Úradný vestník L 124 , 05/05/1989 S. 0001 - 0007

Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 18 S. 0234

Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 18 S. 0234



Smernica Rady z 13. apríla 1989 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa bočnej ochrany (bočných ochranných zariadení) určitých motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (89/297/EHS) RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a, so zreteľom na návrh Komisie [1], v spolupráci s Európskym parlamentom [2], so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3], keďže je dôležité prijať opatrenia, ktorých cieľom je postupné vytvorenie vnútorného trhu v priebehu obdobia, ktoré končí 31. decembrom 1992; keďže vnútorný trh obsiahne oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zabezpečený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu; keďže technické požiadavky, ktoré vozidlá musia spĺňať podľa vnútroštátnych predpisov sa,okrem iného, týkajú bočných ochranných zariadení na motorových a ich prípojných vozidlách; keďže sa tieto požiadavky navzájom medzi jednotlivými členskými štátmi odlišujú; keďže je z toho dôvodu potrebné, aby všetky členské štáty prijali rovnaké požiadavky, a to buď navyše k ich existujúcim pravidlám, alebo namiesto nich, aby sa tým umožnilo najmä zaviesť pre každý typ vozidla postup EHS typového schválenia podľa smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [4], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 87/403/EHS [5]; keďže v záujme zvýšenia bezpečnosti cestnej prevádzky je potrebné vybaviť všetky vozidlá vyšších hmotnostných kategórií bočnými ochrannými zariadeniami, aby účinne chránili nechránených účastníkov cestnej prevádzky (chodcov, cyklistov, motocyklistov) proti nebezpečenstvu pádu pod boky takýchto vozidiel; keďže z praktických dôvodov je nutné stanoviť rôzne časové obdobia pre uplatnenie žiadosti o nové typové schválenia a pre všetky nové vozidlá; keďže aproximácia vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa motorových vozidiel zahŕňa vzájomné uznávanie testov vykonaných jednotlivými členskými štátmi podľa spoločných požiadaviek, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Na účely tejto smernice "vozidlo" znamená akékoľvek motorové vozidlo kategórie N2 a N3 a prípojné vozidlo kategórie O3 a O4, ako je definované v prílohe I k smernici 70/156/EHS, určené na cestnú prevádzku, s karosériou alebo bez nej a s maximálnou konštrukčnou rýchlosťou presahujúcou 25 km/h. Článok 2 1. Žiadny členský štát nesmie, z dôvodov týkajúcich sa bočnej ochrany, odmietnuť udeliť EHS typové schválenie alebo vnútroštátne schválenie typu vozidla, ak takéto vozidlo spĺňa požiadavky stanovené v prílohe. 2. Žiadny členský štát nesmie, z dôvodov týkajúcich sa bočnej ochrany, odmietnuť alebo zakázať predaj, registráciu, uvedenie do prevádzky alebo používanie vozidla, ak takéto vozidlo spĺňa požiadavky stanovené v prílohe. Článok 3 Členský štát, ktorý udelil EHS typové schválenie, vykoná opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie svojej informovanosti o akýchkoľvek modifikáciách častí alebo charakteristík uvedených v prílohe. Príslušné orgány tohto členského štátu určia, či sa s modifikovaným typom vykonajú nové testy a vydá sa nový protokol. Keď z takýchto testov vyplynie, že požiadavky tejto smernice neboli splnené, modifikácia sa neschváli. Článok 4 1. S účinnosťou od 1. júna 1990 členské štáty: - nesmú vydávať dokument uvedený v článku 10 odsek 1, tretia zarážka, smernice 70/156/EHS pre typ vozidla, ktorého bočné ochranné zariadenia nespĺňajú požiadavky tejto smernice, - môžu odmietnuť udeliť vnútroštátne schválenie typu vozidla, ktorého bočné ochranné zariadenia nespĺňajú požiadavky tejto smernice. 2. S účinnosťou od 1. mája 1991 členské štáty môžu zakázať uviesť prvýkrát do prevádzky vozidlá, ktorých bočné ochranné zariadenia nespĺňajú ustanovenia smernice. Článok 5 Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie požiadaviek prílohy technickému pokroku sa prijmú podľa postupu stanoveného v článku 13 smernice 70/156/EHS. Článok 6 1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 30. októbra 1989. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. Článok 7 Táto smernica je adresovaná členským štátom. V Luxemburgu 13. apríla 1989 Za Radu predseda P. Solbes [1] Ú. v. ES C 265, 5.10.1987, s. 21. [2] Ú. v. ES C 94, 11.4.1988, s. 23. [3] Ú. v. ES C 80, 28.3.1988, s. 17. [4] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. [5] Ú. v. ES L 220, 8.8.1987, s. 44. -------------------------------------------------- PRÍLOHA TECHNICKÉ POŽIADAVKY NA BOČNÚ OCHRANU 1. Všeobecné predpisy a definície 1.1. Každé vozidlo kategórie N2, N3, O3 a O4 musí byť konštruované a/alebo vybavené tak, aby ak je vozidlo dokončené, poskytovalo účinnú ochranu nechráneným účastníkom cestnej premávky (chodcom, cyklistom, motocyklistom) proti riziku pádu pod boky vozidla a ich zachyteniu kolesami [1]. Táto smernica sa nevzťahuje na: - ťahače návesov, - prípojné vozidlá špeciálne navrhnuté a vyrobené pre dopravu veľmi dlhých, nákladov nedeliteľných po dĺžke, ako je stavebné drevo, oceľové nosníky atď., - vozidlá navrhnuté a vyrobené na zvláštne účely, u ktorých z praktických dôvodov nie je možné montovať takúto bočnú ochranu. 1.2. Za vozidlo spĺňajúce požiadavky stanovené v bode 1.1 sa považuje vozidlo, ktorého bočné časti poskytujú ochranu, ktorá spĺňa ustanovenia nižšie uvedených bodov. 1.3. Definície 1.3.1. Typ vozidla na účely bočnej ochrany "Typ vozidla na účely bočnej ochrany" znamená vozidlá, ktoré sa navzájom nelíšia v nasledovných hlavných charakteristikách: šírka zadnej nápravy, konštrukcia, rozmery, tvar a materiály karosérie a podvozku, charakteristiky zavesenia náprav vozidla, pokiaľ majú vplyv na požiadavky bodu 2. 1.3.2. "Hmotnosť nenaloženého vozidla" znamená hmotnosť vozidla v pohotovostnom stave, neobsadeného a bez nákladu, avšak vrátane paliva, chladiacej kvapaliny, mazadiel, náradia a náhradného kolesa, ak ich výrobca dodáva ako štandardné vybavenie. 1.4. Umiestnenie vozidla Pri testoch zhodnosti s technickými špecifikáciami podľa bodu 2, poloha vozidla má byť takáto: - na horizontálnom a rovinatom povrchu, - riadené kolesá majú byť v polohe pre jazdu v priamom smere, - vozidlo má byť nenaložené, - návesy majú spočívať na svojich oporách tak, aby ložná plocha bola v horizontálnej polohe. 2. Bočná ochrana zabezpečovaná špecifickým zariadením (bočným ochranným zariadením) 2.1. Bočné ochranné zariadenia nesmú zväčšovať celkovú šírku vozidla a hlavná časť jeho vonkajšieho povrchu nemá ležať viac než 120 mm smerom dovnútra od vonkajšej obrysovej plochy (maximálnej šírky) vozidla. Jeho predný koniec môže byť na niektorých vozidlách ohnutý smerom dovnútra v súlade s bodmi 2.4.2 a 2.4.3. Jeho zadný koniec nesmie v dĺžke najmenej posledných 250 mm ležať viac než 30 mm smerom dovnútra od vonkajšieho obrysu zadných pneumatík (s vylúčením deformácie pneumatík v blízkosti vozovky). 2.2. Vonkajší povrch zariadenia má byť hladký, v podstate plochý alebo horizontálne zvlnený a podľa možnosti odpredu až dozadu súvislý; priľahlé časti sa však môžu prekrývať za predpokladu, že prekrývajúce sa hrany smerujú dopredu alebo dolu, alebo sa môže ponechať medzera maximálne 25 mm, merané pozdĺžne za predpokladu, že zadná časť neprečnieva von vzhľadom k prednej časti; vypuklé hlavy skrutiek alebo nitov môžu vyčnievať nad povrch najviac 10 mm a iné časti môžu vyčnievať v takom istom rozsahu za predpokladu, že sú hladké a podobne zaoblené; všetky vonkajšie hrany a rohy majú byť zaoblené s polomerom najmenej 2,5 mm (testované podľa ustanovení smernice 74/483/EHS [2]). 2.3. Zariadenie sa môže skladať zo súvislého plochého povrchu alebo z jedného alebo viacerých horizontálnych vodiacich profilov, alebo z kombinácie plochého povrchu a profilov; ak sú použité profily, nemajú byť od seba vzdialené viac než 300 mm a byť menej než: - 50 mm vysoké v prípade vozidiel kategórie N2 a O3, - 100 mm vysoké a v podstate ploché v prípade vozidiel N3 a O4. Kombinácia plôch a profilov má vytvárať prakticky spojité bočné ochranné zariadenie, ktoré však podlieha ustanoveniam bodu 2.2. 2.4. Predná hrana bočného ochranného zariadenia sa konštruuje týmto spôsobom: 2.4.1 Jej poloha má byť: 2.4.1.1. na motorovom vozidle: maximálne 300 mm smerom dozadu od priečnej vertikálnej roviny, dotýkajúcej sa najzadnejšej časti pneumatiky kolesa hneď pred ochranným zariadením; 2.4.1.2. na prívese: maximálne 500 mm smerom dozadu od roviny definovanej v bode 2.4.1.1; 2.4.1.3. na návese: maximálne 250 mm smerom dozadu od priečnej strednej roviny oporných nôh, ak je vozidlo opornými nohami vybavené, avšak v žiadnom prípade vzdialenosť od prednej hrany k priečnej rovine prechádzajúcej stredom návesového čapu v jeho krajnej zadnej polohe nesmie presiahnuť 2,7 m. 2.4.2. Keď predná hrana leží v inak otvorenom priestore, má byť tvorená spojitým vertikálnym členom v celom rozsahu výšky bočného ochranného zariadenia; vonkajšie a predné plochy tohto člena majú mať šírku aspoň 50 mm, merané dozadu a byť ohnuté 100 mm smerom dovnútra v prípade vozidiel N2 a O3 a aspoň 100 mm, merané dozadu a ohnuté 100 mm smerom dovnútra v prípade vozidiel N3 a O4. 2.4.3. Na motorovom vozidle, kde rozmer 300 mm uvedený v bode 2.4.1.1 spadá do priestoru kabíny, má byť ochranné zariadenie konštruované tak, aby sa dotýkalo panelov kabíny a ak je to potrebné, aby bolo ohnuté smerom dovnútra pod uhlom maximálne 45o. Pozdĺžna medzera 100 mm medzi prednou hranou a panelmi kabíny je prípustná v prípade odpružených alebo sklopných kabín. V tomto prípade neplatia ustanovenia bodu 2.4.2. 2.4.4. Na motorovom vozidle, kde rozmer 300 mm podľa bodu 2.4.1.1 spadá za kabínu a bočné ochranné zariadenie presahuje dopredu podľa voľby výrobcu tak, ako je uvedené v bode 2.4.3, musia byť splnené ustanovenia bodu 2.4.3. 2.5. Zadná hrana bočného ochranného zariadenia má byť vzdialená maximálne 300 mm smerom dopredu od priečnej vertikálnej roviny dotýkajúcej sa najprednejšej časti pneumatiky kolesa, ktoré je hneď za ochranným zariadením; spojitý vertikálny člen na zadnej hrane sa nevyžaduje. 2.6. Dolná hrana bočného ochranného zariadenia nemá byť v žiadnom mieste vyššie než 550 mm nad vozovkou. 2.7. Horná hrana ochranného zariadenia nemá byť viac než 350 mm pod tou časťou konštrukcie vozidla, ktorú pretína, alebo ktorej sa dotýka vertikálna rovina, dotýkajúca sa vonkajšieho povrchu pneumatík (s vylúčením akejkoľvek deformácie pneumatík v blízkosti vozovky) s výnimkou týchto prípadov: 2.7.1. keď rovina podľa bodu 2.7 nepretína konštrukciu vozidla, potom horná hrana má byť na úrovni povrchu plošiny pre náklad alebo 950 mm nad vozovkou; platí menšia z týchto výšok; 2.7.2. keď rovina podľa bodu 2.7 pretína konštrukciu vozidla vo výške väčšej než 1,3 m nad vozovkou, potom horná hrana bočného ochranného zariadenia má byť najmenej 950 mm nad vozovkou; 2.7.3. na vozidle špeciálne navrhnutom a konštruovanom, nielen prispôsobenom na prepravu kontajneru alebo snímateľnej nadstavby, horná hrana ochranného zariadenia môže byť určená podľa bodov 2.7.1 a 2.7.2, pričom kontajner alebo nadstavba sa považujú za časť vozidla. 2.8. Bočné ochranné zariadenie má byť v podstate tuhé, bezpečne namontované (nesmie mať sklon k uvoľňovaniu v dôsledku otrasov pri normálnom používaní vozidla) a, s výnimkou častí vymenovaných v bode 2.9, má byť vyrobené z kovu alebo iného vhodného materiálu. Bočné ochranné zariadenie sa považuje za vhodné, ak je schopné odolať horizontálnej statickej sile 1 kN, pôsobiacej kolmo na ktorúkoľvek časť jeho vonkajšieho povrchu v strede barana, ktorého čelná plocha je kruhová a rovinná s priemerom 220 mm ± 10 mm a ak priehyb ochranného zariadenia pri zaťažení nepresahuje: - 30 mm v dĺžkovom rozmedzí 250 mm od zadného konca zariadenia a - 150 mm v ostatných častiach zariadenia. 2.8.1. Splnenie týchto požiadaviek je možné skontrolovať výpočtom. 2.9. Komponenty trvalo pripevnené k vozidlu, napr. schránka akumulátorov, vzduchojemy, palivové nádrže, svetlá, svetlomety, zásobné kolesá a schránky na náradie môžu byť začlenené do bočného ochranného zariadenia, ak spĺňajú rozmerové požiadavky tejto smernice. Pre medzery platia požiadavky stanovené v bode 2.2. 2.10. Ochranné zariadenie nesmie byť použité pre pripevnenie brzdových, vzduchových alebo hydraulických trubiek. 3. Odchylne od vyššie uvedených ustanovení, vozidlá nasledovných typov môžu spĺňať tieto ustanovenia len v rozsahu uvedenom v týchto jednotlivých prípadoch: 3.1. Roztiahnuteľný príves má spĺňať všetky požiadavky bodu 2, keď je skrátený na minimálnu dĺžku; ak je príves roztiahnutý, majú bočné ochranné zariadenia spĺňať požiadavky bodov 2.6, 2.7 a 2.8 a buď 2.4 alebo 2.5, nie však nevyhnutne oboch bodov; roztiahnutie prívesu nesmie vytvoriť medzery v dĺžke bočných ochranných zariadení; 3.2. cisternové vozidlo, t. j. vozidlo určené iba na prepravu tekutého substrátu v uzavretej nádrži, trvalo pripevnenej k vozidlu a vybavené hadicovými alebo trúbkovými spojkami pre plnenie a vyprázdňovanie, má byť vybavené bočnými ochrannými zariadeniami, ktoré spĺňajú tak, pokiaľ je to uskutočniteľné, požiadavky bodu 2; od ich prísneho dodržiavania sa môže upustiť len vtedy, ak je to nevyhnutné z dôvodov prevádzkových požiadaviek; 3.3. na vozidle, vybavenom roztiahnuteľnými nohami na zabezpečenie prídavnej stability pri nakladaní, vykladaní alebo iných činnostiach, na ktoré je vozidlo určené, bočné ochranné zariadenie môže byť usporiadané s prídavnými medzerami tam, kde sú nutné, aby sa umožnilo roztiahnutie nôh. 3.4. Na vozidle, vybavenom kotvovými miestami pre prepravu "ro-ro", sú povolené medzery v bočnom ochrannom zariadení, umožňujúce priechod a napnutie upevňovacích lán. 4. Ak sú bočné steny vozidla konštruované a/alebo vybavené tak, že svojim tvarom a charakteristikami komponentov spoločne spĺňajú požiadavky bodu 2, môžu sa považovať za náhradu bočných ochranných zariadení. 5. Žiadosť o EHS typové schválenie 5.1. Žiadosť o EHS typové schválenie typu vozidla z hľadiska bočnej ochrany podáva výrobca vozidla alebo ním oprávnený zástupca. 5.2. K žiadosti sa musia priložiť nižšie uvedené dokumenty v troch vyhotoveniach a nasledovné informácie: 5.2.1. popis vozidla z hľadiska kritérií uvedených v bode 1.4.1, spolu s rozmerovými výkresmi a buď fotografie, alebo perspektívne zobrazenie bokov vozidla. Musia sa uviesť čísla a/alebo symboly identifikujúce typ vozidla; 5.2.2. technický popis častí zabezpečujúcich bočnú ochranu, spolu s dostatočne podrobnými údajmi; 5.3. vozidlo reprezentujúce typ, ktorý má byť schválený, sa musí odovzdať technickej službe zodpovednej za typové schvaľovacie testy. 6. EHS typové schválenie 6.1. K osvedčeniu o EHS typovom schválení pre typ vozidla musí byť pripojená príloha vypracovaná v súlade so vzorom uvedeným v doplnku. [1] Táto smernica nebráni žiadnemu štátu, aby nestanovil doplňujúce požiadavky na časti vozidla pred prednými kolesami a za zadnými kolesami. [2] Ú. v. ES L 266, 2.10.1974, s. 4. -------------------------------------------------- Doplnok +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- Príklad +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------