovia AIF z EÚ by mali zabezpečiť, aby investori nenadobudli podielové listy alebo akcie v AIF prostredníctvom predmarketingu a aby investori kontaktovaní v rámci predmarketingu mohli nadobudnúť podielové listy alebo akcie len v danom AIF prostredníctvom uvedenia na trh, ktoré je povolené podľa smernice 2011/61/EÚ.

Každé upisovanie profesionálnymi investormi do 18 mesiacov po tom, ako správca AIF z EÚ začal predmarketing, vzťahujúce sa na podielové listy alebo akcie AIF, na ktorý sa odkazuje v informáciách poskytnutých v súvislosti s predmarketingom, alebo AIF zriadeného v dôsledku predmarketingu, by sa malo považovať za výsledok uvádzania na trh a malo by podliehať príslušným postupom oznamovania uvedeným v smernici 2011/61/EÚ. S cieľom zabezpečiť, aby príslušné vnútroštátne orgány mohli zabezpečovať kontrolu nad predmarketingom vo svojom členskom štáte, by mal správca AIF z EÚ do dvoch týždňov od začatia predmarketingu zaslať príslušným orgánom svojho domovského členského štátu neformálny list v tlačenej alebo elektronickej podobe, v ktorom by mal okrem iného uviesť, v ktorých členských štátoch je alebo bol zapojený do predmarketingu, obdobia, počas ktorých sa predmarketing uskutočňuje alebo uskutočnil, a prípadne aj zoznam svojich AIF a podfondov AIF, ktoré sú alebo boli predmetom predmarketingu. Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF z EÚ o tom bezodkladne informujú príslušné orgány členských štátov, v ktorých správca AIF z EÚ je alebo bol zapojený do predmarketingu.
(18)

Poradný výbor pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci, s ktorým sa konzultovalo v súlade s článkom 3 ods. 2 smernice 98/24/ES, vydal svoje stanoviská 6. decembra 2017 a 31. mája 2018. Výbor uznal, že v súčasnosti sú problémy s dostupnosťou metód merania, ktoré by sa mohli použiť na preukázanie súladu s navrhovanými najvyššími prípustnými hodnotami pre trichlorid-oxid fosforečný a izoamylalkohol, a že by sa malo vyvinúť úsilie na zabezpečenie dostupnosti vhodných techník do konca lehoty na transpozíciu.
PRÍLOHA I

JEDNOTNÝ FORMULÁR NÁHRADNÉHO CESTOVNÉHO DOKLADU EÚ

Jednotný formulár náhradného cestovného dokladu EÚ musí byť v súlade s týmito špecifikáciami:

1. Formát a veľkosť

Jednotný formulár náhradného cestovného dokladu EÚ musí byť vyhotovený v tvare zloženom trojmo (jeden hárok potlačený z obidvoch strán a zložený na tretiny). Veľkosť formulára po zložení musí byť v súlade s normou ISO/IEC 7810 ID-3.

2. Strana 1: titulná strana

Na titulnej strane jednotného formulára náhradného cestovného dokladu EÚ sú v tomto poradí uvedené slová „EURÓPSKA ÚNIA“ vo všetkých úradných jazykoch Európskej únie a slová „EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT“ a „TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE“. Na titulnej strane sa tiež nachádza dvanásť zlatých hviezd, ktoré tvoria kruh.

3. Strana 2: nalepenie jednotnej nálepky náhradného cestovného dokladu EÚ

Jednotná nálepka náhradného cestovného dokladu EÚ sa bezpečne nalepí na druhú stranu jednotného formulára náhradného cestovného dokladu EÚ, a to tak, aby ju nebolo možné ľahko odstrániť. Nálepka jednotného náhradného cestovného dokladu EÚ sa nalepí k okraju strany rovnobežne s týmto okrajom. Strojovo čitateľná časť nálepky jednotného náhradného cestovného dokladu EÚ sa zarovná s okrajom strany. Odtlačok pečiatky vydávajúcich orgánov sa umiestni na nálepku jednotného náhradného cestovného dokladu EÚ tak, aby presahoval na stranu.

4. Strany 3 a 4: informácie

Tretia a štvrtá strana obsahujú preklady spojenia „Náhradný cestovný doklad“, ako aj textu na nálepke jednotného náhradného cestovného dokladu EÚ vo všetkých úradných jazykoch Únie s výnimkou angličtiny a francúzštiny. Uvádza sa aj tento text:

„This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.

Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.“.
(3)

Špecifikácia opísaná v odôvodnení (2) by mala byť súčasťou súboru technických špecifikácií zameraných kumulatívne na zabezpečenie toho, aby sa predmet nedal upraviť tak, aby bol schopný vystreliť strelu, náboj alebo projektil okamžitým uvoľnením nahromadenej energie. Predovšetkým vzhľadom na to, že hlaveň predmetu je rozhodujúca pre úpravu takýchto predmetov na strelné zbrane, by nemalo byť možné ju odstrániť alebo upraviť bez toho, aby sa tým znefunkčnil celý predmet. Okrem toho by sa do hlavne mali vložiť neodstrániteľné prekážky, a nábojová komora a hlaveň by sa mali posunúť, prehnúť alebo vychýliť tak, aby nebolo možné predmet nabiť a vystreliť z neho.
(5)

So zreteľom na medzinárodnú normu OSN pre kontrolu ručných zbraní (ISACS), týkajúcu sa označovania a vedenia záznamov, by sa pri rámoch a telách vyrobených z nekovových materiálov, pri ktorých existuje riziko, že bude ohrozená jasnosť a stálosť označenia (napríklad rámy alebo telá vyrobené z určitých kategórií polymérov), malo vyžadovať, aby ich označenie bolo uvedené na kovovom štítku, ktorý je trvalo vsadený do materiálu rámu alebo tela. Členské štáty by mali mať možnosť povoliť používanie inej techniky, ako napríklad hĺbkové laserové gravírovanie, ktoré zabezpečí rovnocennú úroveň jasnosti a stálosti označenia rámov a tiel vyrobených z nekovových materiálov.
Aktíva uvedené v článku 129 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 by sa mali považovať za oprávnené krycie aktíva v rámci krytých dlhopisov. Krycie aktíva, ktoré už nespĺňajú požiadavky stanovené v článku 129 ods. 1 uvedeného nariadenia, by mali byť naďalej považované za oprávnené krycie aktíva podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tejto smernice za predpokladu, že spĺňajú požiadavky tejto smernice. Ostatné krycie aktíva podobne vysokej kvality môžu byť tiež oprávnené podľa tejto smernice za predpokladu, že takéto krycie aktíva spĺňajú požiadavky tejto smernice vrátane tých, ktoré sa vzťahujú na aktíva poskytnuté ako zabezpečenie zabezpečujúce nárok na platbu. V prípade fyzických aktív poskytnutých ako zabezpečenie by sa ich vlastníctvo malo zaznamenávať vo verejnom registri s cieľom zabezpečiť ich vymožiteľnosť. Ak verejný register neexistuje, členské štáty by mali mať možnosť stanoviť alternatívnu formu certifikácie vlastníctva a nárokov, ktorá je porovnateľná s formou, ktorú poskytuje verejný register zaťažených fyzických aktív. Ak členské štáty využijú takúto alternatívnu formu certifikácie, mali by tiež stanoviť postup zavádzania zmien v zázname vlastníctva a nárokov. Expozície voči úverovým inštitúciám by mali byť oprávnenými krycími aktívami podľa článku 6 ods. 1 písm. a) alebo b) tejto smernice v závislosti na tom, či spĺňajú požiadavky stanovené v článku 129 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Expozície voči poisťovniam by mali tiež byť oprávnenými krycími aktívami podľa článku 6 ods. 1 písm. b) tejto smernice. Úvery pre verejné podniky v zmysle vymedzenia v článku 2 písm. b) smernice Komisie 2006/111/ES (11) alebo úvery zaručené týmito verejnými podnikmi môžu byť oprávnené krycie aktíva za predpokladu, že verejné podniky poskytujú základné verejné služby na zachovanie kritických spoločenských činností.

Okrem toho by takéto verejné podniky mali poskytovať svoje služby na základe koncesie alebo povolenia od orgánu verejnej moci, podliehať verejnému dohľadu a mať dostatočné právomoci na vytváranie príjmov na zabezpečenie svojej platobnej spôsobilosti. Ak členské štáty rozhodnú, že vo svojich vnútroštátnych rámcoch povolia aktíva vo forme úverov pre verejné podniky alebo aktíva zabezpečené týmito podnikmi, mali by náležite zvážiť možný vplyv takýchto aktív na hospodársku súťaž. Nezávisle od ich vlastníctva by sa úverové inštitúcie a poisťovne nemali považovať za verejné podniky. Členské štáty by navyše mali mať možnosť vo svojich vnútroštátnych rámcoch určité aktíva vylúčiť z oprávnenosti na zaradenie do krycieho súboru. Aby mohli investori do krytých dlhopisov lepšie posúdiť riziko programu krytých dlhopisov, členské štáty by mali taktiež stanoviť pravidlá diverzifikácie rizík v súvislosti s granularitou a významnou koncentráciou počtu úverov alebo expozícií v krycom súbore a počtu protistrán. Členské štáty by mali mať možnosť rozhodnúť o vhodnej úrovni granularity a významnej koncentrácie, ktorá sa vyžaduje podľa ich vnútroštátneho práva.
(25)

Príjmy investičných spoločností v podobe poplatkov, provízií a iných príjmov v súvislosti s poskytovaním rôznych investičných služieb sú veľmi nestále. Obmedzenie pohyblivej zložky odmeňovania na podiel fixnej zložky by malo vplyv na schopnosť investičnej spoločnosti znížiť odmenu v čase znížených príjmov a mohlo by viesť k zvýšeniu základne fixných nákladov investičnej spoločnosti, čo by zasa viedlo k rizikám z hľadiska schopnosti investičnej spoločnosti zvládnuť obdobia hospodárskeho poklesu alebo znížených príjmov. Na zabránenie týmto rizikám by sa systémovo nevýznamným investičným spoločnostiam nemal ukladať jednotný maximálny pomer medzi pohyblivými a fixnými zložkami odmeňovania. Namiesto toho by tieto investičné spoločnosti mali stanovovať primerané pomery samy. Touto smernicou by sa však nemalo členským štátom brániť v tom, aby vo vnútroštátnych právnych predpisoch zaviedli opatrenia určené na to, aby investičné spoločnosti podliehali prísnejším požiadavkám, pokiaľ ide o maximálny pomer medzi pohyblivou a fixnou zložkou odmeňovania. Táto smernica by okrem toho nemala členským štátom brániť v ukladaní takéhoto maximálneho pomeru na všetky alebo konkrétne druhy investičných spoločností.
(92)

Keď nahlasujúce osoby zákonne nadobudnú nahlásené informácie o porušení alebo dokumenty, ktoré uvedené informácie obsahujú, alebo k nim získajú prístup, mali by byť oslobodené od zodpovednosti. Malo by sa to uplatňovať aj v prípadoch, keď nahlasujúce osoby zverejnia obsah dokumentov, ku ktorým majú zákonný prístup, ako aj v prípadoch, keď vyhotovia kópie takýchto dokumentov alebo ich odstránia z priestorov organizácie, v ktorej sú zamestnané, v rozpore so zmluvnými alebo inými ustanoveniami, podľa ktorých sú tieto dokumenty majetkom danej organizácie. Nahlasujúce osoby by tiež mali byť zbavené zodpovednosti, keď v súvislosti s nadobudnutím relevantných informácií alebo dokumentov alebo s prístupom k nim vzniká občianskoprávna, správna alebo pracovnoprávna zodpovednosť. Príkladom takýchto situácií sú prípady, keď nahlasujúce osoby získali informácie prístupom k emailom spolupracovníka alebo k dokumentom, ktoré za bežných okolností pri svojej práci nepoužívajú, vyhotovením fotografií priestorov organizácie alebo vstupom do priestorov, do ktorých za bežných okolností nemajú prístup. Ak nahlasujúce osoby nadobudli alebo získali prístup k relevantným informáciám alebo dokumentom spáchaním trestného činu, napríklad neoprávneným vstupom do vyhradených priestorov alebo crackingom, ich trestná zodpovednosť by sa mala naďalej spravovať príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi bez toho, aby bola dotknutá ochrana priznaná podľa článku 21 ods. 7 tejto smernice. Podobne akákoľvek iná prípadná zodpovednosť nahlasujúcich osôb, ktorá vznikla v dôsledku konania alebo opomenutia, ktoré nesúvisí s nahlásením alebo nie je nevyhnutné na odhalenie porušenia podľa tejto smernice, by sa mala naďalej spravovať príslušnými právnymi predpismi Únie alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi. V uvedených prípadoch by mali byť vnútroštátne súdy príslušné posúdiť zodpovednosť nahlasujúcich osôb vzhľadom na všetky skutkové informácie a zohľadniť konkrétne okolnosti prípadu vrátane potreby a primeranosti konania alebo opomenutia v súvislosti s nahlásením alebo zverejnením informácií.
(48)

Mikropodniky, malé a stredné podniky (ďalej len „MSP“) vymedzené v prílohe k odporúčaniu Komisie 2003/361/ES (13), ktoré predstavujú veľkú väčšinu podnikov v Únii, môžu mať obmedzené finančné, technické a ľudské zdroje. Pri vykonávaní tejto smernice by sa členské štáty mali snažiť neukladať také správne, finančné či právne obmedzenia, ktoré by odrádzali od vzniku a rozvoja MSP alebo by nadmerne zaťažovali zamestnávateľov. Členské štáty sa preto vyzývajú, aby dôkladne posúdili vplyv svojich vykonávacích opatrení na MSP s cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie so všetkými pracovníkmi, zabezpečiť, aby MSP neboli opatreniami neprimerane zasiahnuté, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať mikropodnikom a zabezpečiť, aby sa zabránilo akémukoľvek zbytočnému administratívnemu zaťaženiu. Členské štáty sa vyzývajú, aby MSP poskytovali stimuly, usmernenia a poradenstvo s cieľom pomôcť im pri plnení ich povinností podľa tejto smernice.
(20)

Na základe konkrétnych právomocí a úloh Agentúry Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (ďalej len „Europol“) zriadenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/794 (6), stanovených v uvedenom nariadení, poskytuje Europol podporu cezhraničným vyšetrovaniam členských štátov v oblasti prania špinavých peňazí medzinárodných zločineckých skupín. V tejto súvislosti by Europol mal členským štátom oznamovať akékoľvek informácie a súvislosti medzi trestnými činmi, ktoré sa týkajú týchto členských štátov. Podľa uvedeného nariadenia predstavujú národné ústredne Europolu styčné orgány medzi Europolom a orgánmi členských štátov, ktoré sú príslušné vyšetrovať trestné činy. S cieľom poskytovať Europolu informácie potrebné na vykonávanie jeho úloh by mal každý členský štát umožniť, aby jeho FIU odpovedali na žiadosti Europolu o finančné informácie a finančné analýzy podané prostredníctvom národnej ústredne Europolu uvedeného členského štátu prípadne prostredníctvom priameho kontaktu. Členské štáty by mali zabezpečiť aj to, aby ich národné ústredne Europolu prípadne ich určené príslušné orgány boli oprávnené odpovedať na žiadosti Europolu o informácie o bankových účtoch. Žiadosti Europolu by mali byť riadne odôvodnené. Mali by sa podávať na základe jednotlivých prípadov v rámci povinností Europolu a na účely plnenia jeho úloh. Nemala by sa ohroziť operačná nezávislosť a samostatnosť FIU a FIU by mali aj naďalej samy rozhodovať o tom, či poskytnú požadované informácie alebo analýzy. S cieľom zaistiť rýchlu a účinnú spoluprácu by FIU mali včas odpovedať na žiadosti Europolu. V súlade s nariadením (EÚ) 2016/794 by mal Europol pokračovať v súčasnej praxi poskytovania spätnej väzby členským štátom o využívaní informácií alebo analýz poskytovaných podľa tejto smernice.
(23)

Pracovníci by mali mať právo byť informovaní o právach a povinnostiach, ktoré im vyplývajú z pracovnoprávneho vzťahu, písomne na začiatku zamestnania. Základné informácie by teda mali dostať čo najskôr, no najneskôr do jedného kalendárneho týždňa odo dňa nástupu do práce. Ostatné informácie by mali dostať do jedného mesiaca odo dňa nástupu do práce. Za deň nástupu do práce by sa mal považovať skutočný začiatok výkonu práce pracovníkom v pracovnoprávnom vzťahu. Členské štáty by mali trvať na tom, aby im zamestnávatelia poskytli príslušné informácie o pracovnoprávnom vzťahu pred skončením pôvodne dohodnutého trvania zmluvy.
(36)

Poplatky za opakované použitie dokumentov predstavujú pre začínajúce podniky a MSP významnú prekážku vstupu na trh. Dokumenty by sa preto mali sprístupňovať na opakované použitie bez poplatkov a ak sú poplatky potrebné, mali by sa v zásade obmedziť na hraničné náklady. Ak orgány verejného sektora vykonávajú mimoriadne rozsiahle vyhľadávanie požadovaných informácií alebo mimoriadne nákladné úpravy formátu požadovaných informácií, a to buď dobrovoľne, alebo v súlade s vnútroštátnym právom, môžu hraničné náklady pokrývať náklady spojené s takýmito činnosťami. Vo výnimočných prípadoch by sa mala zohľadniť potreba nenarušiť bežné fungovanie subjektov verejného sektora, ktoré majú povinnosť vytvárať príjmy, aby pokryli podstatnú časť svojich nákladov súvisiacich s plnením svojich verejných úloh. To platí aj v prípade, keď subjekt verejného sektora poskytol údaje v podobe otvorených dát, ale je povinný vytvárať príjmy na pokrytie podstatnej časti svojich nákladov súvisiacich s plnením iných verejných úloh. Rovnako by sa mala vziať do úvahy úloha verejných podnikov v konkurenčnom hospodárskom prostredí. V takýchto prípadoch by preto subjekty verejného sektora a verejné podniky mali mať možnosť účtovať si poplatky prevyšujúce hraničné náklady. Uvedené poplatky by sa mali stanovovať v súlade s objektívnymi, transparentnými a overiteľnými kritériami a celkový príjem z poskytnutia dokumentov a povolenia ich opakovaného použitia by nemal prekračovať náklady na zber a vyhotovenie vrátane nákupu od tretích strán, reprodukciu, údržbu, uchovávanie a šírenie spolu s primeranou návratnosťou investícií. Do oprávnených nákladov by sa v príslušných prípadoch mali môcť zahrnúť aj náklady na anonymizáciu osobných údajov a náklady na opatrenia prijaté s cieľom chrániť dôvernosť údajov. Členské štáty môžu od subjektov verejného sektora a verejných podnikov požadovať, aby uvedené náklady zverejnili. Požiadavka tvoriť príjmy, ktoré pokryjú podstatnú časť nákladov subjektov verejného sektora súvisiacich s plnením ich verejných úloh, alebo rozsah služieb všeobecného záujmu, ktorými sú poverené verejné podniky, nemusí byť právnou požiadavkou a môže vyplývať napríklad z administratívnej praxe v členských štátoch. Členské štáty by mali túto požiadavku pravidelne preskúmavať.