ODPORÚČANIE KOMISIE

z 9. apríla 2013

týkajúce sa používania metód na meranie a oznamovanie environmentálneho správania výrobkov a organizácií počas ich životného cyklu

(Text s významom pre EHP)

(2013/179/EÚ)

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 191 a článok 292,

keďže:

PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

1. ÚČEL A ROZSAH PÔSOBNOSTI

2. VYMEDZENIE POJMOV

Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

(a) Metóda environmentálnej stopy výrobku (ďalej len „PEF“): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu výrobku počas životného cyklu, ako sa ustanovuje v prílohe II.

(b) Metóda environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „OEF“): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu organizácie počas životného cyklu, ako sa ustanovuje v prílohe III.

(c) Environmentálna stopa výrobku: výsledok štúdie environmentálnej stopy výrobku založenej na metóde environmentálnej stopy výrobku.

(d) Environmentálna stopa organizácie: výsledok štúdie environmentálnej stopy organizácie založenej na metóde environmentálnej stopy organizácie.

(e) Environmentálne správanie počas životného cyklu: kvantifikované meranie potenciálneho environmentálneho správania, v ktorom sa zohľadňujú všetky príslušné štádiá životného cyklu výrobku alebo organizácie z hľadiska dodávateľského reťazca.

(f) Oznamovanie environmentálneho správania počas životného cyklu: akékoľvek zverejnenie informácií o environmentálnom správaní počas životného cyklu pre obchodných partnerov, investorov, verejné orgány alebo spotrebiteľov.

(g) Organizácia: spoločnosť, združenie, firma, podnik, orgán alebo inštitúcia alebo ich časť, alebo ich kombinácia, ktorá môže, ale nemusí byť zapísaná do registra, je verejná alebo súkromná a má svoje vlastné funkcie a správu.

(h) Schéma: zisková alebo nezisková iniciatíva súkromných spoločností alebo ich združenia, verejno-súkromného partnerstva, alebo mimovládnych organizácií, ktorá si vyžaduje meranie alebo oznamovanie environmentálneho správania počas životného cyklu.

(i) Odvetvové združenie: organizácia zastupujúca súkromné spoločnosti, ktoré sú členmi organizácie, alebo súkromné spoločnosti, ktoré patria do sektora na miestnej, regionálnej, národnej alebo medzinárodnej úrovni.

(j) Finančné spoločenstvo: všetky subjekty poskytujúce finančné služby (vrátane finančného poradenstva), vrátane bánk, investorov a poisťovní.

(k) Údaje o životnom cykle: informácie o životnom cykle konkrétneho výrobku, organizácie alebo inej referencie. Zahŕňa popisné metaúdaje a kvantitatívny inventár životného cyklu, ako aj údaje z posúdenia vplyvu životného cyklu.

(l) Inventarizačné údaje životného cyklu: kvantifikované vstupy a výstupy týkajúce sa výrobku alebo organizácie počas ich životného cyklu, a to buď konkrétne údaje (priamo merané alebo zhromaždené) alebo všeobecné údaje (ktoré nie sú priamo merané alebo zhromaždené, priemer).

3. POUŽITIE METÓD PEF A OEF V POLITIKÁCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV

Členské štáty by mali:

4. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF SPOLOČNOSŤAMI A INÝMI SÚKROMNÝMI ORGANIZÁCIAMI

Spoločnosti a iné súkromné organizácie, ktoré sa rozhodnú merať alebo oznamovať environmentálne správanie počas životného cyklu svojich výrobkov alebo organizácie, by mali:

Priemyselné združenia by mali:

5. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF V RÁMCI SCHÉM TÝKAJÚCICH SA MERANIA ALEBO OZNAMOVANIA ENVIRONMENTÁLNEHO SPRÁVANIA POČAS ŽIVOTNÉHO CYKLU

Schémy týkajúce sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania počas životného cyklu by mali:

6. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF FINANČNÝM SPOLOČENSTVOM

Členovia finančného spoločenstva by mali podľa vhodnosti:

7. OVEROVANIE

8. PODÁVANIE SPRÁV O VYKONÁVANÍ ODPORÚČANIA

Členské štáty sa vyzývajú, aby raz ročne Komisiu informovali o opatreniach, ktoré na základe tohto odporúčania prijmú. Prvé informácie by sa mali poskytnúť rok po prijatí tohto odporúčania. Poskytnuté informácie by mali obsahovať údaje o:

(1) Posúdenie vplyvu – sprievodný dokument k oznámeniu Komisie o budovaní jednotného trhu pre ekologické výrobky. Sprostredkovanie lepších a dôveryhodných informácií o environmentálnom správaní výrobkov a organizácií (SWD(2013) 111 v konečnom znení).

(2) KOM(2003) 302 v konečnom znení.

(3) 3 061. zasadnutie Rady pre životné prostredie v Bruseli, 20. decembra 2010.

(4) KOM(2010) 608 v konečnom znení/2.

(5) KOM(2011) 206 v konečnom znení: Akt o jednotnom trhu – Dvanásť hybných síl podnecovania rastu a posilňovania dôvery. „Spoločne za nový rast“ a COM(2012) 573 final: „Akt o jednotnom trhu II - Spoločne za nový rast“.

(6) COM(2012) 582 final.

(7) KOM(2011) 571 v konečnom znení.

(116) Rozdiel medzi „elementárnymi tokmi“ (t. j. (ISO 14044, 3.12) „materiálmi alebo energiou vstupujúcimi do hodnoteného systému, ktoré boli získané zo životného prostredia bez predchádzajúcej úpravy človekom, alebo materiálmi alebo energiou vystupujúcimi z hodnoteného systému, ktoré sa uvoľňujú do životného prostredia bez následnej úpravy človekom.“) a „neelementárnymi tokmi“ (t. j. všetkými ostatnými vstupmi (napr. elektrická energia, materiály, prepravné procesy) a výstupmi (napr. odpad, vedľajšie produkty) v systéme, ktoré si vyžadujú ďalšie modelovanie, aby sa transformovali na elementárne toky).

(101) Viac informácií o existujúcich postupoch váženia v rámci posudzovania vplyvov životného cyklu je k dispozícii v správach, ktoré vypracovali JRC a CML: „Rámcové preskúmanie existujúcich postupov váženia pri posudzovaní inventára životného cyklu“ (Background review of existing weighting approaches in LCIA) a „Hodnotenie metód váženia pri meraní celkového environmentálneho vplyvu v rámci EÚ-27“ (Evaluation of weighting methods for measuring the EU-27 overall environmental impact). Tieto dokumenty sú k dispozícii on-line na adrese http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/publications.

(55) Viac informácií týkajúcich sa kategórií environmentálnych vplyvov a metód posúdenia je k dispozícii v príručke ILCD, „Rámec a požiadavky na modely a ukazovatele posudzovania vplyvov životného cyklu“ (Framework and requirements for LCIA models and indicators), v dokumente „Analýza existujúcej metodiky environmentálneho posúdenia na účely posúdenia životného cyklu“ (Analysis of existing Environmental Assessment methodologies for use in LCA) a v dokumente „Odporúčanie týkajúce sa posúdenia vplyvov životného cyklu v európskych súvislostiach“ (Recommendation for life cycle impact assessment in the European context). Tieto dokumenty sú dostupné on-line na stránke http://lct.jrc.ec.europa.eu/.

(25) Európska komisia - Spoločné výskumné centrum - Ústav pre životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj (2011b). Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: odporúčania, odôvodnenia a zosúlaďovanie. EK – IES - JRC, Ispra, november 2011. http://ec.europa.eu/environment/eussd/corporate_footprint.htm

Uhlík, ktorý sa neuvoľní v dôsledku nakladania s výrobkom na konci životnosti v časovom úseku, ktorý štúdia skúma, sa považuje za uskladnený uhlík. Časový úsek by mal byť vedecky podložený alebo by mal trvať najmenej 100 rokov.

Alokácii by sa, pokiaľ je to možné, malo vyhnúť najprv prostredníctvom ďalšieho delenia alebo rozšírenia systému. Pokiaľ to nie je možné, na rozdelenie vstupov a výstupov by sa mali použiť fyzické vzťahy (napr. hmotnosť, energia) medzi výrobkami alebo funkciami.

Všeobecné údaje by sa mali použiť iba pre systém procesov v pozadí., pokiaľ sú (všeobecné údaje) reprezentatívnejšie alebo primeranejšie ako špecifické údaje pre procesy v popredí, v prípade ktorých by sa všeobecnéúdaje mali použiť aj pri procesoch v systéme v popredí.

Poskytnúť informácie zákazníkovi, umožniť porovnanie výrobkov, ktoré patria do tej istej kategórie, a pokiaľ je to relevantné, aj medzi kategóriami výrobkov.

„Krajina výroby a predchádzajúce využívanie pôdy sú známe: emisie skleníkových plynov, ku ktorým dochádza v dôsledku zmeny využívania pôdy z predošlého využívania na súčasné využívanie, sú uvedené v prílohe C v PAS 2050:2011 (BSI 2011). Pre emisie, ktoré nie sú uvedené v prílohe C, by sa mali použiť usmernenia IPCC z roku 2006 týkajúce sa národných inventárov emisií skleníkových plynov“ (BSI 2011).

Pokiaľ ide o uvoľňovanie a pohlcovanie CO2, ktoré je spôsobené priamou zmenou využívania pôdy, použijú sa najaktuálnejšie emisné faktory CO2 podľa IPCC, ako sa uvádza v rozhodnutí Komisie C(2010) 3751, ak nie sú k dispozícii presnejšie a konkrétnejšie údaje. Ostatné emisie súvisiace so zmenou využívania pôdy (napr. unikanie NO3 do vody, emisie súvisiace so spaľovaním biomasy, eróziou pôdy atď.) by sa mali merať a modelovať pre konkrétny prípad alebo s využitím spoľahlivých zdrojov.

Poznámka: Qs/Qp je bezrozmerný pomer na vyjadrenie porovnania akýchkoľvek rozdielov v kvalite medzi druhotnou surovinou a primárnym materiálom („downcycling“). Na základe hierarchie multifunkčnosti EF (pozri časť 5.10) sa posúdi možnosť identifikácie relevantného, zásadného fyzického vzťahu ako východiska pre mieru korekcie kvality (limitujúci faktor je určujúci). Ak to nie je možné, použije sa iný vzťah, napríklad ekonomická hodnota. V tomto prípade sa predpokladá, že ako ukazovateľ kvality slúži porovnanie cien primárnych materiálov s cenami druhotných surovín. V danej situácii by pomer Qs/Qp zodpovedal pomeru medzi trhovou cenou druhotnej suroviny (Qs) a trhovou cenou primárneho materiálu (Qp). Trhové ceny primárnych a druhotných surovín je možné vyhľadať v zdrojoch dostupných online (125) . Kvalitatívne aspekty, ktoré treba v prípade primárnych a sekundárnych zdrojov zohľadniť, sa musia uviesť v pravidlách PEFCR.

— LHV= nižšia výhrevnosť [napr. J/kg] materiálu vo výrobku, ktorý sa používa na energetické zhodnocovanie. Mala by sa určiť vhodnou laboratórnou metódou. Ak to je nie možné, mali by sa použiť všeobecné údaje (pozri napr. „referenčné elementárne toky ELCD“ (123) a databázu ELCD pri nakladaní s výrobkom na konci životnosti/pri energetickej recyklácii (124) )

— ESE,heat a ESE,elec= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy), ku ktorým by došlo v prípade konkrétneho nahradeného zdroja energie, tepla a elektrickej energie. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

— EER= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace s procesom energetického zhodnocovania. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

Ak sa uskutoční len recyklácia s otvoreným cyklom: E*D = E’D predstavuje likvidáciu materiálu, z ktorého pochádza recyklovaný obsah. Ak táto informácia nie je k dispozícii, treba odhadnúť, ako by sa tento materiál likvidoval, keby nedošlo k recyklácii. Ak nie sú k dispozícii žiadne relevantné informácie, malo by sa vychádzať z predpokladu, že E’D = ED, ako keby sa uskutočnila recyklácia s uzavretým cyklom.

— E*D= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace so spracovaním odpadu (napr. skládka, spaľovanie, pyrolýza) na konci životnosti materiálu, z ktorého pochádza recyklovaný obsah. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

— ED= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace s likvidáciou odpadu na konci životnosti analyzovaného výrobku (napr. ukladanie odpadu na skládky, spaľovanie, pyrolýza). Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

— ErecyclingEoL= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace s procesom recyklácie vo fáze konca životnosti vrátane procesov zhromažďovania, triedenia a prepravy. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

— Erecycled= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace s procesom recyklácie recyklovaného (alebo opätovne použitého) materiálu vrátane procesov zhromažďovania, triedenia a prepravy. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

ak prebehne iba recyklácia s otvoreným cyklom: E*V = E’V predstavuje vstup prvotného materiálu, ktorým je skutočný prvotný materiál nahradený prostredníctvom recyklácie s otvoreným cyklom. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa vytvoriť predpoklady týkajúce sa otázky, aký prvotný materiál sa nahradil, alebo by sa mali použiť priemerné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8. Ak nie sú k dispozícii žiadne iné relevantné informácie, je možné predpokladať, že E’V = EV, ako keby prebehla recyklácia s uzavretým cyklom.

— EV= konkrétne emisie a spotrebované zdroje (na jednotku analýzy) súvisiace so získavaním a predbežným spracúvaním prvotného materiálu. Ak táto informácia nie je k dispozícii, mali by sa použiť všeobecné údaje, ktoré by mali pochádzať zo zdrojov všeobecných údajov uvedených v časti 5.8.

Je potrebné zhromaždiť kvantitatívne hodnoty príslušných použitých parametrov, aby bolo možné použiť vzorec na odhad celkového RUaEP na jednotku analýzy, ktorý je uvedený ďalej. Pokiaľ je to možné, tieto hodnoty by sa mali určiť na základe údajov spojených s reálnymi prebiehajúcimi procesmi. Nie vždy je však možné určiť hodnoty týmto spôsobom, preto môže byť nevyhnutné získať údaje z iných zdrojov (všimnite si, že vysvetlenie uvedené ďalej pri každej časti vzorca obsahuje odporúčanie, ako/kde je možné nájsť chýbajúce údaje).

Príklad: emisie – emisie do vzduchu - emisie do vzduchu, nešpecifikované

Príloha vychádza z príručky „International Reference Life Cycle Data System (ILCD) Handbook – Nomenclature and other conventions“ (Príručka medzinárodného systému referenčných údajov o životnom cykle (ILCD); Európske spoločenstvá, JRC–IES, 2010). Ak sa požadujú ďalšie informácie a podklady v oblasti názvoslovia a pravidiel tvorby názvov, nájdete ich v tomto dokumente, ktorý je dostupný na adrese: http://lct.jrc.ec.europa.eu/.

Vykonanie kontrol kvality údajov . Kontroly by sa mali týkať všetkých aspektov inventarizačného procesu, pričom by sa mali zameriavať na kvalitu údajov, manipuláciu s údajmi, dokumentáciu a postupy výpočtov. Vymedzené kritériá kvality a hodnotiace systémy predstavujú východisko pre kontroly kvality údajov.

Vypracovanie plánu správy údajov a kontrolného zoznamu . S vypracúvaním plánu správy údajov by sa malo začať pred zhromažďovaním akýchkoľvek údajov, aby sa zabezpečilo, že všetky relevantné informácie o inventári sa pri vypracúvaní zdokumentujú. Plán by sa mal priebežne vyvíjať súbežne so zhromažďovaním údajov a zdokonaľovaním procesov. V pláne sa vymedzia kritériá kvality a všetky hodnotiace/bodovacie systémy. Kontrolný zoznam plánu správy údajov uvádza prehľad, ktoré zložky by sa mali zahrnúť do plánu správy údajov a ktoré zložky je možné použiť ako príručku na zostavovanie plánu alebo na spájanie existujúcich dokumentov na účely zostavenia plánu.

Závery vyvodené zo štúdie o PEF by mali obsahovať súhrn identifikovaných „problémových oblastí“ dodávateľského reťazca a potenciálnych zlepšení súvisiacich so zásahmi manažmentu.

Kredity súvisiace s dočasným uskladnením (uhlíka) alebo oneskorenými emisiami sa pri výpočte štandardných kategórií vplyvu environmentálnej stopy neberú do úvahy. Možno ich však uviesť v „dodatočných environmentálnych informáciách“. Okrem toho sa musia uviesť v „dodatočných environmentálnych informáciách“, ak sa to požaduje v doplňujúcom pravidle PEFCR.

Emisie skleníkových plynov, ku ktorým dochádza v dôsledku priamej zmeny využívania pôdy, sa alokujú výrobkom na i) obdobie 20 rokov po zmene vo využívaní pôdy alebo (ii) na jedno obdobie zberu počnúc získaním hodnoteného výrobku (aj keby išlo o obdobie dlhšie ako 20 rokov), pričom sa zvolí najdlhšie obdobie. Viac informácií nájdete v prílohe VI. Emisie skleníkových plynov, ku ktorým dochádza v dôsledku nepriamej zmeny využívania pôdy, sa nebudú brať do úvahy, ak sa to výslovne nevyžaduje v PEFCR. V takom prípade sa nepriama zmena využívania pôdy vykazuje samostatne ako dodatočné environmentálne informácie, nebude však zahrnutá do výpočtu kategórie vplyvu skleníkových plynov.

Ak sa vykoná skríning (dôrazne sa to odporúča), použijú sa ľahko dostupné konkrétne a/alebo všeobecné údaje, ktoré spĺňajú požiadavky na kvalitu údajov, ako je stanovené v časti 5.6. Do fázy skríningu sa zahrnú všetky procesy a činnosti, ktoré sa majú zohľadniť v profile využívania zdrojov a emisií. Každé vylúčenie z fáz dodávateľského reťazca sa musí výslovne odôvodniť a predložiť na preskúmanie, pričom je nevyhnutné prediskutovať vplyv takéhoto vylúčenia na konečné výsledky.

V prípade, že sa nepoužijú pravidlá PEFCR, je potrebné v štúdii o PEF špecifikovať, odôvodniť a výslovne uviesť kľúčové oblasti, ktoré by patrili do pôsobnosti pravidiel PEFCR (uvedených v tejto príručke PEF).

Svetový inštitút pre zdroje (WRI) a Svetová obchodná rada pre udržateľný rozvoj (WBCSD) (2011): Greenhouse Gas Protocol Corporate Value Chain (Scope 3) Accounting and Reporting Standard.

Svetová meteorologická organizácia (WMO) (1999): Scientific Assessment of Ozone Depletion: 1998. Global Ozone Research and Monitoring Project - Report No. 44, ISBN 92-807-1722-7, Ženeva.

Van Zelm R., Huijbregts M.A.J., Den Hollander H.A., Van Jaarsveld H.A., Sauter F.J., Struijs J., Van Wijnen H.J. a Van de Meent D. (2008): European characterisation factors for human health damage of PM10 and ozone in life cycle impact assessment. Atmospheric Environment 42, 441 - 453.

Van Oers L., de Koning A., Guinee J.B. a Huppes G. (2002): Abiotic Resource Depletion in LCA. Road and Hydraulic Engineering Institute, Ministry of Transport and Water, Amsterdam.

Struijs J., Beusen A., van Jaarsveld H. a Huijbregts M.A.J. (2009): Aquatic Eutrophication. Kapitola 6 v: Goedkoop M., Heijungs R., Huijbregts M.A.J., De Schryver A., Struijs J., Van Zelm R. (2009): ReCiPe 2008 - A life cycle impact assessment method which comprises harmonised category indicators at the midpoint and the endpoint level. Report I: Characterisation factors, first edition.

Seppälä J., Posch M., Johansson M. a Hettelingh J.P. (2006): Country-dependent Characterisation Factors for Acidification and Terrestrial Eutrophication Based on Accumulated Exceedance as an Impact Category Indicator. International Journal of Life Cycle Assessment 11(6): 403-416.

Rosenbaum R.K., Bachmann T.M., Gold L.S., Huijbregts M.A.J., Jolliet O., Juraske R., Köhler A., Larsen H.F., MacLeod M., Margni M., McKone T.E., Payet J., Schuhmacher M., van de Meent D. a Hauschild M.Z. (2008): USEtox - The UNEP-SETAC toxicity model: recommended characterisation factors for human toxicity and freshwater ecotoxicity in Life Cycle Impact Assessment. International Journal of Life Cycle Assessment 13(7): 532-546, 2008

PAS 2050 (2011). Specifications for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services. Dostupné on-line na adrese: http://www.bsigroup.com/en/Standards-and-Publications/How-we-can-help-you/Professional-Standards-Service/PAS-2050/

Milà i Canals L., Romanyà J. a Cowell S.J. (2007): Method for assessing impacts on life support functions (LSF) related to the use of ‘fertile land’ in Life Cycle Assessment (LCA). Journal of Cleaner Production 15: 1426-1440.

Medzivládny panel o zmene klímy - IPCC (2006): IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories: Volume 4 Agriculture, Forestry and Other Land Use, IGES, Japonsko.

Medzivládny panel o zmene klímy - IPCC (2003): IPCC Good Practice Guidance for Land Use, Land-Use Change and Forestry, Intergovernmental Panel on Climate Change, Hayama

Frischknecht R., Steiner R. a Jungbluth N. (2008): The Ecological Scarcity Method – Eco-Factors 2006. A method for impact assessment in LCA. Environmental studies no. 0906. Federal Office for the Environment (FOEN), Bern. 188 s.

Európska komisia - Spoločné výskumné centrum - Ústav pre životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj (2011b): Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment, v tlači.

Európska komisia - Spoločné výskumné centrum - Ústav pre životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj (2011a): International Reference Life Cycle Data System (ILCD) Handbook - Recommendations based on existing environmental impact assessment models and factors for Life Cycle Assessment in a European context. Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie, v tlači.

Európska komisia - Spoločné výskumné centrum - Ústav pre životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj (2010): International Reference Life Cycle Data System (ILCD) Handbook - Framework and Requirements for Life Cycle Impact Assessment Models and Indicators. Prvé vydanie, marec 2010. ISBN 978-92-79-17539-8, doi: 10.2788/38719. Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie, Luxemburg.

Dreicer M., Tort V. a Manen P. (1995): ExternE, Externalities of Energy, Vol. 5 Nuclear, Centre d'étude sur l'Evaluation de la Protection dans le domaine nucléaire (CEPN), edited by the European Commission DGXII, Science, Research and development JOULE, Luxemburg.

CE Delft (2010). Biofuels: GHG impact of indirect land use change. Dostupné na adrese: http://www.birdlife.org/eu/pdfs/PPT_carbon_bomb_CE_delft.pdf

BSI (2011): PAS 2050:2011 Specification for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services. BSI, Londýn, 38 s.

ADEME (2011): General principles for an environmental communication on mass market products BPX 30-323-0. Dostupné online na adrese: http://www2.ademe.fr/servlet/getDoc?id=38480&m=3&cid=96

Uvoľňovanie– emisie do vzduchu, do vody a do pôdy (ISO 14040:2006).

Tok výrobkov– výrobky, ktoré vstupujú do systému výrobku alebo sa presúvajú do iného systému výrobku (ISO 14040:2006).

Od kolísky po bránu (Cradle to gate)– časť dodávateľského reťazca výrobku, a to od ťažby surovín („cradle“) po brány výrobcu („gate“). Fázy distribúcie, skladovania, používania a konca životnosti v rámci dodávateľského reťazca sú vynechané.

Od brány po hrob (Gate to grave)– časť dodávateľského reťazca výrobku, do ktorej sú zahrnuté iba fázy distribúcie, skladovania, používania a likvidácie alebo recyklácie výrobku.

Od brány po bránu (Gate to gate)– časť dodávateľského reťazca výrobku, do ktorej sú zahrnuté iba procesy vykonané v rámci konkrétnej organizácie alebo lokality.

Elementárne toky– v profile využívania zdrojov a emisií elementárne toky zahŕňajú „materiál alebo energiu vstupujúce do hodnoteného systému, ktoré boli získané zo životného prostredia bez predchádzajúcej úpravy človekom, alebo materiál alebo energiu vystupujúce z hodnoteného systému, ktoré sa uvoľňujú do životného prostredia bez následnej úpravy človekom“ (ISO 14040, 3.12).

Závery, odporúčania a obmedzenia sa opíšu v súlade s vymedzenými cieľmi a s rozsahom štúdie o PEF. Štúdie o PEF zamerané na podporu porovnávacích tvrdení, ktoré sa majú sprístupniť verejnosti (t. j. tvrdení týkajúcich sa lepšieho alebo rovnocenného environmentálneho správania výrobku), sú založené na tejto príručke PEF a príslušných pravidlách PEFCR. Závery by mali obsahovať súhrn identifikovaných „problémových oblastí“ dodávateľského reťazca a potenciálnych zlepšení súvisiacich so zásahmi manažmentu.

TIP: Kvantitatívne posúdenia neistoty je možné v prípade variability spojenej s údajmi profilu využívania zdrojov a emisií vypočítať napríklad pomocou simulačných metód Monte Carlo. Horná a dolná hranica vplyvu neistoty spojenej s možnosťou výberu by sa mala odhadnúť pomocou analýz citlivosti založených na posúdeniach scenárov. Tieto odhady by sa mali jasne zdokumentovať a vykázať.

Štandardizácia nie je povinný, ale odporúčaný krok, v rámci ktorého sa výsledky posúdenia vplyvov environmentálnej stopy vynásobia štandardizačnými faktormi s cieľom vypočítať a porovnať veľkosť ich podielu v jednotlivých kategóriách vplyvu environmentálnej stopy vzhľadom na referenčnú jednotku (vo väčšine prípadov zaťaženie súvisiace s danou kategóriou zapríčinené emisiami za jeden rok na celú krajinu alebo na priemerného obyvateľa). Výsledkom uvedeného postupu sú bezrozmerné štandardizované výsledky environmentálnej stopy. Tieto výsledky odrážajú zaťaženie, ktoré je možné pripísať výrobku, vyjadrené referenčnou jednotkou, ako je zaťaženie na obyvateľa za daný rok a v danom regióne. To umožní porovnanie významu podielov individuálnych procesov s referenčnou jednotkou posudzovaných kategórií vplyvu environmentálnej stopy. Napríklad výsledky posúdenia vplyvov environmentálnej stopy je možné porovnať s výsledkami rovnakého posúdenia vplyvov environmentálnej stopy v danom regióne, ako je EÚ-27, a s výsledkami na jednu osobu. V tomto prípade by odrážali ekvivalenty na osobu v porovnaní s emisiami spojenými s EÚ-27. Štandardizované výsledky environmentálnej stopy však nevyjadrujú závažnosť/relevantnosť jednotlivých vplyvov.

Je dôležité vyjadriť údaje z hľadiska základných zložiek látok, ku ktorým sú k dispozícii charakterizačné faktory (pozri ďalšiu časť). Napríklad údaje o viaczložkových hnojivách NPK by sa mali rozčleniť a klasifikovať podľa podielu N, P, a K, pretože každá zložka bude patriť do inej kategórie vplyvu environmentálnej stopy. V praxi sa mnoho údajov profilu využívania zdrojov a emisií môže získavať z existujúcich verejných alebo obchodných databáz inventára životného cyklu, v ktorých už bola zavedená klasifikácia. V takých prípadoch je potrebné zabezpečiť, napríklad zo strany poskytovateľa, aby klasifikácia a príslušné spôsoby posúdenia vplyvov environmentálnej stopy zodpovedali požiadavkám príručky PEF.

Pri klasifikácii sa vyžaduje priradenie vstupov a výstupov materiálov/energií zaznamenaných v profile využívania zdrojov a emisií príslušnej kategórii vplyvu environmentálnej stopy. Napríklad v priebehu fázy klasifikácie sa všetky vstupy/výstupy, ktoré súvisia s emisiami skleníkových plynov, priradia kategórii „zmena klímy“. Rovnako sa tie vstupy/výstupy, ktoré súvisia s emisiami látok poškodzujúcich ozón, príslušne klasifikujú do kategórie „poškodenie ozónu“. V niektorých prípadoch môže vstup/výstup patriť do viacerých kategórií vplyvu environmentálnej stopy (napríklad chlórfluórované uhľovodíky (CFC) patria do kategórií „zmena klímy“ a „poškodenie ozónu“).

Ak nie je možné ďalšie delenie alebo rozšírenie systému, mala by sa použiť alokácia: vstupy a výstupy systému by sa mali rozdeliť medzi jednotlivé výrobky alebo funkcie takým spôsobom, ktorý bude zohľadňovať relevantné zásadné fyzické vzťahy medzi nimi. (ISO 14044:2006, 14)

Ak je to možné, malo by sa uplatniť ďalšie delenie alebo rozšírenie systému, aby sa zabránilo alokácii. Ďalšie delenie znamená rozdelenie multifunkčných procesov alebo zariadení s cieľom izolovať toky vstupov, ktoré sú priamo spojené s jednotlivými výstupmi procesov alebo zariadení. Rozšírenie systému znamená zväčšenie systému o ďalšie funkcie spojené s vedľajšími produktmi. Je potrebné najprv preskúmať, či je možné analyzovaný proces ďalej rozdeliť alebo rozšíriť. Ak je možné ďalšie delenie, inventarizačné údaje by sa mali zhromaždiť iba pre tie jednotkové procesy, (95) ktoré možno priamo priradiť (96) k daným tovarom/službám. Alebo ak je možné rozšíriť systém, je potrebné do analýzy zahrnúť ďalšie funkcie a uviesť výsledky za rozšírený systém ako celok, nielen výsledky na úrovni individuálneho vedľajšieho produktu.

O nedostatkoch údajov môžeme hovoriť v prípade, keď nie sú k dispozícii konkrétne ani všeobecné údaje, ktoré by boli dostatočne reprezentatívne pre daný proces v životnom cykle výrobku. Pri väčšine procesov, pri ktorých môžu údaje chýbať, by malo byť možné získať informácie, ktoré by postačovali na primeraný odhad chýbajúcich údajov. V profile využívania zdrojov a emisií by preto údaje mali chýbať iba zriedka alebo vôbec. Chýbajúce informácie sa môžu líšiť podľa typu a môžu mať rozličné charakteristiky, pričom k ich riešeniu treba pristupovať individuálne.

Všeobecné údaje by sa mali podľa možnosti získavať zo zdrojov údajov, ktoré sú uvedené v tejto príručke PEF. Ostatné všeobecné údaje by sa mali prednostne získavať z:

V tejto časti sa opisuje zhromažďovanie konkrétnych údajov, ktoré sa priamo merajú alebo zbierajú a ktoré reprezentujú údaje o činnostiach v konkrétnom zariadení alebo skupine zariadení. Údaje by mali zahŕňať všetky známe vstupy a výstupy procesov. Vstupmi sú (napríklad) používanie energie, vody, materiálov atď. Výstupmi sú výrobky, vedľajšie produkty (87) a emisie. Emisie možno rozdeliť do štyroch kategórií: emisie do vzduchu, do vody, do pôdy a emisie vo forme pevného odpadu. Konkrétne údaje možno zhromaždiť, odmerať alebo vypočítať s využitím údajov o činnostiach (88) a súvisiacich emisných faktorov. Treba poznamenať, že emisné faktory možno odvodiť od všeobecných údajov, na ktoré sa vzťahujú požiadavky na kvalitu údajov.

V tejto časti sa opisuje, ako sa má posudzovať kvalita údajov. V štúdiách o PEF sa používa šesť kritérií kvality, pričom päť z nich sa týka údajov a jedno sa týka metódy. Tieto kritériá sú zhrnuté v. Reprezentatívnosť (technologická, geografická a časová) charakterizuje, do akej miery vybrané procesy a výrobky znázorňujú analyzované systémy. Keď sa vyberú procesy a výrobky, ktoré reprezentujú analyzovaný systém a keď sa zostaví súpis použitia zdrojov a profilu emisií týchto procesov a výrobkov, kritériom úplnosti sa vyhodnotí, do akej miery použitie zdrojov a profil emisií týchto procesov a výrobkov pokrýva všetky emisie a zdroje týchto procesov a výrobkov.

Kredity súvisiace s dočasným uskladnením (uhlíka) alebo oneskorenými emisiami sa pri výpočte štandardných kategórií vplyvu environmentálnej stopy neberú do úvahy. Možno ich však uviesť v „dodatočných environmentálnych informáciách“. Okrem toho sa musia uviesť v „dodatočných environmentálnych informáciách“, ak sa to požaduje v doplňujúcom pravidle PEFCR.

Emisie skleníkových plynov, ku ktorým dochádza v dôsledku priamej zmeny využívania pôdy, sa prideľujú výrobkom na: i) obdobie 20 rokov po zmene vo využívaní pôdy alebo (ii) na jedno obdobie zberu počnúc získaním hodnoteného výrobku (aj keby išlo o obdobie dlhšie ako 20 rokov) (75) , pričom sa zvolí najdlhšie obdobie. Viac informácií nájdete v prílohe VI. Emisie skleníkových plynov, ku ktorým dochádza v dôsledku nepriamej zmeny využívania pôdy, sa neberú do úvahy, ak sa to výslovne nevyžaduje v PEFCR. V takom prípade sa nepriama zmena využívania pôdy vykazuje samostatne ako dodatočné environmentálne informácie, nebude však zahrnutá do výpočtu kategórie vplyvu skleníkových plynov.

Fáza konca životnosti sa začína, keď používateľ vyradí používaný výrobok, a končí sa, keď sa výrobok vráti do prírody ako odpad alebo vstupuje do životného cyklu iného výrobku (t. j. ako recyklovaný vstup). Príkladmi procesov fázy konca životnosti, ktoré musí štúdia o PEF zahŕňať, sú:

V scenári používania sa takisto musí zohľadňovať, či by používanie analyzovaných výrobkov mohlo viesť k zmenám v systémoch, v ktorých sa používajú, alebo nie. Napríklad výrobky využívajúce energie môžu mať vplyv na energiu potrebnú na kúrenie/chladenie v budove alebo hmotnosť autobatérie môže mať vplyv na spotrebu paliva v aute. Zohľadniť by sa mali tieto zdroje technických informácií týkajúcich sa scenára používania (orientačný zoznam):

Fáza používania sa začína, keď spotrebiteľ alebo koncový používateľ nadobudne výrobok, a končí sa, keď sa používaný výrobok vyradí na prepravu do recyklačného zariadenia alebo do zariadenia na spracovanie odpadu. Medzi príklady procesov spojených s fázou používania patria (orientačný zoznam):

Ak sa vykoná skríning (dôrazne sa to odporúča), použijú sa ľahko dostupné konkrétne a/alebo všeobecné údaje, ktoré spĺňajú požiadavky na kvalitu údajov, ako sa stanovuje v časti 5.6. Do fázy skríningu sa zahrnú všetky procesy a činnosti, ktoré sa majú zohľadniť v profile využívania zdrojov a emisií. Každé vylúčenie z fáz dodávateľského reťazca sa musí výslovne odôvodniť a predložiť na preskúmanie, pričom je nevyhnutné prediskutovať vplyv takéhoto vylúčenia na konečné výsledky.

Dôrazne sa odporúča vytvorenie počiatočného profilu využívania zdrojov a emisií na úrovni skríningu, pretože to pomáha pri zameriavaní činností súvisiacich so zberom údajov a priorít týkajúcich sa kvality údajov na skutočný profil využívania zdrojov a emisií.

Elementárne toky, ktoré predstavujú (ISO 14040:2006, 3.12) „materiál alebo energiu vstupujúcu do hodnoteného systému, ktoré boli získané zo životného prostredia bez predchádzajúcej úpravy človekom, alebo materiál alebo energiu vystupujúce z hodnoteného systému, ktoré sa uvoľňujú do životného prostredia bez následnej úpravy človekom.“ Elementárne toky sú napríklad zdroje získavané z prírody alebo emisie do vzduchu, vody alebo pôdy, ktoré priamo súvisia s charakterizačnými faktormi kategórií vplyvu environmentálnej stopy.

V ideálnom prípade by sa model dodávateľského reťazca výrobku zostavil s využitím údajov týkajúcich sa konkrétneho zariadenia alebo výrobku (t. j. modelovanie presného životného cyklu zobrazujúceho príslušné fázy dodávateľského reťazca, používania a konca životnosti). V praxi by sa spravidla vždy, keď je to možné, mali využívať priamo zozbierané inventarizačné údaje týkajúce sa konkrétneho zariadenia. V prípade procesov, pri ktorých spoločnosť nemá priamy prístup ku konkrétnym údajom (t. j. procesov v pozadí), sa obvykle použijú všeobecné údaje (64) . Je však dobrou praxou, že sa vždy, keď je to možné, sprístupnia priamo od dodávateľov získané údaje týkajúce sa najdôležitejších výrobkov, ktoré dodávajú, pokiaľ nie sú reprezentatívnejšie alebo vhodnejšie všeobecné údaje.

V rámci dodávateľského reťazca daného výrobku je potrebné vytvoriť inventár (profil) všetkých vstupov/výstupov materiálových/energetických zdrojov a emisií do vzduchu, do vody a do pôdy ako základ pre modelovanie environmentálnej stopy výrobku. Tento inventár sa nazýva profil využívania zdrojov a emisií (63) .

Niektoré výrobky sa môžu vyrábať v spoločnostiach, ktoré sa nachádzajú v blízkosti mora. Ich emisie preto môžu mať priamy vplyv na morskú vodu, a nie na sladkú vodu. Keďže štandardný súbor kategórií vplyvu environmentálnej stopy zahŕňa iba ekotoxicitu, ktorá súvisí s emisiami do sladkej vody, je dôležité zohľadniť aj emisie, ktoré smerujú priamo do morskej vody. Tieto emisie sa musia zohľadniť na elementárnej úrovni, pretože v súčasnosti nie je k dispozícii nijaký model posudzovania takýchto emisií.

Relevantné potenciálne environmentálne vplyvy výrobku môžu presahovať všeobecne akceptované modely posúdenia vplyvov environmentálnej stopy založené na životnom cykle. Je dôležité zohľadniť tieto environmentálne vplyvy vždy, keď je to možné. Napríklad vplyvy na biodiverzitu v dôsledku zmien súvisiacich s využívaním pôdy sa môžu vyskytnúť v súvislosti s konkrétnym miestom alebo činnosťou. V takom prípade môže byť nevyhnutné použiť ďalšie kategórie vplyvu environmentálnej stopy, ktoré nie sú na štandardnom zozname v tejto príručke PEF, alebo dokonca ďalšie kvalitatívne opisy v prípade, že vplyvy nie je možné kvantitatívne prepojiť s dodávateľským reťazcom výrobku. Takého dodatočné metódy by sa mali považovať za metódy, ktoré dopĺňajú štandardný zoznam kategórií vplyvu environmentálnej stopy.

Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy by mal byť komplexný v tom zmysle, že by sa v kategóriách mali zohľadňovať všetky relevantné environmentálne problémy týkajúce sa dodávateľského reťazca daného výrobku. Na účely štúdie o PEF sa použijú všetky uvedené štandardné kategórie vplyvu environmentálnej stopy a súvisiace uvedené modely posúdenia vplyvov environmentálnej stopy. Každé vylúčenie je potrebné výslovne zdokumentovať, odôvodniť a vykázať v správe PEF a podložiť vhodnými dokumentmi.

Účelom posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (54) je zhromaždiť a zhrnúť zaznamenané údaje týkajúce sa profilu využívania zdrojov a emisií podľa príslušného podielu v jednotlivých kategóriách vplyvu environmentálnej stopy. Tým sa následne získa potrebný základ pre interpretáciu výsledkov environmentálnej stopy v súvislosti s cieľmi štúdie o PEF (napríklad identifikácia „problémových oblastí“ dodávateľského reťazca a „možností“ zlepšenia). Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy by preto mal byť komplexný v tom zmysle, že kategórie by mali zohľadňovať všetky relevantné environmentálne problémy týkajúce sa dodávateľského reťazca daného výrobku.

Pri vymedzovaní cieľov je dôležité identifikovať plánované využitie a stupeň analytickej hĺbky a dôslednosti štúdie. To by sa malo premietnuť do stanovených obmedzení štúdie (fáza vymedzovania rozsahu). Na účely analýz zameraných napríklad na využívanie environmentálnych zdrojov s najmenšími nákladmi, dizajn výrobkov, referenčné porovnávanie a vykazovanie bude potrebné uskutočniť kvantitatívne štúdie v súlade s analytickými požiadavkami uvedenými v tejto príručke PEF. V rámci jednej štúdie o PEF je možné použiť aj kombinované prístupy v prípadoch, v ktorých sú predmetom kvantitatívnej analýzy iba určité časti dodávateľského reťazca, pričom pri ostatných častiach sa využívajú kvalitatívne opisy potenciálnych environmentálnych problémových oblastí (napríklad kvantitatívna analýza fázy od kolísky po bránu (39) v kombinácii s kvalitatívnym opisom environmentálnych hľadísk týkajúcich sa fázy od brány po hrob (40) alebo s kvantitatívnou analýzou fáz používania a konca životnosti vybraných reprezentatívnych druhov výrobku).

V tejto príručke sa nachádzajú informácie potrebné na uskutočnenie štúdie o PEF. Materiály v príručke PEF sa uvádzajú postupne v takom poradí, v akom po sebe nasledujú metodické fázy, ktoré sa musia pri výpočte PEF dokončiť. Každá časť sa začína všeobecným opisom metodickej fázy a prehľadom bodov na zváženie a doplňujúcich príkladov. „Požiadavky“ slúžia na stanovenie metodických noriem, ktoré „sa musia/mali by sa“ splniť s cieľom dosiahnuť súlad štúdie s PEF. Tieto požiadavky sú uvedené v textových poliach ohraničených jednou čiarou, ktoré nasledujú po častiach so všeobecným opisom. V „tipoch“ sa opisujú nepovinné, ale najlepšie odporúčané postupy. Tipy sa uvádzajú v plných textových poliach, ktoré sú takisto ohraničené súvislou čiarou. V prípade, že sú stanovené dodatočné požiadavky na vytvorenie pravidiel PEFCR, sú tieto požiadavky uvedené v textových poliach ohraničených dvojitou čiarou na konci každej príslušnej časti.

Na vytvorenie modelu, ktorý by realisticky znázorňoval tieto fyzické toky a vplyvy, je potrebné definovať parametre, ktoré by boli v čo najväčšej možnej miere založené na jednoznačných fyzikálnych pojmoch a vzťahoch.

Metóda PEF je založená na prístupe životného cyklu. V rámci prístupu k environmentálnemu riadeniu z hľadiska životného cyklu a zohľadňovania životného cyklu (LCT) sa vo všeobecnosti berú do úvahy všetky relevantné environmentálne interakcie spojené s tovarom, službou, činnosťou alebo subjektom z hľadiska dodávateľského reťazca. Tento prístup je v protiklade so zameraním sa iba na vplyvy na úrovni lokality alebo na individuálne environmentálne vplyvy s cieľom obmedziť možné neplánované presúvanie záťaže; presúvanie environmentálnej záťaže z jednej úrovne dodávateľského reťazca na druhú, z jednej kategórie vplyvov do druhej, medzi vplyvmi a efektívnosťou využívania zdrojov a/alebo medzi krajinami.

PRÍLOHA III

PRÍRUCKA K ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ (OEF)

ZHRNUTIE

Súvislosti

Ciele a cieľové skupiny

Postup a výsledky

Vzťah k Príručke k environmentálnej stope výrobkov

Terminológia: musí, mal by, môže

1. VŠEOBECNÉ HĽADISKÁ TÝKAJÚCE SA ŠTÚDIÍ O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ (OEF)

1.1 Prístup a využitie

1.2 Ako používať túto príručku

1.3 Zásady štúdií o environmentálnej stope organizácií

1.4 Fázy štúdie o environmentálnej stope organizácií

2. ÚLOHA PRAVIDIEL PRE SEKTORY ENVIRONMENTÁLNEJ STOPY ORGANIZÁCIÍ (OEFSR)

2.1 Všeobecne

2.2 Vymedzenie sektora, na ktorý sa vzťahujú pravidlá pre sektory environmentálnej stopy organizácií

3. VYMEDZENIE CIEĽA(-OV) ŠTÚDIE O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ

4. VYMEDZENIE ROZSAHU ŠTÚDIE O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ

4.1 Všeobecne

4.2 Vymedzenie organizácie (jednotka analýzy)

4.3 Portfólio výrobkov

4.4 Systémové hranice štúdií o environmentálnej stope organizácií

4.4.1 Organizačné hranice

4.4.2 Hranice environmentálnej stopy organizácií

4.4.3 Diagram systémovej hranice

4.4.4 Ako riešiť kompenzácie v OEF

4.5 Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy a metód hodnotenia

4.6 Výber dodatočných environmentálnych informácií, ktoré sa majú zahrnúť v OEF

4.7 Predpoklady/obmedzenia

5. ZOSTAVOVANIE A ZAZNAMENÁVANIE PROFILU VYUŽÍVANIA ZDROJOV A EMISIÍ (INVENTÁRNA FÁZA)

5.1 Všeobecne

5.2 Skríning

5.3 Plán správy údajov (dobrovoľné)

5.4 Údaje profilu využívania zdrojov a emisií

5.4.1 Priame činnosti a vplyvy

5.4.2 Nepriamo priraditeľné činnosti v počiatočných fázach

5.4.3 Nepriamo priraditeľné činnosti v neskorších fázach

5.4.4 Dodatočné požiadavky týkajúce sa profilu využívania zdrojov a emisií

5.4.5 Modelovanie scenárov prepravy

5.4.6 Modelovanie scenárov fázy používania

5.4.7 Modelovanie scenárov konca životnosti

5.5 Názvoslovie pre profil využívania zdrojov a emisií

5.6 Požiadavky týkajúce sa kvality údajov

5.7 Zhromažďovanie konkrétnych údajov

5.8 Zhromažďovanie všeobecných údajov

5.9 Riešenie ostatných nedostatkov / chýbajúcich údajov

5.10 Zhromažďovanie údajov súvisiace s ďalšími metodickými fázami v štúdii o environmentálnej stope organizácií.

5.11 Riešenie multifunkčných procesov a zariadení

6. POSÚDENIE VPLYVOV ENVIRONMENTÁLNEJ STOPY ORGANIZÁCIÍ

6.1 Klasifikácia a charakterizácia (povinné)

6.1.1 Klasifikácia tokov environmentálnej stopy organizácie

6.1.2 Charakterizácia tokov environmentálnej stopy

6.2 Štandardizácia a váženie (odporúčané/nepovinné)

6.2.1 Štandardizácia výsledkov posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (odporúčané)

6.2.2 Váženie výsledkov posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (nepovinné)

7. INTERPRETÁCIA ENVIRONMENTÁLNEJ STOPY ORGANIZÁCIÍ

7.1 Všeobecne

7.2 Hodnotenie dôkladnosti modelu environmentálnej stopy organizácií

7.3 Identifikácia problémových oblastí (podstatné problémy)

7.4 Odhad neistoty

7.5 Závery, odporúčania a obmedzenia

8. SPRÁVY O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ

8.1 Všeobecne

8.2 Časti správy

8.2.1 Prvá časť: zhrnutie

8.2.2 Druhá časť: jadro správy

8.2.3 Tretia časť: príloha

8.2.4 Štvrtá časť: dôverná správa

9. KRITICKÉ PRESKÚMANIE ENVIRONMENTÁLNEJ STOPY ORGANIZÁCIÍ

9.1 Všeobecne

9.2 Druh preskúmania

9.3 Kvalifikácia kontrolóra

10. SKRATKY

11. SLOVNÍK

12. ODKAZY

Príloha I Zhrnutie kľúčových povinných požiadaviek týkajúcich sa štúdií o environmentálnej stope organizácií a vypracúvania pravidiel pre sektory environmentálnej stopy organizácií

Príloha II. Plán správy údajov (upravený podľa iniciatívy protokolu GHG)

Príloha III. Kontrolný zoznam zhromažďovania údajov

Príloha IV. Identifikácia vhodného názvoslovia a vlastností pre konkrétne toky

Príloha V. Riešenie multifunkčnosti v situáciách konca životnosti

Príloha VI: Usmernenia týkajúce sa evidencie emisií súvisiacich s priamou zmenou využívania pôdy relevantné z hľadiska zmeny klímy

Príloha VII: Mapovanie terminológie používanej v tejto príručke OEF a terminológie ISO

Príloha VIII. Príručka OEF a príručka ILCD: hlavné rozdiely

Príloha IX. Porovnanie kľúčových požiadaviek príručky k environmentálnej stope organizácií s inými metódami

ZHRNUTIE

Environmentálna stopa organizácie (OEF) je ukazovateľ environmentálneho správania organizácie poskytujúcej tovary/služby z hľadiska životného cyklu, ktorý je založený na viacerých kritériách. Štúdie o OEF sa vypracúvajú na všeobecné účely znižovania environmentálnych vplyvov spojených s činnosťami organizácií, pričom sa zohľadňujú činnosti v rámci dodávateľského reťazca (1) (od ťažby surovín, cez výrobu a používanie, až po konečné nakladanie s odpadom). Medzi organizácie patria súkromné spoločnosti, verejné administratívne subjekty, neziskové organizácie a iné orgány. Environmentálne stopy organizácií dopĺňajú iné nástroje, ktoré sú zamerané na konkrétne lokality a prahové hodnoty.

Tento dokument obsahuje usmernenia, ako vypočítať OEF a tiež ako vypracovať metodické požiadavky pre konkrétne sektory, ktoré sa uvedú v pravidlách pre jednotlivé sektory environmentálnej stopy organizácií (OEFSR).

Súvislosti

Táto príručka sa týka jedného zo základných pilierov stratégie Európa 2020 – „Plán pre Európu efektívne využívajúcu zdroje“ (2). Dokument predkladá návrhy, ako zvýšiť produktivitu zdrojov a oddeliť hospodársky rast od využívania zdrojov a environmentálnych vplyvov, pričom zohľadňuje hľadisko životného cyklu (t. j. zohľadnenie ťažby surovín, výroby, používania, konečného nakladania s odpadom a celkovej potrebnej prepravy v rámci integrovaného prístupu). Jedným z jeho cieľov je: „(zaviesť) spoločný metodický postup, ktorý členským štátom a súkromnému sektoru umožní posúdiť, zobraziť a porovnať environmentálne správanie výrobkov, služieb a spoločností, pričom sa bude vychádzať z komplexného posúdenia environmentálneho vplyvu v priebehu ich životného cyklu (‚environmentálna stopa‘)“. V roku 2010 Európska rada okrem iného požiadala Komisiu a členské štáty, aby optimalizovali používanie metód, ako je analýza životného cyklu (LCA) výrobkov, pričom zohľadnili činnosti vykonané v súvislosti s ILCD (medzinárodný systém referenčných údajov o životnom cykle) (3). Projekt environmentálnej stopy výrobkov a environmentálnej stopy organizácií (OEF) vznikol s cieľom vypracovať harmonizovanú európsku metodiku pre štúdie o environmentálnej stope (EF), ktorá by obsahovala širšiu škálu relevantných kritérií environmentálnych vlastností s využitím prístupu životného cyklu.

Prístup životného cyklu zohľadňuje spektrum tokov zdrojov a environmentálnych zásahov spojených s výrobkom alebo organizáciou z hľadiska dodávateľského reťazca. Jeho súčasťou sú všetky etapy od ťažby surovín cez spracovanie, distribúciu a používanie, až po procesy súvisiace s koncom životnosti, ako aj všetky relevantné súvisiace environmentálne vplyvy, účinky na zdravie, hrozby týkajúce sa zdrojov, záťaž pre spoločnosť a kompromisy. Takýto prístup je dôležitý pre efektívne riadenie, pretože k významným environmentálnym vplyvom môže dochádzať v počiatočných alebo v neskorších fázach dodávateľského reťazca, a teda nemusia byť ihneď zrejmé. Tento prístup je tiež dôležitý pre zabezpečenie transparentnosti všetkých potenciálnych kompromisov medzi rôznymi druhmi environmentálnych vplyvov spojených s konkrétnymi politickými a riadiacimi rozhodnutiami, a aby sa zabránilo neplánovanému presúvaniu záťaže.

Ciele a cieľové skupiny

Štúdie o OEF je možné použiť na rôzne účely vrátane: referenčného porovnávania a sledovania výkonnosti; čerpania zdrojov pri najmenšom zaťažovaní životného prostredia (t. j. riadenie dodávateľského reťazca); činností na zmierňovanie vplyvov a účasti na dobrovoľných alebo povinných programoch. OEF by mala byť v maximálnom možnom rozsahu použiteľná aj v súvislosti so schémami pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS).

Cieľom tohto dokumentu je poskytnúť podrobné a súhrnné technické usmernenia k uskutočneniu štúdie o OEF v akomkoľvek sektore. Primárne je určený pre odborných znalcov, ako sú inžinieri a riadiaci pracovníci zodpovední za oblasť životného prostredia, ktorí majú vypracovať štúdiu o OEF. Na účely používania tejto príručky k uskutočneniu štúdie o OEF sa nepožadujú dôkladné znalosti hodnotenia životného cyklu.

Táto príručka nie je určená pre priamu pomoc pri porovnávaní alebo pri porovnávacích tvrdeniach (t. j. pri environmentálnych tvrdeniach o lepšej alebo rovnocennej výkonnosti jednej organizácie v porovnaní s konkurenčnou organizáciou, ktorá poskytuje tie isté výrobky (podľa normy ISO 14040:2006)). Takéto porovnanie si vyžaduje vypracovanie dodatočných pravidiel OEFSR, ktoré dopĺňajú všeobecnejšie usmernenia, aby sa zabezpečila lepšia harmonizácia metodiky, konkrétnosť, relevantnosť a reprodukovateľnosť pre daný sektor. Pravidlá OEFSR navyše pomôžu upriamiť pozornosť na najdôležitejšie parametre, a tým sa skráti čas, zmenší sa úsilie a náklady potrebné na realizáciu štúdie o OEF. Okrem všeobecných usmernení a požiadaviek v súvislosti so štúdiami o OEF tento dokument stanovuje aj požiadavky týkajúce sa vypracúvania pravidiel OEFSR.

Postup a výsledky

Všetky požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF uvedené v tejto príručke boli vybrané so zreteľom na odporúčania podobných, všeobecne uznávaných organizačných environmentálnych účtovných metód a usmernení. Konkrétne sa do úvahy zobrali normy ISO 14064 (2006), ISO/WD TR 14069 (pracovný návrh, 2010), príručka ILCD (2011), Protokol o skleníkových plynoch Svetového inštitútu pre zdroje (WRI) a Svetovej podnikateľskej rady pre udržateľný rozvoj (WBCSD) (2011a), uhlíková bilancia Bilan Carbone® (verzia 5.0), usmernenia úradu DEFRA k meraniu a vykazovaniu emisií skleníkových plynov (2009), projekt zverejňovania uhlíkových emisií pre vodu (2010) a globálna iniciatíva pre podávanie správ - GRI (verzia 3.0).

Výsledok tejto analýzy je zhrnutý v prílohe IX. Podrobnejší opis analyzovaných metód a výsledkov analýzy je k dispozícii v dokumente „Analýza existujúcej metodiky pre výpočet environmentálnej stopy výrobkov a organizácií: odporúčania, odôvodnenia a zosúlaďovanie“ (4). Hoci sa tieto dokumenty úzko zhodujú vo veľkej časti metodických usmernení, ktoré poskytujú, treba poznamenať, že pri viacerých dôležitých hľadiskách rozhodovania zostávajú určité nezrovnalosti a/alebo nejasnosti, ktoré znižujú konzistentnosť a porovnateľnosť analytických výsledkov. Zatiaľ čo existujúce metódy môžu poskytovať viacero alternatív pre dané metodické hľadisko rozhodovania, zámerom tejto príručky OEF je poskytnúť ďalšie usmernenia a (pokiaľ to bude možné) identifikovať jedinú požiadavku pre každé hľadisko rozhodovania, čo pomôže vytvoriť konzistentnejšie, podrobnejšie a lepšie reprodukovateľné štúdie o OEF. Porovnateľnosť má teda prednosť pred flexibilitou.

Táto príručka OEF sa v maximálnej možnej miere usiluje o súlad s existujúcimi alebo s budúcimi medzinárodnými metodickými normami vrátane ISO 14069 (návrh) a rozsahu pôsobnosti Protokolu 3 o skleníkových plynoch, ako aj s príručkou k environmentálnej stope výrobkov. Rovnako bolo vyvinuté úsilie o maximálny možný súlad s existujúcimi schémami pre environmentálne manažérstvo (EMAS a ISO 14001). Treba však poznamenať, že na účely environmentálneho hodnotenia na úrovni organizácií založenom na viacerých kritériách s využitím prístupu životného cyklu príručka OEF v dôležitých aspektoch nevyhnutne prekračuje rámec existujúcich dokumentov s usmerneniami.

Ako bolo vysvetlené, pravidlá OEFSR predstavujú nevyhnutné rozšírenie a doplnenie skôr všeobecných usmernení k štúdiám o OEF uvedených v tomto dokumente (t. j. pokiaľ ide o porovnateľnosť medzi jednotlivými štúdiami o OEF). Po vypracovaní budú OEFSR zohrávať dôležitú úlohu pri zvyšovaní reprodukovateľnosti, kvality, konzistentnosti a relevantnosti štúdií o OEF.

Vzťah k Príručke k environmentálnej stope výrobkov

Environmentálna stopa výrobkov (PEF) (5), ako aj OEF predstavujú prístup ku kvantifikácii environmentálneho správania z hľadiska životného cyklu. Kým metóda PEF sa týka konkrétnych tovarov alebo služieb, metóda OEF sa vzťahuje na činnosti organizácie ako celku, inak povedané, na všetky činnosti spojené s tovarmi a/alebo službami, ktoré organizácia poskytuje z hľadiska dodávateľského reťazca (od ťažby surovín, cez používanie, až po možnosti konečného nakladania s odpadom). Na environmentálnu stopu organizácií a výrobkov sa preto možno pozerať ako na navzájom sa dopĺňajúce činnosti, pričom každá z nich sa vykonáva s cieľom podporiť konkrétne využitie.

Pre výpočet OEF nie je potrebné analyzovať všetky individuálne výrobky organizácie. Hodnota OEF sa vypočíta pomocou súhrnných údajov, ktoré predstavujú toky zdrojov a odpadu prekračujúce vymedzené hranice organizácie. Po výpočte OEF je však možné s využitím príslušných rozdeľovacích kľúčov stopu rozdeliť na úroveň výrobkov. Teoreticky by sa súčet PEF tovarov/služieb, ktoré organizácia poskytla v priebehu určitého vykazovacieho obdobia (napr. jeden rok) mal rovnať jej OEF za to isté vykazovacie obdobie (6). Metodika bola zámerne vypracovaná tak, aby spĺňala uvedený cieľ. Okrem toho OEF môže pomôcť pri identifikácií oblastí portfólia výrobkov danej organizácie v prípadoch, keď sú environmentálne vplyvy najvýraznejšie, teda v prípadoch, keď môže byť žiaduce uskutočniť podrobné analýzy pre jednotlivé výrobky.

Terminológia: musí, mal by, môže

Táto príručka využíva presnú terminológiu na vymedzenie požiadaviek, odporúčaní a prípustných možností, ktoré sú k dispozícii.

Výraz „musí“ (a jeho synonymá) sa v tejto príručke používa na určenie toho, čo sa požaduje, aby bola štúdia o OEF v súlade s touto príručkou.

Výraz „mal by“ sa používa v prípade odporúčania, ale nie v prípade požiadavky. Každá odchýlka od požiadavky, pri ktorej sa použil výraz „mal by“, sa musí zdôvodniť a musí sa zabezpečiť jej transparentnosť.

Výraz „môže“ sa používa v prípade možnosti, ktorá je prípustná.

Táto strana je zámerne prázdna.

1. VŠEOBECNÉ HĽADISKÁ TÝKAJÚCE SA ŠTÚDIÍ O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ (OEF)

1.1 Prístup a využitie

Environmentálna stopa organizácie (OEF) je ukazovateľ environmentálneho správania organizácie poskytujúcej tovary/služby z hľadiska životného cyklu (7), ktorý je založený na viacerých kritériách. Týka sa súkromných spoločností, verejných administratívnych subjektov a iných orgánov. Tento dokument obsahuje usmernenia, ako vypočítať OEF a tiež ako vypracovať metodické požiadavky pre konkrétne sektory, ktoré sa uvedú v pravidlách pre jednotlivé sektory environmentálnej stopy organizácií (OEFSR). Pravidlá OEFSR predstavujú potrebné rozšírenie a doplnenie všeobecnejších usmernení k štúdiám o OEF, ktoré sa uvádzajú v tomto dokumente. Po vypracovaní budú OEFSR zohrávať dôležitú úlohu pri zvyšovaní reprodukovateľnosti, konzistentnosti a relevantnosti štúdií o OEF. Pravidlá OEFSR pomôžu upriamiť pozornosť na najdôležitejšie parametre, a tým sa zrejme skráti čas, zmenší sa úsilie a náklady potrebné na realizáciu štúdie o OEF.

OEF je metóda založená na prístupe životného cyklu na modelovanie a kvantifikáciu fyzických environmentálnych vplyvov tokov materiálov/energií a súvisiacich tokov emisií a odpadu (8) spojených s činnosťami organizácie z hľadiska dodávateľského reťazca (9) (od ťažby surovín, cez používanie, až po konečné nakladanie s odpadom). Prístup životného cyklu zohľadňuje spektrum tokov zdrojov a environmentálnych zásahov spojených s výrobkom alebo organizáciou z hľadiska dodávateľského reťazca. Zahŕňa všetky fázy životného cyklu výrobku od ťažby surovín cez spracovanie, distribúciu a používanie, až po procesy súvisiace s koncom životnosti, ako aj všetky relevantné súvisiace environmentálne vplyvy, účinky na zdravie, hrozby týkajúce sa zdrojov, záťaž pre spoločnosť a kompromisy. Tento prístup je v protiklade s prístupom, ktorý sa zameriava iba na vplyvy na úrovni lokality alebo na individuálne environmentálne vplyvy, s cieľom znížiť možnosť neplánovaného presúvania záťaže. Takéto presúvanie záťaže môže zahŕňať napríklad presúvanie záťaže z jednej fázy životného cyklu v dodávateľskom reťazci na inú fázu, z jednej kategórie vplyvu na inú kategóriu, z jednej organizácie na inú organizáciu alebo z jednej krajiny na inú krajinu. OEF dopĺňa iné hodnotenia a nástroje, ako sú environmentálne posúdenia vplyvov konkrétnej lokality alebo hodnotenia chemických rizík.

OEF predstavuje skôr model environmentálneho účtovníctva, a nie model finančného účtovníctva. Preto bolo vyvinuté úsilie s cieľom minimalizovať potrebu používania finančných informácií (napríklad pri vymedzovaní organizačných hraníc), ktoré nemusia byť dostatočne reprezentatívne, pokiaľ ide o fyzické vzťahy súvisiace s modelovanými systémami.

Všetky požiadavky uvedené v tejto príručke OEF boli vybrané so zreteľom na odporúčania podobných, všeobecne uznávaných podnikových metód environmentálneho účtovníctva a usmernení. Zohľadnili sa konkrétne tieto metodické príručky:

— ISO 14064 (2006): Skleníkové plyny – časť 1 a 3;

— ISO/WD TR 14069 (pracovný návrh, 2010): GHG – Kvantifikácia a vykazovanie emisií skleníkových plynov organizáciami;

— príručka ILCD (medzinárodný systém referenčných údajov o životnom cykle) (2011);

— Štandard podnikovej evidencie a vykazovania podľa Protokolu o skleníkových plynoch (WRI/ WBCSD) (2011a);

— uhlíková bilancia Bilan Carbone® (verzia 5.0);

— DEFRA - Usmernenia k meraniu a vykazovaniu emisií skleníkových plynov (2009);

— projekt zverejňovania uhlíkových emisií pre vodu (2010);

— globálna iniciatíva pre podávanie správ (GRI) (verzia 3.0).

Výsledok tejto analýzy je zhrnutý v prílohe IX. Podrobnejší opis analyzovaných metód a výsledkov analýzy je k dispozícii v dokumente „Analýza existujúcej metodiky pre výpočet environmentálnej stopy výrobkov a organizácií: odporúčania, odôvodnenia a zosúlaďovanie“ (10). Zatiaľ čo existujúce metódy môžu poskytovať viacero alternatív pre dané metodické hľadisko rozhodovania, zámerom tejto príručky OEF je poskytnúť ďalšie usmernenia a (pokiaľ to bude možné) identifikovať jedinú požiadavku pre každé hľadisko rozhodovania, čo pomôže vytvoriť konzistentnejšie, podrobnejšie a lepšie reprodukovateľné štúdie o OEF.

Kľúčové požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF (podrobne uvedené v tejto príručke) sa mierne líšia v závislosti od využitia (tab. 1):

— vnútorné využitie môže zahŕňať podporu environmentálneho manažérstva, identifikáciu hlavných environmentálnych problémových oblastí, environmentálne zlepšovanie a sledovanie výkonnosti a môže nepriamo zahŕňať príležitosti na šetrenie nákladov;

— vonkajšie využitie (napr. komunikácia so zainteresovanými stranami alebo komunikácia medzi podnikmi (B2B), vzťahy s verejnými orgánmi alebo s investormi) zahŕňa širokú škálu možností vrátane odpovedí na žiadosti investorov o informácie, marketingu, referenčného porovnávania a reakcií na požiadavky stanovené v politike životného prostredia na európskej úrovni alebo na úrovni jednotlivých členských štátov;

Tab. 1

Kľúčové požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF vo vzťahu k plánovanému využitiu.

Plánované využitie Vymedzenie cieľa a rozsahu Skríning Splnenie požiadaviek na kvalitu údajov Hierarchia v oblasti multifunkčnosti Výber metód posúdenia vplyvov Klasifikácia a charakterizácia Štandardizácia Váženie Interpretácia výsledkov OEF Prvky predkladaných správ Kritické preskúmanie (1 osoba) Skupina pre kritické preskúmanie (3 osoby) Vyžadujú sa pravidlá OEFSR Vnútorné (podľa tvrdení v súlade s príručkou OEF) P O O P P P O D P D P D D Vonkajšie Bez porovnaní / porovnávacích tvrdení P O P P P P O D P P P O O S porovnaniami / porovnávacími tvrdeniami P O P P P P O D P P / P P „P“ = povinné „O“ = odporúčané (nepovinné) „D“ = dobrovoľné (nepovinné) „/“ = neuplatňuje sa

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Štúdia environmentálnej stopy organizácie (OEF) musí byť založená na prístupe životného cyklu.

1.2 Ako používať túto príručku

Táto príručka poskytuje informácie potrebné na uskutočnenie štúdie o OEF. Materiály v príručke sa uvádzajú postupne v takom poradí, v akom po sebe nasledujú metodické fázy, ktoré sa musia realizovať pri výpočte OEF. Každá časť sa začína všeobecným opisom metodickej fázy a prehľadom bodov na zváženie a doplňujúcich príkladov. „Požiadavky“ stanovujú metodické normy, ktoré sa musia / by sa mali splniť, aby sa dosiahla štúdia, ktorá bude v súlade s OEF. Tieto požiadavky sú uvedené v textových poliach ohraničených jednou neprerušovanou čiarou a nasledujú po častiach so všeobecným opisom. „Tipy“ opisujú nepovinné, ale odporúčané najlepšie postupy. Tipy sa uvádzajú v plných textových poliach, ktoré sú takisto ohraničené jednou neprerušovanou čiarou. V prípade, že sú stanovené dodatočné požiadavky týkajúce sa vytvorenia pravidiel OEFSR, sú tieto požiadavky uvedené v textových poliach ohraničených dvojitou neprerušovanou čiarou na konci každej príslušnej časti.

1.3 Zásady štúdií o environmentálnej stope organizácií

Na dosiahnutie cieľa, ktorým je realizácia konzistentných, podrobných a reprodukovateľných štúdií o OEF, je potrebné striktne sa držať základného súboru analytických zásad. Tieto zásady majú poskytnúť všeobecné usmernenia k využívaniu metódy OEF. Treba ich posudzovať vzhľadom na jednotlivé fázy štúdií o OEF, od vymedzenia cieľov a rozsahu štúdie, cez zber údajov, hodnotenie environmentálnych vplyvov, vykazovanie a overovanie výsledkov štúdií.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Používatelia tejto príručky musia pri uskutočňovaní štúdie o OEF dodržiavať tieto zásady:

1. Relevantnosť Všetky použité metódy a údaje zozbierané na účely kvantifikácie OEF musia byť čo najviac relevantné pre štúdiu.

2. Úplnosť Kvantifikácia OEF musí zohľadňovať všetky toky materiálov/energií významné pre životné prostredie (11) a iné environmentálne zásahy, ako sa požaduje na účely súladu s vymedzenými systémovými hranicami, s požiadavkami týkajúcimi sa údajov a s použitými metódami posúdenia vplyvov.

3. Konzistentnosť Vo všetkých krokoch štúdie o OEF je nevyhnutné sa striktne riadiť touto príručkou, aby sa zlepšila vnútorná konzistentnosť, ako aj porovnateľnosť s podobnými analýzami.

4. Presnosť Na účely zníženia neistoty pri modelovaní, ako aj pri vykazovaní výsledkov, je nevyhnutné vynaložiť všetko primerané úsilie.

5. Transparentnosť Informácie o OEF musia byť uverejnené takým spôsobom, aby používateľom, pre ktorých sú určené, poskytli základ potrebný pre rozhodovanie a aby zainteresovaným stranám umožnili hodnotenie jej dôkladnosti a spoľahlivosti.

Zásady OEFSR

1. Vzťah k príručke OEF

Okrem požiadaviek tejto príručky OEF sa na štúdie o OEF vzťahujú aj metodické požiadavky uvedené v pravidlách OEFSR. V prípade, že pravidlá OEFSR stanovujú konkrétnejšie požiadavky ako táto príručka OEF, musia byť konkrétne požiadavky pravidiel OEFSR splnené.

2. Účasť vybraných zainteresovaných strán

Proces vypracúvania pravidiel OEFSR musí byť otvorený a transparentný a jeho súčasťou by mala byť konzultácia s vybranými zainteresovanými stranami. Na dosiahnutie konsenzu v rámci procesu by sa malo vynaložiť primerané úsilie (podľa normy ISO 14020:2000, 4.9.1, zásada 8). Pravidlá OEFSR musia posúdiť odborní recenzenti.

3. Snaha o porovnateľnosť

Výsledky štúdií o OEF, ktoré sa uskutočnili v súlade s príručkou OEF a s príslušným dokumentom pravidiel OEFSR, je možné použiť pri porovnávaní environmentálneho správania organizácií v tom istom sektore z hľadiska životného cyklu, ako aj pri porovnávacích tvrdeniach (ktoré sa plánujú sprístupniť verejnosti). Je preto nevyhnutné zabezpečiť porovnateľnosť výsledkov. Informácie predložené na účely tohto porovnávania musia byť transparentné, aby používateľ pochopil obmedzenia porovnateľnosti, pokiaľ ide o výsledok výpočtu (podľa normy ISO 14025 (12)).

1.4 Fázy štúdie o environmentálnej stope organizácií

Pri uskutočňovaní štúdie o OEF je nevyhnutné v súlade s touto príručkou realizovať niekoľko fáz - t. j. vymedzenie cieľa, vymedzenie rozsahu, profil využívania zdrojov a emisií, posúdenie vplyvu environmentálnej stopy a interpretácia a vykazovanie environmentálnej stopy – pozri Obr. 1.

Obr. 1

Fázy štúdie o environmentálnej stope organizácií

2. ÚLOHA PRAVIDIEL PRE SEKTORY ENVIRONMENTÁLNEJ STOPY ORGANIZÁCIÍ (OEFSR)

2.1 Všeobecne

Okrem toho, že táto príručka OEF poskytuje všeobecné usmernenia a požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF, stanovujú sa v nej aj požiadavky týkajúce sa vypracúvania pravidiel OEFSR. Pravidlá OEFSR budú zohrávať dôležitú úlohu pri zvyšovaní reprodukovateľnosti, konzistentnosti (a tým aj porovnateľnosti medzi výpočtami OEF v rámci organizácií v tom istom sektore) a relevantnosti štúdií o OEF. Pravidlá OEFSR pomôžu upriamiť pozornosť na najdôležitejšie parametre, a tým sa zrejme skráti čas, zmenší sa úsilie a náklady potrebné na realizáciu štúdie o OEF.

Cieľom je zabezpečiť, aby boli pravidlá OEFSR vypracované podľa príručky OEF a aby poskytovali ďalšie požadované špecifikácie na zabezpečenie porovnateľnosti, vyššej reprodukovateľnosti, konzistentnosti, relevantnosti, zamerania a efektívnosti štúdií o OEF. Pravidlá OEFSR by mali upriamiť pozornosť štúdií o OEF na tie aspekty a parametre, ktoré najviac súvisia s určovaním environmentálneho správania daného sektora. Pravidlo OEFSR musí/malo by/môže ďalej špecifikovať požiadavky uvedené v tejto príručke OEF a doplniť nové požiadavky v prípadoch, v ktorých všeobecnejšia príručka OEF ponecháva možnosť výberu z niekoľkých alternatív.

Táto príručka OEF vymedzuje kľúčové oblasti, na ktoré sa budú vzťahovať pravidlá OEFSR. Patria medzi ne napríklad:

— výber a opis systémových hraníc (organizačných hraníc a hraníc OEF);

— vymedzenie vykazovacieho obdobia a časového intervalu fázy používania, ktorý sa bude skúmať;

— vymedzenie relevantných/irelevantných environmentálnych aspektov (13);

— opis informácií, ktoré sa zahrnú do fáz používania a konca životného cyklu, pokiaľ sa nimi analýza zaoberá;

— spôsob zostavenia portfólia výrobkov (14) vrátane súvisiaceho kľúčového referenčného toku/tokov (15);

— výber zásadných údajov s uvedením údajov, ktoré sa majú zozbierať priamo (konkrétne), a údajov, ktoré môžu byť všeobecné (16), a s poskytnutím usmernení, pokiaľ ide o možné zdroje údajov;

— Konkrétne pravidlá pre riešenie problémov spojených s multifunkčnosťou (17) kľúčových procesov/činností v danom sektore;

— požiadavky týkajúce sa preskúmania;

— požiadavky týkajúce sa predkladania správ.

Ak sa štúdie o OEF nepoužijú na účely porovnávacích tvrdení, ktoré sa majú sprístupniť verejnosti, môžu sa realizovať bez použitia pravidiel OEFSR.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

V prípade, že sa pre referenčný sektor nepoužijú pravidlá OEFSR, je potrebné v štúdii o OEF špecifikovať, odôvodniť a výslovne uviesť kľúčové oblasti, ktoré budú patriť do pôsobnosti pravidiel OEFSR (uvedených v tejto príručke OEF).

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Pravidlá OEFSR by mali upriamiť pozornosť štúdií o OEF na tie aspekty a parametre, ktoré najviac súvisia s určovaním environmentálneho správania daného sektora.

Pravidlo OEFSR musí/malo by/môže ďalej špecifikovať požiadavky uvedené v tejto príručke OEF a doplniť nové požiadavky v prípadoch, v ktorých všeobecnejšia príručka OEF ponecháva možnosť výberu z niekoľkých alternatív.

2.2 Vymedzenie sektora, na ktorý sa vzťahujú pravidlá pre sektory environmentálnej stopy organizácií

Sektor sa vymedzí na základe charakteristického sektorového portfólia výrobkov (18) s využitím kódov NACE (t. j. v súlade s názvoslovím Nomenclature générale des Activités Economiques dans les Communautés Européennes NACE Rev. 2). NACE je systém štatistickej klasifikácie ekonomických činností v Európe. Každej jednotke zaznamenanej v štatistických registroch podnikov je podľa jej hlavnej ekonomickej činnosti priradený jeden kód NACE. Hlavná činnosť je činnosť, ktorá sa najviac podieľa na pridanej hodnote jednotky. Keďže klasifikácia NACE je odvodená od Medzinárodnej štandardnej odvetvovej klasifikácie ekonomických činností (ISIC) Organizácie Spojených národov, tieto dva systémy klasifikácie sú si veľmi podobné, klasifikácia NACE je však podrobnejšia ako klasifikácia ISIC.

Priradenie kódu NACE sa opiera o vysvetľujúce poznámky NACE, rozhodnutia prijaté riadiacim výborom NACE, prevodové tabuľky a odkaz na klasifikáciu výrobkov podľa činnosti (CPA). Činnosť, ako sa tu definuje, „môže zahŕňať jeden jednoduchý proces (napr. tkanie) alebo môže zahŕňať niekoľko podprocesov, z ktorých každý je popísaný v inej kategórii klasifikácie (napr. výroba automobilov pozostáva z rôznych špecifických činností ako sú zlievanie, kovanie, zváranie, montáž, lakovanie atď.). Ak je výrobný proces organizovaný ako ucelená séria činností v rámci jednej štatistickej jednotky, za ekonomickú činnosť sa považuje celý zjednotený výrobný proces“ (19).

NACE pozostáva z tejto hierarchickej štruktúry (20):

1. položky označené abecedným kódom (sekcie);

2. položky označené dvojmiestnym číselným kódom (divízie);

3. položky označené trojmiestnym číselným kódom (skupiny);

4. položky označené štvormiestnym číselným kódom (triedy).

Klasifikácie ISIC a NACE majú na najvyšších úrovniach ten istý kód, NACE je však podrobnejšia na nižších úrovniach. Keďže kód NACE sa v súvislosti s touto štúdiou používa na úrovni sektorov, je potrebné priradiť aspoň dvojmiestny kód (t. j. úroveň divízií) (21). Táto požiadavka je v súlade so systémom kódovania ISIC. Pokiaľ ide o viacsektorové spoločnosti, treba priradiť všetky identifikovateľné kódy NACE súvisiace s ich portfóliami výrobkov.

Príklad:

Spoločnosť, ktorá vyrába tričká a nohavice, patrí do sektora výrobcov odevov. Kód NACE (a ISIC) sektora, ktorý reprezentuje výrobcov odevov, je 14. Ak spoločnosť realizuje procesy konečnej úpravy textilu (napr. bielenie džínsov), patrí aj do sektora, ktorý reprezentuje výrobcov textilu. Kód NACE (a ISIC) týkajúci sa sektora, ktorý reprezentuje výrobcov textilu, je 13. Spoločnosti sa preto priradia kódy NACE 13 aj 14.

Sektor by mal byť definovaný tak, aby zahŕňal všetky relevantné organizácie v danom sektore. Musí však byť aj dostatočne konkrétny, aby umožňoval formuláciu primerane reprezentatívnych a normatívnych pravidiel OEFSR nad rámec pravidiel uvedených v príručke OEF. Pravidlá OEFSR sú preto primárne definované so zreteľom na činnosti, ktoré sú pre daný sektor charakteristické, ako je uvedené v typickom portfóliu výrobkov.

Pri identifikácii súboru činností, na základe ktorých je možné organizácie zoskupiť pod pravidlo OEFSR, by sa malo zvážiť niekoľko kritérií:

— organizácie by mali poskytovať podobné tovary/služby;

— relevantné environmentálne vplyvy súvisiace s činnosťami organizácií možno opísať pomocou podobného súboru kategórií vplyvu environmentálnej stopy, metód a iných ukazovateľov;

— organizácie by mali mať podobné organizačné hranice a využívať dostatočne podobný profil výrobných vstupov (22).

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Sektor, na ktorý sa budú vzťahovať pravidlá OEFSR, sa definuje pomocou kódov NACE. Pravidlá OEFSR musia byť založené aspoň na divízii s dvojmiestnym kódom NACE (štandardná možnosť). OEFSR však môžu povoliť (odôvodnené) odchýlky (napr. trojmiestne kódy), ak si to vyžaduje zložitosť sektora. Ak sa pre podobné portfóliá výrobkov určí viacero výrobných postupov s využitím alternatívnych kódov NACE, musia byť pravidlá OEFSR v súlade so všetkými takýmito kódmi NACE.

3. VYMEDZENIE CIEĽA(-OV) ŠTÚDIE O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ

Vymedzenie cieľa je prvým krokom štúdie o OEF, ktorý určuje celkový kontext štúdie. Účelom jednoznačného stanovenia cieľov je zabezpečiť, aby boli analytické ciele, metódy, výsledky a plánované využitia optimálne zosúladené a aby existovala spoločná predstava, ktorou sa účastníci pri štúdii budú riadiť.

Dôležitým prvkom vymedzovania cieľov je identifikácia plánovaného využitia štúdie a s tým súvisiaceho potrebného stupňa analytickej hĺbky a dôslednosti. Ten by sa zasa mal premietnuť do stanovených obmedzení štúdie (fáza vymedzovania rozsahu). Pokiaľ ide o analýzy zamerané napr. na využívanie environmentálnych zdrojov s najmenšími nákladmi, na dizajn výrobkov, na referenčné porovnávanie alebo na vykazovanie, bude potrebné uskutočniť plne kvantitatívne štúdie v súlade s analytickými požiadavkami uvedenými v tejto príručke OEF. V rámci jednej štúdie o OEF je možné použiť aj kombinované prístupy v prípadoch, v ktorých sú predmetom kvantitatívnej analýzy iba určité časti dodávateľského reťazca, pričom pri ostatných častiach sa využívajú kvalitatívne opisy potenciálnych environmentálnych problémových oblastí (napríklad kvantitatívna analýza fázy od kolísky po bránu (23) v kombinácii s kvalitatívnym opisom environmentálnych hľadísk týkajúcich sa fázy od brány po hrob (24) alebo s kvantitatívnou analýzou fáz používania a konca životnosti vybraných reprezentatívnych druhov výrobku).

Existuje niekoľko dôvodov na vykonanie štúdie o OEF, ako je potreba porozumieť najdôležitejším environmentálnym vplyvom činností organizácie v priebehu jej životného cyklu, potreba identifikovať možnosti znižovania environmentálnych vplyvov s primárnym zameraním sa na zistené problémové oblasti, potreba podložiť strategické rozhodnutia (napr. o riadení rizík v dodávateľskom reťazci), potreba reagovať na otázky investorov a iných zainteresovaných strán týkajúcich sa environmentálneho správania organizácie, podávania správ o podnikovej udržateľnosti, podávania správ zainteresovaným stranám atď.

Príklad: Environmentálna stopa spoločnosti, ktorá vyrába džínsy a tričká: vymedzenie cieľa.

Aspekty Podrobnosti Plánované využitie(-a): podávanie správ o podnikovej udržateľnosti Dôvody pre uskutočnenie štúdie: preukázať záväzok a snahu o nepretržité zlepšovanie Cieľová skupina: zákazníci Porovnania alebo porovnávacie tvrdenia, ktoré sa majú sprístupniť verejnosti: nie, environmentálna stopa bude verejne dostupná, ale neplánuje sa s jej použitím na účely porovnaní alebo porovnávacích tvrdení. Zadávateľ štúdie: Spoločnosť G s.r.o. Postup preskúmania: nezávislý externý kontrolór, pán Y.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Vymedzenie cieľa štúdie o OEF musí obsahovať:

— plánované využitie(-a);

— dôvody na uskutočnenie štúdie a okolnosti rozhodovania;

— cieľovú skupinu;

— informáciu, či budú porovnania a/alebo porovnávacie tvrdenia sprístupnené verejnosti;

— zadávateľa štúdie;

— postup preskúmania (ak sa uplatňuje).

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Pravidlá OEFSR musia špecifikovať požiadavky týkajúce sa preskúmania štúdií o OEF.

4. VYMEDZENIE ROZSAHU ŠTÚDIE O ENVIRONMENTÁLNEJ STOPE ORGANIZÁCIÍ

4.1 Všeobecne

Vymedzovanie rozsahu štúdie o OEF zahŕňa podrobný opis systému, ktorý sa má hodnotiť, spolu s opisom príslušných analytických špecifikácií.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Vymedzenie rozsahu štúdie o OEF musí byť v súlade s vymedzenými cieľmi štúdie a s požiadavkami príručky OEF. Musí identifikovať a jednoznačne charakterizovať (pre podrobnejší opis pozri nasledujúce časti):

— vymedzenie organizácie (jednotka analýzy (25)) a portfólio výrobkov (súbor a množstvo tovarov/služieb poskytnutých v priebehu vykazovacieho obdobia);

— systémové hranice (organizačné hranice a hranice OEF);

— kategórie vplyvu environmentálnej stopy;

— predpoklady a obmedzenia.

4.2 Vymedzenie organizácie (jednotka analýzy)

Organizácia je referenčná jednotka analýzy a (spolu s portfóliom výrobkov) tvorí základ pre vymedzenie organizačných hraníc. Ja analogická s koncepciou „funkčnej jednotky“ v tradičnom hodnotení životného cyklu (LCA) (26). V najširšom zmysle je najdôležitejšou funkciou organizácie na účely výpočtu OEF poskytovanie tovarov a služieb v priebehu stanoveného vykazovacieho obdobia. Zámerom štúdie o OEF je poskytnúť ukazovateľ potenciálneho environmentálneho zaťaženia v súvislosti s poskytovaním výrobkov organizáciou. Vymedzenie organizácie so zreteľom na portfólio výrobkov preto umožňuje priame znázornenie fyzických výmen medzi organizáciou a životným prostredím.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Organizácia (alebo jej jednoznačne definovaná podmnožina, ktorá je predmetom štúdie o OEF) musí byť vymedzená takto:

— názov organizácie;

— druhy tovarov/služieb, ktoré organizácia produkuje (t. j. sektor);

— miesta prevádzky (t. j. krajiny);

— kód(y) NACE.

Príklad:

Aspekt Podrobnosti Organizácia: Spoločnosť Y s.r.o. Sektor tovarov/služieb: výrobca odevov Miesto(-a) prevádzky: Paríž, Berlín, Miláno Kód(y) NACE: 14

4.3 Portfólio výrobkov

Portfólio výrobkov je množstvo a charakter tovarov a služieb, ktoré organizácia poskytuje v priebehu vykazovacieho obdobia, ktoré by malo trvať jeden rok. Predstavuje základ pre realizáciu profilu využívania zdrojov a emisií (inventára) organizácie, ktorý zodpovedá tokom vstupov a výstupov (27) spojených s poskytovaním portfólia výrobkov organizáciou v rámci systémových hraníc vymedzených na účely štúdie.

OEF sa môže obmedzovať na jednoznačne definovanú podmnožinu portfólia výrobkov organizácie. Môže napríklad nastať prípad, keď portfólio výrobkov obchodníka pozostáva z výrobkov vyrábaných v samotnej organizácii (vlastné značky) a z výrobkov, ktoré organizácia poskytuje bez toho, aby ich spracovala. Portfólio výrobkov na účely analýzy od kolísky po hrob by sa v tom prípade mohlo obmedzovať na výrobky vyrábané v samotnej organizácii, zatiaľ čo pri ostatných výrobkoch sa vykoná analýza od kolísky po bránu alebo od brány po bránu. Ďalším typickým príkladom je organizácia, ktorá vykonáva prevádzku vo viacerých sektoroch a rozhodne sa obmedziť svoju analýzu na jeden sektor.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Pri organizácii sa musí vymedziť portfólio výrobkov, ktoré reprezentuje množstvo a charakter tovarov a služieb (alebo ich jednoznačne definovanú podmnožinu), ktoré organizácia poskytuje v priebehu vykazovacieho obdobia so zreteľom na otázky „čo“ a v „akom rozsahu“. Ak sa štúdia o OEF obmedzuje na podmnožinu portfólia výrobkov, musí sa táto skutočnosť odôvodniť a uviesť v správe.

Vykazovacím obdobím by mal byť jeden rok.

Pri modelovaní používania a scenárov konca životnosti treba uviesť aj informácie týkajúce sa otázok „na akej úrovni“ a „ako dlho“ (28), pokiaľ ide o výkonnosť výrobku. Kvantitatívne údaje o vstupoch a výstupoch zozbierané na účely analýzy (ktorá sa má uskutočniť v neskoršej fáze štúdie o OEF) sa vypočítajú vo vzťahu k uvedenému portfóliu výrobkov.

Príklad: Portfólio výrobkov:

Aspekt Podrobnosti [ČO] Tričká (priemer veľkostí S, M, L) vyrábané z polyesteru, nohavice (priemer veľkostí S, M, L) vyrábané z polyesteru [V AKOM ROZSAHU] 40 000 tričiek, 20 000 nohavíc [NA AKEJ ÚROVNI] Nosenie raz týždenne a pranie v práčke pri teplote 30 stupňov raz týždenne, spotreba energie práčky je 0,72 MJ/kg šatstva a spotreba vody 10 litrov/kg šatstva na jeden cyklus prania. Jedno tričko váži 0,16 kg a jeden pár nohavíc 0,53 kg. V dôsledku toho je spotreba energie 0,4968 MJ/týždenne a spotreba vody 6,9 litrov/týždenne. [AKO DLHO] Fáza používania päť rokov v prípade tričiek aj v prípade nohavíc [ROK] 2010 [VYKAZOVACIE OBDOBIE] Jeden rok

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Pravidlá OEFSR ďalej špecifikujú, ako sa vymedzí portfólio výrobkov, najmä pokiaľ ide o otázky „na akej úrovni“ a „ako dlho“. Takisto stanovia vykazovacie obdobie, pokiaľ je iné ako jeden rok, a odôvodnia výber obdobia.

4.4 Systémové hranice štúdií o environmentálnej stope organizácií

Organizačné činnosti sa nakoniec začlenia do systémov sociálnych, finančných a fyzických vzťahov. Je preto nevyhnutné vymedziť hranice, aby bolo možné formálne stanoviť, ktorý z týchto vzťahov sa bude v štúdii o OEF posudzovať a ktorý vzťah sa vylúči. Najdôležitejším pozorovaním, ktoré vyplynulo z prístupov k environmentálnemu účtovníctvu založených na životnom cykle, je skutočnosť, že využívanie zdrojov a emisie spojené s počiatočnými procesmi (t. j. s tovarmi a so službami, ktoré organizácia nakúpila) alebo s následnými procesmi (t. j. spojenými s distribúciou, skladovaním, používaním a koncom životnosti tovarov/služieb, ktoré organizácia poskytuje) môžu predstavovať kľúčové faktory celkového environmentálneho profilu organizácie. Efektívne a účinné environmentálne manažérstvo si preto vyžaduje, aby sa týmto počiatočným a neskorším procesom venovala pozornosť a aby sa preskúmal rozsah, v akom tieto procesy sú alebo môžu byť ovplyvnené rozhodnutiami na úrovni organizácie.

Vzhľadom na samozrejmú dôležitú úlohu, a síce že výber systémových hraníc bude zohrávať význam pri rozhodovaní o rozsahu počítanej OEF, je potrebné tieto hranice vymedziť podľa určitých zásad a konzistentným spôsobom. Vymedzenie hraníc priamo ovplyvňuje aj využiteľnosť analytických výsledkov na konkrétne účely. Napríklad na získanie výsledkov, ktoré by boli na účely informovania environmentálneho manažérstva o priamych vplyvoch na úrovni lokality najprimeranejšie, je vhodné stanoviť také organizačné hranice, ktoré súvisia s danou lokalitou. Na účely informovania manažérstva o širších vplyvoch súvisiacich s dodávateľským reťazcom je potrebné stanoviť také systémové hranice, ktoré zahŕňajú procesy v počiatočných a/alebo neskorších fázach. Realizácia štúdie o OEF, ktorá preukazuje, že k väčšine environmentálnych vplyvov dochádza v počiatočných fázach dodávateľského reťazca v súvislosti s konkrétnymi procesmi, poskytuje potrebný základ pre zlepšenia v rámci dodávateľského reťazca. Analýza, z ktorej vyplýva, že k najdôležitejším vplyvom dochádza v neskorších fázach, môže poukazovať na možnosť zmeny dizajnu výrobkov alebo zmeny zloženia portfólia výrobkov.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Systémové hranice musia zahŕňať organizačné hranice (v súvislosti s vymedzenou organizáciou), ako aj hranice OEF (ktoré určujú, ktoré aspekty dodávateľského reťazca sa v analýze zahrnú).

4.4.1 Organizačné hranice

V záujme maximalizácie fyzickej reprezentatívnosti modelu OEF je najvhodnejšie vymedziť organizačné hranice na základe portfólia výrobkov (29), a nie prostredníctvom ekonomickej definície. Z tohto dôvodu sú organizačné hranice štúdií o OEF vymedzené tak, aby zahŕňali všetky zariadenia a súvisiace procesy, ktoré sú v úplnom alebo čiastočnom vlastníctve a/alebo prevádzke organizácie a ktoré sa priamo podieľajú na zabezpečovaní portfólia výrobkov (30). Tento postup zodpovedá prístupu „kontroly“ v tom zmysle, že teoreticky by organizácia mala byť schopná riadiť priamy prístup ku konkrétnym údajom (31) o činnostiach, na ktorých sa prevádzkovo alebo finančne podieľa, a mala by byť tiež schopná ovplyvňovať rozhodnutia v oblasti environmentálneho manažérstva týkajúce sa daných zariadení, a to na základe výsledkov štúdie o OEF. Činnosti a vplyvy spojené s procesmi v rámci vymedzených organizačných hraníc sa považujú za „priame“ činnosti a vplyvy.

Napríklad v prípade maloobchodníkov, výrobky, ktoré vyrábajú iné organizácie, nie sú zahrnuté do organizačných hraníc maloobchodníka. Hranice v prípade maloobchodníkov sa teda obmedzujú na ich investičné tovary a na všetky procesy/činnosti spojené so službou maloobchodného podnikania. Výrobky, ktoré maloobchodník vyrába alebo spracováva, sa však do organizačných hraníc zahrnú.

Keďže niektoré zariadenia v spoločnom vlastníctve/prevádzke sa môžu podieľať na zabezpečovaní vymedzeného portfólia výrobkov organizácie, ako aj portfólia(-í) výrobkov iných organizácií, môže byť nevyhnutné náležite prideliť vstupy a výstupy (pozri časť 5.11).

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Organizačné hranice pre výpočet OEF musia zahŕňať všetky zariadenia/činnosti, ktoré organizácia vlastní a/alebo prevádzkuje (či už čiastočne alebo úplne), ktoré sa podieľajú na zabezpečovaní portfólia výrobkov v priebehu vykazovacieho obdobia.

Všetky činnosti a procesy, ku ktorým dochádza v rámci organizačných hraníc, ale ktoré nie sú nevyhnutné pre fungovanie organizácie, sa do analýzy zahrnú, ale vykážu sa zvlášť. Príkladmi takýchto procesov/činností sú záhradnícke činnosti, stravovanie, ktoré spoločnosť poskytuje v jedálni atď.

V prípade maloobchodníkov sa výrobky, ktoré maloobchodník vyrába alebo spracováva, do organizačných hraníc zahrnú.

Príklad:

Zariadenie Stav Podieľa sa na portfóliu výrobkov priamo? Zahrnuté v systémových hraniciach Výrobňa textilu V prevádzke/nie vo vlastníctve Áno Áno Výrobňa textilu V čiastočnom vlastníctve/v prevádzke Áno Áno Továreň (šitie) Vo vlastníctve/v prevádzke Áno Áno Továreň na fľaše Menšinový podiel Nie Nie

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Pravidlá OEFSR musia špecifikovať charakteristické procesy, činnosti a zariadenia v danom sektore, ktoré sa zahrnú do organizačných hraníc.

Pravidlá OEFSR musia špecifikovať charakteristické procesy a činnosti, ku ktorým dochádza v rámci organizačných hraníc, ktoré však nie sú nevyhnutné pre fungovanie organizácie. Tie sa zahrnú do analýzy a vykážu sa zvlášť.

4.4.2 Hranice environmentálnej stopy organizácií

V závislosti od plánovaného využitia si štúdie o OEF môžu vyžadovať systémové hranice, ktoré sú širšie ako organizačné hranice. Na tento účel sa hranice OEF vymedzia so zreteľom na nepriame činnosti a súvisiace vplyvy. Nepriame činnosti a vplyvy sú tie, ku ktorým dochádza v počiatočných alebo následných fázach dodávateľského reťazca v súvislosti s organizačnými činnosťami, ale ktoré nepatria do vymedzených organizačných hraníc.

Obrázok 2 znázorňuje povinné a nepovinné procesy/činnosti, ktoré sa majú zahrnúť do OEF. V prípade niektorých organizácií je možné na základe výslovného odôvodnenia vylúčiť (nepriame) činnosti, ktoré sa vykonávajú v následných fázach. Napríklad organizácie, ktoré vyrábajú medziprodukty (32) alebo výrobky s nejasným využitím, pri ktorých nie je známa fáza používania (napr. drevo, cukor), je možné fázu používania z analýzy vylúčiť. Ak maloobchodníci poskytujú výrobky, ktoré vyrábajú iné organizácie, výrobné procesy sa do štúdie zahrnú ako procesy v počiatočných fázach.

Obr. 2

Organizačné hranice a hranice OEF. Poznámka: každé vylúčenie (napr. činností v následných fázach) sa musí v súvislosti so štúdiou a s plánovaným využitím výslovne odôvodniť.

Preprava zamestnancov sa môže uviesť buď v rámci organizačných hraníc (napr. keď zamestnanci dochádzajú do práce autami, ktoré vlastní alebo prevádzkuje zamestnávateľ, alebo používajú verejnú dopravu, za ktorú platí zamestnávateľ), alebo môže ísť o nepriamy proces (napr. keď zamestnanci dochádzajú do práce vlastnými autami alebo verejnou dopravou, za ktorú sami platia). Na zabezpečenie porovnateľnosti medzi štúdiami o OEF sa preprava zamestnancov do analýzy zahrnie aj v prípade, že patrí medzi nepriame činnosti.

Keďže výrobky v rámci jedného sektora môžu mať rôznu životnosť (ako sa uvádza v opise portfólia výrobkov pri otázke „ako dlho“ (pozri časť 4.3)), je potrebné definovať životnosť, ktorá sa bude brať do úvahy pri hodnotení procesov/činností v neskorších fázach, aby sa zabezpečila porovnateľnosť a konzistentnosť medzi štúdiami o OEF. Ak je životnosť výrobku kratšia ako vymedzený časový interval, ktorý sa bude skúmať, je potrebné zohľadniť nevyhnutné zmeny. Tieto zmeny sú nevyhnutné, aby sa dodržala vymedzená životnosť, a netýkajú sa teda opakovaného používania.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Hranice OEF sa vymedzia podľa všeobecnej logiky dodávateľského reťazca. Toto vymedzenie musí zahŕňať aspoň činnosti na úrovni lokality (priame) a činnosti v neskorších fázach (nepriame), ktoré súvisia s portfóliom výrobkov organizácie. Hranice OEF štandardne zahŕňajú všetky fázy dodávateľského reťazca od získavania surovín (33), cez spracovanie, výrobu, distribúciu, skladovanie, používanie a nakladanie s portfóliom výrobkov na konci životnosti (t. j. od kolísky po hrob). Do úvahy sa vezmú všetky procesy v rámci vymedzených hraníc OEF. Ak sa činnosti v neskorších fázach (nepriame) vylúčia (napr. fáza používania medziproduktov alebo výrobkov s nejasným využitím), je potrebné túto skutočnosť výslovne odôvodniť.

Preprava zamestnancov sa do analýzy zahrnie aj v prípade, že patrí medzi nepriame činnosti.

Ak maloobchodníci poskytujú výrobky, ktoré vyrábajú iné organizácie, výrobné procesy sa do štúdie zahrnú ako procesy v počiatočných fázach.

Je potrebné zohľadniť zmeny, ktoré sú nevyhnutné pre dodržanie vymedzeného časového intervalu (pozri OEFSR v časti 4.3). Počet zmien sa rovná „časový interval/životnosť -1“. Keďže pri tomto výpočte sa uvažuje s priemernou situáciou, počet zmien nemusí byť celé číslo. Budúce výrobné procesy týkajúce sa týchto zmien sa budú považovať za identické s procesmi vykazovacieho roka. Ak pevne určený časový interval nemá pre určitý sektor význam (pozri pravidlá OEFSR v časti 4.3), fáza používania musí zahŕňať životnosť výrobkov v portfóliu výrobkov organizácie (bez zmien).

Tip: Stupeň dôkladnosti, s akým je možné hodnotiť úplný dodávateľský reťazec OEF v súvislosti s organizáciou, bude vo veľkej miere závisieť od charakteru a rôznorodosti výrobkov, ktoré organizácia poskytuje.

Ak organizácia poskytuje medziprodukty a nie je možné stanoviť dôkladné scenáre konca používania, možno uprednostniť modelovanie iba priamych a nepriamych vplyvov v počiatočných fázach. Organizácia môže takisto zvážiť modelovanie fázy používania a konca životnosti iba na malej, reprezentatívnej podmnožine výrobkov.

V každom prípade by sa systémové hranice mali vymedziť a odôvodniť so zreteľom na vymedzené ciele a plánované využitie štúdie.

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

Pravidlá OEFSR musia špecifikovať hranice OEF vrátane fáz dodávateľského reťazca, ktoré sa do štúdie zahrnú; a priame (od brány po bránu) a nepriame (v počiatočných a neskorších fázach) procesy/činnosti, ktoré sa zahrnú do štúdie o OEF. Každá odchýlka od štandardného prístupu od kolísky po hrob sa musí výslovne uviesť a odôvodniť, napr. vylúčenie fázy neznámeho používania medziproduktov. Pravidlá OEFSR musia tiež obsahovať odôvodnenie vylúčenia procesov/činností.

Pravidlá OEFSR musia špecifikovať časový interval a scenáre, ktoré sa budú posudzovať v prípade činností v neskorších fázach. Ak pevne určený časový interval nie je pre určitý sektor vhodný alebo nemá pre určitý sektor význam (napr. niektoré spotrebné výrobky), pravidlá OEFSR musia túto skutočnosť uviesť a odôvodniť.

4.4.3 Diagram systémovej hranice

Diagram systémovej hranice je schematické znázornenie analyzovaného systému. Podrobne znázorňuje, ktoré časti dodávateľského reťazca organizácie sú súčasťou analýzy a ktoré nie. Diagram systémovej hranice môže predstavovať užitočný nástroj pri vymedzovaní systémovej hranice a organizovaní ďalších činností súvisiacich so zberom údajov, a preto by sa mal zahrnúť do vymedzenia rozsahu.

Tip: Zostavenie diagramu systémovej hranice nie je povinné, ale dôrazne sa odporúča. Diagram systémovej hranice pomôže organizácii pri vymedzovaní a určovaní štruktúry analýzy.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Diagram systémovej hranice by mal byť zahrnutý vo vymedzení rozsahu.

4.4.4 Ako riešiť kompenzácie v OEF

Pojem „kompenzácia“ sa často používa v súvislosti s činnosťami tretích strán zameranými na zníženie emisií skleníkových plynov. Kompenzácie sú redukcie emisií skleníkových plynov, ktoré sa dosiahnu v inej oblasti, ako je zdroj emisie, a ktoré sa používajú na vyrovnávanie (t. j. kompenzáciu) emisií skleníkových plynov, napríklad na účely dodržania dobrovoľného alebo povinného cieľa alebo stropu. Kompenzácie sa počítajú vzhľadom na východiskový stav, ktorý predstavuje hypotetický scenár takej úrovne emisií, aká by existovala bez projektu na zníženie emisií prostredníctvom kompenzácií. Príkladom je kompenzácia uhlíka v rámci mechanizmu čistého rozvoja, uhlíkové kredity a iné kompenzácie mimo systému.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Kompenzácie nie sú zahrnuté v štúdii o OEF, ale môžu sa vykázať samostatne ako „dodatočné environmentálne informácie“.

4.5 Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy a metód hodnotenia

Kategórie vplyvu environmentálnej stopy (34) sú konkrétne kategórie ekologických vplyvov (35), ktorými sa zaoberá štúdia o OEF. Vo všeobecnosti súvisia s používaním zdrojov (napr. fosílnych palív a minerálnych rúd) alebo s emisiami ekologicky škodlivých látok (napr. skleníkových plynov alebo toxických chemikálií), ktoré môžu mať vplyv na ľudské zdravie. Modely posúdenia vplyvov sa využívajú na kvantifikáciu príčinných vzťahov medzi vstupmi materiálov/energií a emisiami súvisiacimi s činnosťami organizácie (zaznamenanými v profile využívania zdrojov a emisií) a jednotlivými posudzovanými kategóriami vplyvu environmentálnej stopy (pozri Obr. 1). Každá kategória environmentálnej stopy predstavuje samostatný model posúdenia vplyvov EF a ukazovateľ kategórie vplyvu EF (36).

Modely posúdenia vplyvu environmentálnej stopy používané v príručke OEF sú modely stredných hodnôt (37), pretože tie sa z vedeckého hľadiska považujú za najlepšie osvedčené (38). Môže sa zdať, že niektoré vplyvy sa z posúdenia vplyvu environmentálnej stopy vynechali, sú však zahrnuté v rámci ukazovateľov stredných hodnôt. Napríklad vplyvy na biodiverzitu (koncový ukazovateľ súvisiaci s ekosystémami) sa na účely štúdií o OEF nepočítajú priamo, ale sú zastúpené prostredníctvom viacerých iných ukazovateľov stredných hodnôt, ktoré majú vplyv na biodiverzitu, najmä ekotoxicity, eutrofizácie, acidifikácie, využívania pôdy, zmeny klímy a poškodenia ozónu.

Účelom posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (EF) (39) je zoskupiť a zhrnúť zaznamenané údaje týkajúce sa profilu využívania zdrojov a emisií podľa príslušného podielu v jednotlivých kategóriách vplyvu EF. Tým sa následne získa potrebný základ pre interpretáciu výsledkov OEF v súvislosti s cieľmi štúdie (napríklad identifikácia „problémových oblastí“ dodávateľského reťazca a možností zlepšenia). Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy preto musí byť komplexný, keďže kategórie zohľadňujú všetky relevantné environmentálne problémy týkajúce sa činností organizácie.

Táto príručka OEF uvádza štandardný zoznam kategórií vplyvu environmentálnej stopy a príslušných modelov a ukazovateľov, ktoré sa v štúdiách o OEF použijú (Tab. 2) (40). Ďalšie pokyny týkajúce sa spôsobu výpočtu týchto vplyvov sú opísané v kapitole 6. Kapitola 6 takisto uvádza údaje potrebné na vykonanie hodnotenia.

Tab. 2

Štandardné kategórie vplyvu environmentálnej stopy s príslušnými ukazovateľmi kategórie vplyvu environmentálnej stopy a modely posúdenia vplyvov environmentálnej stopy na účely štúdií o OEF

Kategória vplyvu environmentálnej stopy Model posúdenia vplyvov environmentálnej stopy Ukazovateľ kategórie vplyvu environmentálnej stopy Zdroj Zmena klímy Bernský model - Potenciál globálneho otepľovania v časovom horizonte 100 rokov. Ekvivalent tony CO2 Medzivládny panel o zmene klímy, 2007 Poškodenie ozónu Model EDIP založený na potenciáli poškodenia ozónu (ODP) Svetovej meteorologickej organizácie (WMO) v neobmedzenom časovom horizonte. ekvivalent kg CFC-11 (41) WMO, 1999 Ekotoxicita – sladká voda (45) Model USEtox CTUe (Porovnávacia jednotka toxicity pre ekosystémy) (46) Rosenbaum a kol., 2008 Ľudská toxicita - rakovinotvorné účinky Model USEtox CTUe (Porovnávacia jednotka toxicity pre ľudí) (47) Rosenbaum a kol., 2008 Ľudská toxicita - nerakovinové účinky Model USEtox CTUe (Porovnávacia jednotka toxicity pre ľudí) (47) Rosenbaum a kol., 2008 Tuhé znečisťujúce látky/respiračné anorganické látky Model RiskPoll ekvivalent kg PM2,5 (42) Humbert, 2009 Ionizujúce žiarenie – účinky na ľudské zdravie Model účinkov na ľudské zdravie ekvivalent kg U235 (do vzduchu) Dreicer a kol., 1995 Fotochemická tvorba ozónu Model LOTOS-EUROS ekvivalent kg NMVOC (43) Van Zelm a kol., 2008, ako sa uvádza v správe ReCiPe Acidifikácia Model akumulovaného prekračovania ekvivalent mol H+ Seppälä a kol., 2006; Posch a kol., 2008 Eutrofizácia – pozemná Model akumulovaného prekračovania ekvivalent mol N Seppälä a kol., 2006; Posch a kol., 2008 Eutrofizácia – vodná Model EUTREND sladká voda: ekvivalent kg P morská voda: ekvivalent kg N Struijs a kol., 2009, ako sa uvádza v správe ReCiPe Úbytok zdrojov – voda Švajčiarsky model nedostatku ekologických zdrojov (Ecoscarcity) m3 využívanej vody v súvislosti s miestnym nedostatkom vody (48) Frischknecht a kol., 2008 Úbytok zdrojov – minerálne, fosílne zdroje Model CML2002 ekvivalent kg Sb (44) van Oers a kol., 2002 Využívanie pôdy Model organických látok v pôde (SOM) kg C (deficit) Milà i Canals a kol., 2007

V závislosti od charakteru činností organizácie a plánovaného využitia štúdie o OEF sa používatelia tejto príručky OEF môžu rozhodnúť pracovať s menším počtom kategórií vplyvu environmentálnej stopy. Takéto odôvodnenia pre vylúčenie(-a) musia byť podložené primeranými dokumentmi. Príkladmi zdrojov podkladových dokumentov sú (orientačný zoznam):

— postup medzinárodného konsenzu;

— nezávislé externé preskúmanie (podľa požiadaviek v kapitole 9);

— postup s účasťou viacerých zainteresovaných strán;

— štúdie hodnotenia životného cyklu, ktoré boli odborne recenzované;

— skríning (pozri časť 5.2).

Príklad: Odôvodnenie vylúčenia kategórií vplyvu environmentálnej stopy

Vylúčené kategórie vplyvu environmentálnej stopy Odôvodnenie Tuhé znečisťujúce látky/respiračné anorganické látky Odborný kontrolór potvrdí, že na základe poskytnutých dôkazov tuhé znečisťujúce látky/respiračné anorganické látky nemajú významný vplyv. Ionizujúce žiarenie Predchádzajúce sektorové štúdie (odkazy) neuvádzajú nijaké významné ionizujúce žiarenie

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Na účely štúdie o OEF sa použijú všetky uvedené štandardné kategórie vplyvu environmentálnej stopy a súvisiace uvedené modely a ukazovatele posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (pozri Tab. 2). Každé vylúčenie je potrebné výslovne zdokumentovať, odôvodniť a vykázať v správe OEF a podložiť vhodnými dokumentmi. Vplyv akéhokoľvek vylúčenia na konečné výsledky, najmä pokiaľ ide o obmedzenia týkajúce sa porovnateľnosti s inými štúdiami o OEF, sa musí zaznamenať a prediskutovať vo fáze interpretácie. Takéto vylúčenia budú predmetom skúmania.

Dodatočné požiadavky týkajúce sa pravidiel OEFSR

V pravidlách OEFSR sa musí uviesť a odôvodniť každé vylúčenie štandardných kategórií vplyvu environmentálnej stopy, najmä tých, ktoré sa týkajú aspektov porovnateľnosti.

4.6 Výber dodatočných environmentálnych informácií, ktoré sa majú zahrnúť v OEF

Relevantné potenciálne environmentálne vplyvy organizácie môžu presahovať všeobecne akceptované modely posúdenia vplyvov environmentálnej stopy založené na životnom cykle. Je dôležité zohľadniť tieto environmentálne vplyvy vždy, keď je to možné. Napríklad vplyvy na biodiverzitu v dôsledku zmien súvisiacich s využívaním pôdy sa môžu vyskytnúť v súvislosti s konkrétnym miestom alebo činnosťou. V takom prípade môže byť potrebné použiť ďalšie kategórie vplyvu environmentálnej stopy, ktoré nie sú uvedené na štandardnom zozname v tejto príručke OEF, alebo aj ďalšie kvalitatívne opisy. Takéto dodatočné metódy dopĺňajú štandardný súbor kategórií vplyvu environmentálnej stopy. Viacero podporných iniciatív a systémov (ako je globálna iniciatíva pre podávanie správ (49)) napríklad poskytuje organizáciám modely, ako podávať kvalitatívne správy o ich vplyvoch na miestnu biodiverzitu.

Organizácie, ktoré sa nachádzajú v blízkosti mora, môžu vypúšťať emisie priamo do morskej vody, a nie do sladkej vody. Keďže štandardný súbor kategórií vplyvu environmentálnej stopy zahŕňa iba ekotoxicitu, ktorá súvisí s emisiami do sladkej vody, v rámci dodatočných environmentálnych informácií je dôležité zohľadniť aj emisie priamo do morskej vody. Tieto emisie sa musia zohľadniť v inventári, pretože v súčasnosti nie je v k dispozícii nijaký model posúdenia vplyvu takýchto emisií.

Okrem informovania o absolútnych hodnotách každej skúmanej kategórie vplyvu environmentálnej stopy, môže byť nevyhnutné využiť aj metriku založenú na intenzite. To sa týka napríklad riadenia lepšieho environmentálneho správania, ako aj zostavovania porovnaní alebo porovnávacích tvrdení. Príkladom metriky založenej na intenzite sú vplyvy na jednotku výrobku, na zamestnanca, na hrubé tržby a na pridanú hodnotu.

Požiadavky týkajúce sa štúdií o OEF

Ak štandardný súbor kategórií vplyvu environmentálnej stopy alebo štandardné modely posúdenia vplyvov environmentálnej stopy primerane nezohľadňujú potenciálne environmentálne vplyvy