SK Úradný vestník Európskej únie L 167/28

ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2018/951

z 22. júna 2018

o normách pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,

keďže:

(1) Z článku 2 Zmluvy o Európskej únii vyplýva, že Únia je založená na hodnotách úcty k ľudskej dôstojnosti, slobody, demokracie, rovnosti, právneho štátu a rešpektovania ľudských práv vrátane práv osôb patriacich k menšinám. Tieto hodnoty sú spoločné členským štátom v spoločnosti, v ktorej prevláda pluralizmus, nediskriminácia, tolerancia, spravodlivosť, solidarita a rovnosť medzi ženami a mužmi.

(2) V článku 8 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa uvádza, že Únia sa vo všetkých svojich činnostiach zameriava na odstránenie nerovností a podporu rovnoprávnosti medzi mužmi a ženami.

(3) V článku 21 Charty základných práv Európskej únie sa zakazuje akákoľvek diskriminácia z akýchkoľvek dôvodov, ako je pohlavie, rasa, etnický pôvod, náboženstvo alebo viera, zdravotné postihnutie, vek alebo sexuálna orientácia. V článku 23 charty sa zakotvuje právo na rovnosť medzi mužmi a ženami vo všetkých oblastiach vrátane zamestnania, práce a odmeňovania. V článku 26 sa uznáva a rešpektuje právo osôb so zdravotným postihnutím využívať opatrenia, ktoré sú určené na zabezpečenie ich nezávislosti, sociálnej integrácie a integrácie v zamestnaní a účasti na spoločenskom živote. Navyše v článku 20 Charty základných práv Európskej únie je zakotvená rovnosť všetkých pred zákonom.

(4) V zmysle článku 19 Zmluvy o fungovaní Európskej únie môže Rada, bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv a v rámci právomocí, ktorými je poverená Únia, po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, jednomyseľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom prijať opatrenia na boj proti diskriminácii založenej na pohlaví, rasovom alebo etnickom pôvode, náboženskom vyznaní alebo viere, postihnutí, veku alebo sexuálnej orientácii. Podľa článku 157 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Európsky parlament a Rada prijmú opatrenia na zabezpečenie uplatňovania zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami v otázkach zamestnania a povolania vrátane zásady rovnakej odmeny za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty.

(5) Na základe týchto ustanovení bolo prijatých niekoľko smerníc o zákaze diskriminácie v príslušných oblastiach.

(6) V smernici Rady 2000/43/ES (1) sa zakazuje priama a nepriama diskriminácia založená na rasovom alebo etnickom pôvode vrátane obťažovania. Táto smernica sa uplatňuje na všetky osoby z verejného i súkromného sektora vrátane verejných subjektov, pokiaľ ide o: a) podmienky prístupu k zamestnaniu, k samostatnej zárobkovej činnosti alebo pracovnému pomeru vrátane výberových kritérií a náborových podmienok, bez ohľadu na odbor činnosti a na úroveň profesiovej hierarchie vrátane pracovného postupu; b) prístup ku všetkým typom a úrovniam odborného poradenstva, odborného vzdelávania, ďalšieho odborného vzdelávania a rekvalifikácie vrátane získavania praktických skúseností; c) podmienky zamestnania a pracovné podmienky vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania; d) členstvo a účasť v organizácii pracovníkov alebo zamestnancov alebo akejkoľvek organizácii, ktorej členovia vykonávajú určité povolanie, vrátane výhod, ktoré tieto organizácie poskytujú; e) sociálnu ochranu vrátane sociálneho zabezpečenia a zdravotnej starostlivosti; f) sociálne výhody; g) vzdelanie a h) prístup k tovaru a službám, ktoré sú k dispozícii verejnosti, vrátane bývania, a ich poskytovanie.

(7) V smernici Rady 2000/78/ES (2) sa zakazuje priama alebo nepriama diskriminácia v zamestnaní, povolaní a v rámci odbornej prípravy vrátane obťažovania na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie. Táto smernica sa uplatňuje na všetky osoby z verejného i súkromného sektora vrátane verejných subjektov vo vzťahu k záležitostiam uvedeným v písmenách a) až d) predchádzajúceho odôvodnenia.

(8) V smernici Rady 2004/113/ES (3) sa zakazuje priama a nepriama diskriminácia v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu na základe pohlavia vrátane obťažovania a sexuálneho obťažovania.

(9) V znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES (4) o rovnosti pohlaví sa stanovuje zákaz priamej a nepriamej diskriminácie na základe pohlavia vrátane obťažovania a sexuálneho obťažovania, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu vrátane postupu a k odbornej príprave, pracovné podmienky vrátane odmeny a zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia.

(10) V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2010/41/EÚ (5) sa zakazuje priama a nepriama diskriminácia mužov a žien vykonávajúcich činnosť ako samostatne zárobkovo činné osoby vrátane ich obťažovania a sexuálneho obťažovania. Rozsah pôsobnosti smernice sa vzťahuje na všetky druhy diskriminácie, ale osobitne sa uvádzajú dávky v materstve a sociálna ochrana.

(11) Členské štáty transponovali všetky uvedené smernice (ďalej len „smernice o rovnosti“). V smerniciach o rovnosti (okrem smernice 2000/78/ES) sa stanovuje, že členské štáty určia subjekt alebo subjekty na zabezpečenie presadzovania vrátane analýzy, monitorovania a podpory rovnakého zaobchádzania so všetkými osobami, bez diskriminácie z dôvodov, na ktoré sa vzťahujú príslušné smernice (ďalej len „subjekty pre rovnaké zaobchádzanie“). Na základe toho všetky členské štáty zriadili subjekty pre rovnaké zaobchádzanie.

(12) Toto odporúčanie sa uplatňuje na subjekty pre rovnaké zaobchádzanie zriadené v zmysle uvedených smerníc o rovnosti.

(13) Keď sa v smerniciach o rovnosti stanovuje zriadenie takýchto subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, od členských štátov sa požaduje, aby zabezpečili, že právomoci týchto subjektov budú zahŕňať poskytovanie nezávislej pomoci obetiam, vykonávanie nezávislých prieskumov týkajúcich sa diskriminácie, uverejňovanie nezávislých správ a vydávanie odporúčaní k akejkoľvek otázke, ktorá sa vzťahuje na takúto diskrimináciu.

(14) Navyše, Komisia prijala 2. júla 2008 návrh smernice Rady o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na náboženské vyznanie alebo vieru, zdravotné postihnutie, vek alebo sexuálnu orientáciu (6). Rozsah pôsobnosti uvedeného návrhu sa vzťahuje na: a) sociálnu ochranu vrátane sociálneho zabezpečenia a zdravotnej starostlivosti; b) sociálne výhody; c) vzdelávanie a d) prístup k tovaru a službám, ktoré sú k dispozícii verejnosti, vrátane bývania, a ich poskytovanie. V zmysle navrhovanej smernice sú členské štáty povinné ustanoviť subjekt alebo subjekty na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania aj v týchto oblastiach, pričom môže ísť o tie isté subjekty ako subjekty už ustanovené na základe smerníc o rovnosti. Hoci tento návrh zatiaľ nebol prijatý, členské štáty by sa mali podnecovať k tomu, aby ustanovili subjekty pre rovnaké zaobchádzanie v týchto oblastiach, pretože zo skúseností vyplýva, že ustanovenie takýchto subjektov posilňuje ochranu pred diskrimináciou.

(15) V smerniciach 2006/54/ES a 2010/41/EÚ sa navyše od členských štátov požaduje, aby zabezpečili, že medzi úlohy subjektov pre rovnaké zaobchádzanie bude patriť aj výmena dostupných informácií s príslušnými európskymi subjektmi.

(16) Vo viacerých členských štátoch sa mandát subjektov pre rovnaké zaobchádzanie vzťahuje aj na trestné činy z nenávisti a nenávistné prejavy. Je to dôležité, predovšetkým pokiaľ ide o zabezpečenie účinného vykonávania rámcového rozhodnutia Rady 2008/913/SVV (7) o boji proti niektorým formám a prejavom rasizmu a xenofóbie prostredníctvom trestného práva, v ktorom sa stanovujú minimálne normy v oblasti kriminalizácie, trestného stíhania a sankcionovania rasistických nenávistných prejavov a trestných činov.

(17) Väčšina členských štátov nad rámec povinností vyplývajúcich zo smerníc, pokiaľ ide o zriadenie subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, rozšírila mandát týchto subjektov tak, aby vo všeobecnosti zahŕňal rozsah uplatňovania diskriminácie na základe pohlavia, rasového alebo etnického pôvodu, náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie v oblastiach zamestnania a povolania, prístupu k tovaru a službám a ich poskytovania, vzdelávania, sociálnej ochrany a sociálnych výhod, a preto sa vzťahuje na rozsah pôsobnosti smernice 2000/78/ES, ako aj na ďalšie oblasti.

(18) V znení smerníc o rovnosti sa ponecháva členským štátom široký priestor na vlastné uváženie, pokiaľ ide o štruktúru a fungovanie subjektov pre rovnaké zaobchádzanie. V dôsledku toho vznikli veľké rozdiely medzi subjektmi pre rovnaké zaobchádzanie, ktoré boli zriadené v jednotlivých členských štátoch, a to z hľadiska mandátu, právomocí, štruktúr, zdrojov a prevádzkového fungovania týchto subjektov. To zasa niekedy vedie k tomu, že prístup občanov k ochrane je neuspokojivý, pričom ochrana nie je v jednotlivých členských štátoch rovnaká (8).

(19) Niektoré členské štáty zriadili viacero subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, a preto je nutné vytvoriť jasné mechanizmy na ich koordináciu a spoluprácu.

(20) V niektorých členských štátoch sa mandát zriadených subjektov pre rovnaké zaobchádzanie rozšíril na najrôznejšie oblasti bez primeraného zvýšenia zdrojov. V prípade viacerých subjektov pre rovnaké zaobchádzanie dokonca došlo k značnému zníženiu rozpočtov, čo môže viesť k oslabeniu ich schopnosti plniť úlohy (9).

(21) V štúdiách (10) sa poukazuje na prípady nedostatočnej nezávislosti a účinnosti subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, napríklad z dôvodu vonkajšieho nátlaku alebo neprimeraného personálneho obsadenia.

(22) V praxi môže byť nezávislosť ovplyvňovaná, najmä keď je subjekt pre rovnaké zaobchádzanie zriadený v rámci ministerstva, pričom prijíma pokyny priamo od vlády.

(23) Subjekty pre rovnaké zaobchádzanie by sa nemali neprimerane sústreďovať na niektoré úlohy na úkor iných úloh (11).

(24) S cieľom pomôcť diskriminovaným skupinám alebo jednotlivcom, aby využili svoje práva, by subjekty pre rovnaké zaobchádzanie mali zvýšiť informovanosť širokej verejnosti o svojej existencii, o platných antidiskriminačných predpisoch a o možnostiach na zaistenie nápravy. Na tento účel treba zabezpečiť jednoduchý prístup (fyzický aj online) k subjektom pre rovnaké zaobchádzanie pre všetkých. Podávanie sťažností by takisto mali uľahčovať dôverné a jednoduché bezplatné postupy.

(25) S cieľom pomôcť zabezpečiť riadne a rovnaké fungovanie subjektov pre rovnaké zaobchádzanie v rámci celej Únie sa zdá vhodné odporúčať členským štátom normy pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie.

(26) Nutnosť zavedenia noriem pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie sa zdôrazňuje aj v spoločnej správe z roku 2014 o uplatňovaní smerníc 2000/43/ES a 2000/78/ES (12), v správe z roku 2015 o uplatňovaní smernice 2004/113/ES (13), ako aj v hodnotiacej správe o odporúčaní z roku 2014, ktoré sa týka transparentnosti odmeňovania, a v akčnom pláne EÚ na roky 2017 – 2019: Riešenie rozdielu v odmeňovaní žien a mužov (14). Navyše aj Európsky parlament v uznesení (15) z roku 2015 vyzval na vytvorenie noriem pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie.

(27) Normy pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie a inštitúcie pôsobiace v oblasti ľudských práv už prijala Organizácia Spojených národov (16), Európska sieť subjektov pre rovnaké zaobchádzanie (17) a Rada Európy (18).

(28) Toto odporúčanie je určené členským štátom. Jeho cieľom je prispieť k odstráneniu rozdielov v normách uplatňovaných na subjekty pre rovnaké zaobchádzanie v rámci Európy.

(29) V odporúčaní sa stanovujú normy, ktoré sa týkajú mandátu, nezávislosti, účinnosti, prístupnosti a koordinácie subjektov pre rovnaké zaobchádzanie a ktoré sa týkajú prístupu k nim, s cieľom zabezpečiť, aby tieto subjekty mohli účinne plniť svoje funkcie.

(30) Toto odporúčanie vychádza zo záväzku Komisie podporovať členské štáty a pomáhať im pri rozširovaní ich kapacít na presadzovanie právnych predpisov Únie a zaisťovanie nápravy s cieľom zabezpečiť, že diskriminovaní jednotlivci a skupiny chránení právnymi predpismi Únie budú môcť plne uplatňovať svoje práva, v súlade s oznámením Právo EÚ: Lepšie výsledky pomocou lepšieho uplatňovania práva (19). Pri účinnom vykonávaní právnych predpisov Únie a pri ich komplexnom a konzistentnom presadzovaní zohrávajú kľúčovú úlohu nezávislé subjekty pre rovnaké zaobchádzanie. Subjekty pre rovnaké zaobchádzanie sú takisto hodnotné inštitúcie na docielenie trvalého rozvoja rovnoprávnych a inkluzívnych demokratických spoločností.

(31) V oblastiach, na ktoré sa vzťahuje právomoc Únie, musia byť normy pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie aj v súlade s požiadavkami na prístupnosť, ktoré sú zakotvené v Dohovore Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím. Tento dohovor bol v mene Európskeho spoločenstva schválený rozhodnutím Rady 2010/48/ES (20), a tak tvorí neoddeliteľnú súčasť právneho poriadku EÚ a má prednosť pred sekundárny právom EÚ.

(32) V smerniciach 2000/43/ES, 2000/78/ES, 2004/113/ES a 2006/54/ES sa pre členské štáty stanovuje povinnosť oznamovať Komisii všetky dostupné informácie o uplatňovaní týchto smerníc, aby Komisia mohla vypracovať návrh správy, v ktorej posúdi opatrenia prijaté členskými štátmi v zmysle príslušných smerníc. Oznamovanie má prebiehať v určitých vopred stanovených intervaloch (21), ktoré Komisii umožnia prijať a uverejniť správu. Ak sa do tohto oznamovania zahrnú aj informácie o tom, či členské štáty dodržiavajú toto odporúčanie, umožní to posúdenie jeho vplyvu.

(33) Na úrovni Únie týmto odporúčaním nie sú dotknuté zásady vnútroštátneho procesného práva a právne tradície členských štátov. Toto odporúčanie nezahŕňa rozšírenie právomocí Únie, ako sú vymedzené v zmluvách a v sekundárnom práve Únie,

PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

KAPITOLA I

ÚČEL A PREDMET ÚPRAVY

1. Účelom tohto odporúčania je stanoviť opatrenia, ktoré členské štáty môžu uplatniť s cieľom zlepšiť nezávislosť a účinnosť subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, najmä pokiaľ ide o ich schopnosť zabezpečiť, aby diskriminovaní jednotlivci a skupiny mohli plne uplatňovať svoje práva.

2. Všetky členské štáty by mali zabezpečiť, aby subjekty pre rovnaké zaobchádzanie mohli nezávisle a účinne vykonávať svoje funkcie, ako sa stanovuje v smerniciach 2000/43/ES, 2004/113/ES, 2006/54/ES a 2010/41/EÚ.

KAPITOLA II

ODPORÚČANÉ OPATRENIA

1.1. Mandát subjektov pre rovnaké zaobchádzanie

1.1.1. Dôvody, na ktoré sa vzťahuje mandát subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, a jeho rozsah

1. Všetky členské štáty by mali okrem povinností v zmysle smerníc 2000/43/ES, 2004/113/ES, 2006/54/ES a 2010/41/EÚ, pokiaľ ide o určenie subjektov na podporu rovnakého zaobchádzania (ďalej len „subjekty pre rovnaké zaobchádzanie“), zvážiť určenie subjektu pre rovnaké zaobchádzanie, ktorý bude bojovať proti diskriminácii na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie v rámci rozsahu uplatňovania smernice 2000/78/ES.

2. Členské štáty by mali zvážiť rozšírenie mandátu subjektov pre rovnaké zaobchádzanie tak, aby v rámci všetkých zakázaných dôvodov diskriminácie zahŕňal oblasti zamestnania a povolania, prístupu k tovaru a službám a ich poskytovania, vzdelávania, sociálnej ochrany a sociálnych výhod vrátane nenávistných prejavov súvisiacich s týmito dôvodmi v týchto oblastiach.

3. V prípade subjektov s jedným mandátom a aj v prípade subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, ktoré majú viacero mandátov a/alebo sa zaoberajú viacerými dôvodmi, by interná štruktúra subjektov pre rovnaké zaobchádzanie mala zabezpečovať zameranie na každú jednotlivú časť mandátu a zameranie na každý jednotlivý dôvod. Malo by sa to uskutočňovať pomerne k vplyvu súvisiaceho dôvodu diskriminácie, pričom je potrebné primerane rozdeliť aj zdroje.

1.1.2. Funkcie, na ktoré sa vzťahuje mandát subjektov pre rovnaké zaobchádzanie

Nezávislá pomoc

1. Členské štáty by mali zohľadniť tieto aspekty poskytovania nezávislej pomoci obetiam: prijímanie a spracúvanie individuálnych alebo kolektívnych sťažností, poskytovanie právneho poradenstva obetiam, a to aj pri riešení ich sťažností, zapájanie sa do činností mediácie a zmierovania, zastupovanie sťažovateľov na súde a v prípade potreby pôsobenie ako amicus curiae alebo ako znalec.

2. Členské štáty by takisto mali vziať do úvahy, že poskytovanie nezávislej pomoci obetiam subjektmi pre rovnaké zaobchádzanie môže zahŕňať možnosť zapájať sa do súdnych sporov alebo pri nich poskytovať pomoc s cieľom riešiť štrukturálnu a systematickú diskrimináciu v prípadoch, ktoré si subjekty samy vyberú z dôvodu ich početnosti, závažnosti alebo potreby právneho objasnenia. Do týchto súdnych sporov sa subjekty môžu zapojiť vo vlastnom mene alebo v mene obetí alebo organizácií, ktoré zastupujú obete, v súlade s vnútroštátnym procesným právom.

3. Členské štáty by takisto mali vziať do úvahy, že pomoc obetiam môže zahŕňať aj vydávanie odporúčaní alebo (ak to umožňuje vnútroštátne právo) právne záväzných rozhodnutí v individuálnych alebo kolektívnych prípadoch diskriminácie, ako aj činnosť v nadväznosti na tieto dokumenty s cieľom zabezpečiť vykonávanie.

4. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť zhromažďovať relevantné dôkazy a informácie v súlade s vnútroštátnym právom.

5. V prípade, že subjekty pre rovnaké zaobchádzanie majú právomoc prijímať záväzné rozhodnutia, by im mal členský štát udeliť aj právomoc ukladať vhodné, účinné a primerané sankcie.

6. Na výkon právomocí udelených subjektom pre rovnaké zaobchádzanie by sa mali vzťahovať primerané záruky, v náležitých prípadoch vrátane účinných opravných prostriedkov a riadneho procesu. Predovšetkým by vo vnútroštátnom práve malo byť výslovne stanovené právo na podanie odvolania na súde voči záväzným rozhodnutiam subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, ak podľa vnútroštátneho práva majú tieto subjekty právomoc prijímať takéto rozhodnutia.

Nezávislé prieskumy

7. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť pravidelne vykonávať nezávislé prieskumy. Rozsah a koncepcia prieskumov by mali zabezpečiť zhromaždenie dostatočného množstva spoľahlivých kvantitatívnych a kvalitatívnych údajov o diskriminácii na vykonanie analýzy potrebnej na vyvodenie záverov založených na dôkazoch o tom, ktoré sú hlavné problémy a ako ich riešiť.

Nezávislé správy

8. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť pravidelne uverejňovať nezávislé správy a predkladať ich dotknutým verejným inštitúciám v náležitých prípadoch vrátane príslušných vnútroštátnych alebo regionálnych vlád a parlamentov. Rozsah týchto správ by mal byť dostatočne široký, aby bolo možné vykonať celkové posúdenie situácie, pokiaľ ide o diskrimináciu v členskom štáte, z hľadiska každého z príslušných dôvodov.

9. V záujme vypracovania kvalitných nezávislých správ by členské štáty mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť vykonávať nezávislý výskum. Ten by mohol zahŕňať zhromažďovanie údajov predovšetkým o počte sťažností podľa jednotlivých dôvodov diskriminácie, o trvaní správnych konaní od podania sťažnosti až po uzavretie prípadu, o výsledku správnych konaní a o počte, trvaní a výsledku súdnych konaní, do ktorých sú zapojené subjekty pre rovnaké zaobchádzanie.

Odporúčania subjektov pre rovnaké zaobchádzanie

10. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby ich orgány verejnej moci v čo najväčšej možnej miere zohľadňovali odporúčania subjektov pre rovnaké zaobchádzanie v súvislosti s právnymi predpismi, politikami, postupmi, programami a praxou. Treba zabezpečiť, aby orgány verejnej moci informovali subjekty pre rovnaké zaobchádzanie o tom, ako sa zohľadnili ich odporúčania, a aby sa tieto informácie zverejnili.

Podpora rovnosti

11. Členské štáty by v záujme podpory rovnosti a rozmanitosti mali umožniť subjektom pre rovnaké zaobchádzanie, aby prispievali k predchádzaniu diskriminácie, a to najmä prostredníctvom poskytovania odbornej prípravy, informácií, poradenstva, usmernení a podpory subjektom, ktoré musia plniť povinnosti v zmysle smerníc o rovnosti, inštitúciám a jednotlivcom, a aby zvyšovali informovanosť širokej verejnosti o existencii týchto subjektov, o obsahu existujúcich antidiskriminačných predpisov a o možnostiach zaistenia nápravy.

12. S rovnakým cieľom by členské štáty mali umožniť subjektom pre rovnaké zaobchádzanie, aby sa zapájali do verejnej diskusie, aby viedli pravidelný dialóg so subjektmi verejnej moci, komunikovali s diskriminovanými skupinami a zúčastnenými stranami a podporovali osvedčené postupy a pozitívne opatrenia.

1.2. Nezávislosť a účinnosť

1.2.1. Nezávislosť

1. S cieľom zaručiť nezávislosť subjektov pre rovnaké zaobchádzanie pri plnení úloh by členské štáty mali zvážiť také prvky, ako sú organizácie týchto subjektov, ich miesto v celkovej administratívnej štruktúre, pridelenie rozpočtových prostriedkov, postupy správy zdrojov, s osobitným zameraním na postupy menovania a prepúšťania zamestnancov vrátane osôb v riadiacich funkciách. Týmto zvažovaním by nemali byť dotknuté osobitné vnútroštátne organizačné štruktúry členských štátov.

2. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby zamestnanci subjektov pre rovnaké zaobchádzanie vrátane osôb v riadiacich funkciách a členov správnej rady nemohli vykonávať žiadnu činnosť, ktorá by nebola zlučiteľná s ich povinnosťami, a aby počas svojich funkčných období nevykonávali žiadnu činnosť, či už zárobkovú alebo nie, pri ktorej by dochádzalo ku konfliktu záujmov.

1.2.2. Zdroje

1. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby mal každý subjekt pre rovnaké zaobchádzanie k dispozícii ľudské, technické a finančné zdroje, priestory a infraštruktúru potrebné na účinné plnenie jeho úloh a vykonávanie jeho právomocí. Zdroje pridelené subjektom pre rovnaké zaobchádzanie by mali zohľadňovať pridelené právomoci a úlohy. Zdroje možno považovať za dostatočné len v prípade, ak subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožňujú v primeranom čase a pri dodržaní lehôt stanovených vo vnútroštátnom práve účinne vykonávať všetky funkcie týkajúce sa rovnakého zaobchádzania.

2. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby subjekty pre rovnaké zaobchádzanie disponovali dostatočným počtom zamestnancov a aby títo zamestnanci mali primeranú kvalifikáciu, pokiaľ ide o zručnosti, vedomosti a skúsenosti, aby dokázali náležite a účinne vykonávať všetky funkcie subjektov pre rovnaké zaobchádzanie.

3. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť účinne monitorovať vykonávanie vlastných rozhodnutí, ako aj rozhodnutí, ktoré v súvislosti s prípadmi diskriminácie vydali inštitúcie, súdne orgány a súdy. Na tento účel by mali byť bezodkladne informované o týchto rozhodnutiach a opatreniach prijatých na ich vykonanie.

1.2.3. Podávanie sťažností, prístup a prístupnosť

1. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sťažnosti subjektom pre rovnaké zaobchádzanie bolo možné podávať ústne, písomne a elektronicky v jazyku podľa výberu sťažovateľa, ktorý sa bežne používa v členskom štáte, v ktorom sa subjekt pre rovnaké zaobchádzanie nachádza.

2. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby bol postup na podávanie sťažností subjektom pre rovnaké zaobchádzanie jednoduchý a bezplatný.

3. Členské štáty by mali pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie stanoviť povinnosť zaistiť svedkom, oznamovateľom a pokiaľ možno aj sťažovateľom v oblasti diskriminácie dôvernosť.

4. Členské štáty by mali zabezpečiť jednoduchý prístup do priestorov subjektov pre rovnaké zaobchádzanie pre všetkých; prístup k informáciám a komunikáciám vrátane informačných technológií a k službám a produktom, ako sú dokumenty a audiovizuálny materiál, prípadne prístup na ich zasadnutia a podujatia, ktoré sú otvorené pre verejnosť alebo určené verejnosti. Predovšetkým by k nim mali mať prístup osoby so zdravotným postihnutím, pre ktoré by sa mali okrem toho zabezpečiť primerané úpravy vymedzené v Dohovore OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím, s cieľom zaistiť, aby osoby so zdravotným postihnutím mali rovnaký prístup k subjektom pre rovnaké zaobchádzanie ako ostatní.

5. Ak je to potrebné z geografických alebo iných dôvodov, členské štáty by mali zvážiť, že subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožnia zriadiť miestne a/alebo regionálne kancelárie týchto subjektov alebo miestne a/alebo regionálne osvetové iniciatívy zabezpečujúce pravidelnú dočasnú prítomnosť.

6. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie poskytnúť dostatočný rozpočet a dostatočné zdroje, aby im umožnili účinne vykonávať osvetu zameranú na informovanie širokej verejnosti o ich existencii a o možnosti podať sťažnosti v súvislosti s diskrimináciou.

1.3. Koordinácia a spolupráca

1. Ak je v jednom členskom štáte zriadených viacero subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, členské štáty by im mali umožniť zaviesť pravidelnú a účinnú koordináciu s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie zásad nediskriminácie. Subjekty pre rovnaké zaobchádzanie by sa nemali neprimerane sústreďovať na niektoré úlohy na úkor iných úloh. Pri vykonávaní osvetových činností treba v čo najväčšej miere zapájať aj iné príslušné subjekty, aby bola plne informovaná široká verejnosť.

2. Členské štáty by mali umožniť subjektom pre rovnaké zaobchádzanie viesť dialóg s príslušnými vnútroštátnymi subjektmi a subjektmi v danom členskom štáte a účinne s nimi spolupracovať. Zahŕňa to aj včasné a transparentné konzultácie s subjektmi pre rovnaké zaobchádzanie o politických a legislatívnych návrhoch a o vývoji v otázkach, na ktoré sa vzťahuje ich mandát.

3. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie udeliť právomoc spolupracovať na európskej alebo medzinárodnej úrovni s inými subjektmi pre rovnaké zaobchádzanie a ďalšími organizáciami, a to aj prostredníctvom spoločných prieskumov.

4. Členské štáty by mali subjektom pre rovnaké zaobchádzanie umožniť spolupracovať s príslušnými subjektmi. Medzi tieto subjekty patria vnútroštátne systémy zriadené v zmysle článku 33 ods. 2 Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím, národné kontaktné miesta pre otázky Rómov, organizácie občianskej spoločnosti a, aby sa zaistilo, že finančné prostriedky sa nepridelia projektom, ktoré porušujú zákaz diskriminácie, riadiace orgány európskych štrukturálnych a investičných fondov.

KAPITOLA III

OZNÁMENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV

Členské štáty sa vyzývajú, aby vo svojich oznámeniach o uplatňovaní smerníc 2000/43/ES, 2000/78/ES, 2004/113/ES a 2006/54/ES uviedli aj informácie o tom, ako zohľadňujú toto odporúčanie.

V Bruseli 22. júna 2018 Za Komisiu Věra JOUROVÁ členka Komisie

(1) Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, 19.7.2000, s. 22).

(2) Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2.12.2000, s. 16).

(3) Smernica Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (Ú. v. EÚ L 373, 21.12.2004, s. 37).

(4) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 26.7.2006, s. 23).

(5) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/41/EÚ zo 7. júla 2010 o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania so ženami a mužmi vykonávajúcimi činnosť ako samostatne zárobkovo činné osoby a o zrušení smernice Rady 86/613/EHS (Ú. v. EÚ L 180, 15.7.2010, s. 1).

(6) KOM(2008) 426 v konečnom znení.

(7) Rámcové rozhodnutie Rady 2008/913/SVV z 28. novembra 2008 o boji proti niektorým formám a prejavom rasizmu a xenofóbie prostredníctvom trestného práva (Ú. v. EÚ L 328, 6.12.2008, s. 55).

(8) Pozri okrem iného: Human European Consultancy v spolupráci s Inštitútom Ludwiga Boltzmanna pre ľudské práva, A Study on Equality Bodies set up under Directives 2000/43/EC, 2004/113/EC, and 2006/54/EC (Štúdia o subjektoch pre rovnaké zaobchádzanie zriadených podľa smerníc 2000/43/ES, 2004/113/ES a 2006/54/ES), október 2010, strana 177 a Európska sieť vnútroštátnych subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, Equality Bodies. Current Challenges (Subjekty pre rovnaké zaobchádzanie. Súčasné výzvy.), október 2012.

(9) Human European Consultancy, už citované dielo, strany 78, 125, 142 a Európska sieť vnútroštátnych subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, už citované dielo, strany 8 a 17. Pozri aj Európska sieť vnútroštátnych subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, Strategic Role of Equality Bodies (Strategická úloha subjektov pre rovnaké zaobchádzanie), 2009, strany 43 – 44 a 52.

(10) Human European Consultancy, už citované dielo, strany 70 – 145 a Európska sieť vnútroštátnych subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, už citované dielo, strany 8 a 13 – 20.

(11) Európska komisia, Catalysts for Change? Equality bodies according to Directive 2000/43/EC – existence, independence and effectiveness (Katalyzátory zmien? Subjekty pre rovnaké zaobchádzanie podľa smernice 2000/43/ES – existencia, nezávislosť a účinnosť), 2006, strana 57.

(12) Spoločná správa o uplatňovaní smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod („smernica o rasovej rovnosti“) a smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní („smernica o rovnakom zaobchádzaní v zamestnaní“), COM(2014) 2 final.

(13) Správa o uplatňovaní smernice Rady 2004/113/ES o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, COM(2015) 190 final. Nutnosť zaviesť normy sa uvádza aj v preskúmaní rámca EÚ pre vnútroštátne stratégie integrácie Rómov v polovici trvania, COM(2017) 458 final, v správe o základných právach z mája 2017, ktorú vypracovala Agentúra pre základné práva, a v správe o vykonávaní odporúčania Komisie týkajúceho sa posilnenia zásady rovnakej odmeny pre ženy a mužov prostredníctvom transparentnosti, COM(2017) 671 final.

(14) Správa o vykonávaní odporúčania Komisie týkajúceho sa posilnenia zásady rovnakej odmeny pre ženy a mužov prostredníctvom transparentnosti, už citované dielo; Akčný plán EÚ na roky 2017 – 2019: Riešenie rozdielu v odmeňovaní žien a mužov, COM(2017) 678 final.

(15) Uznesenie Európskeho parlamentu z 8. októbra 2015 o uplatňovaní smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania [2014/2160(INI)].

(16) Úrad vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR), rezolúcia č. 48/134 Valného zhromaždenia OSN z 20. decembra 1993 – zásady týkajúce sa postavenia vnútroštátnych inštitúcií (parížske zásady) a všeobecný komentár Medzinárodného koordinačného výboru národných inštitúcií na podporu a ochranu ľudských práv týkajúci sa interpretácie a vykonávania týchto zásad v znení z 21. februára 2018.

(17) Európska sieť subjektov pre rovnaké zaobchádzanie, 2016, Developing Standards for Equality Bodies (Tvorba noriem pre subjekty pre rovnaké zaobchádzanie). Pracovný dokument siete Equinet.

(18) Európska komisia proti rasizmu a intolerancii (ECRI), General Policy Recommendation No2 revised on Equality Bodies to combat racism and intolerance at national level [Všeobecné politické odporúčanie č. 2 (revidované) o subjektoch pre rovnaké zaobchádzanie na boj proti rasizmu a intolerancii na národnej úrovni], CRI(2018) 06, prijaté 7. decembra 2017.

(19) C(2016) 8600.

(20) Rozhodnutie Rady z 26. novembra 2009 o uzatvorení Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím Európskym spoločenstvom (Ú. v. EÚ L 23, 27.1.2010, s. 35).

(21) Raz za štyri roky podľa smernice 2006/54/ES a raz za päť rokov podľa smerníc 2000/43/ES, 2000/78/ES a 2004/113/EHS.