SK Úradný vestník Európskej únie L 347/924

ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 1313/2013/EÚ

zo 17. decembra 2013

o mechanizme Únie v oblasti civilnej ochrany

(Text s významom pre EHP)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 196,

so zreteľom na návrh Európskej komisie,

po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (1),

konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

keďže:

(1) Vzhľadom na výrazný nárast počtu a závažnosti prírodných katastrof a katastrof spôsobených ľudskou činnosťou v posledných rokoch a v situácii, v ktorej budúce katastrofy pravdepodobne budú extrémnejšie a zložitejšie, a to s ďalekosiahlymi a dlhotrvajúcimi dôsledkami vyplývajúcimi najmä zo zmeny klímy a potenciálnej interakcie medzi viacerými prírodnými a technologickými rizikami, je stále dôležitejší integrovaný prístup k zvládaniu katastrof. Európska únia by mala podporovať solidaritu a mala by podporovať a dopĺňať opatrenia členských štátov v oblasti civilnej ochrany a uľahčovať ich koordináciu s cieľom zlepšiť účinnosť systémov predchádzania prírodným katastrofám a katastrofám spôsobeným ľudskou činnosťou, prípravy a reakcie na ne.

(2) Mechanizmus Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany bol zriadený rozhodnutím Rady 2001/792/ES, Euratom (2), ktoré bolo prepracované rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (3). Financovanie mechanizmu sa zabezpečilo rozhodnutím Rady 2007/162/ES, Euratom (4), ktorým sa ustanovil finančný nástroj civilnej ochrany (ďalej len „finančný nástroj“). Stanovuje sa ním poskytovanie finančnej pomoci Únie ako príspevku na zlepšenie účinnosti reakcie na závažné mimoriadne udalosti a na posilnenie preventívnych opatrení a opatrení zameraných na pripravenosť týkajúcich sa všetkých druhov mimoriadnych udalostí, ako aj na pokračovanie vykonávania opatrení, ktoré sa predtým prijali podľa rozhodnutia Rady 1999/847/ES (5). Účinnosť finančného nástroja sa skončí 31. decembra 2013.

(3) Ochrana, ktorá sa má mechanizmom Únie v oblasti civilnej ochrany (ďalej len „mechanizmus Únie“) zabezpečovať, by sa mala vzťahovať prednostne na ľudí, ale aj na životné prostredie a majetok vrátane kultúrneho dedičstva, a to pred všetkými druhmi prírodných katastrof a katastrof spôsobených ľudskou činnosťou vrátane environmentálnych katastrof, znečisťovania morí a akútnych zdravotných mimoriadnych udalostí, ku ktorým dochádza v rámci Únie alebo mimo nej. Pri všetkých týchto katastrofách môže byť potrebné, aby civilná ochrana a iná pomoc v núdzi v rámci mechanizmu Únie doplnili spôsobilosti reakcie postihnutej krajiny. Pokiaľ ide o katastrofy spôsobené teroristickými útokmi, jadrovými alebo radiačnými haváriami, mechanizmus Únie by sa mal vzťahovať iba na opatrenia týkajúce sa pripravenosti a reakcie v oblasti civilnej ochrany.

(4) Mechanizmus Únie by mal zároveň prispievať k vykonávaniu článku 222 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) tým, že podľa potreby poskytne svoje zdroje a kapacity.

(5) Mechanizmus Únie predstavuje viditeľné vyjadrenie európskej solidarity prostredníctvom zabezpečenia praktického a včasného príspevku k prevencii katastrof a pripravenosti na ne a k reakcii na katastrofy a hrozbu katastrof bez toho, aby boli ohrozené relevantné hlavné zásady a dojednania v oblasti civilnej ochrany. Týmto rozhodnutím by preto nemali byť dotknuté recipročné práva a povinností členských štátov vyplývajúce z dvojstranných alebo viacstranných zmlúv, ktoré súvisia so záležitosťami, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, ani povinnosť členských štátov chrániť ľudí, životné prostredie a majetok na svojom území.

(6) V mechanizme Únie by sa malo náležite zohľadňovať príslušné právo Únie a medzinárodné záväzky Únie a využívať synergie s príslušnými iniciatívami Únie, akými sú napríklad európsky program pozorovania Zeme (Copernicus), Európsky program na ochranu kritickej infraštruktúry (EPCIP) a spoločné prostredie na výmenu informácií (CISE).

(7) Veľmi dôležitá je úloha regionálnych a miestnych orgánov pôsobiacich v oblasti riadenia katastrof. Je preto potrebné, aby sa tieto regionálne a miestne orgány náležite zapájali do činností uskutočňovaných v rámci tohto rozhodnutia v súlade s národnými štruktúrami členských štátov.

(8) Prevencia má kľúčový význam pre ochranu pred katastrofami a vyžaduje si ďalšie opatrenia, ako sa požaduje v záveroch Rady z 30. novembra 2009 a v uznesení Európskeho parlamentu z 21. septembra 2010 o oznámení Komisie s názvom „Prístup Spoločenstva k prevencii prírodných a človekom spôsobených katastrof“. Mechanizmus Únie by mal zahŕňať všeobecný rámec politiky pre opatrenia Únie v oblasti prevencie rizík katastrof zamerané na dosiahnutie vyššej úrovne ochrany pred katastrofami a odolnosti voči nim, zabránením ich účinkom alebo ich obmedzením a rozvíjaním kultúry prevencie vrátane náležitého zváženia pravdepodobných vplyvov zmeny klímy a potreby primeraných opatrení zameraných na prispôsobenie sa im. Z tohto hľadiska má pre zabezpečenie integrovaného prístupu k zvládaniu katastrof, v ktorom sa spájajú opatrenia týkajúce sa prevencie rizík, pripravenosti a reakcie na ne zásadný význam posúdenie rizík, plánovanie riadenia rizík, posúdenie spôsobilosti na riadenie rizík, ktoré uskutočňujú jednotlivé členské štáty na národnej alebo príslušnej nižšej úrovni a do ktorých sú prípadne zapojené ďalšie príslušné útvary, prehľad rizík vypracovaný na úrovni Únie a partnerské preskúmania. Mechanizmus Únie by mal preto zahŕňať všeobecný rámec na výmenu informácií o rizikách a spôsobilostiach riadenia rizík bez toho, aby bol dotknutý článok 346 ZFEÚ, v ktorom sa zaručuje, že žiadny členský štát by nemal byť povinný poskytovať informácie, ktorých sprístupnenie podľa jeho názoru odporuje základným záujmom jeho bezpečnosti.

(9) Prispievaním k ďalšiemu rozvíjaniu a lepšej integrácii nadnárodných systémov monitorovania a včasného varovania, ako aj systémov výstrahy európskeho záujmu by Únia mala členským štátom pomáhať minimalizovať prípravný čas potrebný na reakciu na katastrofy a výstrahu občanov Únie. Takéto systémy by mali zohľadňovať existujúce a budúce informačné zdroje a systémy a vychádzať z nich a zároveň by mali podporovať príslušné nové technológie.

(10) Mechanizmus Únie by mal zahŕňať všeobecný rámec politiky zameraný na neustále zlepšovanie úrovne pripravenosti systémov a služieb civilnej ochrany, ich pracovníkov a obyvateľstva v rámci Únie. Tento rámec by mal zahŕňať program cvičení, program získaných skúseností, ako aj programy odbornej prípravy a sieť odbornej prípravy na úrovni Únie a členských štátov so zameraním na prevenciu katastrof, pripravenosť a reakciu na katastrofy, ako sa požaduje v záveroch Rady z 27. novembra 2008 o európskych mechanizmoch odbornej prípravy zameraných na zvládanie katastrof.

(11) Rozvoj modulov civilnej ochrany pozostávajúcich zo zdrojov jedného alebo viacerých členských štátov, ktorých cieľom je dosiahnuť úplnú interoperabilitu, by sa malo uskutočňovať s cieľom prispieť k posilneniu spolupráce v oblasti civilnej ochrany a ďalej rozvíjať koordinovanú spoločnú rýchlu reakciu členských štátov. Moduly by sa mali organizovať na úrovni členských štátov a podliehať ich riadeniu a kontrole.

(12) Mechanizmus Únie by mal uľahčiť podporné zásahy aktivácie a koordinácie pomoci pri nasadení. Mechanizmus Únie by mal vychádzať zo štruktúry Únie, ktorá pozostáva z Koordinačného centra pre reakcie na núdzové situácie (ERCC), európskej kapacity pre reakcie na núdzové situácie (EERC) vo forme dobrovoľného zoskupenia kapacít vopred poskytnutých členských štátmi, vyškolených odborníkov, zo spoločného systému komunikácie a poskytovania informácií v prípade núdzových situácií (CECIS) riadeného Komisiou a z kontaktných bodov v členských štátoch. Mal by poskytovať rámec na zhromažďovanie overených informácií o situácii s cieľom ich šírenia členským štátom a spoločného využívania skúseností získaných pri zásahoch.

(13) Na zlepšenie plánovania operácií zameraných na reakciu na katastrofy v rámci mechanizmu Únie a posilnenie dostupnosti kľúčových kapacít je potrebné vybudovať EERC vo forme dobrovoľného zoskupenia kapacít vopred poskytnutých členských štátmi a štruktúrovaný proces na identifikáciu prípadných nedostatkových kapacít.

(14) V súvislosti s podpornými zásahmi pri reakcii na katastrofy mimo Únie by mal mechanizmus Únie napomáhať a podporovať opatrenia vykonávané členskými štátmi a Úniou ako celkom, aby propagoval konzistentnosť práce vykonávanej na medzinárodnej úrovni v oblasti civilnej ochrany. V prípade účasti Organizácie Spojených národov zohráva táto organizácia celkovú koordinačnú úlohu pri záchranných operáciách v tretích krajinách. Pomoc poskytovaná v rámci mechanizmu Únie by sa mala koordinovať s Organizáciou Spojených národov a ďalšími relevantnými medzinárodnými aktérmi, aby sa maximalizovalo využívanie dostupných zdrojov a zabránilo akejkoľvek zbytočnej duplicite úsilia. Posilnená koordinácia pomoci v oblasti civilnej ochrany prostredníctvom mechanizmu Únie je predpokladom podpory celkového koordinačného úsilia a zabezpečenia komplexného príspevku Únie k celkovému úsiliu zameranému na pomoc v núdzi. V prípadoch katastrof, v ktorých sa pomoc poskytuje v rámci mechanizmu Únie aj nariadenia Rady (ES) č. 1257/96 (6), Komisia by mala zabezpečiť účinnosť, súdržnosť a doplnkovosť celkovej reakcie Únie, a to pri rešpektovaní Európskeho konsenzu o humanitárnej pomoci (7).

(15) Treba zlepšiť dostupnosť a prípustnosť primeraných dopravných prostriedkov s cieľom podporiť rozvoj schopnosti rýchlej reakcie na úrovni Únie. Únia by mala podporovať a dopĺňať úsilie členských štátov uľahčovaním koordinácie a zdieľania dopravných zdrojov členských štátov a v prípade potreby prispievať na financovanie dodatočných dopravných prostriedkov, a to na základe určitých kritérií a pri zohľadnení existujúcich systémov.

(16) Podporné zásahy by mali vychádzať z dopytu a podliehať úplnej koordinácii na mieste s cieľom maximalizovať účinnosť a zabezpečiť prístup k postihnutému obyvateľstvu. Komisia by mala poskytovať primeranú logistickú podporu pre vyslané tímy odborníkov.

(17) Mechanizmus Únie by sa mohol používať aj na podporu konzulárnej pomoci, pokiaľ ide o civilnú ochranu, určenej občanom Únie v prípade katastrof v tretích krajinách, ak o to požiadajú konzulárne orgány dotknutých členských štátov. Dotknuté členské štáty by mali podľa možností takéto žiadosti koordinovať navzájom, ako aj s akýmikoľvek ďalšími zainteresovanými stranami s cieľom zabezpečiť optimálne využívanie mechanizmu Únie a zabrániť praktickým ťažkostiam na mieste. O takúto podporu by mohol požiadať napríklad „vedúci štát“ alebo členský štát, ktorý koordinuje pomoc pre všetkých občanov Európskej únie. Koncepcia vedúceho štátu by sa mala chápať v súlade s usmerneniami Európskej únie týkajúcimi sa vykonávania koncepcie „vedúceho štátu v konzulárnych otázkach“ (8). Toto rozhodnutie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté pravidlá Únie týkajúce sa konzulárnej ochrany občanov Únie v zahraničí.

(18) Pri plánovaní operácií reakcie je užitočné skontaktovať príslušné mimovládne organizácie a ďalšie príslušné subjekty s cieľom identifikovať akékoľvek dodatočné kapacity v oblasti reakcie, ktoré by mohli byť v prípade katastrof sprístupnené prostredníctvom príslušných orgánov členských štátov.

(19) Využitie vojenských prostriedkov ako poslednej možnosti v rámci civilného dohľadu môže predstavovať významný prínos k reakcii na katastrofy. V prípadoch, v ktorých sa použitie vojenských kapacít na podporu operácií v oblasti civilnej ochrany považuje za vhodné, by sa spolupráca s ozbrojenými silami mala riadiť podmienkami, postupmi a kritériami ustanovenými Radou alebo jej príslušnými orgánmi týkajúcimi sa sprístupnenia vojenských kapacít, ktoré sú relevantné pre ochranu civilného obyvateľstva, mechanizmu Únie, a mala by byť v súlade s príslušnými medzinárodnými usmerneniami.

(20) V prípade, keď pomoc v rámci mechanizmu Únie prispieva k humanitárnej reakcii Únie, najmä v prípade komplexných núdzových situácií, by opatrenia, na ktoré sa podľa tohto rozhodnutia poskytuje finančná pomoc, mali byť v súlade s humanitárnymi zásadami a zásadami týkajúcimi sa využívania civilnej ochrany a vojenských zdrojov stanovenými v Európskom konsenze o humanitárnej pomoci.

(21) Mala by sa umožniť účasť krajín Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO), ktoré sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), pristupujúcich krajín, kandidátskych krajín a potenciálnych kandidátskych krajín. Kandidátske krajiny a potenciálni kandidáti, ktorí nie sú zapojení do mechanizmu Únie, ako aj krajiny, ktoré sú súčasťou európskej susedskej politiky (ENP), by mali mať tiež prospech z určitých opatrení financovaných podľa tohto rozhodnutia.

(22) V záujme zabezpečenia jednotných podmienok na vykonávanie tohto rozhodnutia by sa Komisii mali udeliť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o interakciu ERCC s členskými štátmi a operačné postupy týkajúce sa reakcie na katastrofy v rámci Únie i mimo nej; zložky CECIS a organizáciu zdieľania informácií prostredníctvom CECIS; proces nasadzovania tímov expertov; určovanie modulov; ďalšie kapacity a expertov v oblasti reakcie; operačné požiadavky na fungovanie a interoperabilitu modulov; ciele v oblasti kapacity; požiadavky na kvalitu, interoperabilitu a postup certifikácie a registrácie potrebný na fungovanie EERC, ako aj finančné dojednania; identifikáciu nedostatkov, pokiaľ ide o EERC a ich odstránenie; organizáciu programov odbornej prípravy; rámec cvičení a program získaných skúseností; a organizáciu podpory pre dopravu pomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (9).

(23) Na prijímanie vykonávacích aktov stanovených v tomto rozhodnutí by sa mal použiť postup preskúmania.

(24) Týmto rozhodnutím sa posilňuje spolupráca medzi Úniou a členskými štátmi a uľahčuje sa koordinácia v oblasti civilnej ochrany, čím sa umožňujú účinnejšie opatrenia z dôvodu ich rozsahu a komplementárnosti. Ak na zvládnutie katastrofy nestačia spôsobilosti reakcie členského štátu, tento štát sa môže rozhodnúť, že mechanizmus Únie využije na doplnenie vlastných zdrojov v oblasti civilnej ochrany a iných zdrojov reakcie na katastrofy.

(25) Keďže ciele tohto rozhodnutia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu alebo účinkov ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

(26) Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté opatrenia, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti budúceho legislatívneho aktu Únie ustanovujúceho nástroj stability, opatrenia v oblasti verejného zdravia prijaté podľa právnych aktov Únie týkajúcich sa akčných programov Únie v oblasti zdravia, ani opatrenia týkajúce sa bezpečnosti spotrebiteľa prijaté podľa budúceho legislatívneho aktu Únie o programe v oblasti spotrebiteľskej politiky (2014 – 2020).

(27) Z dôvodov súdržnosti sa toto rozhodnutie nevzťahuje na opatrenia, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia Rady 2007/124/ES, Euratom (10) alebo budúceho legislatívneho aktu Únie o zriadení nástroja pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti, boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia ako súčasti Fondu pre vnútornú bezpečnosť, alebo ktoré sa týkajú udržiavania práva a poriadku a ochrany vnútornej bezpečnosti. Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na činnosti, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 1257/96.

(28) Ustanoveniami tohto rozhodnutia nie je dotknuté prijímanie právne záväzných aktov podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, v ktorých sa ustanovujú osobitné núdzové opatrenia pre prípad jadrových alebo radiačných katastrof.

(29) Toto rozhodnutie sa vzťahuje na opatrenia v oblasti prevencie znečisťovania morí a pripravenosti a reakcie na toto znečisťovanie, a to s výnimkou opatrení, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (11).

(30) Komisia na účely zabezpečenia vykonávania tohto rozhodnutia môže financovať také činnosti, ktoré súvisia s pripravenosťou, monitorovaním, kontrolou, auditom a hodnotením a ktoré sú potrebné na riadenie mechanizmu Únie a dosiahnutie jeho cieľov.

(31) Úhrada výdavkov, prideľovanie zákaziek v rámci verejného obstarávania a prideľovanie grantov podľa tohto rozhodnutia by sa malo vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (12). Z dôvodu osobitného charakteru opatrení v oblasti civilnej ochrany je vhodné ustanoviť, že granty možno prideľovať právnickým osobám, či už sa spravujú súkromným alebo verejným právom. Ďalej je dôležité, aby sa dodržiavali pravidlá nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, najmä pokiaľ ide o zásady hospodárnosti, efektívnosti a účinnosti, ktoré sú v ňom stanovené.

(32) Finančné záujmy Únie by sa mali chrániť prostredníctvom primeraných opatrení v celom výdavkovom cykle vrátane predchádzania, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov, a v prípade potreby administratívnych a finančných sankcií v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012.

(33) Toto rozhodnutie stanovuje finančné krytie pre celé trvanie mechanizmu Únie, ktoré predstavuje pre Európsky parlament a Radu hlavnú referenčnú sumu v priebehu ročného rozpočtového postupu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (13). Táto suma by sa sčasti mala financovať z okruhu 3 (Bezpečnosť a občianstvo) a sčasti z okruhu 4 (Globálna Európa) viacročného finančného rámca na roky 2014 – 2020.

(34) Finančné krytie na vykonávanie tohto rozhodnutia by sa malo rozdeliť podľa percentuálneho podielu stanoveného v prílohe I.

(35) Právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ by sa mala na Komisiu delegovať najneskôr do 30. júna 2017, pokiaľ ide o preskúmanie rozdelenia finančného krytia na vykonávanie tohto rozhodnutia na základe predbežného hodnotenia. Kedykoľvek je potrebná bezodkladná revízia rozpočtových zdrojov, ktoré sú k dispozícii v prípade operácií reakcie, prostredníctvom postupu pre naliehavé prípady, mal by sa uplatniť postup pre naliehavé prípady. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.

(36) Toto rozhodnutie by sa malo uplatňovať od 1. januára 2014, pretože sa týka viacročného finančného rámca na roky 2014 – 2020,

PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

KAPITOLA I

VŠEOBECNÉ A OSOBITNÉ CIELE, PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV

Článok 1

Všeobecný cieľ a predmet úpravy

1. Cieľom mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany (ďalej len „mechanizmus Únie“) je posilňovať spoluprácu medzi Úniou a členskými štátmi a uľahčovať koordináciu v oblasti civilnej ochrany v záujme zlepšenia účinnosti systémov predchádzania prírodným katastrofám a katastrofám spôsobeným ľudskou činnosťou, prípravy a reakcie na ne.

2. Ochrana, ktorá sa má mechanizmom Únie zabezpečovať, sa vzťahuje prednostne na ľudí, ale aj na životné prostredie a majetok vrátane kultúrneho dedičstva, a to pred všetkými druhmi prírodných katastrof a katastrof spôsobených ľudskou činnosťou vrátane dôsledkov terorizmu a technologických, radiačných alebo environmentálnych katastrof, znečisťovania morí a akútnych zdravotných mimoriadnych udalostí, ku ktorým dochádza v rámci Únie alebo mimo nej. V prípade dôsledkov teroristických činov a radiačných katastrof sa mechanizmus Únie môže vzťahovať len na opatrenia týkajúce sa pripravenosti a reakcie.

3. Mechanizmom Únie sa podporuje solidarita medzi členskými štátmi prostredníctvom praktickej spolupráce a koordinácie bez toho, aby bola dotknutá primárna povinnosť členských štátov chrániť ľudí, životné prostredie a majetok vrátane kultúrneho dedičstva na svojom území pred katastrofami a vybaviť svoje systémy zvládania katastrof dostatočnými spôsobilosťami, aby boli schopné náležite a konzistentne zvládnuť katastrofy takej povahy a takého rozsahu, ktoré možno dôvodne predpokladať a na ktoré sa možno pripraviť.

4. V tomto rozhodnutí sa ustanovujú všeobecné pravidlá pre mechanizmus Únie a pravidlá poskytovania finančnej pomoci v rámci mechanizmu Únie.

5. Mechanizmom Únie nie sú dotknuté povinnosti vyplývajúce z platných relevantných právnych aktov Únie, podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, alebo podľa platných medzinárodných dohôd.

6. Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na opatrenia vykonávané podľa nariadenia (ES) č. 257/96; nariadenia (ES) č. 1406/2002, nariadenia (ES) č. 1717/2006, rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013./EÚ (14) alebo právnych predpisov Únie týkajúcich sa akčných programov v oblasti zdravia, vnútorných vecí a spravodlivosti.

Článok 2

Rozsah pôsobnosti

1. Toto rozhodnutie sa vzťahuje na spoluprácu v oblasti civilnej ochrany. Takáto spolupráca zahŕňa:

a) opatrenia v oblasti prevencie a pripravenosti v rámci Únie, a pokiaľ ide o článok 5 ods. 2, článok 13 ods. 3 a článok 28, aj mimo Únie, a

b) opatrenia zamerané na pomoc pri reakcii na bezprostredné nepriaznivé následky katastrofy, a to v rámci Únie alebo mimo nej, a to aj v krajinách, na ktoré odkazuje článok 28 ods. 1, na žiadosť o pomoc prostredníctvom mechanizmu Únie.

2. V tomto rozhodnutí sa zohľadňujú osobitné potreby izolovaných, okrajových a ostatných regiónov alebo ostrovov Únie, pokiaľ ide o prevenciu katastrof a pripravenosť a reakciu na ne, ako aj osobitné potreby zámorských krajín a území týkajúce sa reakcie na katastrofy.

Článok 3

Osobitné ciele

1. Mechanizmom Únie sa podporuje, dopĺňa a uľahčuje koordinácia opatrení členských štátov v záujme plnenia týchto spoločných osobitných cieľov:

a) dosiahnuť vysokú úroveň ochrany pred katastrofami zabránením ich potenciálnym účinkom, ich zmiernením, podporovaním kultúry prevencie a zlepšovaním spolupráce medzi útvarmi civilnej ochrany a ostatnými príslušnými útvarmi;

b) zvýšiť úroveň pripravenosti reagovať na katastrofy na úrovni členského štátu a Únie;

c) uľahčiť rýchlu a účinnú reakciu v prípade katastrof alebo hrozby katastrof, a

d) zvýšiť povedomie a pripravenosť verejnosti v prípadoch katastrof.

2. Ukazovatele sa podľa potreby budú využívať na monitorovanie, hodnotenie a preskúmavanie uplatňovania tohto rozhodnutia. Tieto ukazovatele sú:

a) pokrok vo vykonávaní rámca prevencie katastrof: meraný počtom členských štátov, ktoré sprístupnili Komisii zhrnutie svojho posúdenia rizika a posúdenie svojej spôsobilosti na riadenie rizika, ako sa uvádza v článku 6.

b) pokrok vo zvyšovaní úrovne pripravenosti na katastrofy: meraný množstvom kapacít v oblasti reakcie zahrnutých do dobrovoľného zoskupenia vo vzťahu k cieľom týkajúcich sa kapacít uvedených v článku 11 a počtu modulov registrovaných v CECIS;

c) pokrok dosiahnutý pri zlepšovaní reakcie na katastrofy: meraný rýchlosťou zásahov v rámci mechanizmu Únie a rozsahom, v ktorom pomoc prispieva k potrebám na mieste; a

d) pokrok vo zvyšovaní povedomia a pripravenosti verejnosti na katastrofy meraný úrovňou povedomia občanov Únie o rizikách v ich regióne.

Článok 4

Vymedzenie pojmov

Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

1) „katastrofa“ je akákoľvek situácia, ktorá má alebo môže mať závažný vplyv na ľudí, životné prostredie alebo majetok, vrátane kultúrneho dedičstva;

2) „reakcia“ je akékoľvek opatrenie na základe žiadosti o pomoc, ktoré sa vykoná v rámci mechanizmu Únie v prípade hrozby katastrofy alebo počas katastrofy samotnej alebo po nej s cieľom riešiť jej bezprostredné nepriaznivé dôsledky;

3) „pripravenosť“ je stav pohotovosti a spôsobilosti ľudských zdrojov, materiálnych prostriedkov, štruktúr, spoločenstiev a organizácií, ktoré umožňujú zabezpečiť účinnú rýchlu reakciu na katastrofu a ktoré sú výsledkom vopred uskutočnených opatrení;

4) „prevencia“ je akékoľvek opatrenie zamerané na zníženie rizika alebo zmierňovanie nepriaznivých následkov katastrof pre ľudí, životné prostredie a majetok vrátane kultúrneho dedičstva;

5) „včasné varovanie“ je včasné a účinné poskytovanie informácií, ktoré umožňuje prijať opatrenia na zabránenie rizikám katastrof a ich nepriaznivému vplyvu alebo na ich zníženie, ako aj uľahčenie pripravenosti na účinnú reakciu;

6) „modul“ je sebestačné a autonómne usporiadanie spôsobilostí členských štátov, ktoré je vzhľadom na úlohy a potreby vopred vymedzené, alebo mobilný operačný tím členských štátov predstavujúci kombináciu ľudských zdrojov a materiálnych prostriedkov, ktorý je možné charakterizovať na základe jeho kapacity, pokiaľ ide o zásah, alebo úlohy (úloh), ktorú je schopný vykonať;

7) „posúdenie rizík“ znamená celkový medzisektorový proces zisťovania rizík, analýzy rizík a hodnotenia rizík vykonávaný na vnútroštátnej úrovni alebo vhodnej úrovni, ktorá je nižšia, ako vnútroštátna úroveň;

8) „spôsobilosť na riadenie rizík“ je schopnosť členského štátu alebo jeho regiónov znížiť alebo zmierniť riziká, (vplyv a pravdepodobnosť katastrofy), ktoré zistili na základe svojich posúdení rizík, a prispôsobiť sa im, a to do takej miery, ktorá je v danom členskom štáte prijateľná. Spôsobilosť na riadenie rizík sa môže posudzovať na základe technickej, finančnej a administratívnej kapacity vykonávať náležité: a) posúdenia rizík, b) plánovanie riadenia rizík na účely prevencie a pripravenosti a c) opatrenia týkajúce sa prevencie rizík a pripravenosti na ne;

9) „podpora hostiteľskej krajiny“ je akékoľvek opatrenie vykonávané vo fáze pripravenosti a reakcie zo strany krajiny, ktorá dostáva alebo vysiela pomoc, alebo Komisie, zamerané na odstránenie predvídateľných prekážok medzinárodnej pomoci, ktorá sa poskytuje prostredníctvom mechanizmu Únie. Zahŕňa podporu, ktorú členské štáty poskytujú na účely uľahčenia tranzitu tejto pomoci cez svoje územie;

10) „kapacita v oblasti reakcie“ je pomoc, ktorá sa na požiadanie môže poskytovať prostredníctvom mechanizmu Únie

11) „logistická podpora“ znamená základné vybavenie alebo služby, ktoré tímy odborníkov uvedené v článku 17 ods. 1 potrebujú na vykonávanie svojich úloh, okrem iného komunikáciu, dočasné ubytovanie, potraviny alebo dopravu v rámci krajiny.

KAPITOLA II

PREVENCIA

Článok 5

Preventívne opatrenia

1. Komisia na účely dosiahnutia cieľov a vykonania opatrení v oblasti prevencie:

a) prijíma opatrenia na zlepšenie vedomostnej základne o rizikách katastrof a napomáha spoločné využívanie vedomostí, najlepších postupov a informácií, a to aj medzi členskými štátmi, ktoré čelia spoločným rizikám;

b) podporuje a presadzuje posúdenie rizík a činnosti v oblasti mapovania, ktoré vykonávajú členské štáty, prostredníctvom spoločného využívania osvedčených postupov, a uľahčuje prístup k osobitným a odborným znalostiam o otázkach spoločného záujmu;

c) vytvára a pravidelne aktualizuje medzisektorový prehľad a mapu rizík prírodných katastrof a katastrof spôsobených ľudskou činnosťou, ktorým Únia môže čeliť, využívajúc jednotný prístup v rámci rôznych oblastí politík, ktoré sa môžu zaoberať prevenciou katastrof alebo mať na ňu vplyv, pričom sa náležite zohľadnia pravdepodobné vplyvy zmeny klímy;

d) nabáda na výmenu osvedčených postupov pri vypracúvaní národných systémov civilnej ochrany v záujme vyrovnania sa s vplyvom zmeny klímy;

e) presadzuje a podporuje rozvoj a vykonávanie činnosti členských štátov v oblasti riadenia rizík, a to prostredníctvom spoločného využívania osvedčených postupov, a uľahčuje prístup k osobitným a odborným znalostiam o otázkach spoločného záujmu;

f) zhromažďuje a šíri informácie sprístupnené členskými štátmi, organizuje výmenu skúseností o hodnotení spôsobilosti na riadenie rizík, spolu s členskými štátmi do 22. decembra 2014 vytvára usmernenia týkajúce sa obsahu, metodiky a štruktúry týchto hodnotení a uľahčuje spoločné využívanie osvedčených postupov v oblasti plánovania prevencie a pripravenosti, a to aj prostredníctvom dobrovoľného partnerského preskúmania;

g) v lehotách stanovených v článku 6 písm. c) pravidelne podáva správy Európskemu parlamentu a Rade o pokroku dosiahnutom vo vykonávaní článku 6;

h) podporuje využívanie rôznych fondov Únie, prostredníctvom ktorých by bolo možné podporovať udržateľné predchádzanie katastrofám a nabáda členské štáty a regióny, aby tieto možnosti financovania využívali;

i) zdôrazňuje význam prevencie rizík a podporuje členské štáty pri zvyšovaní povedomia, informovanosti verejnosti a zabezpečovaní vzdelávania;

j) podporuje preventívne opatrenia v členských štátoch a tretích krajinách uvedených v článku 28, a to prostredníctvom spoločného využívania osvedčených postupov, a uľahčuje prístup k osobitným a odborným znalostiam o otázkach spoločného záujmu; a

k) v úzkej konzultácii s členskými štátmi vykonáva ďalšie nevyhnutné podporné a doplnkové preventívne opatrenia na účely dosiahnutia cieľov uvedených v článku 3 ods. 1 písm. a).

2. Komisia môže na žiadosť členského štátu, tretej krajiny alebo Organizácie Spojených národov alebo jej agentúr nasadiť tím odborníkov na mieste na poskytovanie poradenstva o preventívnych opatreniach.

Článok 6

Riadenie rizík

Členské štáty na účely podpory účinného a súdržného prístupu k prevencii katastrof a pripravenosti na katastrofy prostredníctvom spoločného využívania informácií, ktoré nemajú citlivý charakter, a to informácií, ktorých sprístupnenie by nebolo v rozpore so základnými záujmami bezpečnosti členských štátov, a najlepších postupov v rámci mechanizmu Únie:

a) vypracúvajú posúdenia rizík na vnútroštátnej úrovni alebo vhodnej úrovni, ktorá je nižšia ako vnútroštátna úroveň, a Komisii sprístupňujú zhrnutie ich relevantných prvkov, a to do 22. decembra 2015 a potom každé tri roky;

b) rozvíjajú a skvalitňujú svoje plánovanie riadenia rizík v prípade katastrof na vnútroštátnej úrovni alebo vhodnej úrovni, ktorá je nižšia ako vnútroštátna úroveň;

c) sprístupňujú Komisii posúdenie svojej spôsobilosti na riadenie rizík na vnútroštátnej úrovni alebo vhodnej úrovni, ktorá je nižšia ako vnútroštátna úroveň, a to každé tri roky po finalizácii príslušných usmernení uvedených v článku 5 ods. 1 písm. f) alebo kedykoľvek v prípade významných zmien; a

d) dobrovoľne sa zúčastňujú na partnerskom preskúmaní hodnotení spôsobilosti riadenia rizík.

KAPITOLA III

PRIPRAVENOSŤ

Článok 7

Koordinačné centrum pre reakcie na núdzové situácie

Týmto sa zriaďuje Koordinačné centrum pre reakcie na núdzové situácie (ERCC). ERCC zabezpečuje operačnú spôsobilosť 24 hodín denne a 7 dní v týždni a slúži členským štátom a Komisii na dosahovanie cieľov mechanizmu Únie.

Článok 8

Všeobecné opatrenia Komisie v oblasti pripravenosti

Komisia vykonáva tieto opatrenia zamerané na pripravenosť:

a) riadi (ERCC);

b) riadi spoločný systému komunikácie a poskytovania informácií v prípade núdzových situácií (Common Emergency Communication and Information System – CECIS) s cieľom umožniť komunikáciu a spoločné využívanie informácií medzi ERCC a kontaktnými bodmi členských štátov;

c) prispieva k rozvoju a lepšej integrácii nadnárodných systémov spoločného európskeho záujmu zameraných na odhaľovanie, včasné varovanie a výstrahu s cieľom umožniť rýchlu reakciu, a podporovať vzájomné prepojenie medzi vnútroštátnymi systémami včasného varovania a výstrahy a ich prepojenie s ERCC a CECIS. Tieto systémy zohľadňujú existujúce a budúce zdroje a systémy týkajúce sa informácií, monitorovania a odhaľovania a stavajú na nich;

d) vytvára a riadi spôsobilosti na aktiváciu a vysielanie tímov odborníkov zodpovedných za: i) posudzuje potreby, ktorým sa možno bude môcť vyhovieť v rámci mechanizmu Únie, v štáte žiadajúcom o pomoc, ii) v prípade potreby uľahčuje koordináciu pomoci pri reakcii na katastrofy na mieste a udržiava spojenie s príslušnými orgánmi štátu žiadajúceho o pomoc, a iii) podporuje žiadajúce štáty prostredníctvom odborných znalostí o opatreniach týkajúcich sa prevencie, pripravenosti a reakcie,

e) vytvára a udržiava spôsobilosti poskytovať logistickú podporu pre tieto tímy odborníkov;

f) vytvára a udržiava systém vyškolených odborníkov členských štátov, ktorí môžu byť k dispozícii v krátkom čase, aby ERCC pomohli pri monitorovaní, informovaní a uľahčení koordinácii;

g) uľahčuje koordináciu predbežného umiestňovania kapacít v oblasti reakcie na katastrofy, ktoré vykonávajú členské štáty, v rámci Únie;

h) podporuje úsilie o zlepšenie interoperability modulov a iných kapacít v oblasti reakcie pri zohľadnení najlepších postupov na úrovni členských štátov, ako aj medzinárodnej úrovni;

i) v rámci svojich právomocí prijíma opatrenia potrebné na uľahčenie podpory hostiteľskej krajiny vrátane vypracúvania a aktualizácie usmernení o podpore hostiteľskej krajiny, na čom na základe operačných skúseností spolupracuje s členskými štátmi;

j) podporuje vytváranie dobrovoľných programov partnerského preskúmania na posúdenie stratégií pripravenosti členských štátov, a to na základe vopred vymedzených kritérií, čo umožní formulovanie odporúčaní na posilnenie pripravenosti na úrovni Únie; a

k) v úzkej konzultácii s členskými štátmi prijíma ďalšie nevyhnutné podporné a doplnkové opatrenia v oblasti pripravenosti na účely dosiahnutia cieľov uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b).

Článok 9

Všeobecné opatrenia členských štátov v oblasti pripravenosti

1. Členské štáty pracujú dobrovoľne na rozvoji modulov, najmä s cieľom vyhovieť v rámci mechanizmu Únie prioritným potrebám súvisiacim so zásahmi alebo podporou.

Členské štáty vopred určia moduly, iné kapacity v oblasti reakcie a odborníkov v rámci svojich príslušných útvarov, a najmä útvarov svojej civilnej ochrany alebo iných útvarov pre núdzové situácie, ktoré by sa na požiadanie mohli prostredníctvom mechanizmu Únie poskytnúť na účely zásahu. Zohľadnia, že zloženie modulov alebo iných kapacít v oblasti reakcie môže závisieť od druhu katastrofy a od konkrétnych potrieb z nej vyplývajúcich.

2. Moduly pozostávajú zo zdrojov jedného alebo viacerých členských štátov a:

a) sú schopné vykonávať vopred vymedzené úlohy v oblastiach reakcie v súlade s platnými medzinárodnými usmerneniami a preto: i) je možné ich vyslať prostredníctvom ERCC vo veľmi krátkom čase po predložení žiadosti o pomoc; a ii) sú schopné pracovať sebestačne a autonómne v danom časovom období;

b) sú interoperabilné s inými modulmi;

c) zúčastňujú sa na odbornej príprave a cvičeniach s cieľom splniť požiadavku interoperability;

d) sú podriadené vedeniu osoby, ktorá je zodpovedná za činnosť modulov; a

e) sú schopné podľa potreby spolupracovať s ostatnými orgánmi Únie a/alebo medzinárodnými inštitúciami, najmä Organizáciou Spojených národov.

3. Členské štáty vopred dobrovoľne určia odborníkov, ktorí by sa mohli vyslať ako členovia odborných tímov, ako sa uvádza v článku 7 písm. d).

4. Členské štáty zvážia možnosť poskytnúť v prípade potreby iné kapacity v oblasti reakcie, ktoré by mohli dať k dispozícií príslušné útvary alebo ktoré môžu poskytnúť mimovládne organizácie a iné relevantné subjekty.

Iné kapacity v oblasti reakcie môžu pozostávať zo zdrojov jedného alebo viacerých členských štátov a v prípade potreby:

a) sú schopné vykonávať úlohy v oblastiach reakcie v súlade s platnými medzinárodnými usmerneniami a preto: i) je možné ich vyslať prostredníctvom ERCC vo veľmi krátkom čase po predložení žiadosti o pomoc; a ii) sú v prípade potreby schopné pracovať sebestačne a autonómne v danom časovom období;

b) sú schopné podľa potreby spolupracovať s ostatnými orgánmi Únie a/alebo medzinárodnými inštitúciami, najmä Organizáciou Spojených národov.

5. Členské štáty môžu za predpokladu vhodných bezpečnostných opatrení poskytovať informácie o relevantných vojenských kapacitách, ktoré by sa mohli použiť ako posledná možnosť v rámci pomoci prostredníctvom mechanizmu Únie, akými sú napríklad doprava a logistická alebo zdravotnícka podpora.

6. Členské štáty poskytujú Komisii relevantné informácie o odborníkoch, moduloch a iných kapacitách v oblasti reakcie, ktoré sprístupňujú na účely pomoci prostredníctvom mechanizmu Únie, ako sa uvádza v článkoch 1 až 4, a podľa potreby tieto informácie aktualizujú.

7. Členské štáty určia kontaktné body uvedené v článku 7 písm. b) a zodpovedajúcim spôsobom o tom informujú Komisiu.

8. Členské štáty prijmú vhodné opatrenia v oblasti pripravenosti na uľahčenie podpory hostiteľskej krajiny.

9. Členské štáty s podporou Komisie prijmú v súlade s článkom 23 vhodné opatrenia na zabezpečenie včasnej dopravy pomoci, ktorú ponúkajú.

Článok 10

Plánovanie operácií

1. Komisia a členské štáty spolupracujú na zlepšení plánovania operácií reakcie na katastrofy v rámci mechanizmu Únie, a to aj prostredníctvom zostavovania scenárov pre reakcie na katastrofy, mapovania prostriedkov a vytvárania plánov na nasadzovanie kapacít v oblasti reakcie.

2. Komisia a členské štáty určujú a podporujú synergie medzi pomocou v oblasti civilnej ochrany a humanitárnou pomocou financovanou Úniou a členskými štátmi pri plánovaní operácií reakcie na humanitárnu krízu mimo Únie.

Článok 11

Európska kapacita pre reakcie na núdzové situácie

1. Vytvorí sa európska kapacita pre reakcie na núdzové situácie (EERC). Bude pozostávať z dobrovoľného zoskupenia kapacít v oblasti reakcie vopred poskytnutých členských štátmi vrátane modulov, iných kapacít v oblasti reakcie a odborníkov.

2. Komisia na základe zistených rizík v spolupráci s členskými štátmi vymedzí druhy a počet kľúčových kapacít v oblasti reakcie potrebných pre EERC (ďalej len „ciele kapacity“).

3. Komisia vymedzí požiadavky na kvalitu kapacít v oblasti reakcie, ktoré členské štáty poskytnú pre EERC. Tieto požiadavky na kvalitu vychádzajú z platných medzinárodných noriem v prípade, že takéto normy už existujú. Členské štáty sú zodpovedné za zabezpečenie kvality svojich kapacít v oblasti reakcie.

4. Komisia zavedie a riadi proces certifikácie a registrácie kapacít v oblasti reakcie, ktoré členské štáty sprístupnia EERC.

5. Členské štáty na základe dobrovoľnosti určia a zaregistrujú kapacity v oblasti reakcie, ktoré poskytnú pre EERC. Registráciu viacnárodných modulov poskytnutých dvomi alebo viacerými členskými štátmi vykonávajú spoločne všetky dotknuté členské štáty.

6. Kapacity v oblasti reakcie, ktoré členské štáty sprístupnia pre EERC, zostávajú vždy k dispozícii na vnútroštátne účely.

7. Kapacity v oblasti reakcie, ktoré členské štáty sprístupnia pre EERC, sú v zásade k dispozícii pre operácie reakcie v rámci mechanizmu Únie, a to na žiadosť o pomoc prostredníctvom ERCC. Konečné rozhodnutie o ich nasadení prijímajú členské štáty, ktoré príslušnú kapacitu v oblasti reakcie registrovali. Ak vnútroštátne mimoriadne udalosti, vyššia moc alebo vo výnimočných prípadoch iné závažné dôvody členskému štátu bránia, aby v prípade konkrétnej katastrofy dal k dispozícii tieto kapacity v oblasti reakcie, daný členský štát o tom čo najskôr informuje Komisiu s odkazom na tento článok.

8. V prípade nasadenia zostávajú kapacity členských štátov v oblasti reakcie pod ich velením a kontrolou a po konzultácii s Komisiou ich možno stiahnuť, ak vnútroštátne mimoriadne udalosti, vyššia moc alebo vo výnimočných prípadoch iné závažné dôvody členskému štátu bránia v tom, aby tieto kapacity v oblasti reakcie ponechal k dispozícii. Koordináciu medzi jednotlivými kapacitami v oblasti reakcie v prípade potreby uľahčuje Komisia prostredníctvom ERCC v súlade s článkami 15 a 16.

9. Členské štáty a Komisia zabezpečujú primerané povedomie verejnosti o zásahoch s účasťou EERC.

Článok 12

Riešenie nedostatkov kapacity v oblasti reakcie

1. Komisia monitoruje pokrok dosahovaný pri plnení cieľov kapacity stanovených v súlade s článkom 11 ods. 2 a zisťuje možné závažné nedostatky kapacity v oblasti reakcie v rámci EERC.

2. Ak sa zistia potenciálne závažné nedostatky, Komisia preskúma, či potrebné kapacity sú členským štátom dostupné mimo EERC.

3. Komisia nabáda členské štáty, aby buď samostatne alebo v rámci konzorcia členských štátov spolupracujúcich na spoločných rizikách riešili všetky nedostatky v strategických kapacitách, ktoré sa zistia v súlade s odsekom 1a. Komisia môže členským štátom pri týchto činnostiach poskytovať podporu v súlade s článkom 20, článkom 21 ods. 1 písm. g) a h) a článkom 21 ods. 2.

4. Komisia každé dva roky informuje Európsky parlament a Radu o pokroku dosiahnutom pri dosahovaní cieľov kapacity a o zostávajúcich nedostatkoch v rámci EERC.

Článok 13

Odborná príprava, cvičenia, získané skúsenosti a šírenia znalostí

1. Komisia v spolupráci s členskými štátmi plní v rámci mechanizmu Únie tieto úlohy v oblasti odbornej prípravy, cvičení, získaných skúseností a šírenia znalostí:

a) vytvorenie a riadenie programu odbornej prípravy pre pracovníkov v oblasti civilnej ochrany a pracovníkov v oblasti núdzového riadenia zameranej na prevenciu katastrof, pripravenosť a reakciu na ne. Tento program zahŕňa spoločné kurzy a systém výmeny odborníkov, v rámci ktorého sa jednotlivci môžu dočasne vysielať do iných členských štátov. Cieľom programu odbornej prípravy je zlepšiť koordináciu, zlučiteľnosť a komplementárnosť medzi kapacitami uvedenými v článkoch 9 a 11 a zvyšovať spôsobilosti odborníkov uvedených v článku 8 písm. d) a f);

b) vytvorenie a riadenie siete odbornej prípravy prístupnej strediskám odbornej prípravy pre pracovníkov v oblasti civilnej ochrany a pracovníkov v oblasti núdzového riadenia, ako aj iných relevantných aktérov a inštitúcie, zameranej na prevenciu katastrof, pripravenosť a reakciu na ne. Cieľom siete odbornej prípravy je: i) posilniť všetky fázy zvládania katastrof pri zohľadnení prispôsobovania sa zmene klímy a jej zmierňovania; ii) vytvárať synergie medzi svojimi členmi prostredníctvom výmeny skúseností a najlepších postupov, relevantného výskumu, získaných skúseností, kurzov a seminárov, cvičení a pilotných projektov; a iii) vytvárať usmernenia pre odborné vzdelávanie v oblasti civilnej ochrany Únie a medzinárodnej civilnej ochrany vrátane odborného vzdelávania v oblasti prevencie, pripravenosti a reakcie na katastrofy;

c) vytvorenie strategického rámca, v ktorom sa stanovujú ciele a úlohy cvičení, ako aj dlhodobého komplexného plánu, v ktorom sa uvádzajú priority cvičení, ako aj vytvorenie a riadenie programu cvičení.

d) vytvorenie a riadenie programu skúseností získaných z opatrení v oblasti civilnej ochrany vykonávaných v rámci mechanizmu Únie vrátane aspektov celkového cyklu zvládania katastrof s cieľom poskytnúť širokú základňu pre procesy vzdelávania a rozvoj znalostí. Tento program obsahuje: i) monitorovanie, analýzu a hodnotenie všetkých relevantných opatrení v oblasti civilnej ochrany v rámci mechanizmu Únie; ii) podporu uplatňovania získaných skúseností s cieľom získať základ postavený na skúsenostiach, z ktorého bude vychádzať rozvoj činností v rámci cyklu zvládania katastrof; a iii) vytváranie metód a nástrojov na zhromažďovanie, analýzu, poskytovanie a uplatňovanie získaných skúseností. Uvedený program zahŕňa v náležitých prípadoch aj skúsenosti získané zo zásahov mimo Únie, pokiaľ ide o využitie prepojení a synergií medzi pomocou poskytovanou v rámci mechanizmu Únie a humanitárnou reakciou;

e) vytváranie usmernení pre šírenie a uplatňovanie znalostí z rôznych úloh uvedených v písmenách a) až d) na úrovni členského štátu; a

f) stimulovanie a povzbudzovanie zavádzania a využívania relevantných nových technológií na účely tohto mechanizmu Únie.

2. Komisia pri vykonávaní úloh stanovených v odseku 1 zohľadňuje najmä potreby a záujmy členských štátov, ktoré čelia podobným typom rizík katastrof.

3. Komisia môže na žiadosť členského štátu, tretej krajiny, Organizácie Spojených národov alebo jej agentúr nasadiť tím odborníkov na mieste na poskytnutie poradenstva o opatreniach v oblasti pripravenosti.

KAPITOLA IV

REAKCIA

Článok 14

Oznamovanie katastrof v rámci Únie

1. V prípade katastrofy v rámci Únie alebo hrozby katastrofy, ktorá má alebo môže mať cezhraničné účinky alebo postihuje alebo môže postihnúť iné členské štáty, členský štát, v ktorom sa táto katastrofa vyskytla alebo sa pravdepodobne vyskytne, to bezodkladne oznámi členským štátom, ktoré môžu byť touto katastrofou postihnuté, a ak účinky môžu byť závažné, aj Komisii.

Prvý pododsek sa neuplatňuje v prípade, že povinnosť oznámenia už bola splnená podľa ostatných právnych predpisov Únie, podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, alebo podľa platných medzinárodných dohôd.

2. V prípade katastrofy v rámci Únie alebo hrozby katastrofy, ktorá pravdepodobne povedie k predloženiu žiadosti o pomoc od jedného členského štátu alebo viacerých členských štátov, členský štát, v ktorom ku katastrofe došlo alebo sa pravdepodobne dôjde, to bezodkladne oznámi Komisii, ak je možné očakávať žiadosť o pomoc prostredníctvom ERCC, aby Komisia mohla podľa potreby informovať ostatné členské štáty a aktivovať svoje príslušné útvary.

3. Oznámenia uvedené v odsekoch 1 a 2 sa v prípade potreby vykonajú prostredníctvom CECIS.

Článok 15

Reakcia na katastrofy v rámci Únie

1. Ak v rámci Únie dôjde ku katastrofe alebo bezprostredne hrozí katastrofa, postihnutý členský štát môže požiadať o pomoc prostredníctvom ERCC. Žiadosť musí byť čo najkonkrétnejšia.

2. Vo výnimočných situáciách zvýšeného rizika môže členský štát takisto požiadať o pomoc vo forme dočasného predbežného rozmiestnenia kapacít v oblasti reakcie.

3. Komisia po prijatí žiadosti o pomoc podľa potreby a bezodkladne:

a) postúpi žiadosť kontaktným bodom ostatných členských štátov;

b) v súčinnosti s postihnutým členským štátom zhromaždí overené informácie o situácii a poskytne ich členským štátom;

c) vypracuje po porade so žiadajúcim členským štátom odporúčania týkajúce sa poskytovania pomoci prostredníctvom mechanizmu Únie na základe potrieb na mieste a všetkých relevantných vopred vypracovaných plánov, ako sa uvádza v článku 10 ods. 1, vyzve členské štáty, aby nasadili konkrétne kapacity, a uľahčuje koordináciu poskytovania požadovanej pomoci; a

d) prijme ďalšie opatrenia na uľahčenie koordinácie reakcie.

4. Každý členský štát, ktorému je žiadosť o pomoc prostredníctvom mechanizmu Únie určená, bezodkladne rozhodne, či je schopný požadovanú pomoc poskytnúť a informuje o tomto rozhodnutí žiadajúci členský štát prostredníctvom CECIS, pričom uvedie rozsah, podmienky a prípadne náklady pomoci, ktorú by mohol poskytnúť. ERCC priebežne informuje členské štáty.

5. Žiadajúci členský štát je zodpovedný za riadenie podporných zásahov. Orgány žiadajúceho členského štátu ustanovia usmernenia a v prípade potreby vymedzia rámec úloh zverených modulom alebo iným kapacitám v oblasti reakcie. O podrobnostiach vykonávania týchto úloh rozhoduje zodpovedná osoba, ktorú vymenuje členský štát poskytujúci pomoc. Žiadajúci členský štát môže tiež požiadať o nasadenie tímu odborníkov na účely podpory hodnotenia, ktoré vykonáva, uľahčenia koordinácie na mieste medzi tímami členských štátov alebo poskytovania technického poradenstva.

6. Žiadajúci členský štát prijme vhodné opatrenia na uľahčenie podpory hostiteľskej krajiny pre prichádzajúcu pomoc.

7. Úlohou Komisie uvedenou v tomto článku nie sú dotknuté právomoci a zodpovednosť členských štátov za ich tímy, moduly a iné podporné kapacity vrátane vojenských kapacít. Najmä podpora poskytovaná Komisiou nezahŕňa velenie tímom, modulom a inej podpore členských štátov, ktorá sa nasadzuje na dobrovoľnom základe v súlade s koordináciou na úrovni veliteľstva a na mieste, a kontrolu nad ňou.

Článok 16

Podpora konzistentnosti v reakcii na katastrofy mimo Únie

1. Ak mimo Únie dôjde ku katastrofe alebo bezprostredne hrozí katastrofa, postihnutá krajina môže požiadať o pomoc prostredníctvom ERCC. O pomoc je možné požiadať aj prostredníctvom Organizácie Spojených národov alebo jej agentúr, či relevantnej medzinárodnej organizácie.

2. Zásahy podľa tohto článku sa môžu vykonať ako autonómne podporné zásahy, alebo ako príspevky k zásahu vedeného medzinárodnou organizáciou. Koordinácia Únie je úplne integrovaná s celkovou koordináciou zabezpečovanou Úradom OSN pre koordináciu humanitárnych záležitostí (OCHA) a rešpektuje jej vedúcu úlohu.

3. Komisia podporuje konzistentnosť poskytovania pomoci prostredníctvom týchto opatrení:

a) udržiava dialóg s kontaktnými bodmi členských štátov s cieľom zabezpečiť účinný a jednotný príspevok reakcie Únie na katastrofy prostredníctvom mechanizmu Únie k celkovému úsiliu zameranému na pomoc v núdzi, a to najmä prostredníctvom: i) bezodkladného informovania členských štátov o žiadostiach o pomoc a o ich celom rozsahu, ii) podpory spoločného posúdenia situácie a potrieb, poskytovania technického poradenstva a/alebo uľahčenia koordinácie pomoci poskytovanej prostredníctvom prítomnosti tímu odborníkov civilnej ochrany na mieste, iii) spoločného využívania relevantných posúdení a analýz so všetkými relevantnými aktérmi, iv) poskytovania prehľadu o pomoci, ktorú poskytujú členské štáty a iní aktéri, v) poradenstva o druhu pomoci, ktorá je potrebná na zabezpečenie súladu poskytovanej pomoci s posúdením potrieb, a vi) pomoci pri prekonávaní akýchkoľvek praktických ťažkostí pri poskytovaní pomoci v oblastiach, akými sú napríklad preprava a colníctvo;

b) bezodkladne vypracuje odporúčania, podľa možnosti v spolupráci s postihnutou krajinou, na základe potrieb na mieste a všetkých relevantných vopred vypracovaných plánov, vyzve členské štáty, aby nasadili osobitné kapacity, a uľahčuje koordináciu poskytovania požadovanej pomoci;

c) udržiava styk s postihnutou krajinou v súvislosti s technickými podrobnosťami, akými sú napríklad konkrétna potreba pomoci, prijímanie ponúk a praktické mechanizmy na prijímanie a rozdeľovanie pomoci na mieste;

d) udržiava styk s OCHA a spolupracuje s inými príslušnými aktérmi, ktorí prispievajú k celkovému úsiliu vynakladanému na poskytovanie pomoci, alebo ich podporuje s cieľom maximalizovať synergie, dosiahnuť komplementárnosť a zabrániť duplicite a nedostatkom; a

e) udržiava styk so všetkými relevantnými aktérmi, najmä v záverečnej etape podporného zásahu v rámci mechanizmu Únie, na účely uľahčenia hladkého odovzdania.

4. Bez toho, aby bola dotknutá úloha Komisie vymedzená v odseku 3, a pri rešpektovaní nevyhnutnosti bezprostrednej operačnej reakcie prostredníctvom mechanizmu Únie, Komisia po aktivácii mechanizmu Únie informuje Európsku službu pre vonkajšiu činnosť s cieľom zabezpečiť konzistentnosť medzi činnosťami v oblasti civilnej ochrany a celkovými vzťahmi Únie s postihnutou krajinou. Komisia priebežne a v plnom rozsahu informuje členské štáty v súlade s odsekom 3.

5. Na mieste sa podľa potreby zabezpečí styk s delegáciou Únie s cieľom uľahčiť jej kontakty s vládou postihnutej krajiny. V prípade potreby poskytuje delegácia Únie logistickú podporu tímom odborníkov civilnej ochrany uvedeným v odseku 3 písm. a) bode ii).

6. Každý členský štát, ktorému je žiadosť o pomoc prostredníctvom mechanizmu Únie určená, bezodkladne rozhodne, či je schopný požadovanú pomoc poskytnúť a informuje o tomto rozhodnutí ERCC prostredníctvom CECIS, pričom uvedie rozsah a podmienky akejkoľvek pomoci, ktorú by mohol poskytnúť. ERCC priebežne informuje členské štáty.

7. Mechanizmus Únie by sa mohol používať aj na podporu konzulárnej pomoci, pokiaľ ide o civilnú ochranu, určenej občanom Únie v prípade katastrof v tretích krajinách, ak o to požiadajú konzulárne orgány dotknutých členských štátov.

8. Komisia na základe žiadosti o pomoc môže prijať ďalšie podporné a doplnkové opatrenia potrebné na zabezpečenie konzistentnosti poskytovania pomoci.

9. Koordináciou prostredníctvom mechanizmu Únie nie sú dotknuté dvojstranné styky medzi členskými štátmi a postihnutou krajinou, ani spolupráca medzi členskými štátmi a Organizáciou Spojených národov a inými relevantnými medzinárodnými organizáciami. Takéto dvojstranné styky sa môžu použiť aj na prispievanie ku koordinácii prostredníctvom mechanizmu Únie.

10. Úlohou Komisie uvedenou v tomto článku nie sú dotknuté právomoci a zodpovednosť členských štátov za ich tímy, moduly a inú podporu vrátane vojenských kapacít. Konkrétne, podpora poskytovaná Komisiou nezahŕňa velenie tímom, modulom a inej podpore členských štátov, ktorá sa nasadzuje na dobrovoľnom základe v súlade s koordináciou na úrovni veliteľstva a na mieste, a kontrolu nad nimi.

11. Vynakladá sa úsilie o synergie s ostatnými nástrojmi Únie, najmä opatreniami financovanými podľa nariadenia (ES) č. 1257/96. Komisia zabezpečuje koordináciu medzi príslušnými nástrojmi a prípadne zabezpečí, aby sa opatrenia členských štátov v oblasti civilnej ochrany, ktoré sú príspevkom k širšej humanitárnej reakcii, v čo najväčšej miere financovali podľa tohto rozhodnutia.

12. Kedykoľvek sa mechanizmus Únie aktivuje, členský štát poskytujúci pomoc v prípade katastrofy priebežne a v plnom rozsahu informuje ERCC o svojich činnostiach.

13. Tímy a moduly členských štátov na mieste, ktoré sa zúčastňujú na zásahu prostredníctvom mechanizmu Únie, udržiavajú úzke styky s ERCC a tímami odborníkov na mieste uvedenými v odseku 3 písm. a) bode ii).

Článok 17

Podpora na mieste

1. Komisia môže vybrať, vymenovať a vyslať tím odborníkov zložený z odborníkov, ktorých poskytli členské štáty:

a) v prípade katastrofy mimo Únie uvedenej v článku 16 ods. 3,

b) v prípade katastrofy v rámci Únie uvedenej v článku 15 ods. 5,

c) na žiadosť o odborné znalosti z oblasti prevencie v súlade s článkom 5 ods. 2 alebo

d) na žiadosť o odborné znalosti z oblasti pripravenosti v súlade s článkom 13 ods. 3.

Do tímu môžu byť začlenení odborníci z Komisie a ďalších útvarov Komisie v záujme podpory tímu a uľahčenia udržiavania stykov s ERCC. Odborníci, ktorých vyslal OCHA alebo iné medzinárodné organizácie, sa môžu do tímu začleniť s cieľom posilniť spoluprácu a uľahčovať spoločné hodnotenia.

2. Uplatňuje sa tento postup výberu a vymenúvania odborníkov:

a) Členské štáty určia v rámci svojej zodpovednosti odborníkov, ktorí sa môžu nasadiť ako členovia tímov odborníkov;

b) Komisia vyberie odborníkov a vedúceho týchto tímov na základe ich kvalifikácie a skúseností vrátane úrovne absolvovanej odbornej prípravy týkajúcej sa mechanizmu Únie, predchádzajúcich skúseností z misií v rámci mechanizmu Únie a inej práce v oblasti poskytovania pomoci na medzinárodnej úrovni. Výber sa zakladá aj na ďalších kritériách vrátane jazykových zručností, aby sa zabezpečilo, že tím ako celok disponuje zručnosťami, ktoré sú potrebné v konkrétnych situáciách; a

c) Komisia vymenúva odborníkov/vedúcich tímov pre misiu po dohode s členským štátom, ktorý ich nominoval.

3. V prípade, že sú tímy odborníkov vyslané, uľahčujú koordináciu medzi zásahovými tímami členských štátov a udržiavajú styky s príslušnými orgánmi žiadajúceho štátu, ako sa uvádza v článku 8 písm. d). ERCC udržiava úzke styky s tímami odborníkov a poskytuje im usmernenia a logistickú podporu.

Článok 18

Doprava a vybavenie

1. V prípade katastrofy v rámci Únie alebo mimo Únie môže Komisia podporovať členské štáty pri získavaní prístupu k vybaveniu alebo dopravným zdrojom prostredníctvom:

a) poskytovania a spoločného využívania informácií o vybavení a dopravných zdrojoch, ktoré môžu členské štáty sprístupniť, a to s cieľom uľahčiť združovanie takého vybavenia alebo dopravných zdrojov;

b) pomoc členským štátom pri určovaní dopravných zdrojov, ktoré môžu byť sprístupnené z iných zdrojov vrátane komerčného trhu, a uľahčovanie ich prístupu k nim; alebo

c) pomoci členským štátom pri určovaní vybavenia, ktoré môže byť k dispozícii z iných zdrojov vrátane komerčného trhu.

2. Komisia môže dopĺňať dopravné zdroje poskytované členskými štátmi prostredníctvom poskytnutia ďalších dopravných zdrojov potrebných na zabezpečenie rýchlej reakcie na katastrofy.

KAPITOLA V

FINANČNÉ USTANOVENIA

Článok 19

Rozpočtové zdroje

1. Finančné krytie na vykonávanie mechanizmu Únie na roky 2014 až 2020 je stanovené na 368 428 000 EUR v bežných cenách.

Suma223 776 000 EUR v bežných cenách bude pochádzať z okruhu 3 „Bezpečnosť a občianstvo“ viacročného finančného rámca a suma 144 652 000 EUR v bežných cenách z okruhu 4 „Globálna Európa“.

Európsky parlament a Rady schvaľujú ročné rozpočtové prostriedky v rámci limitov viacročného finančného rámca.

2. Rozpočtové prostriedky vyplývajúce z úhrady nákladov príjemcami za opatrenia týkajúce sa reakcie na katastrofu predstavujú pripísané príjmy v zmysle článku 18 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.

3. Pridelené rozpočtové prostriedky uvedené v odseku 1 môžu kryť aj výdavky súvisiace s prípravnými, monitorovacími, kontrolnými, audítorskými a hodnotiacimi činnosťami, ktoré sú potrebné na riadenie mechanizmu Únie a dosiahnutie jeho cieľov.

Takéto výdavky sa môžu vzťahovať najmä na štúdie, zasadnutia odborníkov, informačné a komunikačné činnosti vrátane inštitucionálnej komunikácie v súvislosti s politickými prioritami Únie, pokiaľ sa týkajú všeobecných cieľov mechanizmu Únie, výdavky spojené so sieťami IT zameranými na spracovanie a výmenu informácií vrátane ich prepojenia s existujúcimi alebo budúcimi systémami určenými na podporu výmeny údajov medzi sektormi a so súvisiacim vybavením spolu so všetkými ostatnými výdavkami na technickú a administratívnu pomoc, ktoré vzniknú Komisii pri riadení programu.

4. Finančné krytie uvedené v odseku 1 sa pridelí v rokoch 2014 – 2020 v súlade s percentuálnymi podielmi a zásadami ustanovenými v prílohe.

5. Komisia preskúma rozdelenie uvedené v prílohe na základe výsledku predbežného hodnotenia uvedeného v článku 34 ods. 2 písm. a). Ak to na základe výsledkov takéhoto hodnotenia bude potrebné, Komisii sa udelí právomoc na prijatie delegovaných aktov v súlade s článkom 30 s cieľom upraviť jednotlivé číselné údaje uvedené v prílohe I o najmenej 8 a najviac 16 percentuálnych bodov. Uvedené delegované akty sa prijmú do 30. júna 2017.

6. Ak je to potrebné z naliehavých dôvodov v prípade nevyhnutnej revízie rozpočtových zdrojov, ktoré sú k dispozícii na opatrenia v oblasti reakcie, Komisii sa udelí právomoc na prijatie delegovaných aktov s cieľom upraviť jednotlivé číselné údaje uvedené v prílohe I o najmenej 8 a najviac 16 percentuálnych bodov, a to v rámci dostupných pridelených rozpočtových prostriedkov a v súlade s postupom ustanoveným v článku 31.

Článok 20

Všeobecné oprávnené opatrenia

Na finančnú pomoc na účely zlepšenia prevencie, pripravenosti a účinnej reakcie na katastrofy sú oprávnené tieto všeobecné opatrenia:

a) štúdie, prieskumy, vytváranie modelov a zostavovanie scenárov na uľahčenie spoločného využívania znalostí, najlepších postupov a informácií;

b) odborná príprava, cvičenia, semináre, výmena pracovníkov a odborníkov, vytváranie sietí, demonštračné projekty a prenos technológií;

c) opatrenia týkajúce sa monitorovania, posudzovania a hodnotenia;

d) informovanie verejnosti, vzdelávanie a zvyšovanie povedomia a súvisiace opatrenia v oblasti šírenia informácií, a to v záujme zapojenia občanov do prevencie a minimalizácie účinkov katastrof v Únii a s cieľom pomôcť občanom Únie účinnejšie sa chrániť udržateľným spôsobom;

e) vytvorenie a vykonávanie programu skúseností získaných zo zásahov a cvičení v kontexte mechanizmu Únie, ako aj v oblastiach súvisiacich s prevenciou a pripravenosťou; a

f) komunikačné činnosti a opatrenia na zvyšovanie povedomia o práci civilnej ochrany členských štátov a Únie v oblastiach prevencie, pripravenosti a reakcie na katastrofy.

Článok 21

Oprávnené akcie v oblasti prevencie a pripravenosti

1. Na finančnú pomoc v oblasti prevencie a pripravenosti sú oprávnené tieto opatrenia:

a) spolufinancovanie projektov, štúdií, seminárov, prieskumov a podobných opatrení a činností uvedených v článku 5;

b) spolufinancovanie partnerského preskúmania uvedeného v článku 6 písm. d) a článku 8 písm. j);

c) zachovávanie funkcií, ktoré poskytuje ERCC, a to v súlade s článkom 8 písm. a);

d) príprava na mobilizáciu a vyslanie tímov odborníkov uvedených v článku 8 písm. d) a článku 17 a rozvoj a udržiavanie kapacity rýchleho zapojenia prostredníctvom siete vyškolených odborníkov členských štátov uvedených v článku 8 písm. f);

e) zriadenie a udržiavanie CECIS a nástrojov umožňujúcich komunikáciu a spoločné využívanie informácií medzi ERCC a kontaktnými bodmi členských štátov a ostatnými účastníkmi v kontexte mechanizmu Únie;

f) prispievanie k rozvoju nadnárodných systémov európskeho záujmu zameraných na odhaľovanie, včasné varovanie a výstrahu s cieľom umožniť rýchlu reakciu, ako aj podporovať vzájomné prepojenie medzi vnútroštátnymi systémami včasného varovania a výstrahy a ich prepojenie s ERCC a CECIS. Tieto systémy zohľadňujú existujúce a budúce zdroje a systémy týkajúce sa informácií, monitorovania alebo odhaľovania a stavajú na nich;

g) plánovanie operácií reakcie v rámci mechanizmu Únie v súlade s článkom 10;

h) podpora činností v oblasti pripravenosti uvedených v článku 13;

i) rozvoj EERC uvedenej v článku 11 v súlade s odsekom 2 tohto článku.

j) zisťovanie nedostatkov EERC v súlade s článkom 12 a podpora členských štátov pri ich odstraňovaní spolufinancovaním nových kapacít v oblasti reakcie do výšky maximálne 20 % oprávnených nákladov za predpokladu, že: i) sa potreba nových kapacít potvrdí posúdeniami rizík; ii) sa pri procese zisťovania nedostatkov ustanovenom v článku 12 preukáže, že tieto kapacity členské štáty nemajú k dispozícii; iii) tieto kapacity rozvinuli členské štáty, či už samostatne alebo v rámci konzorcia; iv) tieto kapacity sú poskytnuté do dobrovoľného zoskupenia na najmenej dva roky a v) takéto spolufinancovanie týchto kapacít je nákladovo efektívne. Tam, kde je to vhodné, sa uprednostňujú konzorciá členských štátov spolupracujúcich na spoločnom riziku;

k) zabezpečenie dostupnosti logistickej podpory pre tímy odborníkov uvedené v článku 17 ods. 1.

l) uľahčovanie koordinácie predbežného umiestňovania kapacít v oblasti reakcie na katastrofy v rámci Únie zo strany členských štátov v rámci Únie v súlade s článkom 8 písm. g); a

m) podpora poskytovania poradenstva týkajúceho sa opatrení v oblasti prevencie pripravenosti prostredníctvom nasadenia tímu odborníkov na mieste, a to na žiadosť členského štátu, tretej krajiny, Organizácie Spojených národov alebo jej agentúr, ako sa uvádza v článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 3.

2. Oprávnenosť na finančnú pomoc na opatrenie uvedené v odseku 1 písm. i) sa obmedzuje na:

a) náklady na úrovni Únie na vytvorenie a riadenie EERC, ako aj súvisiace procesy uvedené v článku 11;

b) náklady na povinné kurzy, cvičenia a workshopy v rámci odbornej prípravy potrebné na certifikáciu kapacít členských štátov v oblasti reakcie na účely EERC („náklady na certifikáciu“). Náklady na certifikáciu môžu pozostávať z jednotkových nákladov alebo paušálnych súm určených podľa druhu kapacity a pokrývajúcich až 100 % oprávnených nákladov;

c) jednorazové náklady potrebné na to, aby sa kapacity členských štátov v oblasti reakcie využívané výlučne na vnútroštátnej úrovni zlepšili a dosiahli tak stav pohotovosti a dostupnosti, v ktorom by ich bolo možné nasadiť ako súčasť EERC v súlade s požiadavkami na kvalitu dobrovoľného zoskupenia kapacít a s odporúčaniami vypracovanými v rámci procesu certifikácie („náklady na adaptáciu“). Náklady na adaptáciu môžu zahŕňať náklady súvisiace s interoperabilitou modulov a ďalších kapacít v oblasti reakcie, autonómnosťou, sebestačnosťou, prepraviteľnosťou, balením a podobné náklady, ako aj náklady na vytvorenie nadnárodných kapacít v oblasti reakcie (napríklad workshopy, odborná príprava, vypracúvanie spoločných metodík, noriem, postupov a podobné činnosti), za predpokladu, že tieto náklady konkrétne súvisia so zapojením kapacít do dobrovoľného zoskupenia kapacít. Nekryjú sa tým náklady na vybavenie alebo ľudské zdroje potrebné na počiatočné vytvorenie kapacít v oblasti reakcie alebo prebiehajúcu údržbu, ani prevádzkové náklady. Tieto náklady na adaptáciu môžu pozostávať z jednotkových nákladov alebo paušálnych súm určených podľa druhu kapacity, pokrývajúcich až 100 % oprávnených nákladov, za predpokladu, že táto suma nepresiahne 30 % priemerných nákladov na vývoj kapacity; a

d) náklady na vypracovanie a správu rámcových zmlúv, rámcových dohôd o partnerstve alebo podobných dojednaní s cieľom riešiť dočasné nedostatky pri mimoriadnych katastrofách so zohľadnením prístupu zameraného na viacnásobné nebezpečenstvo.

Financovanie podľa písm. d) tohto odseku:

i) môže pokrývať náklady alebo poplatky potrebné na navrhnutie, vypracovanie, prerokovanie, uzatvorenie a správu zmlúv alebo dojednaní, ako aj náklady na vypracovanie štandardných operačných postupov a cvičení s cieľom zabezpečiť efektívne využívanie prostriedkov. Takéto financovanie môže pokrývať taktiež najviac 40 % nákladov na zabezpečenie rýchleho prístupu k prostriedkom.

ii) nepokrýva náklady na nákup alebo rozvoj nových kapacít v oblasti reakcie, ani náklady na prevádzku týchto dodatočných kapacít v prípade katastrofy. Náklady na prevádzku týchto ďalších kapacít v prípade katastrofy znášajú členské štáty, ktoré žiadajú o pomoc.

iii) nesmie presiahnuť 10 % finančného krytia ustanoveného v článku 19 ods. 1. V prípade, že sa dosiahne 10 % finančného krytia pred skončením programového obdobia, a ak je to potrebné na zabezpečenie riadneho fungovania mechanizmu Únie, strop 10 % finančného krytia je možné prostredníctvom vykonávacích aktov presiahnuť maximálne o 5 percentuálnych bodov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 33 ods. 2.

Článok 22

Všeobecné oprávnené opatrenia

Na finančnú pomoc sú oprávnené tieto opatrenia týkajúce sa reakcie:

a) vysielanie tímov odborníkov uvedených v článku 17 ods. 1 spolu s logistickou podporou a vysielaním odborníkov uvedených v článku 8 písm. d) a e);

b) v prípade katastrofy podpora členských štátov pri získavaní prístupu k vybaveniu a dopravným zdrojom, ako sa uvádza v článku 23; a

c) na základe žiadosti o pomoc, prijatie ďalších podporných a doplnkových opatrení potrebných na uľahčenie čo najúčinnejšej koordinácie reakcie.

Článok 23

Oprávnené opatrenia spojené s vybavením a dopravnými zdrojmi

1. Na finančnú pomoc na účely umožnenia prístupu k vybaveniu a dopravným zdrojom v rámci mechanizmu Únie sú oprávnené tieto opatrenia:

a) poskytovanie a spoločné využívanie informácií o vybavení a dopravných zdrojoch, ktoré sa členské štáty rozhodnú sprístupniť, a to s cieľom uľahčiť združovanie takého vybavenia alebo dopravných zdrojov;

b) pomoc členským štátom pri určovaní dopravných zdrojov, ktoré môžu byť sprístupnené z iných zdrojov vrátane komerčného trhu, a uľahčovanie ich prístupu k nim;

c) pomoc členským štátom pri určovaní vybavenia, ktoré môže byť sprístupnené z iných zdrojov vrátane komerčného trhu; a

d) financovanie dopravných zdrojov potrebných na zabezpečenie rýchlej reakcie na katastrofy. Takéto opatrenia sú oprávnené na finančnú podporu len v prípade, že sú splnené tieto kritériá: i) žiadosť o pomoc sa podala v rámci mechanizmu Únie v súlade s článkami 15 a 16; ii) na zabezpečenie účinnosti reakcie na katastrofu v rámci mechanizmu Únie sú potrebné dodatočné dopravné zdroje; iii) pomoc zodpovedá potrebám, ktoré zistilo ERCC, a poskytuje sa v súlade s odporúčaniami vydanými ERCC, pokiaľ ide o technické špecifikácie, kvalitu, časový harmonogram a spôsoby poskytovania; iv) pomoc akceptovala krajina, ktorá o ňu v rámci mechanizmu Únie požiadala, a to priamo alebo prostredníctvom Organizácie Spojených národov alebo jej agentúr, alebo relevantnej medzinárodnej organizácie; a v) pri katastrofách v tretích krajinách dopĺňa táto pomoc celkovú humanitárnu reakciu Únie.

2. Výška finančnej podpory Únie pre dopravné zdroje nepresahuje 55 % celkových oprávnených nákladov.

3. Finančná podpora Únie na dopravné zdroje môže okrem toho pokrývať najviac 85 % celkových oprávnených nákladov, a to v nasledujúcich prípadoch:

a) náklady sa týkajú dopravy kapacít poskytnutých do dobrovoľného zoskupenia v súlade s článkom 11; alebo

b) pomoc je potrebná na vyriešenie kritickej potreby a nie je k dispozícii v rámci dobrovoľného zoskupenia, prípadne je k dispozícii len čiastočne.

4. Finančná podpora Únie na dopravné zdroje môže okrem toho pokrývať najviac 100 % celkových oprávnených nákladov podľa bodov i), ii) a iii), ak je potrebné operačne zefektívniť zoskupenie pomoci členských štátov a náklady sa týkajú jednej z nasledujúcich oblastí:

i) krátkodobý prenájom skladovacej kapacity na dočasné uskladnenie pomoci od členských štátov v záujme uľahčenia jej koordinovanej dopravy;

ii) prebalenie pomoci členských štátov s cieľom maximálne využiť dostupné dopravné kapacity alebo splniť osobitné operačné požiadavky; alebo

iii) miestna doprava zoskupenej pomoci s cieľom zabezpečiť jej koordinované poskytnutie na mieste konečného určenia v krajine, ktorá o pomoc požiadala.

Finančná pomoc Únie podľa tohto odseku nepresahuje 75 000 EUR v bežných cenách na aktiváciu mechanizmu Únie. Vo výnimočných prípadoch je tento strop možné prostredníctvom vykonávacích aktov prekročiť. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 33 ods. 2.

5. V prípade zoskupovania dopravných operácií zahŕňajúcich niekoľko členských štátov môže vedenie týkajúce sa žiadosti o finančnú podporu Únie pre celú operáciu prevziať jeden členský štát.

6. Ak členský štát od Komisie žiada, aby zadala zákazku na dopravné služby, Komisia požaduje úhradu časti nákladov podľa sadzieb financovania uvedených v odsekoch 2, 3 a 4.

7. Podľa tohto článku sú na získanie finančnej podpory Únie týkajúcej sa nákladov na dopravné zdroje oprávnené tieto náklady: všetky náklady súvisiace s prepravou dopravných zdrojov vrátane nákladov na všetky služby, poplatkov, nákladov na logistiku, obsluhu a palivo a možných nákladov na ubytovanie, ako aj iné nepriame náklady, akými sú napríklad vo všeobecnosti dane, clá a náklady na tranzit.

Článok 24

Príjemcovia

Podľa tohto rozhodnutia sa môžu granty udeliť právnickým osobám, a to bez ohľadu na to, či sa riadia súkromným, alebo verejným právom.

Článok 25

Druhy finančných intervencií a vykonávacie postupy

1. Komisia vykonáva finančnú pomoc Únie v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012.

2. Finančná pomoc podľa tohto rozhodnutia môže mať akúkoľvek z foriem uvedených v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012, najmä formu grantov, úhrady výdavkov, verejného obstarávania alebo príspevkov do trustových fondov.

3. Na účely vykonávania tohto rozhodnutia Komisia prijme ročné pracovné programy prostredníctvom vykonávacích aktov, a to s výnimkou opatrení v rámci reakcie na katastrofy podľa kapitoly IV, ktoré nemožno vopred predvídať. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 33 ods. 2. V ročných pracovných programoch sa stanovia ciele, ktoré sa budú sledovať, očakávané výsledky, spôsob vykonávania a celková suma programu. Budú obsahovať aj opis opatrení, ktoré sa majú financovať, sumu pridelenú na každé opatrenie a orientačný časový plán vykonávania. So zreteľom na finančnú pomoc uvedenú v článku 28 ods. 2 ročné pracovné programy obsahujú opis opatrení plánovaných pre každú v nich uvedenú krajinu.

Článok 26

Komplementárnosť a konzistentnosť opatrenia Únie

1. Na opatrenia, v súvislosti s ktorými sa prijíma finančná pomoc podľa tohto rozhodnutia, sa neprijíma pomoc z ostatných finančných nástrojov Únie.

Komisia zabezpečí, aby žiadatelia o finančnú pomoc podľa tohto rozhodnutia a príjemcovia takejto pomoci jej poskytovali informácie o finančnej pomoci prijímanej z iných zdrojov vrátane všeobecného rozpočtu Únie a o podaných žiadostiach o takúto pomoc.

2. Je potrebné vyvíjať úsilie o synergie a komplementárnosť s ostatnými nástrojmi Únie. Komisia v prípade reakcie na humanitárnu situáciu v tretích krajinách zabezpečí komplementárnosť a súdržnosť opatrení financovaných podľa tohto rozhodnutia a opatrení financovaných podľa nariadenia (ES) č. 1257/96.

3. V prípade, keď pomoc v rámci mechanizmu Únie prispieva k humanitárnej reakcii Únie, najmä v prípade komplexných mimoriadnych udalostí, by opatrenia, na ktoré sa podľa tohto rozhodnutia poskytuje finančná pomoc, mali vychádzať zo zistených potrieb a byť v súlade s humanitárnymi zásadami, ako aj zásadami týkajúcimi sa využívania civilnej ochrany a vojenských zdrojov stanovenými v Európskom konsenze o humanitárnej pomoci.

Článok 27

Ochrana finančných záujmov Únie

1. Komisia prijme vhodné opatrenia, ktorými sa zabezpečí, aby sa pri vykonávaní opatrení financovaných podľa tohto rozhodnutia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zabránenie podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným nezákonným činnostiam, a to prostredníctvom účinných kontrol, a v prípade zistenia nezrovnalostí vymáhaním neoprávnene vyplatených súm a v prípade potreby prostredníctvom účinných, primeraných a odrádzajúcich administratívnych a finančných sankcií.

2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať audit na základe dokumentov a na mieste u všetkých príjemcov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorým sa poskytli finančné prostriedky Únie na základe tohto rozhodnutia.

3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste, a to v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (15) a nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16) na účely zistenia, či došlo k podvodu, ku korupcii, alebo k inej protiprávnej činnosti poškodzujúcej finančné záujmy Únie v súvislosti s dohodou o grante alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou podľa tohto rozhodnutia.

4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3, dohody o spolupráci s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante, ktoré sú výsledkom vykonávania tohto nariadenia, obsahujú ustanovenia, ktorými sa Komisia, Dvor audítorov a úrad OLAF výslovne splnomocňujú vykonávať takéto audity a vyšetrovania, a to v súlade s ich príslušnými právomocami.

KAPITOLA VI

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 28

Tretie krajiny a medzinárodné organizácie

1. Účasť na mechanizme Únie je otvorená pre:

a) krajiny Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO), ktoré sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), a to v súlade s podmienkami ustanovenými v Dohode o EHP, ako aj pre ostatné európske krajiny, ak sa to umožňuje dohodami a postupmi;

b) pristupujúce krajiny, kandidátske krajiny a potenciálne kandidátske krajiny, a to v súlade so všeobecnými zásadami a všeobecnými podmienkami účasti týchto krajín na programoch Únie stanovenými v príslušných rámcových dohodách a rozhodnutiach Rady pre pridruženie alebo v podobných dohodách;

2. Finančnú pomoc uvedenú v článku 20 a článku 21 ods. 1 písm. a), b), f) a h) je možné poskytnúť aj kandidátskym krajinám a potenciálnym kandidátskym krajinám, ktoré sa na mechanizme Únie nezúčastňujú, ako aj krajinám, ktoré sú časťou ENP vtedy, ak táto finančná pomoc dopĺňa financovanie prístupné podľa budúceho legislatívneho aktu Únie týkajúceho sa zriadenia nástroja predvstupovej pomoci (IPA II) a budúceho legislatívneho aktu Únie týkajúceho sa zriadenia nástroja európskeho susedstva.

3. Medzinárodné alebo regionálne organizácie môžu spolupracovať na činnostiach v rámci mechanizmu Únie, ak je to možné na základe príslušných dvojstranných alebo viacstranných dohôd medzi týmito organizáciami a Úniou.

Článok 29

Príslušné orgány

Na účely uplatňovania tohto rozhodnutia členské štáty určia príslušné orgány a zodpovedajúcim spôsobom o tom informujú Komisiu.

Článok 30

Vykonávanie delegovania právomoci

1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.

2. Právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 19 ods. 5 a 6 sa Komisii udeľuje do 31. decembra 2020.

3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 19 ods. 5 a 6 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.

4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.

5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 19 ods. 5 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.

Článok 31

Postup pre naliehavé prípady

1. Delegované akty prijaté podľa tohto článku nadobúdajú účinnosť ihneď a uplatňujú sa, pokiaľ sa voči v súlade s odsekom 2 nevznesie námietka. V oznámení delegovaného aktu Európskemu parlamentu a Rade sa uvedú dôvody použitia postupu pre naliehavé prípady.

2. Európsky parlament alebo Rada môžu vzniesť voči delegovanému aktu námietku v súlade s postupom uvedeným v článku 30 ods. 5. Komisia v takom prípade na základe oznámenia Európskeho parlamentu alebo Rady o vznesení námietky bezodkladne zruší daný akt.

Článok 32

Vykonávacie akty

1. Komisia prijme vykonávacie akty týkajúce sa:

a) Interakcie ERCC s kontaktnými bodmi členských štátov, ako sa uvádza v článku 8 písm. b), článku 15 ods. 3 a článku 16 ods. 3 písm. a); operačných postupov reakcie na katastrofy v rámci Únie, ako sa uvádza v článku 15, ako aj mimo Únie, ako sa uvádza v článku 16, vrátane identifikácie príslušných medzinárodných organizácií.

b) zložiek CECIS, ako aj organizácie spoločného využívania informácií prostredníctvom CECIS, ako sa uvádza v článku 8 písm. b);

c) procesu vysielania tímov odborníkov, ako sa uvádza v článku 17;

d) identifikácie modulov, ďalších kapacít reakcie a odborníkov, ako sa uvádza v článku 9 ods. 1

e) operačných požiadaviek na fungovanie a interoperabilitu modulov, ako sa uvádza v článku 9 ods. 2, vrátane ich úloh, kapacít, hlavných zložiek, sebestačnosti a nasadzovania;

f) cieľov týkajúcich sa kapacity, požiadaviek na kvalitu a interoperabilitu a postupu certifikácie a registrácie potrebných na fungovanie EERC, ako sa ustanovuje v článku 11, ako aj finančných dojednaní, ako sa uvádza v článku 21 ods. 2;

g) zisťovania a riešenia nedostatkov EERC, ako sa uvádzajú v článku 12;

h) organizácie programu odbornej prípravy, rámca cvičení a programu získaných skúseností, ako sa uvádza v článku 13; a

i) organizácie podpory pre dopravu pomoci, ako sa uvádza v článkoch 18 a 23.

2. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 33 ods. 2.

Článok 33

Postup výboru

1. Komisii pomáha výbor. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

Článok 34

Hodnotenie

1. Opatrenia, ktoré na ktoré sa poskytuje finančná pomoc, sa pravidelne monitorujú s cieľom sledovať ich vykonávanie.

2. Komisia vyhodnotí uplatňovanie tohto rozhodnutia a predloží Európskemu parlamentu a Rade:

a) najneskôr 30. júna 2017 správu o priebežnom hodnotení dosiahnutých výsledkov a kvalitatívnych a kvantitatívnych aspektoch vykonávania tohto rozhodnutia;

b) najneskôr do 31. decembra 2018 oznámenie o pokračovaní vykonávania tohto rozhodnutia; a

c) najneskôr do 31. decembra 2021 správu o hodnotení ex post.

K správe o priebežnom hodnotení a k oznámeniu uvedeným v písmenách a) a b) sa prípadne priložia návrhy na zmeny a doplnenia tohto rozhodnutia.

KAPITOLA VII

ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Článok 35

Prechodné ustanovenia

1. Opatrenia, ktoré sa začali pred 1. januárom 2014 na základe rozhodnutia 2007/162/ES, Euratom, sa podľa potreby naďalej spravujú v súlade s uvedeným rozhodnutím.

2. Členské štáty zabezpečia na vnútroštátnej úrovni nerušený prechod medzi opatreniami vykonávanými v kontexte finančného nástroja a opatreniami, ktoré sa majú vykonávať podľa ustanovení uvedených v tomto rozhodnutí.

Článok 36

Zrušenie

Rozhodnutie 2007/162/ES, Euratom a rozhodnutie 2007/779/ES, Euratom sa zrušujú. Odkazy na zrušené rozhodnutia sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.

Článok 37

Nadobudnutie účinnosti

Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Uplatňuje sa od 1. januára 2014.

Článok 38

Adresáti

Toto rozhodnutie je určené členským štátom v súlade so zmluvami.

V Bruseli 17. decembra 2013 Za Európsky parlament predseda M. SCHULZ Za Radu predseda L. LINKEVIČIUS

(1) Ú. v. EÚ C 277, 13.9.2012, s. 164.

(2) Rozhodnutie Rady 2001/792/ES, Euratom z 23. októbra 2001 o ustanovení mechanizmu Spoločenstva na podporu posilnenia spolupráce pri pomocných zásahoch civilnej ochrany (Ú. v. ES L 297, 15.11.2001, s. 7).

(3) Rozhodnutie Rady 2007/779/ES, Euratom z 8. novembra 2007 o ustanovení mechanizmu Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany (Ú. v. EÚ L 314, 1.12.2007, s. 9).

(4) Rozhodnutie Rady 2007/162/ES, Euratom z 5. marca 2007, ktorým sa ustanovuje finančný nástroj civilnej ochrany (Ú. v. EÚ L 71, 10.3.2007, s. 9).

(5) Rozhodnutia Rady 1999/847/ES z 9. decembra 1999, ktorým sa ustanovuje Akčný program Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany (Ú. v. ES L 327, 21.12.1999, s. 53).

(6) Nariadenie Rady (ES) č. 1257/96 z 20. júna 1996 o humanitárnej pomoci (Ú. v. ES L 163, 2.7.1996, s. 1).

(7) Spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, Európskeho parlamentu a Európskej komisie (Ú. v. EÚ C 25, 30.1.2008, s. 1).

(8) Ú. v. EÚ C 317, 12.12.2008, s. 6.

(9) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

(10) Rozhodnutie Rady 2007/124/ES, Euratom z 12. februára 2007, ktorým sa ustanovuje na obdobie rokov 2007 až 2013, ako súčasť všeobecného programu o bezpečnosti a ochrane slobôd osobitný program Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík (Ú. v. EÚ L 58, 24.2.2007, s. 1).

(11) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 z 27. júna 2002 ktorým sa ustanovuje Európska námorná bezpečnostná agentúra (Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 1).

(12) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskej únie a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1).

(13) Ú. v. EÚ C 373, 20.12.2013, s. 1

(14) Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ z 22. októbra 2013 o závažných cezhraničných ohrozeniach zdravia, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 2119/98/ES (Ú. v. EÚ L 293, 5.11.2013, s. 1).

(15) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Ú. v. EÚ L 248, 18.9.2013, s. 1).

(16) Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, 15.11.1996, s. 2).

PRÍLOHA I Percentuálne podiely pre pridelenie finančného krytia na vykonávanie mechanizmu Únie ako je uvedené v článku 19 ods. 1 Prevencia : 20 % +/- 8 percentuálnych bodov Pripravenosť : 50 % +/- 8 percentuálnych bodov Reakcia : 30 % +/- 8 percentuálnych bodov Zásady Pri vykonávaní tohto rozhodnutia uprednostňuje Komisia opatrenia, pre ktoré sa v tomto rozhodnutí stanovuje konečný termín v rámci lehoty, ktorá vedie k uplynutiu uvedeného končeného termínu, s cieľom splniť príslušný konečný termín.