SK Úradný vestník Európskej únie L 257/11

ROZHODNUTIE KOMISIE

z 2. augusta 2004

o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom

(oznámené pod číslom K(2004) 3060)

(Francúzsky text je autentický)

(Text s významom pre EHP)

(2006/621/ES)

KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskych spoločenstiev, najmä na jej článok 88 ods. 2 pododstavec 1,

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, najmä na jej článok 62 ods. 1 písmeno a),

na základe výzvy na predloženie pripomienok adresovanej zúčastneným stranám podľa uvedených článkov (1) a so zreteľom na tieto pripomienky,

keďže:

1. KONANIE

(1) Komisia informovala Francúzsko listom z 31. januára 2003 o svojom rozhodnutí začať formálny postup skúmania ustanovený v článku 88 ods. 2 Zmluvy (ďalej len „rozhodnutie o začatí“) v súvislosti s finančnými opatreniami zavedenými francúzskymi finančnými orgánmi v prospech France Télécom (ďalej len „FT“ alebo „podnik“) a režimom živnostenskej dane platnej pre tohto operátora. Opis skutočností, ktoré viedli k začatiu tohto postupu nie je v tomto rozhodnutí (2) uvedený.

(2) Rozhodnutie o začatí konania bolo Francúzsku oznámené 31. januára 2003. Po opravách vecných chýb bolo Francúzsku odoslané 7. marca 2003 opravné oznámenie.

(3) Francúzsko odovzdalo Komisii doplňujúce informácie listom zo 4. apríla 2003, listom z 15. mája 2003 a listom z 29. januára 2004.

(4) Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (3). Komisia vyzvala zainteresované tretie strany, aby predložili svoje pripomienky k daným podporným opatreniam.

(5) Komisia dostala od zúčastnených strán tieto pripomienky: — 21. marca 2003: pripomienky od Cable and Wireless plc a Cable and Wireless SA — 11. apríla 2003: pripomienky od Cégétel — 10. apríla 2003: pripomienky od l’AFORS Télécom — 11. apríla 2003: pripomienky od LDCOM — 11. apríla 2003: pripomienky od A (4) — 10. apríla 2003: pripomienky od Tiscali — 11. apríla 2003: pripomienky od WorldCom France (5) — 11. apríla 2003: pripomienky od B (6) — 11. apríla 2003: pripomienky od Bouygues SA a Bouygues Télécom (7)(ďalej len „BT“) — 14. apríla 2003: pripomienky od Telecom Italia — 14. apríla 2003: pripomienky od C (8) — 29. apríla 2003: pripomienky od B — 30. apríla 2003: pripomienky od LDCOM (9).

(6) Komisia doručila tieto pripomienky Francúzsku 16. mája 2003 a zároveň poskytla Francúzsku možnosť podať k nim vysvetlenia. Komisia dostala od Francúzska vysvetlenia listom z 30. júna 2003 a listom z 29. júla 2003 (10).

(7) Dňa 30. mája 2003 Komisia zverejnila oznámenie o verejnej súťaži „na poskytovanie asistenčných služieb na posúdenie zhody finančnej podpory poskytnutej FT so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve a prípadnej analýzy plánu ozdravenia FT“ (11). Francúzske orgány reagovali na uvedené oznámenie o verejnej súťaži listom z 3. júla 2003 adresovaným Komisii. Komisia im odpovedala listom z 24. septembra 2003. Dňa 24. septembra 2003 bola zákazka v oblasti poskytovania predmetných služieb pridelená kancelárii NERA (ďalej len „NERA“ alebo „poradca“). Francúzske orgány boli o znalcovi informované prostredníctvom faxu z 8. októbra 2003.

(8) Komisia dostala od tretích strán ďalšie informácie a dokumenty: — 23. júna 2003: list od LDCOM — 25. júna 2003: list od D (12) — 27. októbra 2003: list od MCI — 16. októbra 2003: list od l’ECTA — 25. júna 2003: list od XXX — 7. januára 2004: list od BT — 16. januára 2004: list od BT (13) — 19. marca 2004: list od FT (14) — 5. apríla 2004: list od Tiscali — 17. mája 2004: list od LDCOM — 26. mája 2004: list od BT (15) — 22. júna 2004: list od FT (16) — 30. júna 2004: fax od FT — 2. júla 2004: fax od FT.

(9) Komisia požiadala francúzske orgány o doplňujúce vysvetlenia listami z: — 11. septembra 2003 (odpoveď francúzskych orgánov z 20. októbra 2003) — 11. novembra 2003 (odpoveď francúzskych orgánov zo 4. decembra 2003) — 12. januára 2004 (odpoveď francúzskych orgánov z 21. januára 2004) — 2. februára 2004 (odpoveď francúzskych orgánov zo 16. februára 2004) — 1. júna 2004 (odpoveď francúzskych orgánov na zasadaní 16. júna 2004).

(10) Komisia poslala francúzskym orgánom dňa 3. mája 2004 a 14. júna 2004 listy uvedené v odôvodnení 8, ako aj správu NERA zo dňa 28. apríla 2004 (ďalej len „správa NERA“). Správa obsahuje dve rôzne časti: (i) právnu správu profesora Berlina a (ii) správu o hospodárení.

(11) Komisia vypočula zástupcov tretích strán na jednotlivých zasadaniach v rámci konania.

(12) Komisia a poradca sa stretli so zástupcami francúzskych orgánov a FT 22. januára 2004, 16. júna 2004 a 23. júna 2004.

(13) Francúzske orgány zdôraznili v liste zo 14. mája 2004, potvrdenom 3. júna 2004, že rozhodnutie o začatí konania neprihliada na všetky skutočnosti, ktoré by Komisia mala preskúmať. Emailom z 9. júna 2004, ktorý bol potvrdený listom z 10. júna 2004 , podali francúzske orgány pripomienky k správe NERA, ktoré doplnili listom z 21. júna 2004.

2. OPIS FRANCE TELECOM

(14) Ako vyplýva z rozhodnutia o začatí konania, konanie sa týka skupiny FT ako jedného hospodárskeho subjektu. Od začatia konania sa totiž Komisia stále odvoláva na konsolidovanú účtovnú závierku podniku. Uplatnením tohto prístupu Komisia koná v súlade s hospodárskou realitou, ktorá sa premieta do situácie na trhu, ktorý posudzuje výkony a finančnú spoľahlivosť FT na základe konsolidovaných výsledkov. Rozhodnutie o začatí konania obsahuje takýto popis skupiny FT: „FT, ktorá bola spočiatku súčasťou Ministerstva pôšt a telekomunikácií, bola zriadená v roku 1991 ako verejnoprávny prevádzkovateľ, ktorý bol právnickou osobou. Od 31. decembra 1996 má tento operátor štatút akciovej spoločnosti a je kótovaný na Premier Marché d’Euronext Paris SA a od roku 1997 na New York Stock Exchange (NYSE). V roku 2002 bol väčšinovým akcionárom FT štát, ktorý v nej vlastnil 56,45 %, pričom zvyšná časť sa delila medzi verejnosť (32,25 %), kontrolný subjekt (8,26 %) a zamestnancov spoločnosti (3,04 %) (17). FT je operátor a dodávateľ sietí a telekomunikačných služieb pôsobiaci vo Francúzsku a v zahraničí na týchto trhoch: pevné telefóny, mobilné telefóny, internet a ostatné informačné služby, služby podnikom, televízia a káblová televízia. Po nadobudnutí Orange plc a zriadení akciovej spoločnosti Orange SA ako hlavnej filiálky mobilnej telefónie FT, po uvedení tejto filiálky na burzu a po uvedení na burzu akciovej spoločnosti Wanadoo SA sa činnosti FT začali zameriavať na štyri segmenty: (i) Orange; (ii) Wanadoo; (iii) Fixné hlasové a dátové služby vo Francúzsku (iv) Fixné hlasové a dátové služby mimo Francúzska hlavne prostredníctvom dcérskej spoločnosti Equant. K 31. decembru je vo FT 2001 zamestnaných 211 554 zamestnancov, z čoho 146 882 zamestnancov pracuje vo Francúzsku“ (18).

(15) Tento opis platí pre obdobie, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie. Počas uvedeného obdobia charakterizovala štruktúru skupiny „politika intenzívneho zriaďovania dcérskych spoločností, v rámci ktorej boli pri FT založené štyri spoločnosti kótované na burze pri FT: Orange, Wanadoo, TPSA v Poľsku a Equant. Skupina sa takto utvorila spôsobom celkom paradoxným a nevyváženým, pričom materská spoločnosť FTSA musí znášať všetky dlhy, zatiaľ čo dcérske spoločnosti sa môžu sústreďovať na rast …“ (19)

3. CHRONOLOGICKÝ OPIS FAKTOV A FINANČNEJ SITUÁCIE PODNIKU

3.1. Údaje známe ku koncu prvého polroka 2002 a udalosti tohto obdobia

(16) Komisia sa nazdáva, že analýzu správania štátu na základe pravidiel poskytovania štátnej pomoci treba vykonať s pomocou údajov a informácií dostupných v čase štátnej intervencie. Keďže tento prípad sa týka udalostí z roku 2002 a začiatku roku 2003, treba preskúmať a chronologicky usporiadať údaje z výročnej účtovnej závierky 2001a takýmto spôsobom zhromaždiť fakty, o ktoré sa Komisia opierala pri analýze správania štátu. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že finančné výsledky za prvý polrok 2002 boli zverejnené až 13. septembra 2002. Poslednými finančnými výsledkami FT zverejnenými pred uvedeným dátumom boli iba výsledky za rok 2001. Vyskytli sa však niektoré doplňujúce údaje v prognózach, stanoviskách a odporúčaniach finančných analytikov.

(17) Ako vyplýva z nasledujúcej analýzy, FT bola od júna 2002 podnikom s vážnymi štrukturálnymi ťažkosťami a nevyváženou bilanciou. Od prvého štvrťroka 2002 bola povaha týchto ťažkostí zjavná po zverejnení výročnej účtovej závierky za rok 2001. Zo zverejnenej závierky vyplýva, že došlo k nárastu výsledkov z operácií a k vytvoreniu značného cash flow. Zverejnená účtovná závierka však jasne ozrejmila aj závažný dopad minulosti, ktorý spôsobil úplné vynulovanie čistého hospodárskeho výsledku pred vytvorením rezerv na mimoriadne položky vo výške 1,9 miliárd eur a ktorý ho premenil na stratu 8,3 miliárd eur. Kým rezervami sa koriguje hodnota majetku FT na realistickejšiu úroveň, obrovský dlh vo výške 63 miliárd eur stále existuje. Práve týmito súvislosťami a nedostatočnou výškou očakávaného cash flow možno vysvetliť vážne štrukturálne problémy. Dobre je to vysvetlené v štúdii HSBC, ktorú predložila FT (pozri časť 4) a v ktorej sa spomína nedostatok financií v období 2002 – 2005 vo výške 35 miliárd eur.

(18) Čisté zadĺženie FT k 31. decembru 2001 je 63,5 miliárd eur tak, ako je to znázornené v tabuľke 1 a 2. Tabuľka 1 Miera zadĺženia („Miera podľa Leveraga“) 1999 2000 2001 Miera zadĺženia (20) 0,78 0,89 0,92 Dlh/základné imanie (21) 3,61 8,25 12,16 Times interest earned (22) 14,52 5,39 3,2 Zdroje: NERA Tabuľka 2 Platobné záväzky od tretieho štvrťroka (T3) 2002 do štvrtého štvrťroka 2003 2002 2003 T3 T4 T1 T2 T3 T4 Spolu 2003 Suma v miliardách eúr (23) 3,89 3,61 8,86 4,08 4,09 2,23 19,26 Zdroj: NERA

(19) Na základe uvedených údajov Komisia zistila, že vzhľadom na výšku dlhu mala FT oznámiť 21. marca 2002 nielen výrazné korekcie vo svojej bilancii po započítaní účtovných rezerv a prevodov vo výške 27,2 miliárd eur (teda prevodov vo výške 17 miliárd a rezerv na mimoriadne položky vo výške 10,2 miliárd eur), ale aj výrazné zvýšenie cash flow na obdobie 2002 – 2005 disponibilného vo výške 14 miliárd eur.

3.1.1. Zníženie ratingu FT

(20) V prvej polovici roka 2002 sa situácia FT rýchlo zhoršila následkom série downgrades ratingu firmy. Ratingová agentúra Moody’s oznámila následne 27. marca 2002 zníženie ratingu FT kvôli dlhodobému dlhu (24)/ (25).

(21) Dňa 28. marca 2002 Standard & Poor’s („S & P“) udržal rating FT, ale jej perspektívu ohodnotil negatívne (26) na základe nových správ o Mobilcome.

(22) Dňa 13. mája 2002 oznámil Moody’s, ktorý mal pochybnosti ohľadne schopnosti podniku uspieť so stratégiou zníženia dlhu, prípadné oslabenie ratingu krátkodobého dlhu FT (27).

(23) Dňa 14. mája 2002 udržal Standard & Poor’s existujúci rating FT (28).

(24) Dňa 24. júna 2002 Moody’s znížil rating FT. Perspektíva ratingu podniku sa držala na negatívnej úrovni (29). Rozhodnutie Moody’s vychádzalo z jeho očakávania, že FT a Orange nebudú schopní vytvoriť dostatočný cash flow na zníženie konsolidovaného dlhu skupiny. Moody's nepochybuje o možnosti vzniku bezprostrednej krízy likvidity podniku, keďže FT musí zaplatiť dlh okolo 15 miliárd eur, ktorého splatnosť uplynie v roku 2003.

(25) Dňa 25. júna 2002 Standard & Poor’s a znížil krátkodobý a dlhodobý rating dlhu FT (30) odôvodňujúc svoje rozhodnutie problémami týkajúcimi sa Mobilcom a neschopnosťou podniku dostatočne a dosť rýchle znížiť svoj dlh. S & P zároveň poukazuje na značný nedostatok vlastných zdrojov FT, pričom spomína aj dlh 15 miliárd eur, ktorého splatnosť uplynie v roku 2003.

(26) Tento trend poklesu sa v nasledujúcich dňoch potvrdil hneď niekoľkokrát (31). Dňa 12. júla 2002 Standard & Poor’s dokonca upozornil na potenciálny problém so splácaním dlhu, ktorého splatnosť uplynie v roku 2003. Zníženie ratingu FT jasne poukázalo na problémy so zadĺžením podniku (32), ktoré sa ešte znásobili vďaka neistote ohľadne situácie Mobilcom.

(27) V tabuľke 3 sú zhrnuté rôzne stanoviská S & P, Moody’s a Fitch ohľadne ratingu France Télécom: Tabuľka 3 Udalosti súvisiace s úverovým ratingom S & P Moody's Fitch Krátkodobo Dlhodobo Krátkodobo Dlhodobo Krátkodobo Dlhodobo Stav v máji 2002 A2 BBB+ P2 Baa1 F2 BBB+ 24. jún 2002 P3 Baa3 25. jún 2002 A3 BBB 05. júl 2002 F3 BBB- 12. júl 2002 BBB- Zdroj: NERA

3.1.2. Analýza credit spreads

(28) Treba preskúmať správanie marže na finančných trhoch. Táto marža (spread) spojená s dlhom spoločnosti odráža hodnotenie jednotlivými trhmi rizika spojeného so schopnosťou danej spoločnosti plniť si záväzky ako platenie úrokov a splatenie dlhu v termíne splatnosti. Marža má vplyv na zhodnotenie dlhopisov trhom a takisto na výšku úroku z emisie nových dlhopisov. Rozšírenie marže svedčí o zvýšení rizika prisudzovaného emitentovi a/alebo dlhopisu. Komisia uskutočnila analýzu marže medzi kúpnym a predajným kurzom FT za účtovné obdobie 2002 a konštatovala relatívne vysoké riziko začiatkom júla.

(29) Obvykle je marža „dlhodobého dlhu“ väčšia než marža „krátkodobého dlhu“ a to kvôli viacerým faktorom: chýbajúce zviditeľnenie, neistota čo sa týka budúcich perspektív, makroekonomické parametre, tendencia pohybu úrokovej miery. V tabuľke č. 3 je jasne znázornené, že problémy FT sa týkali hlavne „krátkodobého dlhu“. Zo štúdie spread týkajúcej sa FT vyplynulo, že veľmi krátkodobé riziká boli vyššie než strednodobé a dlhodobé riziká. Tento jav sa nazýva spread inversion. Častosť týchto inverzií, kedy trh považoval dlh so splatnosťou do jedného roka za rizikovejší než dlh so splatnosťou do troch rokov, je osobitne zjavná v dobe od júla do septembra 2002.

(30) V tabuľke 4 je graficky znázornené správanie marže FT. Tabuľka 4 Credit spreads s dobou splatnosti do 1 – 3 rokov – France Télécom Zdroj: Bloomberg

(31) Odlišným spôsobom sledovania, ako sa zvyšuje riziko spojené s dlhom FT, je skúmanie ceny jej dlhopisov. Tabuľka č. 5 znázorňuje podsústavu dlhopisov FT. Prudký pokles cien dlhopisov v júni/júli 2002, ktorý je opačnou stranou vzostupu úverových marží, sa premieta do nižšej hodnoty dlhopisov FT z dôvodu zvýšenia rizika neschopnosti splácania z pohľadu trhov. Tabuľka 5 FT Ceny dlhopisov FT od mája 2002 do 24. júla 2002 Zdroj: Bloomberg

(32) Okrem toho je evidentné, že napriek ťažkostiam niektorých ďalších operátorov z telekomunikačného sektora v Európe, vyplynula ťažká situácia, v ktorej sa FT ocitla, priamo zo stavu súvahy a jej finančnej štruktúry.

(33) Na uvedené skutočnosti poukazuje štúdia spreads Deutsche Telekom a KPN, ako je to znázornené v tabuľkách 6 a 7. Tabuľka 6 Credit spreads so splatnosťou do 1 – 3 rokov – KPN (Zdroj: Bloomberg) Zdroj: Bloomberg Tabuľka 7 Credit spread so splatnosťou do 1 – 4 rokov – Deutsche Telekom (: Bloomberg) Zdroj: Bloomberg

(34) Z tejto štúdie vyplýva, že Deutsche Telekom zaznamenal „spreads inversions“, ale ich doba trvania bola krátka a rozsah oveľa menší. V tomto smere boli hodnoty, ktoré FT dosiahla v období jún – júl 2002, oveľa vyššie.

3.1.3. Kurz akcie FT

(35) U FT došlo v prvej polovici 2002 aj k výraznému poklesu kurzu akcie, ktorý sa v prvej etape dostal na svoju najnižšiu úroveň 27. júna 2002 (7,79 eur) a v druhej etape dosiahol svoju najnižšiu úroveň 30. septembra 2002 (6,01 eur) tak, ako je to znázornené v tabuľke 8. Tabuľka 8 Kurz akcie FT Zdroj: Bloomberg

3.1.4. Udalosti z júla 2002

(36) V interview zverejnenom v Les Echos 12. júla 2002 vyhlásil minister hospodárstva, financií a priemyslu (ďalej minister hospodárstva a financií), že: „Štát, ktorý je akcionárom, sa bude správať ako uvedomelý investor a keby France Télécom mala ťažkosti, urobili by sme adekvátne opatrenia … Opakujem, keby France Télécom mala finančné ťažkosti, čo v súčasnosti nie je aktuálne, štát by urobil opatrenia nutné na ich vyriešenie“ (33)

(37) Ako už bolo povedané, S & P znížil k uvedenému dátumu rating FT na úroveň BBB-. Tento pokles sa však týkal iba ratingu, ktorý sa vždy uvádza v investičnom rade: akýkoľvek ďalší pokles by mal za následok nové zaradenie dlhopisov spoločnosti do radu „junk bond“, čo by znamenalo, že dlhopisy už nebudú v investičnom rade. Skutočnosť, že sa rating FT udržal v „investment grade“, zdôraznil analytik Goldman Sachs v správe z 22. júla 2002, v ktorej sa upresňuje, že FT bola agentúrami S & P a Moody’s (34) práve preradená do nižšieho radu tzv. „junk bond“.

(38) V tlačovej správe z 12. júla 2002 S & P upresňuje, že dôvodom, pre ktorý sa rozhodol udržať FT v investičnom rade, boli formulácie štátu týkajúce sa jeho zámerov v súvislosti so spoločnosťou: „FT by mohla mať isté ťažkosti s refinancovaním dlhov splatných v roku 2003. Vyjadrenie štátu však podporuje zaradenie FT do investičného radu“. („FT could face certain difficulties refinancing its debt obligation coming due in 2003. Nevertheless, the State’s indication underpins France Télécom’s investment-grade credit quality“.) Toto uistenie poskytla samotná francúzska agentúra S & P: „Francúzsky štát, ktorý vlastní vo France Télécom 55 %, sa pre Standard & Poor's jasne vyslovil, že sa bude správať ako uvedomelý investor a keď bude mať FT ťažkosti, prijme adekvátne opatrenia. Dlhodobý rating France Télécom znížený na BBB- (35)“. („the French State –which owns 55 % of France Télécom – has clearly indicated to Standard & Poor’s that it twill behave as an aware investor and would take appropriate steps if France Télécom were to face any difficulties. France Télécom LT rating cut to BBB–“.) a bolo verejne deklarované aj v interview zmienenom v ustanovení 36.

(39) Z uvedeného nepochybne vyplýva, že v júli 2002 FT zaznamenala krízu dôvery. Ratingové agentúry a finanční analytici boli presvedčení, že spoločnosti hrozí riziko, že nebude môcť realizovať plán refinancovania predložený manažmentom, ktorého účelom bolo vyriešiť akútny problém s financovaním spojený so zadĺžením spoločnosti (36). Agentúry udržali rating spoločnosti na danej investičnej úrovni, pričom zohľadnili vyhlásenia štátu. Pokles ratingu na nižšiu úroveň by túto krízu zhoršil a krátil by prostriedky spoločnosti na jej prekonanie. „A do júna 2003 by sa problémy s financovaním FT mohli stať rozhodujúcimi, ba dokonca ‚veľmi komplikovanými‘. (slovami bývalého predsedu predstavenstva skupiny p. Michela Bona). Ak sa France Télécom doteraz nepodarilo znova vstúpiť na trh (kvôli zníženému ratingu), štát bude musieť nájsť nástroje, ktorými by France Télécom pomohol refinancovať sa“ (37).

3.2. Údaje zverejnené do 13. septembra 2002 a udalosti tohto obdobia

3.2.1. Údaje zverejnené do 13. septembra 2002

(40) Záver uvedený v ustanovení 39 sa spätne potvrdil v septembri 2002 po predložení polročného finančného výkazu FT. Pri skúmaní polročného finančného výkazu, ktorý bol uverejnený 13. septembra 2002, si Komisia všíma zlepšenie číselných údajov FT v prvom polroku 2002 oproti predchádzajúcemu roku: zvýšenie obratu o 10 %, zvýšenie EBITDA (zisk pred započítaním úrokov, daní, odpisov a amortizácie) o 13,2 % a prevádzkového zisku o 17,3 %. Komisia zároveň konštatuje stály rast mobilnej telefónie a vyšší výkon v oblasti internetovej činnosti. Prevádzkový zisk pevného segmentu vo Francúzsku, ktorý predstavoval 31 % z obratu za rovnaké obdobie, poklesol o 12,2 %.

(41) Súbežne s dobrými prevádzkovými ziskami uvedenými vyššie potvrdila FT nevyváženosť svojej finančnej situácie. Záporný výsledok vo výške 12,2 miliárd eur k 30. júnu 2002 je spôsobený hlavne veľkými investíciami. Z polročnej straty vyplýva, že vlastné konsolidované imanie FT k 30. júnu 2002 je záporné a predstavuje mínus 440 miliónov eur, hoci vykazoval pozitívny zostatok.

(42) Zjednodušená analýza toku peňažných prostriedkov k 30. júnu 2002 ukazuje, že čistý dlh sa v priebehu prvého polroka 2002 zvýšil o 6,3 miliárd eur, pretože EBITDA predstavujúci 6,870 miliárd eur nezohľadnil: — výdavky za úroky spojené s dlhmi (3 099 miliónov eur), — investičné výdavky (3 820 miliónov eur), — výdavky na odkúpenie akcií FT od VODAFONE (4 973 miliónov eur), — výdavky na odkúpenie akcií Orange od E.On (950 miliónov eur) a — výdavky na zaplatenie dane (608 miliónov eur).

(43) Z čistého zadĺženia vo výške 69,69 miliárd eur k 30. júnu 2002 predstavuje podstatnú časť dlh v sume 50,6 miliárd eur. V tabuľke 9 je znázornené rozdelenie jednotlivých zložiek dlhu podľa základných kategórií. Tabuľka 9 v mld. eur 30. jún 2002 Pôžičky dlhopismi, zmeniteľné alebo prevoditeľné 10,75 Pôžičky dlhopismi 39,85 Lízingový obchod 0,42 Bankové pôžičky 6,62 Ostatné nebankové pôžičky 0,72 Združené úvery v rámci úverových liniek v celkovej výške 15 miliárd eur 8,15 Združené úvery v rámci úverových liniek v celkovej výške 1,4 miliardy amerických dolárov 1,48 Iné nekryté bankové úvery a ostatné krátkodobé pôžičky 4,14 Celkový hrubý dlh 72,13 Investičné cenné papiere (0,15) Likvidné prostriedky (2,29) Čisté zadĺženie 69,69 Zdroj: Konsolidované účty France Télécom: polrok uzavretý 30. júna 2002

(44) Pre splátkový kalendár tohto dlhu je charakteristické jeho krátke trvanie. Splatnosť dlhov vo výške 12,9 miliárd eur uplynie v roku 2003, z toho 10,5 miliárd eur predstavujú pôžičky dlhopismi (38), 1,0 miliardy eur sú pôžičky dcérskym spoločnostiam a 1,4 miliardy eur predstavujú súkromné investície.

(45) V prvom polroku 2004 je splatných 5,5 miliárd eur, ktoré predstavujú pôžičky dlhopismi a 6,4 miliárd eur zodpovedajúcich úverovým linkám (1,4 miliardy eur a 5 miliárd eur zodpovedajúcich úverovej linke 15 miliárd eur), teda celkove 11,9 miliárd eur. FT bola teda nútená vyriešiť problém splatnosti dlhu vo výške 24,8 miliárd v dobe od 1. januára 2003 do 30. júna 2004.

(46) V druhom polroku 2004 uplynie splatnosť pôžičiek dlhopismi v sume 2,8 miliárd eur a pôžičiek poskytnutých dcérskym spoločnostiam 2,6 miliárd eur, teda 5,4 miliárd eur, čo znamená celkove 17,4 miliárd eur v priebehu roka 2004.

(47) V roku 2005 uplynie splatnosť pôžičiek dlhopismi vo výške 8,5 miliárd eur, ďalej splatnosť 10 miliárd eur zodpovedajúcich zostatku úverovej linky 15 miliárd eur a 0,1 miliardy eur zodpovedajúcej súkromným investíciám, čo je celkove 18,6 miliárd eur v priebehu roka 2005.

(48) FT bude musieť zaplatiť dlh, ktorý je splatný v období 2003 – 2005, v celkovej výške 48,9 miliárd eur.

(49) Tak, ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania, Komisia zdôrazňuje, že dlh FT sa vytvoril predovšetkým následkom masívnych akvizícií realizovaných spoločnosťou od roku 1999 (39), ktoré boli financované hlavne v hotovosti (40). To znamená, že FT vynaložila celkove viac ako 100 miliárd eur na politiku rozvoja, z čoho 80 % bolo uhradených v hotovosti (41).

(50) Komisia zdôrazňuje, že expanzia podniku sa zamerala na sektor mobilnej telefónie (42)(hlavne akvizícia Orange plc (43), ktorá bola najnákladnejšia a operácia Mobilcom (44) pričom netreba zabudnúť na ostatné operácie v oblasti pevnej telefónie (napríklad TPSA (45), služieb internetového providera, alebo kábelovej televízie (NTL) (46).,

3.2.2. September 2002

(51) Dňa 12. septembra vláda verejne oznámila, že súhlasí s odstúpením predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa FT Michela Bona, ale neoznámila meno jej nového šéfa (47). V tlačovej správe z 13. septembra vláda zopakovala svoje vyhlásenie o podpore a vyslovene sa vyjadrila, že sa rozhodla zúčastniť sa budúcej operácie zvýšenia vlastného imania: „… Po mimoriadnych stratách konštatovaných v prvom polroku naráža France Télécom na problém nedostatku vlastného imania. Takáto finančná situácia oslabuje potenciál podniku. Vláda je teda odhodlaná prevziať svoju zodpovednosť v plnom rozsahu… Berúc do úvahy novú situáciu vzniknutú následkom výrazného zhoršenia stavu účtov, p. Bon navrhol vláde svoje odstúpenie, pričom vláda s tým súhlasila. Odstúpenie nadobudne účinnosť na zasadnutí predstavenstva, ktoré sa bude konať v najbližších týždňoch a počas ktorého bude predstavený nový predseda predstavenstva … Nový predseda bezodkladne navrhne predstavenstvu plán oživenia účtov, ktorý by umožnil oddĺženie podniku a obnovu jeho finančnej štruktúry so zreteľom na strategické ciele. Štát podporí France Télécom pri realizácii tohto plánu a prispeje k veľmi výraznému zvýšeniu vlastného imania podniku v časovom rozpätí a za podmienok, ktoré sa určia so zreteľom na trhové podmienky. Od tohto okamihu urobí štát v prípade potreby opatrenia, ktoré podniku umožnia vyhnúť sa akémukoľvek problému s financovaním...“ (48).

(52) V ten istý deň agentúra Moody’s zmenila perspektívu dlhu FT z negatívnej na stabilnú z dôvodu potvrdenia záväzku o podpore FT (49).

3.2.3. Október 2002

(53) Dňa 2. októbra 2002 vymenovala vláda do funkcie predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa FT Thierry Bretona. Informácia o vymenovaní bola oznámená v tlačovej správe ministra hospodárstva a financií. V uvedenej tlačovej správe vláda zopakovala svoje záväzky: „Na základe návrhu predstavenstva spoločnosti sa Rada ministrov rozhodla vymenovať Thierry Bretona za predsedu predstavenstva France Télécom … Nový predseda ihneď zabezpečí výkon auditu spoločnosti, ktorého výsledky budú predstavenstvu oznámené v nadchádzajúcich týždňoch a z ktorého bude vychádzať plán finančného oživenia a strategického rozvoja na zníženie dlhu spoločnosti so zreteľom na jej strategické ciele. V tomto ohľade získa Thierry Breton podporu akcionára štátu, ktorý je pripravený prevziať svoju zodpovednosť v plnom rozsahu. Štát poskytne pomoc pri realizácii akcií na oživenie a prispeje k zvýšeniu vlastného imania spoločnosti podľa pravidiel, ktoré sa určia v úzkej spolupráci s predsedom predstavenstva a predstavenstvom. Ako už bolo uvedené, štát urobí v medziobdobí opatrenia, ktoré spoločnosti umožnia vyhnúť sa akémukoľvek problému s financovaním“ (50) .

3.2.4. December 2002/Január 2003

(54) Na zasadnutí predstavenstva spoločnosti dňa 4. decembra 2002 predložilo nové vedenie FT akčný plán „Ambition FT 2005 (51)“ (ďalej len „plán Ambition 2005“), ktorého cieľom bolo podľa francúzskych orgánov (52) dosiahnuť výrazné zlepšenie výkonov operácií spoločnosti a perspektívy uspokojivej rentability investovaného vlastného kapitálu. Strednodobé ciele boli dva: (i) vyriešiť problém nedostatku vlastných zdrojov FT a (ii) dosiahnuť čisté oddĺženie a obnovu vlastného kapitálu, čo je podmienka sine qua non opätovného získania v určitej lehote kreditu spoločnosti z pohľadu trhu cenných papierov. V správe HSBC sa uvádza, že: „vzhľadom na obchodný plán, ktorý zahrnuje operatívne zlepšenie programu TOP, odhadujeme, že FT chýbajú zdroje pre obdobie 2002 – 2007 vo výške okolo 22 mld. EUR.... [Na druhej strane] vzhľadom na obchodný plán, ktorý nezahrnuje operatívne zlepšenie programu TOP odhadujeme, že FT chýbajú zdroje pre obdobie 2002 – 2007 v sume okolo 35 mld. EUR.“

(55) Základné informácie o uvedenom pláne, ako aj opatrenia, ktoré francúzske orgány plánovali prijať voči FT, boli Komisii oznámené listom z 3. decembra 2002 a doplňujúce informácie boli odoslané poštou 14. januára 2003 a 15. januára 2003. Podrobný popis plánu Ambition 2005 a jeho jednotlivých častí (operačná časť, časť týkajúca sa opätovného prerokovania dlhu a časť zaoberajúca sa zvýšením vlastného kapitálu), ako aj ostatných opatrení naplánovaných francúzskymi úradmi sa nachádza v rozhodnutí o začatí konania a v tomto rozhodnutí sa neopakuje.

(56) Predloženie plánu Ambition 2005 sprevádzala tlačová správa ministra hospodárstva a financií, v ktorej vláda potvrdila svoju podporu predmetného plánu, svoj záväzok zúčastniť sa operácie zvýšenia vlastného kapitálu a poskytnutie akcionárskeho úveru vo forme úverovej linky vo výške 9 miliárd eur. Príslušné odseky tlačovej správy pre účely tohto rozhodnutia sú nasledujúce: „Francis Mer, minister hospodárstva, financií a priemyslu potvrdzuje, že štát bude podporovať akčný plán schválený predstavenstvom France Télécom 4. decembra. 1/Skupina France Télécom je súdržnou priemyselnou skupinou, ktorej výkonnosť je pozoruhodná. V súčasnosti však podnik musí riešiť problém nevyváženej finančnej štruktúry, nedostatku vlastného kapitálu a nedostatku strednodobých zdrojov. Takáto situácia je výsledkom neúspešných, zle spravovaných investícií realizovaných v minulých obdobiach, spľasnutia telekomunikačnej ‚bubliny‘ a vo všeobecnosti sú výsledkom obratu na trhoch. Túto situáciu ešte zhoršila skutočnosť, že France Télécom nemala inú možnosť financovania svojho rozvoja než zadĺžením. 2/Štát, ktorý je väčšinovým akcionárom, požiadal nove vedenie podniku, aby obnovilo finančnú rovnováhu podniku pri zachovaní integrity skupiny …3/So zreteľom na akčný plán vypracovaný vedením podniku a perspektívy návratnosti investície sa štát bude podieľať na zvýšení vlastného kapitálu z 15 miliárd eur v pomere zodpovedajúcom jeho podielu na kapitále, čo predstavuje investíciu 9 miliárd eur. Akcionár štát mieni takýmto spôsobom konať ako uvedomelý investor. France Télécom musí stanoviť pravidlá a časový harmonogram zvýšenia svojho vlastného imania. Vláda má záujem na tom, aby táto operácia prebehla s maximálnym možným ohľadom na situáciu akcionárov jednotlivcov a akcionárov zamestnancov podniku. S cieľom umožniť podniku uskutočniť operáciu na trhu v čo najpríhodnejšom okamihu, je štát pripravený uvažovať o svojej účasti na zvýšení vlastného kapitálu poskytnutím France Télécom dočasného úveru úročeného za trhových podmienok. 4/Celý štátny podiel v ERAPE, verejnom priemyselnom a obchodnom podniku, sa prevedie do France Télécom. Tento podnik sa zadĺži na finančných trhoch kvôli financovaniu štátneho podielu na zvýšení vlastného kapitálu podniku“ (53) .

(57) Niekoľko dní po predložení plánu Ambition 2005 FT dvakrát emitovala dlhopisy v dvoch dňoch nasledujúcich po sebe, 11. decembra 2002 a 12. decembra 2002, v celkovej sume 2,9 miliárd eur. Prvá emisia dlhopisov bola v celkovej výške 2,5 miliárd eur na dobu 7 rokov s pevným úrokom 7 %, t.j. EURIBOR + 290pb. Pre FT predstavujú náklady na tranžu na pevný úrok 7,165 % (vrátane všetkého). Druhá emisia dlhopisov bola umiestnená na trhu libry šterlingov (GBP) vo výške 250 miliónov GBP na pevný úrok 8 % na 15 rokov, t.j. LIBOR + 330pb (54). Dňa 15. januára 2003 sa uskutočnili ďalšie emisie v celkovej sume 5,5 miliárd eur (55). Ide o dlhopisy v 3 tranžiach (1 miliarda eur na pevný úrok 6 % so splatnosťou do 4,7 roka, 3,5 miliárd eur na pevný úrok 7,5 % so splatnosťou do 10 rokov a 1 miliarda eur na pevný úrok 8,125 % so splatnosťou do 30 rokov). Dňa 10. februára 2003 bola predĺžená splatnosť časti združeného úveru vo výške 15 miliárd eúr, ktorého splatnosť vtedy uplynula, čo predstavovalo celkove okolo 5 miliárd eur na 3 roky pri úrokovej miere Euribor + 125pb.

(58) Dňa 17. decembra 2002 S & P upresnil, že od júla 2002 bola podpora vlády jedným z kľúčových faktorov pre udržanie ratingu FT v investičnom rade (56) a že oznámenie vlády o akcionárskej pôžičke a jej záväzok zúčastniť sa na rekapitalizácii spoločnosti v hodnote 15 miliárd eur sumou zodpovedajúcou jej kapitálovej účasti boli potvrdením podpory (57).

3.2.5. Február/Marec 2003

(59) FT uzavrela účtovné obdobie 2002 so stratou okolo 21 miliárd eur a čistým finančným dlhom takmer 68 miliárd eur.

(60) Dňa 4. marca 2003 sa začala operácia zvyšovania vlastného imania o 15 miliárd eur podľa plánu Ambition 2005. Operácia zaznamenala veľký úspech a skončila sa 11. apríla. K 14. aprílu 2003 vlastnil štát 58,9 % imania FT, z toho 28,6 % prostredníctvom ERAP.

(61) Komisia konštatuje, že zvýšením imania sa splnili štrukturálne potreby financovania FT. Vďaka tejto operácii sa rating FT začal zlepšovať, S & P ho zvýšil 14. mája 2003 na BBB s perspektívou stability (z A-3 na A-2 v prípade krátkodobých cenných papierov) a Fitch ho zvýšil 8. augusta 2003 z BBB- na BBB. Komisia v tejto súvislosti zdôrazňuje, že ratingové agentúry prestali štátnu pomoc považovať za kľúčový prvok ratingu firmy (58).

4. PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN

(62) Komisia dostala pripomienky od niekoľkých zúčastnených strán. Obsah pripomienok je v podstate zreprodukovaný v tejto časti.

4.1. Pripomienky od Telecom Italia

(63) Telecom Italia zdôrazňuje, že každé podporné opatrenie, na základe ktorého sa poskytuje pomoc FT, môže narušiť hospodársku súťaž na telekomunikačných trhoch a hlavne na francúzskom trhu. Je teda dôležité, aby podpora poskytnutá francúzskymi orgánmi bola sprevádzaná vyrovnávacími operáciami zameranými na zmiernenie jej účinkov na súťaž. Za daných okolností by bolo mimoriadne vhodné prijať regulačné opatrenia s cieľom uľahčiť a urýchliť vstup na trh novým subjektom a týmto subjektom uľahčiť využívanie infraštruktúr FT, hlavne čo sa týka prístupu k miestnemu uzlu a dĺžky lehoty na prerokovanie dohôd o vzájomnom prepojení a provisioning.

4.2. Pripomienky od WorldCom

(64) WorldCom uviedol, že súhlasí s analýzou, ktorú urobila Komisia v rozhodnutí o začatí konania. Táto firma predovšetkým tvrdila, že podpora, ktorú štát poskytol FT, umožnila FT získať disponibilné aktíva potrebné na splatenie dlhu bez toho, aby musela predať svoje strategické aktíva. Zároveň upresňuje, že štátna podpora umožnila FT zabezpečiť stálosť odvetvovej stratégie, t.j. vytvorenie série sieťových operátorov a vertikálne integrovaných telekomunikačných služieb. WorldCom v závere uvádza, že táto odvetvová stratégia nesie so sebou praktiky narúšajúce hospodársku súťaž, ako napríklad krížové subvencie a price squeeze medzi cenou, ktorú FT navrhuje koncovému zákazníkovi a cenou prístupu, ktorú navrhuje konkurentom historického operátora, ďalej možnosť urobiť bezkonkurenčné ponuky pri udeľovaní verejných zákaziek (napríklad zákazky „Sipperec“ a „Sociálna starostlivosť/Parížske nemocnice“).

(65) S cieľom zmierniť disproporcie v oblasti hospodárskej súťaže spôsobené podporami poskytnutými FT navrhol WorldCom a vyrovnávajúce operácie štrukturálnej povahy, hlavne predaj aktív ako Global One/Equant, Orange, Wanadoo/Oléane a/alebo miestnej spojovacej siete vo Francúzsku, alebo aj skutočné štrukturálne a transparentné oddelenie FT od jej komerčných aktivít. Čo sa týka správania na vyváženie disproporcií, firma sa odvoláva na potrebu oddeliť účtovníctvo komerčných aktivít od nekomerčných aktivít FT, plného zverejnenia jej účtovníctva a tarifnej kontroly.

4.3. Pripomienky od C

(66) C predložil nasledujúce pripomienky: a) uvedené opatrenia sú štátnou pomocou. C zdôrazňuje, že podľa usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (59) (ďalej len „usmernenia“) je predpokladom poskytnutia verejných finančných prostriedkov firme vo finančných ťažkostiach existencia podporných prvkov. C upresňuje, že oznámenie a podmienky poskytnutia francúzskym štátom spoločnosti FT úverovej linky vo výške 9 miliárd eur, ako aj účasť francúzskeho štátu na rekapitalizácii FT obsahujú podporné prvky. Firma zdôrazňuje, že zásada uvedomelého súkromného investora nebola dodržaná, čo sa týka podmienok poskytnutia úverovej linky, a to najmä z dôvodu úrokovej miery a výšky „commitment fee“. C zároveň zdôrazňuje, že nebola dodržaná zásada spoluúčasti, pretože francúzske úrady poskytli úverovú linku a oznámili svoju účasť na rekapitalizácii ešte pred oznámením plánu Ambition 2005 a ešte pred dátumom pevného záväzku investorov. Keďže konkurenti FT nie sú za daných podmienok schopní získať kapitál v takej výške, FT získala výhodu, ktorú by v trhových podmienkach nebola bývala získala. b) predmetné opatrenia nemožno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom v zmysle usmernení. C ďalej uvádza, že poskytnutá pomoc by sa mala striktne obmedzovať na to, čo je nutné na zabezpečenie životaschopnosti FT a že sa nesmie podieľať na financovaní agresívnej expanzie FT. C dodáva, že privatizáciou FT by sa zabezpečilo dodržiavanie zásady „one time last time“ vzťahujúcej sa na podpory na pomoc reštrukturalizácii. C upozornil Komisiu na disproporcie v oblasti hospodárskej súťaže na nemeckom telekomunikačnom trhu, ktoré vznikli následkom podporných opatrení a v súvislosti s vyrovnávajúcimi operáciami ustanovenými v usmerneniach navrhol predaj Orange – dcérskej spoločnosti FT – a to celej, alebo jej časti.

4.4. Pripomienky od A

(67) A zdôrazňuje, že tak ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania, zámer štátu obnoviť finančné zdravie FT poskytnutím akcionárskej pôžičky vo výške 9 miliárd eur a poskytnutím zo strany štátu „nehmotnej“ záruky v prospech FT s cieľom poistiť jej emisie dlhopisov, sú opatrenia, ktoré nevyhovujú princípu uvedomelého súkromného investora a obsahujú prvky pomoci. A ďalej uviedol, že politika FT v súvislosti s vyberaním poplatkov za jej patenty obsahuje prvky pomoci.

4.5. Pripomienky od Bouygues a Bouygues Télécom

(68) Bouygues a Bouygues Télécom predložili nasledujúce pripomienky: a) BT zdôrazňuje, že pevná a neodvolateľná podpora od štátu je základným kameňom plánu rekapitalizácie FT, ktorý viedol k oživeniu firmy. Podľa BT iba francúzsky štát môže vzhľadom na kritickú finančnú situáciu firmy obnoviť dôveru trhov a firme vytvoriť podmienky, ktoré by jej umožnili plniť si svoje krátkodobé záväzky a začať realizovať operáciu rekapitalizácie v priaznivých hospodárskych podmienkach. Podľa BT spĺňajú podmienky článku 87 ods. 1 zmluvy tieto opatrenia, ktoré sú následne štátnymi podporami: i) vyhlásenia ministra hospodárstva a financií z obdobia 12. júl 2002 – 4. december 2002 zakladajú štátnu záruku podpory zo štátnych zdrojov; ii) akcionárska pôžička a operácia zvýšenia vlastného imania zo štátnych zdrojov; iii) predmetné opatrenia poskytujú France Télécom výhody, ktoré by nebola bývala získala za obvyklých trhových podmienok; iv) uvedené opatrenia nerešpektujú zásadu uvedomelého súkromného investora, ktorý pôsobí v trhových podmienkach; v) uvedené opatrenia narúšajú hospodársku súťaž; vi) uvedené opatrenia narúšajú obchodovanie vo vnútri spoločenstva. b) uvedené opatrenia nemožno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom v zmysle usmernení.

(69) BT najskôr zdôraznil, že expanzívna politika vedená v roku 2000 v sektore mobilnej telefónie z podnetu štátu viedla k zhoršeniu finančnej a hospodárskej situácie operátora, s ktorým prvý plán úspor nepočítal.

(70) Čo sa týka vyhlásení ministra hospodárstva a financií, pevná a opakovaná podpora štátu deklarovaná v rade oznámení od 12. júla 2002 do 4. decembra 2002 a doplnená radom opatrení ako poskytnutie úverovej linky vo výške 9 miliárd eur a neodvolateľný záväzok štátu zúčastniť sa na zvýšení imania v rozsahu zodpovedajúcom jeho podielu vo firme, predstavujú záväzok štátu, od ktorého sa štát nemôže odchýliť a ktorý spočíva vo vyhnutí sa všetkými prostriedkami prípadnej platobnej neschopnosti podniku so zreteľom na jeho finančné záväzky. V tejto súvislosti BT zdôrazňuje, že záväzok zakladá skutočnú štátnu záruku pôžičky zo štátnych zdrojov, ktorá má právne účinky. BT ďalej dodáva, že záruka poskytnutá štátom je neobmedzená z hľadiska sumy a času.

(71) V tejto súvislosti BT upozorňuje na rozhodnutie o Crédit Foncier de France (CFF) (60), v ktorom Komisia uviedla, že účelom a účinkom verejných vyhlásení vlády bolo poskytnúť veriteľom banky záruku splatenia ich úverov a nemožno ich považovať – tak ako to tvrdili francúzske orgány – za púhy politický a nie právny záväzok. BT ďalej uvádza, že v tomto prípade mali vyhlásenia o podpore za následok upokojenie veriteľov CFF, ktorí vďaka nim nepožadovali okamžité splatenie svojich pohľadávok, znemožnili CFF použiť úverovú linku od štátu vo svoj prospech a umožnili štátu rozvíjať a realizovať plán reštrukturalizácie.

(72) BT celkom zbytočne upozorňuje na to, že riešenia podľa práva spoločenstva sú potvrdené na základe analýzy vnútorného práva. Predovšetkým vo francúzskom obchodnom práve možno takéto vyhlásenia o podpore prirovnať k oznámeniu zámeru, ktoré súdy stavajú na roveň skutočných záruk, ako to vyplýva z najnovšej judikatúry (61). BT ďalej uvádza, že ak aj francúzsky kasačný súd ešte neprijal zásadné stanovisko k všeobecnému obsahu jednostranného záväzku ako k prvku zakladajúcemu povinnosť, jeho význam uznáva v jednotlivých prípadoch.

(73) BT sa vo svojich pripomienkach odvoláva na znalca (62), ktorý tvrdí, že zo stálej judikatúry francúzskeho správneho sudcu vyplýva, že existencia záväzku prijatého správnym orgánom sa nesmie posudzovať z hľadiska formy, ale z hľadiska jeho vnútorných charakteristík. Znalec BT upozorňuje, že táto judikatúra výslovne platí osobitne v prípade vyhlásení: správny sudca vychádza z toho, že aj keď neboli prísľuby sprevádzané žiadnym osobitným právnym aktom, sú záväzkami, pretože sú prejavom vôle správneho orgánu. Pre vznik štátneho záväzku totiž stačí, aby sa štátna správa správala spôsobom vyvolávajúcim dojem, že bude konať určitým spôsobom. Nezáleží teda na tom, či je prísľub písomný alebo ústny, alebo či ho možno iba vyvodiť zo správania štátnej správy, pričom jedinou podmienkou uloženou správnym sudcom je to, že musí byť pevný a presný, alebo dostatočne podnecujúci.

(74) Znalec BT upresňuje, že v tomto prípade vyhlásenia ministerstva hospodárstva a financií spĺňajú všetky kritériá požadované pre charakterizovanie štátneho záväzku. Minister totiž vyjadruje v každom svojom vyhlásení, že FT poskytne bezvýhradnú podporu za podmienok, ktoré sú navyše výslovne presne stanovené: posilnenie vlastných zdrojov, prijatie opatrení umožňujúcich firme vyhnúť sa akémukoľvek problému s financovaním, využitie ERAP, na ktorý bude prevedený celý podiel štátu. Ak sú vyhlásenia pevné, presné a formulované bez výhrad, posudzujú sa ako záväzky štátu. Keďže sa minister navyše postaral o zverejnenie svojich vyhlásení, vyhlásenia nemôžu byť púhymi vyhláseniami zámeru.

(75) Znalec BT zdôrazňuje skutočnosť, že pretože sa tieto prísľuby posudzujú ako záväzok štátu, majú vzhľadom na svoju povahu právnu záväznosť a môžu zaviazať k zodpovednosti voči FT, jej veriteľom alebo zamestnancom bez ohľadu na to, či sú zákonné alebo protizákonné.

(76) BT upozorňuje, že vyhlásenia francúzskej vlády od 12. júla 2002 sú „administratívnymi aktmi“, ktoré zaväzujú štát a ktoré ho môžu zaväzovať k zodpovednosti voči správnym súdom. Správny sudca chápe akékoľvek správanie správnych úradov cez administratívne akty, ktoré z neho vyplývajú, bez ohľadu na formu, či už sú odôvodnené alebo nie a ktorých účinky vyplývajú buď zo zmeny právneho príkazu, alebo z určenia osobnej situácie sťažovateľa. BT zároveň predložil Komisii dňa 26. mája 2004 ďalšiu štúdiu (63), v ktorej závere je takisto uvedené, že vyhlásenia štátu sú vyjadrením formálneho, presného a neodvolateľného záväzku štátu, ktorý v prípade potreby možno sankcionovať na základe uplatnenia zodpovednosti štátu, ak sa štát dopustil chyby tým, že nedodržal svoje záväzky voči FT.

(77) BT upresňuje, že teda niet žiadnych pochybností o tom, že predmetné opatrenia nezakladajú psychologickú podporu – ako to tvrdili francúzske orgány – ale záruku právne zaväzujúcu ich autora.

(78) V tejto súvislosti BT nakoniec uvádza, že záväzný charakter vyhlásení štátu ohľadne záruky je potvrdený obežníkom ministerstva hospodárstva a financií z 22. júla 2003, ktorý výslovne odkazuje na existenciu implicitných záruk (64).

(79) Čo sa týka akcionárskej pôžičky a operácie zvýšenia vlastného imania, BT zdôrazňuje, že jednak poskytnutie úverovej linky vo výške 9 miliárd eur v prospech FT a jednak neodvolateľný záväzok štátu zúčastniť sa na budúcom zvýšení imania v rozsahu zodpovedajúcom jeho podielu vo FT a nadväzujúca operácia rekapitalizácie ako taká, znamenajú uplatňovanie štátnej záruky a sú financované zo štátnych zdrojov. V tejto súvislosti BT ďalej uvádza, že využitie ERAP pri poskytovaní úverovej linky francúzskymi úradmi v prospech FT vo výške 9 miliárd eur nijako nemení štátny pôvod finančných prostriedkov. BT tvrdí, že ERAP poskytol FT výhodnú úrokovú mieru jednak vzhľadom na svoj štatút verejného a priemyselného obchodného podniku (EPIC) a jednak vzhľadom na výslovnú záruku 10 miliárd eúr poskytnutú štátom (65). Predmetné opatrenia sa následne financujú zo zdrojov pochádzajúcich od štátu a to aj vtedy, keď úverová linka nebola nakoniec použitá.

(80) V doplňujúcich pripomienkach z 11. apríla 2003 BT tvrdí, že vzhľadom na finančnú situáciu firmy bola operácia rekapitalizácie, ktorá sa uskutočnila 24. marca 2003, možná iba z dôvodu predbežnej intervencie ďalších podporných opatrení. Na základe uvedeného je rekapitalizácia per se štátnou pomocou, pretože vyplýva priamo z predbežnej štátnej pomoci (66).

(81) Čo sa týka podmienky týkajúcej sa zvýhodnenia, BT uvádza, že k vytvoreniu záruky došlo až po znížení ratingu FT ratingovými agentúrami s cieľom obnoviť dôveru trhu.

(82) BT v tejto súvislosti ďalej tvrdí, že vďaka záruke získala FT nové možnosti prístupu na finančné trhy. Vďaka záruke sa zlepšila perspektíva spojená s ratingom FT a FT tak nemusela byť zaradená do kategórie „junk bonds“. BT následne uvádza, že sa výrazne zvýšil kurz cenného papiera FT na burze. Okrem toho sa od júna 2002 upevňovali spreads na trhu s obligáciami a FT bola schopná umiestniť emisiu a prekonať problém s likviditou. BT zdôrazňuje, že záruka nielenže umožnila FT využiť finančný trh, ale vďaka nej sa emisie obligácií mohli uskutočniť pri sadzbe nezohľadňujúcej skutočnú finančnú situáciu FT.

(83) BT upresňuje vo svojich pripomienkach z 11. apríla 2003, že oznámenie o podpore a poskytnutie podpory štátom tvorili podporu, ktorá hneď na začiatku znamenala výhody plynúce z akcionárskej pôžičky a rekapitalizácie. Uvedené výhody mali za následok hlavne oddialenie problému likvidity, t.j. zvýšenie sumy finančných prostriedkov na účely splatenia dlhu, možnosť reálne a potenciálne oddialiť splatnosť vymáhateľných finančných prostriedkov, ako aj reálnu a potenciálnu úsporu nákladov.

(84) BT v závere uviedol, že zvýhodnenie poskytnuté FT predstavuje viac ako 40 miliárd eur (3 miliardy eur na všetky podporné opatrenia francúzskeho štátu v prospech FT a 36,7 miliárd eur na účasť štátu na rekapitalizácii FT) a že táto suma nezohľadňuje veľkú voľnosť, ktorou disponuje FT vzhľadom na oddialenie akýchkoľvek finančných starostí, pričom problém likvidity sa zmenšil o asi 43 miliárd eur.

(85) V doplňujúcich pripomienkach zo 7. januára 2004 BT ďalej upresnil, že zvýhodnenie FT vo forme zaviazania sa štátu k jej neodvolateľnej podpore, je vraj viac ako 30 miliárd eur, kým výhoda plynúca z operácie rekapitalizácie predstavuje viac ako 50 miliárd eur.

(86) Čo sa týka zásady uvedomelého súkromného investora, BT tvrdí, že podporné opatrenia sa nezhodujú s touto zásadou z nasledujúcich dôvodov: a) Bezpodmienečný neobmedzený záväzok: BT pripomína že vyhlásenia štátu sú pevným a bezpodmienečným právnym záväzkom, ktorý by investor nikdy nebol býval prijal bez nejakej malej výhrady. Ide o neobmedzenú krátkodobú záruku poskytnutú mimoriadne zadĺženej a krehkej firme. Podľa BT predmetné opatrenie nespĺňa kritériá spomenuté v oznámení Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES v prípade štátnej pomoci vo forme záruk (67) (ďalej len „oznámenie o štátnej pomoci vo forme záruky“), pretože FT mala predovšetkým finančné problémy v čase poskytnutia záruky a pretože táto záruka sa netýka žiadnej presnej operácie a nezakladá nárok na akúkoľvek odplatu. FT teda získala výhody, ktoré by za obvyklých trhových podmienok nezískala. b) Podmienky poskytnutia akcionárskej pôžičky: BT zdôrazňuje, že mechanizmus prijatý štátom zodpovedá vo všeobecnosti hlavnému záujmu v oblasti verejných financií (hlavne splnenie maastrichtských kritérií) a nie správaniu uvedomelého investora v trhovej ekonomike. V skutočnosti splatenie pôžičky upísanej ERAP-om na účet štátu za účelom účasti na kapitalizácii nie je zaistené. Naplánovaný spôsob splatenia je v prvom rade spojený s predajom cenných papierov, čo znamená potenciálny zisk, a preto nemožno uvedenej investícii prisúdiť charakter „oznámenej“ investície. BT tvrdí, že záruka, ktorú francúzsky štát poskytol ERAP-u vo výške 10 miliárd eur, umožnila ERAP-u nazhromaždiť finančné prostriedky potrebné na poskytnutie úverovej linky za výhodných podmienok, t.j. s úrokovou mierou 3,375 %. Každý uvedomelý súkromný investor by takúto operáciu realizoval za vyššiu cenu, pre ktorú by požadoval konkrétne záruky spojené s aktívami firmy. c) Rekapitalizácia: Čo sa týka záväzku francúzskych orgánov rekapitalizovať FT a samotnej operácie rekapitalizácie, BT tvrdí, že zásada uvedomelého súkromného investora nie je v tomto prípade dodržaná, pretože štát sa zaviazal k účasti na rekapitalizácii FT 12. júla 2002, teda ešte pred vznikom plánu Ambition 2005 bez toho, aby poznal skutočnú hospodársku situáciu FT, ktorá bola veľmi zlá a bez spoluúčasti súkromných investorov. V tejto súvislosti BT zdôrazňuje nasledujúce body: — Finančná situácia podniku: BT zdôrazňuje, že finančné zdravie historického operátora pri rozhodovaní o investovaní nedovolilo firme využiť súkromných investorov bez podpory štátu (strata vo výške 70 miliárd eur, záporné vlastné imanie 8 miliárd eur, dlh vo výške 50 miliárd eur so splatnosťou v nasledujúcich troch rokoch). Navyše plán, ktorý vtedy predložil p. Bon, nebol vhodný z trhového hľadiska a jeho predložením došlo k zníženiu bonitného zaradenia cenných papierov FT ratingovými agentúrami. BT upresňuje, že táto situácia bola opísaná vo vyhlásení Thierry Bretona pred finančnou komisiou Senátu (68). — Účinnosť operácie: BT zdôrazňuje, že obdobie pre výpočet návratnosti investície sa začína najskôr 12. júla 2002, dátumu posledného vyhlásenia štátu, ktorý predstavoval právny záväzok štátu voči FT a voči jej veriteľom a končí sa najneskôr 4. a 5. decembra 2002, keď bol zverejnený plán Ambition 2005 a došlo k otvoreniu úverovej linky 9 miliárd eur. BT tvrdí, že primeranú účinnosť, ktorú uvedomelý súkromný investor by mal právo očakávať, nemožno spoľahlivo vypočítať. Rekapitalizáciu FT nemožno porovnávať so žiadnou finančnou operáciou vzhľadom na veľkosť krízy likvidity, ktorou firma prechádza. Z tohto dôvodu štát nebol schopný odhadnúť svoje riziko výpočtom pravdepodobnosti, a keď sa rozhodol zaručiť sa za FT, čelil výraznej neistote (t.j. riziku, ktorého pravdepodobnosť nebolo možné odhadnúť): nebol kvantifikovateľný ani rizikový stupeň, ani rentabilita. BT tvrdí, že investíciu nebolo v žiadnom prípade možné dosť dobre kvalifikovať. Predovšetkým v súvislosti so zhodnotením FT na burze a návratnosťou investície očakávanou súkromným investorom sa ukazuje, že investícia nie je rozumná. Na základe metódy, ktorú Komisia použila na zistenie oznámenej povahy investície, vraj bolo možné odhadnúť návratnosť investície, ktorú mohol uvedomelý investor požadovať predovšetkým so zreteľom na riziká spojené s touto operáciou, na minimálne 30 % – 40 %. Ide o minimálnu mieru návratnosti, ktorú Komisia požadovala v prípadoch Alitalia (69) a Iberia (70). Metódami, ktoré použil BT, t.j. metódami EPS (Enterprise value alebo Analysts target price 12 months) sa zistilo, že návratnosť investície do predmetnej operácie by bola len 16 %. Okrem toho štát nemôže počítať s výnosom vo forme dividend, pretože FT oznámila, že ich nebude vyplácať. BT vo všeobecnosti tvrdí, že netreba robiť analýzu ex post pozitívnych výsledkov FT pri posudzovaní zásady uvedomelého investora. Takto neprijme súkromný investor nikdy finančný záväzok bez uvedenia akejkoľvek výhrady, aj keď sa suma dlhov skupiny FT neprestala zvyšovať. BT v tejto súvislosti ďalej uvádza, že podľa judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nemožno tvrdiť, že záväzky prijaté štátom voči FT sú odrazom správania uvedomelého investora už len z toho dôvodu, že FT sa vraj stal rentabilným podnikom. — Rozdielna situácia súkromného investora a štátu: BT tvrdí, že vzhľadom na situáciu pretrvávajúcej krízy svetového hospodárstva a osobitne telekomunikačného sektora vo fáze prechodu a vzhľadom na veľkosť sumy, o ktorú ide, by žiadny súkromný investor nebol býval plánoval zúčastniť sa zvýšenia imania o uvedenú sumu bez stanovenia akejkoľvek podmienky a že iba štát, ktorý môže uzatvárať záväzky za Francúzsko, sa môže vyrovnať s neistou situáciou. BT týmto zdôraznil, že financovanie posilnenia vlastného imania zabezpečené v rozsahu 100 % dlhom, bez akéhokoľvek vlastného kapitálu, by negatívne ovplyvnilo rating každého súkromného investora, ktorý by postupoval rovnakým spôsobom, pričom u štátu je to tak, že ho môžu potrestať iba voliči, ktorí nemajú tie isté ciele. Požičiavajúce subjekty a akcionári súkromného investora by boli bývali požadovali, aby bol predmetný investor poistený obchodným plánom s presne vymedzenými záväzkami, ako predaj aktív. BT nakoniec uvádza, že uvedomelý investor, ktorého finančné možnosti by boli porovnateľné s možnosťami francúzskeho štátu a ktorý by poskytol takú záruku, by v žiadnom prípade u trhov nevzbudil veľkú dôveru a že je jasné, že práve vďaka hodnoteniu „zvrchovaného dlhu“, akým sú záväzky štátu, bola obnovená dôvera trhov. — Kritérium spoluúčasti: BT tvrdí, že zásada spoluúčasti nebola dodržaná. Rozhodnutie francúzskych orgánov o investícii bolo prijaté 12. júla 2002 a finančné ťažkosti firmy existujúce k uvedenému dátumu umožňujú týmto orgánom považovať rekapitalizáciu za štátnu pomoc, pretože štát rozhodol o investícii bez toho, aby dobre poznal ekonomickú a finančnú situáciu FT a to ešte pred prípravou plánu financovania. BT zdôrazňuje, že účasť súkromných investorov nebola v čase oznámenia vládou jej účasti na zvýšení imania ani istá a ani podstatná, aj keď na základe analýzy dátumu prijatia rozhodnutia o investícii došlo k posunutiu tohto dátumu na 5. december. Podľa judikatúry Súdneho dvora platí, že keď investori môžu intervenovať až po prijatí rozhodnutia o poskytnutí pomoci zo strany orgánov, skutočnosť, že títo súkromní investori sú ochotní intervenovať v tom istom čase, už nie je dôležitá. Taká intervencia je dôsledkom podpory deklarovanej štátom a nie je výsledkom rozhodnutia súkromného investora. V danom prípade nemožno zo skutočnosti, že bankové konzorcium sa zaviazalo zaručiť sa za úspešnú realizáciu operácie, vyvodiť, že bola dodržaná zásada spoluúčasti. Rozhodnutie francúzskych orgánov investovať je pevné a nepodmienečné, kým rozhodnutie súkromných investorov takým nie je a súkromní investori sa angažovali až vtedy, keď sa dočkali niekoľkokrát zopakovaného a jednoznačného uistenia, že operácie sa zúčastní aj štát a predovšetkým že štát urobí všetky opatrenia, ktoré FT umožnia vyhnúť sa akýmkoľvek problémom s financovaním. BT tvrdí, že v súlade s judikatúrou týkajúcou sa rozhodnutia Seleco uvedeného v ustanovení 80, významná účasť podielu súkromných investorov sama osebe nestačí na vylúčenie akéhokoľvek podporného prvku. BT ďalej tvrdí, že investícia štátu je vyššia než suma jeho podielu na kapitále FT. BT nakoniec zdôrazňuje, že príliš veľká výška bankových provízií umožňuje poskytnúť nielen zrážku, ale aj znížiť emisnú cenu akcií.

(87) Čo sa týka názoru na hospodársku súťaž, BT predovšetkým tvrdí, že predmetné opatrenia mali za následok narušenie súťaže na trhu mobilných telekomunikácií. BT sa v podstate odvoláva na skutočnosť, že veľkosť dlhu FT je spojená s rozvojom činností mobilných telekomunikácií. Orange nenesie dlh spojený s jej akvizíciami, dlh znáša v plnom rozsahu materská spoločnosť. FT, ktorá má prostriedky na zaplatenie dlhu vďaka predmetným opatreniam, umožňuje Orange presadiť sa a rozvíjať svoje postavenie na trhoch mobilných komunikácií. BT pripomína, že Orange má dominantné postavenie na francúzskom trhu mobilnej telefónie s 49,8-percentným podielom. BT vo svojich pripomienkach z 11. apríla 2003 upresňuje, že štruktúra trhu mobilných telekomunikácií vo Francúzsku vyplýva zo stratégie kapitalistickej investície uplatňovanej spoločnosťou Orange (hlavne agresívna obchodná stratégia) na úkor jej prevádzkovej rentability, vďaka podpore, ktorú jej poskytol štát prostredníctvom FT, najmä podporami, ktorých sa týka tento prípad. BT ďalej podčiarkuje, že predmetné opatrenia narúšajú hospodársku súťaž na celom telekomunikačnom trhu a odrádzajú zahraničných operátorov od toho, aby prišli do Francúzska s ponukou svojich služieb. Francúzsko je tak jedinou európskou krajinou, kde sa „zahraničný“ mobilný operátor nemohol usadiť za účelom podnikania.

(88) Čo sa týka zlučiteľnosti týchto podporných opatrení so spoločným trhom v zmysle usmernení, BT zdôrazňuje, že nemajú požadovaný charakter mimoriadnosti, aby mohli byť vyhlásené za podporu záchrany v zmysle usmernení. BT sa odvoláva na to, že plán nespĺňa minimálne podmienky stanovené v usmerneniach. Obsahuje opatrenia, ktoré nepatria do oblasti záchrany, ako využitie trhu dlhopisov alebo plánovanú rekapitalizáciu. BT predovšetkým uvádza, že suma na rekapitalizáciu je príliš vysoká na to, aby pokryla len krátkodobé prevádzkové potreby FT, čo sa však netýka refundácie úverov upísaných pri príležitosti jej rozvoja. BT zároveň tvrdí, že plán Ambition 2005 nie je plánom reštrukturalizácie, ktorým by sa zmenila štruktúra FT s cieľom zvýšiť jej rentabilitu, ale že iba zvyšuje disponibilné aktíva firmy na prekonanie jej súčasných ťažkostí. BT takisto nástojí na skutočnosti, že predmetné opatrenia sú slabé v porovnaní s tými, ktoré boli prijaté konkurentmi historického operátora a to hlavne KPN, Deutsche Telekom alebo British Telecom, tak na úrovni postúpenia aktív, ako aj na úrovni sociálnych opatrení.

(89) Plán reštrukturalizácie neobsahuje dôležité vyvažujúce operácie, ktoré by umožnili zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže a vyvážili by pomoc poskytnutú štátom. BT predovšetkým poukazuje na absenciu postúpenia hodnotných alebo strategických aktív. Takto sa prevody plánované FT obmedzujú iba na nestrategické aktíva a na veľmi malú sumu (3,5 miliardy eur podľa odhadov FT).

(90) BT okrem toho tvrdí, že treba prijať kompenzačné opatrenia v prospech konkurentov historického operátora na trhu mobilných telekomunikácií a hlavne v prospech operátora, ktorý sa objavil ako posledný a ktorého prítomnosť je podmienkou existencie skutočnej hospodárskej súťaže na francúzskom trhu. BT navrhuje ako kompenzačné opatrenia v zmysle usmernení predovšetkým zakázať spoločnosti Orange navrhovať tarify nižšie než tarify jeho konkurentov za rovnocenné služby, a to po dobu 5 rokov, a uložiť povinnosť automatického limitovania mesačných trhových podielov Orange na 33 %, až pokým čistý trhový podiel Orange nedosiahne výšku 40 %. BT takisto navrhuje obmedzenie doby trvania záväzkov upísaných spotrebiteľmi voči Orange na 12 mesiacov (akvizícia a obnova), zmrazenie rozširovania siete GSM a GPRS Orange s cieľom obnoviť konkurenčnú rovnováhu, povinnosť postúpiť strategické aktíva a povinnosť obmedziť marketingové akcie.

(91) Vo svojich pripomienkach z 26. mája 2004 BT poskytol hlavne hospodársku analýzu, v ktorej upresňuje, že vzhľadom na špecifický postoj štátov (premenlivý podľa ich vlastnej dôveryhodnosti) mala štátna pomoc podstatne iný dosah než pomoc väčšinového akcionára. V analýze sa ďalej uvádza, že štátna intervencia vychádza z dlhej tradície, a že sa posudzuje na základe už vytvorenej reputácie. Podľa BT je zjavné, že podporovaním FT dáva štát v stávku svoju povesť a teda aj schopnosť znova zasiahnuť v prospech ostatných francúzskych podnikov. V analýze sa takisto zdôrazňuje, že otázku dôveryhodnosti francúzskeho štátu treba dať do súvisu s francúzskou špecifickosťou v oblasti privatizácie. Neposkytnutím pomoci by štát prišiel o schopnosť konať neskôr, čo sa rýchlo stalo v súvislosti s Alstom.

(92) BT zároveň predložil analýzu otázky, či mali vyhlásenia štátu záväzný účinok podľa štátu New York, teda štátu, v ktorom bola firma takisto kótovaná. Podľa tejto analýzy je pravdepodobné, že uvedené vyhlásenia by boli považované za záväzné buď ako jednostranná zmluva, alebo v zmysle zásady estoppel.

(93) BT ďalej skúmal, či by takéto vyhlásenia mali záväzný charakter podľa anglického práva, ak by ich autorom bola anglická vláda. V tomto smere dospel k záveru, že takéto vyhlásenia by boli záväzné, alebo by založili povinnosť štátu odôvodniť zmenu stanoviska.

4.6. Pripomienky od Cable & Wireless

(94) Cable & Wireless uviedol, že uvedené opatrenia sú štátnou pomocou. Získanie dôvery trhov po oznámení o poskytnutí akcionárskej pôžičky francúzskymi orgánmi znamenala sama osebe zvýhodnenie FT. Keďže uvedomelý súkromný investor by sa nebol býval rozhodol rekapitalizovať firmu akou je FT, ktorá bola pred schválením plánu Ambition 2005 zjavne nevýkonná, FT získala výhodu, akú by nebola nezískala za obvyklých trhových podmienok. Cable & Wireless ďalej upozorňuje na nebezpečný precedens, ktorým by vraj bolo to, že by sa vláde ponechala povinnosť poistiť všetky finančné problémy podnikov kontrolovaných štátom a takisto na negatívnu dynamiku, ktorá by z toho vyplynula pre hospodársku súťaž. Cable & Wireless uviedla aj to, že tieto opatrenia nemožno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom v zmysle usmernení. Vzhľadom na to, že firma nie je vo finančných ťažkostiach, usmernenia sa na ňu nevzťahujú.

4.7. Pripomienky od AFORS Télécom

(95) AFORS Télécom (Francúzska asociácia sieťových operátorov a telekomunikačných služieb) uviedol, že predmetné opatrenia sú štátnou pomocou a konkrétne tvrdí toto :

(96) Radom postupných rozhodnutí v priebehu roka 2002 – medzi nimi právo voľby prislúchajúce štátu zvoliť si medzi vyplatením dividend v roku 2002 v akciách a nie v hotovosti – až do okamihu poskytnutia FT úverovej linky vo výške 9 miliárd eur prostredníctvom ERAP obnovili francúzske orgány dôveru investorov tým, že skonkretizovali svoju podporu. AFORS Télécom ďalej zdôrazňuje, že aj keby FT nikdy nepoužila úverovú linku, ktorá jej bola poskytnutá prostredníctvom ERAP, úverová linka symbolizuje záruku štátnej podpory, a z tohto dôvodu mobilizuje štátne zdroje v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.

(97) Podmienky poskytnutia úverovej linky a súvisiace podmienky platenia nespĺňajú kritériá zásady uvedomelého súkromného investora. AFORS Télécom zdôrazňuje, že finančné pohyby FT od roku 2000 by sa neboli bývali realizovali za prítomnosti uvedomelého investora. Štát takto nezobral na seba úlohu „strážcu ohňa“ a umožnil FT zvýšiť svoj dlh o nerovnaké sumy. AFORS Télécom uvádza, že FT uplatňovala v minulom období stratégiu akvizícií bez ohľadu na súvisiace riziká, pretože štát ako akcionár ubezpečil FT o svojej pomoci na ochranu pred prípadným úpadkom.

(98) Štátna podpora mala za následok to, že nedošlo k dodatočnému zníženiu ratingu FT zo strany ratingových agentúr, čo umožnilo urýchliť návrat FT na trh a refinancovanie jej dlhu za lepších finačných podmienok. FT získala výhodu, ktorú AFORS Télécom vyčísľuje na 1,5 miliardy eur (71). Bola to práve dobrá povesť francúzskeho štátu, ktorého záväzky sa považujú za veľmi dôveryhodné, a nie dôveryhodnosť plánu reštrukturalizácie, ktorá určila podmienky návratu FT na finančné trhy. Výhodou štátnej podpory bolo to, že FT nemusela zmeniť svoj strategický okruh.

(99) Plán Ambition 2005 obsahuje smerovania a nie sú jasne stanovené, záväzné a neodvolateľné záväzky a nemožno ho porovnávať s procesom reštrukturalizácie uskutočňovaným v Európe predovšetkým spoločnosťou British Telecom.

(100) Výhody prijaté FT zväčšujú disproporcie v oblasti hospodárskej súťaže, ktoré sú na ujmu členom AFORS Télécom. Podľa AFORS Télécom pomoc poskytnutá francúzskym štátom posilňuje už existujúce protikonkurenčné praktiky, ktoré veľmi škodia alternatívnym operátorom. AFORS Télécom predovšetkým spomína výlučné využívanie distribučnej siete FT spoločnosťami Orange a Wanadoo, ponuky systematicky prinášajúce úžitok spoločnostiam Wanadoo a FT, monopolné postavenie FT na trhu služieb pri spoločnom dosahovaní ziskov (dodávka spotrebiteľom služieb s pridanou hodnotou, ktoré sú dostupné telefonicky). AFORS Télécom nakoniec zdôrazňuje reálne riziko pretrvávania týchto prejavov, ktorých existenciu umožnila štátna pomoc.

(101) FT by vraj mali byť uložené vyrovnávacie opatrenia s cieľom dosiahnuť jednak to, aby správanie štátu bolo obdobné ako správanie firmy, ktorá musí posilniť svoju solventnosť bez toho, aby jej k tomu dopomohla mimoriadna subvencia a jednak obnoviť spravodlivú hospodársku súťaž. Treba najmä: (i) obmedziť investície FT na úroveň investícií zadĺženej firmy, t.j. napríklad obmedziť globálnu investičnú politiku FT na investície s dobou návratnosti kratšou ako 12 mesiacov u maloobchodných činností; (ii) zaviesť transparentné štruktúry do každej činnosti skupiny; (iii) zabrániť použitiu štátnej pomoci na vojnu cien napríklad systematickým uverejňovaním maloobchodných ponúk na mieru.

4.8. Pripomienky od Cégétel

(102) Cégétel zastáva názor, že existujú dve rôzne podporné opatrenia: (i) jednak oznámenie francúzskych orgánov o poskytnutí akcionárskej pôžičky v prospech FT a (ii) jednak účasť štátu na rekapitalizácii FT.

(103) Čo sa týka prvého opatrenia, Cégétel predbežne tvrdí, že nemožno porovnávať situáciu firmy, ktorej hlavný akcionár je súkromný a situáciu firmy, ktorej väčšinovým akcionárom je štát. Cégétel uviedol, že obdobné oznámenie súkromného akcionára by ratingové agentúry boli bývali prijali s tou najväčšou opatrnosťou s tým, že by sa viac zaujímali o podmienky refinancovania zo strany uvedeného akcionára poskytnutej úverovej linky. Cégétel z toho vyvodzuje záver, že už samotná podpora štátu je značnou výhodou oproti investorom a že táto podpora zabránila akémukoľvek dodatočnému zhoršeniu ratingu FT ratingovými agentúrami, aj keď sa operátor nachádzal apriórne v neriešiteľnej situácii. Cégétel tvrdí, že Komisia sa oprávnene nazdáva, že francúzsky štát pomohol FT ešte pred podpisom dohody o poskytnutí úverovej linky vo výške 9 miliárd eur vzhľadom na to, že oznámenie o podpore stačilo na to, aby sa toto núdzové financovanie stalo nepotrebným. Požičiavajúce subjekty mali istotu v tom, že nikdy nemôže dôjsť k neplateniu zo strany FT, pretože štát bude vždy pripravený poskytnúť jej potrebné finančné prostriedky, aby mohla plniť svoje finančné záväzky, čo jej umožnilo získať zdroje financovania priamo na trhu. Cégétel v tejto súvislosti vyvodzuje, že vyhlásenia vlády boli podané preto, aby trhy mali istotu v tom, že požičať peniaze FT je úplne rovnaké ako požičať peniaze priamo štátu. FT mohla takto ťažiť z výhody, ktoré by za obvyklých trhových podmienkach nebola bývala získala, najmä v porovnaní so situáciou Vivendi Universal. Využitie trhu s obligáciami pomohlo FT v tom, že v snahe o prekonanie svojej krízy likvidity a všetkých prekážok spojených s týmto typom financovania sa nemusela obrátiť výlučne na finančné ústavy. Cégétel tvrdí, že podmienky poskytnutia úverovej linky francúzskymi orgánmi sa nezhodujú s podmienkami poskytovanými uvedomelým investorom vo vzťahu k niektorej z jeho účastí. Presnejšie povedané, investor by nikdy nesúhlasil s politikou financovania akvizícií zadĺžením, čo FT priviedlo do situácie, ktorá je kritická až do takej miery, že štát musí pristúpiť k rekapitalizácii. Cégétel sa odvoláva na rozhodnutie Crédit Lyonnais II, v ktorom Komisia upresňuje, že podporné opatrenia nemožno odôvodniť neplnením záväzkov zo strany akcionárskeho štátu po dobu mnohých rokov (72). Podľa Cégétel nie je voľba prechodu podpor cez ERAP správaním uvedomelého investora. V tejto súvislosti Cégétel spomína úrokovú mieru aplikovateľnú na jednotlivé tranže pôžičky a absenciu kaucií a záruk. Čo sa týka vyčíslenia pomoci formou akcionárskej pôžičky, Cégétel zdôrazňuje, že platí bod 3.2 štvrtý ods. oznámenia o štátnych podporách vo forme záruk a vzhľadom na to, že vďaka štátnej podpore si FT mohla požičať 16 miliárd eur na dodržanie svojich záväzkov, aj keď situácia FT bola katastrofálna, výška pomoci sa rovná sume získanej práve vďaka tomuto oznámeniu.

(104) Cégétel tvrdí, že to isté platí pre rekapitalizáciu, ktorú posudzuje z hospodárskeho hľadiska ako zvýšenie dlhov FT voči ERAP o 9,2 miliárd eur. Cégétel účtuje celú túto sumu ako pomoc. Zároveň kladie dôraz na pomoc zodpovedajúcu licenčným nákladom firmy, ktoré by firma musela znášať pri znižovaní stavu zamestnancov, t.j. 1,5 miliárd eur a ktoré by historický operátor nemusel znášať z dôvodu presunu úradníkov FT do verejnej správy v zmysle plánu Ambition 2005.

(105) Cégétel tvrdí, že FT má formálnu záruku, pretože podľa kasačného súdu sa na podniky podľa súkromného práva s osobitným právnym štatútom nevzťahujú platné postupy súdnej likvidácie (napríklad SEITA alebo Air France). V zmysle tejto judikatúry treba nazerať na FT ako na subjekt, na ktorý sa nevzťahuje režim všeobecného práva. Cégétel uvádza, že FT nemá štatút EPIC od roku 1996, ale upozorňuje na to, že záruka v skutočnosti nezanikla, pretože štátne orgány sa usilovali svojimi opakovanými vyhláseniami presvedčiť trhy, že FT by si za každých okolností udržal podporu svojho hlavného akcionára a že štát by v prípade nutnosti pomohol operátorovi splniť jeho záväzky (73).

(106) Cégétel nakoniec zdôrazňuje, že opatrenia nemožno považovať za zlučiteľné v zmysle usmernení. Cégétel pripomína, že podľa usmernení platí, že keď štát poskytne firme v ťažkostiach kapitálovú injekciu, „treba považovať za pravdepodobné, že finančné prevody obsahujú prvky štátnej pomoci“ (74). Cégétel uvádza, že vyrovnávajúce operácie realizované FT nemožno považovať za dostatočné z hľadiska usmernení. Plán Ambition 2005 totiž neobsahuje žiadnu špecifickú časť, ktorá by sa týkala predaja aktív alebo sociálneho plánu. Cégétel ďalej navrhuje hlavne nasledujúce vyvažujúce operácie na trhu pevných telekomunikácií: (i) ďalší predaj služieb k miestnemu uzlu a súvisiace služby, ako aj (ii) posilnenie samostatnosti FT a spoločností Orange a Wanadoo.

4.9. Pripomienky od LDCOM1 (75)

(107) LDCOM identifikuje dvojaký mechanizmus pomoci FT, ktorý sa opiera o podporu mobility pracovníkov: (i) poskytnutie neobmedzenej záruky a (ii) poskytnutie úverovej linky vo výške 9 miliárd eur.

(108) Poskytnutie neobmedzenej záruky: LDCOM sa odvoláva na obsah vyhlásení francúzskych orgánov uverejňovaných od 20. júna 2002 v tlači, v tlačových správach ministerstva financií a hospodárstva a priamo alebo nepriamo oznamovaných ratingovým agentúram. Tieto vyhlásenia, ktorých cieľom je upokojiť finančné trhy ohľadne situácie FT (76), prispeli priamo k zlepšeniu ratingu FT na trhoch a umožnili firme riešiť problém likvidity, s ktorým sa stretla. Podľa LDCOM možno prisúdiť štátnej intervencii niekoľko právnických kvalifikácií. Čo sa týka francúzskeho práva, LDCOM pripomína, že na vytvorenie povinnosti podľa práva sa nevyžaduje žiadna forma a že teda ústne vyhlásenie môže byť za určitých podmienok právnym aktom zakladajúcim právo pre príjemcu. Záväznosť jednostranného aktu spočíva v teórii zaviazania sa jednostrannou vôľou, ktorá je právnym zdrojom povinností. Táto povinnosť vzniká za dvoch podmienok, ktorými sú pevný a presný charakter vôle. LDCOM zároveň tvrdí, že zodpovednosť štátu vychádza hlavne z práva spoločností, analýzy teórie zdanlivého oprávnenia a skutočného vedúceho činiteľa hlavne v súvislosti s posledným bodom na zabezpečenie priameho kontaktu s ratingovými agentúrami. Čo sa týka medzinárodného práva, zmluvná zodpovednosť štátu sa uplatňuje aj vtedy, keď má jednostranný právny akt záväzný účinok a možno preukázať, že vyhlásenie bolo vyslovené verejne a s úmyslom zaviazať svojho autora (77). Púhe ústne verejné vyhlásenie štátu môže teda založiť právnu povinnosť štátu. V tomto prípade platí podľa LDCOM, že obsah vyhlásení zväzuje francúzske orgány, pretože zverejnenie týchto vyhlásení v sebe obsahuje jednostranný záväzok štátu, ktorý je jasný a jednoznačný, poskytnúť FT pôžičku v poslednej inštancii a nenechať FT vo finančnej kríze, ktorú firma zaznamenala v lete 2002. Keďže záväzok štátu má donucujúci charakter, každé nedodržanie tohto záväzku môže založiť jeho zmluvnú zodpovednosť (tretie osoby mohli donútiť štát, aby si splnili svoj záväzok).

(109) LDCOM uviedol, že štát nesie zodpovednosť aj za protiprávne konanie a to z hľadiska práva obchodných spoločností. Spoločnosť, ktorá totiž prevezme dlhy inej spoločnosti, sa stane dlžníkom voči tretím osobám, založí pohľadávku voči sebe na majetok zo strán tretích osôb. Podľa LDCOM štát poskytol tretím osobám záruku, že splatí dlh FT v čase jeho splatnosti. Presnejšie povedané, LDCOM tvrdí, že vyhlásenia, v ktorých štát uvádza, že „prispeje k veľmi veľkému zvýšeniu vlastného imania firmy (78)“ zakladajú povinnosť, ktorá sama osebe prináša so sebou právnu a finančnú zodpovednosť (79). Podľa právnej doktríny platí: „keby štát nesplnil takto prijatý záväzok, nesporne by bolo možné domáhať sa jeho zodpovednosti za nedodržané sľuby pred správnymi súdmi, pred správnym sudcom“ (80). LDCOM uviedol, že článok L465-1 tretí ods. Menového a finančného zákonníka stíha osoby, ktoré narúšajú normálne fungovanie trhov nezákonnými transakciami, ktoré ovplyvňujú vývoj kurzu na burze. Podľa LDCOM dopad tejto kvalifikácie jasne ukazuje, že štát vôbec nemienil oznámiť budúce hypotetické skutočnosti, ale že v skutočnosti oznámil svoje budúce správanie.

(110) Podľa LDCOM judikatúra spoločenstva potvrdzuje aj to, že každý článok uverejnený v tlači zúčastnenou firmou alebo vládou, ktorý má bezpodmienečný charakter, nutne poskytuje dôkaz o poskytnutí štátnych zdrojov (81). V tomto prípade pochádzajú vyhlásenia priamo od vlády a majú charakter bezpodmienečnosti.

(111) Z uvedeného vyplýva, že právne a finančne záväzné vyhlásenia o podpore zverejňované francúzskymi orgánmi od 2. júna 2002 majú povahu záruky, že sa FT nedostane do situácie úpadku a že prežije, pričom rozsah jej činností pretrvá. Podľa LDCOM ide o neobmedzenú záruku. LDCOM upresňuje, že pomocou nie je teda iba poskytnutie úverovej linky a suma takto poskytnutá, ale aj samotné oznámenie o poskytnutí pomoci. Podľa oznámenia o štátnych podporách vo forme záruk je splnené kritérium týkajúce sa štátnych zdrojov, bez ohľadu na to, či je záruka odvolaná alebo nie. Vzhľadom na to, že predmetné opatrenia nespĺňajú kritériá uvedeného oznámenia, pretože FT nemohla nájsť potrebné finančné prostriedky na troch, LDCOM sa nazdáva, že predmetné opatrenia sú pomocou. LDCOM zároveň uviedol, že „vzhľadom na sumy, o ktoré ide, môže poskytnúť takú záruku iba štát a žiadny uvedomelý investor nemôže zaistiť dôveru trhov v ‚prevzatie do rúk‘ FT“ (82). LDCOM nakoniec zdôrazňuje, že akákoľvek opačná analýza by mala vážne dôsledky, pretože by nielenže protirečila princípom vnútorného pozitívneho práva, ale navyše by poskytla členským štátom možnosť beztrestne podporovať kurzy spoločností, v ktorých majú účasť (83).

(112) Účinok tejto neobmedzenej záruky má zjavne dopady na trh a reakcia trhu zodpovedá hodnote, ktorú investori tejto záruke naozaj prisudzujú. Kurz akcie FT na burze sa od júla 2002 zvýšil, čo malo za následok zvýšenie burzovej hodnoty operátora. LDCOM ďalej uvádza, že zhodnotenie následkom oznámenia zo strany štátu predstavuje 5,9 miliárd eur. Aj spreads (84) FT sa od júla 2002 začali zvyšovať, čím sa znížilo finančné zaťaženie tohto operátora a vytvorili sa podmienky pre obnovu jeho solventnosti. Tento rozdiel spreads umožňuje konkrétne posúdiť finančný význam oznámenia štátu. Uvedený rozdiel sa musí vzťahovať na celý dlh FT financovaný prostredníctvom dlhopisov. Rozdiel spreads sa v jednotlivých prípadoch pohybuje od 2 do 3 %, čo predstavuje ročnú úsporu od 1,37 miliárd eur do 2,05 miliárd eur. Vychádzajúc z predpokladu, že FT si zachová konštantnú mieru zadĺženia a že dlh bude následne stále financovaný, LDCOM hodnotí dopad takto vytvorenej úspory na sumu 19,57 miliárd eur až 29,36 miliárd eur. Podpora štátu umožnila FT refinancovať sa na trhoch dlhopisov za podmienok, ktoré sú výhodnejšie než podmienky, ktoré by bola bývala získala predtým.

(113) Oznámenie o poskytnutí úverovej linky vo výške 9 miliárd eur: LDCOM nevychádzal z analýzy tohto opatrenia podľa článku 87 ods. 1 zmluvy a odkazuje na analýzu Komisie v jej rozhodnutí o začatí konania, pričom nástojí na úlohe ERAP.

(114) Podľa LDCOM sa štátna podpora nemôže vychádzať z kritéria súkromného investora jednak kvôli svojej výške a jednak kvôli podmienkam alebo samotnému cieľu. V septembri 2002 (kedy štát oznámil, že finančne podporí FT) by žiadny uvedomelý investor nebol býval požičal 9 miliárd eur za takých hospodárskych okolností bez toho, aby sa opieral o plán reštrukturalizácie. LDCOM vysvetlil, že žiadny súkromný investor by nemal dosť finančných prostriedkov na to, aby mohol zhromaždiť tak veľké sumy v tak krátkom čase. LDCOM ďalej uviedol, že pre súkromného investora je zachovanie integrity operačnej štruktúry skupiny prostriedkom na dosiahnutie cieľa rentabilnosti jeho investície. V tomto prípade ide o účel sám osebe. Je pochopiteľné, že štát má svoje sociálne a politické dôvody, ale takýto prístup k jeho intervencii by bol porušením princípu rovnosti vo verejnom a súkromnom sektore.

(115) Podľa názoru LDCOM stanovisko štátu, podľa ktorého by väčšinový uvedomelý investor nebol býval ohrozil funkčnú integritu FT, neodporuje analýze správania takého investora v reálnych trhových podmienkach, ktoré existovali v júni – júli 2002. Investori, ktorí investovali mimoriadne veľkú časť svojich aktív do firmy, u ktorej existovalo riziko platobnej neschopnosti, budú ako prví požadovať radikálnu a okamžitú revíziu stratégie, ktorej súčasťou môžu byť v prípade potreby masívne prevody strategických aktív. Správnosť tejto analýzy sa overí porovnaním situácie, v ktorej by sa FT nachádzala bez podpory štátu, so situáciou Vivendi Universal, ktorá bola pod tlakom trhov nútená zrevidovať svoj okruh aktív. LDCOM tvrdí, že Komisia musí nielen odmietnuť považovať za východiskový bod zachovanie funkčnej integrity skupiny, ale zároveň analyzovať účinky tejto integrity tak, ako keby naozaj narúšala hospodársku súťaž. LDCOM zdôrazňuje, že v júli 2002 by FT bez štátnej podpory nemala inú možnosť ako zredukovať svoj okruh aktív, pristúpiť k prepúšťaniu pracovníkov (85) a zrevidovať svoje strategické ciele.

(116) LDCOM odhaduje celkovú výšku pomoci na 15 miliárd eur, čo zodpovedá sume, ktorú sa FT podarilo získať na finančných trhoch vďaka podpore, ktorú jej poskytol štát. Výšku pomoci totiž nemožno obmedziť na 9 miliárd eur priamo poskytnutých štátom, pretože FT mohla zvýšiť základné imanie v takej sume prostredníctvom rôznych štátnych intervencií (neobmedzená záruka, akcionárska pôžička, obnovenie hotovosti).

(117) Podľa LDCOM je pomoc poskytnutá štátom podporou reštrukturalizácie. LDCOM urobil porovnanie situácie pred a po štátnej intervencii na trhoch hlasovej telefónie, vysokorýchlostného a nízkorýchlostného internetového pripojenia so situáciou, ktorá by bola bývala nastala, ak by nedošlo k štátnej intervencii. Z porovnania vyplýva, že podpora mala naozaj za následok udržanie statu quo ante do roku 2005 (nenarušené prevádzkové a marketingové kapacity), čo umožňuje následne kvantifikovať účinky štátnej podpory formou trhových podielov. LDCOM predovšetkým navrhol na základe bodu 35 usmernení nariadiť FT opatrenia, ktoré budú mať za následok oživenie trhu v situácii, v akej by sa bol býval nachádzal, keby FT bola nútená spontánne pristúpiť k zmene svojho okruhu činností. Keďže podľa názoru LDCOM si štát vytýčil za prvoradý cieľ udržať FT ako integrovaného telekomunikačného operátora, k hlavným dotknutým trhom patrí trh mobilnej telefónie a trh pevnej telefónie tak na hornom stupni (vzájomné prepojenie, pripojenie DSL), ako aj na dolnom stupni (maloobchodný predaj komunikácií, hlavne internetové pripojenie DSL). LDCOM ďalej navrhol, aby Komisia urobila opatrenia na zmenu správania, ktorých účelom bude zmierniť vzniknutú nevyváženosť v oblasti hospodárskej súťaže a takisto umožniť alternatívnym operátorom, aby mali vytvorené priaznivé podmienky pre prípad neposkytnutia podpor. LDCOM navrhuje teda zníženie trhových podielov FT a jej dcérskych spoločností na trhu vysokorýchlostného internetového pripojenia (maximálne 42 % trhu DSL – z hľadiska hodnoty) a na trhu hlasových telekomunikácií (maximálne 55 % trhu miestnych, hlasových a národných komunikácií – z hľadiska hodnoty), ako aj rad opatrení na zavedenie obmedzenia trhových podielov FT (86). Druhou kategóriou opatrení navrhovaných LDCOM je nariadenie opatrení, ktorých účelom bude umožniť rozvoj konkurentov (87).

(118) Vo svojich pripomienkach zo 17. mája 2004 LDCOM uviedol, že vyhlásenia ministra hospodárstva a financií sú jednostranným štátnym aktom, ktorého nedodržanie by v medzinárodnom práve bolo sankcionované. LDCOM ďalej uviedol, že zákaz vzniesť odpor na úkor tretieho (estoppel) je všeobecným princípom medzinárodného obchodného práva, ktorý musí štát dodržiavať. LDCOM v tejto súvislosti tvrdí, že uplatniteľnosť uvedenej zásady je v danom prípade nepopierateľné vzhľadom na skutočnosť, že francúzsky štát koná ako akcionár a teda aj ako operátor medzinárodného obchodu.

(119) LDCOM takisto zdôraznil, že štát vraj nemôže odvolať svoje vyhlásenia bez toho, aby nepoškodil svoju vlastnú finančnú dôveryhodnosť. Štát totiž zohráva vo svojej intervencii na trhu úlohu dlžníka a zároveň úlohu väčšinového akcionára istého počtu firiem. Táto dvojaká úloha sa prejavuje dvojakým ratingom prideleným ratingovými agentúrami, ktorý zohľadňuje mieru zadĺženia a solventnosť akcionára cez ratingy štátnych podnikov. Dvojnásobná možnosť intervencie predpokladá mimoriadnu ostražitosť, pretože akékoľvek zlyhanie, ku ktorému by došlo pri plnení niektorej z uvedených dvoch úloh, by mohlo mať dopad na jeho druhú úlohu a na jeho rating (LDCOM sa odvoláva na hodnotenie štátnych podnikov agentúrou Moody’s). LDCOM zároveň kladie dôraz na skutočnosť, že dôveryhodnosť štátu sa zásadne odlišuje od dôveryhodnosti, ktorej sa v obdobnej situácii môžu tešiť firmy, ktoré nemôžu trhom poskytnúť uistenie (prípad Vivendi Universal). Bezpečnosť, ktorú pre finančné trhy predstavujú francúzske štátne pôžičky je teda dôvodom bezvýhradnej dôvery investorov vo vyhlásenia štátu, pretože štát vždy splnil svoje záväzky. Zohľadnenie štátnej podpory po priamom nadviazaní styku štátu s ratingovými agentúrami, ktoré majú za úlohu byť mimoriadne kritické voči riziku spojenému s investíciou, je vecou dôveryhodnosti podpory FT zo strany štátu. LDCOM takisto zdôrazňuje, že rating štátu dosahuje maximum Aaa, pretože si plní svoje záväzky. LDCOM zdôrazňuje, že zrušenie záväzku zo strany štátu by so sebou prinieslo zníženie jeho ratingu, čo by následne vyvolalo prehodnotenie úrokov štátneho dlhu. Zrušenie záväzku voči štátnemu podniku by vraj malo následky na rating všetkých ostatných.

4.10. Pripomienky od B

(120) Poskytnutie finančných prostriedkov doprevádzané verejným záväzkom štátu podporiť FT možno podľa názoru B postaviť na roveň poskytnutiu finančnej záruky, ktorej účelom je získať dôveru nielen veriteľov firmy, ale aj celého trhu, čo prispelo k zlepšeniu situácie FT na burzových trhoch. B ďalej tvrdí, že predmetné opatrenie bolo odsúhlasené zo štátnych zdrojov. Keďže správanie štátu nemožno v trhovom hospodárstve považovať za správanie súkromného investora, firma získala výhodu, akú by nebola bývala získala v obvyklých trhových podmienkach. V okamihu poskytnutia úverovej linky bola finančná situácia FT taká, že žiadny uvedomelý investor by nebol býval pristúpil k operácii tohto typu. B ďalej tvrdí, že nebola dodržaná zásada spoluúčasti a pritom upresňuje, že účasť súkromných investorov nebola umožnená vzhľadom na oznámenie a poskytnutie akcionárskej pôžičky, ktorej výška bola tak veľká, že žiadny súkromný investor by nebol býval schopný uvoľniť tak veľký kapitál. B zdôrazňuje, že podporné opatrenia presvedčili súkromných investorov o tom, že je odstránené akékoľvek riziko úpadku FT. B ďalej tvrdí, že suma na rekapitalizáciu FT (vo výške 80 – 100 % burzového zhodnotenia) je tak veľká, že nemožno vychádzať z toho, že by súkromný investor vzhľadom na hospodársku situáciu FT vykonal takú operáciu, ak by neexistovali žiadne vyhlásenia o podpore a opatrenia predbežného financovania zo strany vlády.

(121) B tvrdí, že opatrenia nemožno považovať za zlučiteľné v zmysle usmernení. B navrhol kompenzačné opatrenia, najmä na trhu pevnej telefónie, na trhu internetového pripojenia a na trhu mobilnej telefónie. B zároveň spomenul rôzne narušenia konkurenčného rozvoja na francúzskom trhu (88). Čo sa týka trhu pevnej telefónie, B navrhuje hlavne účtovné oddelenie a povolenie skutočnej manažérskej úspornosti pri sieťových činnostiach FT, s cieľom zabrániť pokračovaniu v praktikách narúšajúcich súťaž. B ďalej navrhuje uložiť FT povinnosť informovať predplatiteľov služby pevnej telefónie o možnosti vybrať si operátora pre zabezpečovanie prenosu ich telefonických hovorov s cieľom zmierniť účinky „hroznej ‚konkurenčnej páky‘, ktorá jej zabezpečuje takmer monopolné postavenie na trhu pripojenia na telefónnu sieť a na trhoch prenosu telefónnych hovorov“. Čo sa týka trhu mobilnej telefónie, B navrhuje hlavne uložiť spoločnosti Orange povinnosť dať operátorom majúcim záujem preniknúť na tento trh ponuku MVNO (Mobile Virtual Network Operator).

4.11. Pripomienky od Tiscalinet

(122) Tiscalinet tvrdí, že vyhlásenia štátu uverejňované od 2. júla 2002 signalizujú trhu, že vyhlásenie súdneho vyrovnania FT je vylúčené. Takisto rozhodnutie štátu dať si vyplatiť dividendy za rok 2002 v akciách a nie v hotovosti je ďalším signálom zo strany štátu určený trhu, ktorý svedčí o tom, že štát podporuje FT, aj keď by si uvedomelý investor bol býval zvolil vyplatenie uvedených dividend v hotovosti. Tiscalinet ďalej uvádza, že v súvislosti s intervenciou ministerstva hospodárstva a financií u Štátnej depozitnej pokladnice (Caisse des Dépôts et Consignations), ktorá vlastní 5 % základného imania historického operátora, aby zablokovala cenné papiere a tým spôsobila menšiu kolísavosť ich kurzu a posilnila dôveru investorov, sa natíska otázka, či by súkromný investor mohol konať takisto. Tiscalinet zdôrazňuje aj to, že všetky zákonné opatrenia na rozšírenie predmetu činnosti ERAP prijaté s cieľom umožniť ERAP vlastniť akcie FT (89), poskytnutie štátnej záruky v prospech ERAP, aby mohol investovať do FT (90) a nakoniec znenie podmienky držby základného imania FT štátom potvrdzujú analýzu neodvolateľnosti štátnej záruky, o ktorú sa opierajú hospodárske subjekty a predovšetkým veritelia, ktorí sa zúčastnili na emisiách dlhopisov FT realizovaných od tohto dátumu. Tieto prvky potvrdzujú skutočnosť, že štát sa stavia do polohy „poslednej inštancie“ voči FT v súvislosti s operáciou, ktorú by súkromný investor neurobil. Podľa Tiscalinet je iba štát schopný nazhromaždiť taká finančné zdroje.

(123) Tiscalinet tvrdí, že záruka poskytnutá štátom a upísanie ďalšieho kapitálu, ktoré by uvedomelý súkromný investor nebol býval realizoval, umožnila FT zabrániť masívnym prevodom aktív s jediným cieľom zachovať rozsah činností a ťažiť z relatívne nízkych Úrokových mier obligácií vo vzťahu k jej skutočnej finančnej situácii.

(124) Podpory sú nezlučiteľné s usmerneniami. Tiscalinet tvrdí, že nie sú splnené podmienky pre poskytnutie podpory reštrukturalizácii hlavne preto, lebo plán Ambition 2005 neobsahuje vyvažovacie operácie, ktoré by stačili na ochranu hospodárskej súťaže. Tiscalinet upozorňuje na disproporcie hospodárskej súťaže, ktoré spôsobila podpora francúzskeho štátu, čo sa týka trhu vysokorýchlostného internetového pripojenia. Tiscalinet zdôrazňuje, že FT je schopná masívne investovať do niektorých sieťových prvkov z rozpočtu na reklamu, z čoho ťaží Wanadoo. Wanadoo navyše nemohol predať väčšie aktíva a naďalej mu plynú príjmy zo zlatých stránok, ako aj zo siete obchodných agentúr FT. Tiscalinet ďalej uviedol, že stratégia zavedená FT najmä čo sa týka vypísania jednoduchej zmiešanej verejnej ponuky na nákup akcií a výmenu akcií Wanadoo dňa 11. marca 2004 mala za následok to, že FT získala fiškálne zvýhodnenie, ktoré by nebola bývala získala bez podporných opatrení štátu. Vo svojom liste z 5. apríla 2004 Tiscali zdôrazňuje protikonkurenčnú stratégiu zavedenú na trh DSL vo Francúzsku vďaka počiatočnej pomoci francúzskeho štátu.

(125) Keby bolo treba v zmysle usmernení považovať podpory za zlučiteľné, Tiscalinet navrhuje zaviesť vyrovnávacie opatrenia hlavne na trhu vysokorýchlostného internetového pripojenia, ako stanovenie minimálnej ponukovej maloobchodnej ceny ADSL spoločnosti FT jej dcérskym spoločnostiam, zákaz robiť združené ponuky zahrňujúce služby FT a Wanadoo, zákaz distribúcie služieb Wanadoo v obchodných pobočkách FT, odpredaj zlatých stránok a zahraničných dcérskych spoločností Wanadoo.

4.12. Pripomienky od D

(126) D predložil dokument s názvom „Priebežná správa o plnení záväzkov z kampane prezidenta Jacquesa Chiraca v oblasti priemyslu, energetiky, telekomunikácií a pôšt z júna 2003“. Čo sa týka FT, v dokumente sa uvádza, že: „Len vďaka ráznej podpore štátu a vymenovaniu Thierry Bretona sa France Télécom neudusila.“

4.13. Pripomienky FT

(127) FT predložila pripomienky vo forme troch správ: (i) správy Ehlermannovej správy z 12. januára 2004 s názvom Posudok pre France Télécom; (ii) Galmontovej správy zo 6. januára 2004 s názvom Umožňuje judikatúra súdneho dvora Spoločenstiev pripustiť, že „finančné opatrenia zavedené štátom na podporu France Télécom“ a na základe ktorých Komisia začala konanie ustanovené článkom 88 ods. 2 zmluvy mali za následok „prevod štátnych zdrojov“ bv prospech tejto spoločnosti?; (iii) správy HSBC s názvom „Názor HSBC zo 6. januára 2004“. Tieto tri správy sú v krátkosti popísané ďalej v texte.

(128) Prvá správa analyzuje správanie francúzskych orgánov z hľadiska predpisov vzťahujúcich sa na štátnu pomoc vo všeobecnosti a osobitne z hľadiska zásady uvedomelého investora. Argumenty uvedené v tejto správe, ktorej účelom je dokázať, že vyhlásenie z 5. decembra 2002 o akcionárskej pôžičke nepostihuje štátne zdroje, sú nasledujúce: (i) oznámenie o akcionárskej pôžičke z decembra 2002 nie je neodvolateľným záväzkom (ale púhym vyhlásením zámeru) a je podmienečné. Oznámenie teda nezakladá záruku a už vôbec nie neobmedzenú záruku; (ii) rozhodnutie (uvedenej) Francúzskej hypotekárnej banky (Crédit Foncier de France) nie je platným precedensom a okrem toho sa týka vyhlásenia, ktoré nemožno prirovnávať k oznámeniu z decembra 2002. Účelom správy je dokázať, že FT nebola spoločnosťou, ktorá by mala finančné ťažkosti v zmysle usmernení v dobe, keď sa štát rozhodol zúčastniť sa na rekapitalizácii a oznámil svoju pripravenosť poskytnúť akcionársku pôžičku. V správe sa zdôrazňuje, že pre väčšinového akcionára je normálne a obvyklé poskytnúť pôžičku, aby mohol anticipovať svoju účasť na rekapitalizácii.

(129) Druhá správa sa zameriava na otázku, či púhe oznámenie o poskytnutí akcionárskej pôžičky vo forme úverovej linky môže byť ako také záväzkom poskytnúť štátne finančné prostriedky. V správe sa uvádza, že podľa tézy Komisie stačí neodvolateľné oznámenie o zaviazaní sa k poskytnutiu pôžičky, spojené so zámerom jej zjavného poskytnutia, k založeniu záväzku o poskytnutí štátnych prostriedkov, ktorý zodpovedá opatreniu s rovnakým účinkom aký má štátna pomoc, čo však Súdny dvor už zamietol. Podľa správy nedošlo k prevodu štátnych prostriedkov, pretože v konečnom dôsledku nedošlo k poskytnutiu úverovej linky, ani k poskytnutiu záruky, ktoré by vyžadoval finančný zákon. Okrem toho sa prevod štátnych prostriedkov neuskutočnil preto, lebo podľa francúzskeho práva žiadne ústne vyhlásenie orgánu štátnej správy nemôže mať akýkoľvek účinok na verejné financie a nemôže iniciovať ani najmenší prevod štátnych prostriedkov, a v tomto prípade ide iba o púhe vyhlásenia ministra, ktoré nemajú žiadny negatívny dopad na verejné financie.

(130) Tretia správa sa zameriava na hospodársku racionálnosť správania štátu v dobe od 4. septembra 2002 (oznámenie o výsledkoch za prvý polrok) do 15. apríla 2003 (uskutočnenie zvýšenia imania). Správa vychádza z analýzy situácie FT v septembri 2002 a rozlišuje medzi operačnými výkonmi FR (zdravé činnosti s potenciálom zlepšiť prevádzkový cash flow) na jednej strane a výškou dlhu operátora (miera zadĺženia, splátkový kalendár dlhu, záporné konsolidované vlastné imanie vyplývajúce zo strát spojených s nenávratnými položkami). V tomto ohľade sa v správe uvádza, že časový posun medzi zhromaždením cash flow skupiny a prísnymi krátkymi dobami splatnosti financií (2003-2005) spôsobuje problém s refinancovaním a nie so solventnosťou.

(131) HSBC zároveň popisuje súvislosti krátkodobej krízy likvidity, ktorá sa ešte zhoršila krízou dôvery trhu voči skupine. HSBC upresňuje, že v takej situácii si racionalita vyžadovala rýchlosť a zavedenie plánu na zlepšenie prevádzkových výsledkov, zvýšenie kapitálu, prepracovanie splátkového kalendára a adresnú politiku prevodov aktív. HSBC tvrdí, že v tomto prípade je plán Ambition 2005 súdržný, celistvý a racionálny, pretože umožňuje najmä nazhromaždenie 15 miliárd eur cash flow operačným zlepšením a postúpením aktív neokliešťujúcim jadro profesií. HSBC zdôrazňuje, že zvýšenie imania na podporu spoločnosti zavádzajúcej plán prevádzkového oživenia je prirodzeným riešením na opätovné vyrovnanie bilancie. HSBC tvrdí, že ústna podpora zo strany väčšinového akcionára je takisto obvyklá a racionálna a že je normálne a bežné, že hlavní akcionári oznamujú svoje rozhodnutie ostatným akcionárom vopred. HSBC zároveň zdôraznil, že akcionárska pôžička bola v tomto prípade nerizikovou, rentabilnou a obvyklou operáciou – v očakávaní zvýšenia imania – na ochranu majetkových záujmov väčšinového akcionára, aj keď nebolo možné rekapitalizovať v mesiaci december z časových dôvodov. HSBC uviedol okrem iného, že pôžička bola stanovená v trhových podmienkach.

(132) V správe HSBC sa uvádza aj vývoj kurzu akcií FT na burze, pričom v júli 2002 akcie stúpli vďaka správam o znárodnení a v septembri klesla, pretože hoci bol trh oboznámený s eventualitou zvýšenia imania o 15 miliárd eur, podmienky neboli stále jasné. V správe sa ďalej uvádza, že štát hodnotil finančné výsledky FT ako veľmi uspokojivé: podľa metódy DCF – discounted cash flow – rekapitalizácia obsahuje ročnú mieru rentability 25 %, kým priemerná miera rentability na telekomunikačnom trhu je 9,9 %.

(133) V odpovedi na právnu správu a správu o hospodárení predloženú poradcom, FT predložila tri právne nóty, ktorými kritizuje obsah týchto správ a správu o hospodárení (91).

(134) V prvej nóte sa uvádza, že rôzne právne kategórie z oblasti francúzskeho občianskeho, obchodného alebo správneho práva použité poradcom v analýze vyhlásení štátu nie sú relevantné na posúdenie, či môžu vyhlásenia ministra založiť práva v prospech tretích osôb. V nóte sa konkrétne uvádza, že v tomto prípade nie sú splnené podmienky domáhania sa zodpovednosti štátu za nedodržanie prísľubu. V nóte sa upresňuje, že samotná skutočnosť, že bol daný prísľub, aj keď spočíva v zaplatení istej sumy peňazí, v žiadnom prípade sám nestačí na viazanie verejných financií, na „imobilizovanie štátnych zdrojov“ bez právneho aktu. V tejto súvislosti sa tu uvádza, že francúzska judikatúra nemôže dokázať, že v tomto prípade došlo k „prevodu štátnych zdrojov“ na základe záväzného prísľubu akcionárskej pôžičky. Nóta obsahuje aj upresnenie, že medzi štátnymi zdrojmi a poskytnutou výhodou musí existovať súvis. Jediným predmetom správneho sporu ohľadne dodržaných sľubov je vykompenzovať škodu, ktorú prípadne utrpel príjemca sľubu. Dlžné odškodnenie nemôže teda poskytnúť príjemcovi sľubu výhodu.

(135) V nóte sa uvádza, že Súdny dvor neurčil, do akej miery možno nepodmienečný a zákonným spôsobom záväzný prísľub poskytnutia pomoci považovať za „realizovaný“.

(136) V druhej nóte sa uvádza, že Komisia by mala formálne rozšíriť konanie na opatrenia analyzované znalcami vymenovanými Komisiou, pretože tieto neboli zahrnuté do predmetu rozhodnutia o začatí konania. V nóte sa upresňuje, že „jednostranné vyhlásenia štátneho orgánu v rámci jeho úlohy väčšinového akcionára musia v zmysle francúzskeho práva a práva spoločenstva spĺňať rôzne kritériá, aby sa dali kvalifikovať ako neodvolateľný, jasný a nepodmienečný záväzok a aby sa dali kvalifikovať ako štátna pomoc“. V tejto súvislosti obsahuje nóta tvrdenie, že jednotlivé tvrdenia, na ktoré sa znalci odvolávajú, zjavne nespĺňajú tieto podmienky. Podľa Ehlermanna by analýza presadzovaná znalcami mala za následok „umlčanie celého štátneho orgánu, ktorý je ako väčšinový akcionár v spoločnosti, ktorú kontroluje, povinný vopred informovať Komisiu o každom svojom verejnom vyhlásení týkajúcom sa jeho akcií, zámerov alebo názorov v tejto spoločnosti alebo v jej prospech“. Analýza znalcov vraj vedie zároveň k „bezdôvodnému obohateniu toho istého orgánu, ktorý v dôsledku nesplnenia povinnosti mlčanlivosti dostal príkaz na vrátanie finančných prostriedkov, ktoré vôbec nezabezpečil. Štát by bol takto odmenený – spoločnosťou, ktorá nie je pánom vyhlásení svojich akcionárov – za porušenie takzvanej ‚povinnosti mlčanlivosti‘. Výpočet podpory, tak ako ho urobili znalci, obsahuje okrem vecných chýb a nedostatkov v hospodárskej rovine uvádzaných HSBC, podstatnú právnu chybu, ktorá spôsobuje jeho neplatnosť a nepoužiteľnosť zo strany Komisie.“ Autor nóty predovšetkým popiera kvantifikáciu pomoci uvedenej v znaleckej správe a hlavne uvádza, že pri určovaní objemu pomoci je iba potrebné započítať čisté náklady štátu na jeho intervenciu v prospech spoločnsoti.

(137) V tretej nóte FT sa uvádza, že štát neposkytol FT úverovú linku prostredníctvom ERAP. Ďalej sa v nej uvádza, že vo vnútroštátnom práve vyhlásenia štátu nie sú pre štát právne záväzné, či už voči FT alebo tretím osobám. Nóta obsahuje tvrdenie, že vyhlásenia nie sú právnym aktom v zmysle všeobecného práva, ani tvorčím právnym aktom v zmysle verejného práva. Štát sa totiž nemôže zaviazať bez tvorčieho právneho aktu prijatého so zreteľom na kompetenčné pravidlá (v tomto prípade ide o vyhlásenie zámeru bez vecného uskutočnenia) a rozpočtovú procedúru. V nóte sa takisto uvádza, že štát nenesie zodpovednosť a že povinnosť nápravy vyplývajúca z deliktuálneho skutku nie je štátnou pomocou, pretože „v prípade odsúdenia štátu na náhradu škody nevyplynul prevod finančných prostriedkov zo samotnej právnej skutočnosti, ale z domáhania sa zodpovednosti na základe tejto právnej skutočnosti. Príjemcom prevodu štátnych finančných prostriedkov nie je príslušná spoločnosť, ale obeť, ktorá utrpela škodu“. Autor nóty ďalej upresňuje, že je nemožné oznámiť právnu skutočnosť, aj keď musí byť každé podporné opatrenie oznámené podľa zmluvy Komisii.

(138) V prílohe nóty sa podrobnejšie opisujú súvislosti podaných vyhlásení so zmienkou, že je to nutné na zistenie ich skutočného dosahu. Z analýzy vyhlásení z hľadiska udalostí, ku ktorým došlo od konca júna do decembra 2002, vyplýva, že adekvátnymi opatreniami zamýšľanými štátom boli finančné opatrenia. V tej dobe existovali predovšetkým nezhody vo vláde a minister hospodárstva a financií nepresadzoval stanovisko vlády. Autor nóty upresňuje, že znalec nijako nedokazuje právnu a faktickú vôľu štátu zaviazať sa. Zo štúdie faktov vyplýva, že neexistoval žiadny zámer zo strany vedúcich predstaviteľov, ktorí nemali jasno, čo sa týka riešenia problému a že operátori sa nikdy nevyjadrili k tomu, že štát sa zaviazal schváliť to, či ono riešenie.

(139) Čo sa týka správy o hospodárení, ktorú predložila FT, zdôrazňuje sa v nej, že rozsah analýzy poradcu je veľmi obmedzený, „pretože poradca analyzuje hlavne účinky vyhlásenia u 12. júla 2002 a používa jednotnú metodológiu, tzv. event studies“. V správe sa ďalej uvádza, že metodológia, ktorú použil NERA, sa zakladá na „veľmi teoretickom prístupe, ktorý spočíva vo vyslovení predpokladu, že trhy sú efektívne a v meraní účinkov udalosti pomocou kvantifikovania kurzových rozdielov na burze počas tejto udalosti. Tento prístup, ktorý je príliš teoretický, nezodpovedá reálnej situácii hlavného akcionára“. Správa o hospodárení obsahuje zmienku, že správa NERA je „zmätočná, čo sa týka ziskov, zdrojov ziskov a nákladov FT a jej akcionárov“.

(140) V správe sa uvádza, že závery poradcu sú chybné, pretože: — „Analýza situácie skupiny FT v okamihu oznámenia výsledkov za prvý polrok 2002 ukazuje, že (i) skupina má nevyváženú bilanciu a krátkodobý problém s likviditou, ale (ii) prevádzkové výsledky z činnosti sú veľmi dobré. — Analýza sústavy opatrení, s ktorými m