2.

Vkladajú sa tieto články 429a a 429b: „Článok 429a Hodnota expozície derivátov 1. Inštitúcie určia hodnotu expozície zmlúv uvedených v prílohe II a kreditných derivátov vrátane tých, ktoré sú podsúvahové, v súlade s metódou stanovenou v článku 274. Inštitúcie pri určovaní potenciálnej budúcej expozície kreditných derivátov voči kreditným rizikám uplatňujú článok 299 ods. 2 písm. a). Inštitúcie pri určovaní potenciálnej budúcej expozície kreditných derivátov voči kreditným rizikám uplatňujú zásady stanovené v článku 299 ods. 2 písm. a) na všetky svoje kreditné deriváty, teda nielen na tie, ktoré sú zaradené do obchodnej knihy. Pri určovaní hodnoty expozície môžu inštitúcie zohľadniť účinky zmlúv o novácii a iných dohôd o vzájomnom započítavaní v súlade s článkom 295. Krížové vzájomné započítavanie produktov sa nesmie uplatňovať. Inštitúcie však môžu využívať vzájomné započítavanie v rámci kategórie produktov uvedenej v článku 272 bode 25 písm. c) a kreditných derivátov, keď sú predmetom zmluvnej dohody o krížovom vzájomnom započítavaní produktov uvedenej v článku 295 písm. c). 2. Keď poskytovanie kolaterálu súvisiace s derivátovými zmluvami znižuje sumu aktív podľa uplatniteľného účtovného rámca, inštitúcie toto zníženie stornujú. 3. Na účely odseku 1 môžu inštitúcie variačnú maržu prijatú v hotovosti od protistrany odpočítať od časti hodnoty expozície týkajúcej sa bežných reprodukčných nákladov, pokiaľ sa už variačná marža podľa uplatniteľného účtovného rámca nevykázala ako zníženie hodnoty expozície a ak sú splnené všetky tieto podmienky: a) v prípade obchodov nezúčtovaných prostredníctvom QCCP sa hotovosť prijatá prijímajúcou protistranou neoddeľuje; b) variačná marža sa vypočítava a vymieňa denne na základe oceňovania pozícií v derivátoch podľa trhovej hodnoty; c) variačná marža prijatá v hotovosti je v rovnakej mene, akou je mena vyrovnania derivátovej zmluvy; d) vymenená variačná marža je celá suma, ktorá by bola potrebná na úplné splatenie expozície derivátu ocenenej podľa trhovej hodnoty, pričom sa uplatňujú prahové hodnoty a minimálne prevodné hodnoty uplatniteľné na protistranu; e) na derivátovú zmluvu a variačnú maržu medzi inštitúciou a protistranou danej zmluvy sa vzťahuje jednotná dohoda o vzájomnom započítavaní, ktorú môže inštitúcia považovať za faktor znižujúci riziko v súlade s článkom 295. Na účely písmena c) prvého pododseku, keď derivátová zmluva podlieha kvalifikovanej rámcovej dohode o vzájomnom započítavaní, je menou vyrovnania akákoľvek mena vyrovnania určená v derivátovej zmluve, v hlavnej kvalifikovanej rámcovej dohode o vzájomnom započítavaní alebo v prílohe o úverovej podpore pripojenej ku kvalifikovanej rámcovej dohode o vzájomnom započítavaní. Keď podľa uplatniteľného účtovného rámca inštitúcia variačnú maržu zaplatenú v hotovosti protistrane vykazuje ako pohľadávku, môže toto aktívum vylúčiť z veľkosti expozície za predpokladu, že sú splnené podmienky uvedené v písmenách a) až e). 4. Na účely odseku 3 platí toto: a) odpočítanie prijatej variačnej marže musí byť obmedzené na kladnú časť hodnoty expozície týkajúcu sa bežných reprodukčných nákladov; b) inštitúcia nesmie používať variačnú maržu prijatú v hotovosti na zníženie výšky potenciálnej budúcej expozície voči kreditným rizikám, a to ani na účely článku 298 ods. 1 písm. c) bodu ii). 5. Popri zaobchádzaní stanovenom v odseku 1 v prípade vypísaných kreditných derivátov inštitúcie do hodnoty expozície zahrnú efektívne pomyselné hodnoty uvedené vo vypísaných kreditných derivátoch znížené o akékoľvek záporné zmeny reálnej hodnoty, ktoré sa začlenili do kapitálu Tier 1 vo vzťahu k danému vypísanému kreditnému derivátu. Výsledná hodnota expozície sa môže ďalej znížiť o efektívnu pomyselnú hodnotu kúpeného kreditného derivátu na rovnaký referenčný názov za predpokladu, že sú splnené všetky tieto podmienky: a) v prípade kreditných derivátov zmierňujúcich kreditné riziko len jednej zmluvnej strany musia byť kúpené kreditné deriváty na referenčný názov, ktorý sa zaraďuje rovnako alebo nižšie ako podkladový referenčný záväzok vyplývajúci z vypísaného kreditného derivátu, a výsledkom kreditnej udalosti týkajúcej sa nadriadeného referenčného aktíva by bola kreditná udalosť týkajúca sa podriadeného aktíva; b) keď inštitúcia kupuje zabezpečenie na skupinu referenčných názvov, kúpeným zabezpečením môže kompenzovať predané zabezpečenie na skupinu referenčných názvov len vtedy, ak je skupina referenčných subjektov a úroveň podriadenosti v rámci obidvoch transakcií identická; c) zostatková splatnosť kúpeného kreditného derivátu sa rovná zostatkovej splatnosti vypísaného kreditného derivátu alebo je väčšia; d) pri určovaní hodnoty dodatočnej expozície vypísaných kreditných derivátov sa pomyselná hodnota kúpeného kreditného derivátu znižuje o akúkoľvek kladnú zmenu reálnej hodnoty začlenenú do kapitálu Tier 1 vo vzťahu k danému kúpenému kreditnému derivátu; e) v prípade tranžovaných produktov kreditný derivát kúpený ako zabezpečenie je na referenčný záväzok, ktorý sa zaraďuje rovnako ako podkladový referenčný záväzok vyplývajúci z vypísaného kreditného derivátu. Keď sa pomyselná hodnota vypísaného kreditného derivátu nezníži o pomyselnú hodnotu kúpeného kreditného derivátu, inštitúcie môžu odpočítať individuálnu potenciálnu budúcu expozíciu daného vypísaného kreditného derivátu od celkovej potenciálnej budúcej expozície stanovenej podľa odseku 1 tohto článku v spojení s článkom 274 ods. 2 alebo článkom 299 ods. 2 písm. a) podľa toho, ktorý je uplatniteľný. V prípade, že sa potenciálna budúca expozícia voči kreditným rizikám stanovuje v spojení s článkom 298 ods. 1 písm. c) bodom ii), hrubá potenciálna expozícia voči kreditným rizikám (PCEgross) sa môže znížiť o individuálnu potenciálnu budúcu expozíciu vypísaných kreditných derivátov bez úpravy pomeru čistej a hrubej hodnoty (NGR). 6. Inštitúcie nesmú znížiť efektívnu pomyselnú hodnotu vypísaného kreditného derivátu, keď kupujú zabezpečenie úveru prostredníctvom swapu celkových výnosov a zaznamenávajú prijaté čisté platby ako čistý príjem, ale nezaznamenávajú kompenzačné zníženie hodnoty vypísaného kreditného derivátu zohľadnené v kapitáli Tier 1. 7. V prípade kúpených kreditných derivátov na skupinu referenčných subjektov môžu inštitúcie vykázať zníženie podľa odseku 5 v rámci vypísaných kreditných derivátov na jednotlivé referenčné názvy len vtedy, ak je kúpené zabezpečenie ekonomicky rovnocenné kupovaniu zabezpečenia samostatne na každý z jednotlivých názvov v skupine. Ak inštitúcia kupuje kreditný derivát na skupinu referenčných názvov, môže zníženie v rámci skupiny vypísaných kreditných derivátov vykázať len vtedy, ak je skupina referenčných subjektov a úroveň podriadenosti v rámci obidvoch transakcií identická. 8. Odchylne od odseku 1 tohto článku môžu inštitúcie používať metódu stanovenú v článku 275 na určenie hodnoty expozície zmlúv uvedených v bodoch 1 a 2 prílohy II, len ak používajú túto metódu aj na určenie hodnoty expozície týchto zmlúv na účely splnenia požiadaviek na vlastné zdroje stanovených v článku 92. Keď inštitúcie uplatňujú metódu stanovenú v článku 275, nesmú znížiť veľkosť expozície o sumu variačnej marže prijatej v hotovosti. Článok 429b Dodatočná hodnota kreditného rizika protistrany pre repo transakcie, transakcie požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, transakcie s dlhou lehotou vyrovnania a transakcie požičiavania s dozabezpečením 1. Popri hodnote expozície vyplývajúcej z repo transakcií, transakcií požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, transakcií s dlhou lehotou vyrovnania a transakcií požičiavania s dozabezpečením vrátane podsúvahových transakcií v súlade s článkom 429 ods. 5 inštitúcie do veľkosti expozície započítajú dodatočnú hodnotu kreditného rizika protistrany určenú v súlade s odsekmi 2 alebo 3 tohto článku podľa toho, ktorý je uplatniteľný. 2. Na účely odseku 1 sa v prípade transakcií s protistranou, ktoré nie sú predmetom rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní, ktorá spĺňa podmienky stanovené v článku 206, dodatočná hodnota (Ei*) určí na základe jednotlivých transakcií podľa tohto vzorca: kde: Ei je reálna hodnota cenných papierov alebo hotovosti požičanej protistrane v rámci transakcie i; Ci je reálna hodnota hotovosti alebo cenných papierov prijatých od protistrany v rámci transakcie i. 3. Na účely odseku 1 sa v prípade transakcií s protistranou, ktoré sú predmetom rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní, ktorá spĺňa podmienky stanovené v článku 206, dodatočná hodnota týchto transakcií (Ei*) určí na základe jednotlivých dohôd podľa tohto vzorca: kde: Ei je reálna hodnota cenných papierov alebo hotovosti požičanej protistrane v prípade transakcií, ktoré sú predmetom rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní i; Ci je reálna hodnota hotovosti alebo cenných papierov prijatých od protistrany na základe rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní i. 4. Odchylne od odseku 1 tohto článku inštitúcie za predpokladu uplatnenia 20 % najnižšej úrovne uplatniteľnej rizikovej váhy môžu na určenie dodatočnej hodnoty repo transakcií, transakcií požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, transakcií s dlhou lehotou vyrovnania a transakcií požičiavania s dozabezpečením vrátane podsúvahových transakcií používať metódu stanovenú v článku 222. Inštitúcie môžu používať túto metódu len vtedy, ak ju používajú aj na určenie hodnoty expozície vyplývajúcej z týchto transakcií na účely splnenia požiadaviek na vlastné zdroje stanovených v článku 92. 5. Keď sa pri repo transakcii dosiahne účtovanie predaja podľa jej uplatniteľného účtovného rámca, inštitúcia vykoná reverzne všetky účtovné záznamy súvisiace s predajom. 6. Keď inštitúcia koná ako zástupca medzi dvomi stranami repo transakcií, transakcií požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, transakcií s dlhou lehotou vyrovnania a transakcií požičiavania s dozabezpečením vrátane podsúvahových transakcií, platí toto: a) ak inštitúcia klientovi alebo protistrane poskytuje sľub odškodnenia alebo záruku obmedzenú na akýkoľvek rozdiel medzi hodnotou cenného papiera alebo hotovosti, ktorú požičal klient, a hodnotou kolaterálu, ktorý poskytol dlžník, do veľkosti expozície započíta iba dodatočnú hodnotu určenú v súlade s odsekmi 2 alebo 3 podľa toho, ktorý je uplatniteľný; b) keď inštitúcia neposkytuje žiadnej zúčastnenej strane sľub odškodnenia ani záruku, transakcia sa do veľkosti expozície nesmie započítať; c) keď je inštitúcia ekonomicky vystavená podkladovému cennému papieru alebo hotovosti v rámci transakcie nad rámec expozície, na ktorú sa vzťahuje dodatočná hodnota, do veľkosti expozície započíta aj expozíciu, ktorá sa rovná plnej výške cenného papiera alebo hotovosti.“