Úradný vestník C 291 , 13/10/2000 S. 0001 - 0044



Oznámenie Komisie Pokyny pre používanie vertikálnych obmedzení (2000/C 291/01) ((Text s významom pre EHP)) OBSAH I. ÚVOD 1 – 7 1. Účel pokynov 1 – 4 2. Uplatnenie článku 81 na vertikálne dohody 5 – 7 II. VERTIKÁLNE DOHODY, NA KTORÉ SA VŠEOBECNE NEVZŤAHUJE ČLÁNOK 81 ods. 1 8 – 20 1. Dohody menšej dôležitosti a malé a stredné podniky 8 – 11 2. Dohody o obchodnom zastúpení 12 – 20 III. UPLATNENIE NARIADENIA O BLOKOVÝCH VÝNIMKÁCH 21 – 70 1. "Bezpečný prístav" vytvorený na základe nariadenia o blokových výnimkách 21 – 22 2. Oblasť pôsobnosti nariadenia o blokových výnimkách 23 – 45 3. Závažné obmedzenia podľa nariadenia o blokových výnimkách 46 – 56 4. Podmienky podľa nariadenia o blokových výnimkách 57 – 61 5. Neexistencia predpokladu nezákonnosti dohôd, ktoré patria pod nariadenie o blokových výnimkách 62 6. Neexistencia požiadaviek predbežného oznamovania 63 – 65 7. Oddeliteľnosť 66 – 67 8. Portfólio výrobkov distribuovaných prostredníctvom rovnakého distribučného systému 68 – 69 9. Prechodné obdobie 70 IV. ODŇATIE BLOKOVEJ VÝNIMKY A NEUPLATNENIE NARIADENIA OBLOKOVÝCH VÝNIMKÁCH 71 – 87 1. Postup na odňatie výnimky 71 – 79 2. Neuplatnenie nariadenia o blokových výnimkách 80 – 87 V. DEFINÍCIA TRHU A PROBLEMATIKA VÝPOČTU PODIELU NA TRHU 88 – 99 1. Oznámenie Komisie o definícii relevantného trhu 88 2. Relevantný trh a výpočet 30 % prahovej hodnoty trhovéhopodielu podľa nariadenia o blokových výnimkách 89 – 95 3. Individuálne hodnotenie relevantného trhu 96 4. Výpočet trhového podielu podľa nariadenia o blokových výnimkách 97 – 99 VI. POLITIKA PRESADZOVANIA V JEDNOTLIVÝCH PRÍPADOCH 100 – 229 1. Rámec rozboru 103 – 136 1.1. Negatívne účinky vertikálnych obmedzení 103 – 114 1.2. Pozitívne účinky vertikálnych obmedzení 115 – 118 1.3. Všeobecné pravidlá pre hodnotenie vertikálnych obmedzení 119 1.4. Metóda rozboru 120 – 136 1.4.1. Faktory významné pre hodnotenie podľa čl. 81 ods. 1 121 – 133 1.4.2. Faktory významné pre hodnotenie podľa č. 81 ods. 3 137 – 229 2. Rozbor určitých vertikálnych obmedzení 137 – 229 2.1. Nákup jednej značky 138 – 160 2.2. Výhradná distribúcia 161 – 177 2.3. Výhradné prideľovanie zákazníkov 178 – 183 2.4. Selektívna distribúcia 184 – 198 2.5. Franšíza 199 –201 2.6. Výhradná dodávka 202 – 214 2.7. Viazané obchody 215 – 224 2.8. Odporúčané a maximálne ceny pre ďalší predaj 225 – 228 2.9. Iné vertikálne obmedzenia 229 I. ÚVOD 1. Účel pokynov (1) Tieto pokyny stanovujú zásady pre hodnotenie vertikálnych dohôd podľa článku 81 Zmluvy o založení ES. Definícia vertikálnych dohôd je obsiahnutá v článku 2 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2790/1999 z 22. decembra 1999 o uplatnení článku 81 ods. 3 Zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov [1] (nariadenie o blokových výnimkách) (pozri odseky 23 až 45). Týmito pokynmi nie je dotknuté prípadné paralelné uplatnenie článku 82 Zmluvy na vertikálne dohody. Pokyny sú štruktúrované takto: - oddiel II (odseky 8 až 20) opisuje vertikálne dohody, na ktoré sa všeobecne neuplatňuje článok 81 ods. 1, - oddiel III (odseky 21 až 70) hovorí o uplatňovaní nariadenia o blokových výnimkách, - oddiel IV (odseky 71 až 87) popisuje zásady odňatia blokovej výnimky a neuplatnenie nariadenia o blokových výnimkách, - oddiel V (odseky 88 až 99) sa zaoberá definíciou trhu a otázkami výpočtu trhového podielu, - oddiel VI (odseky 100 až 229) opisuje všeobecný rámec analýzy a politiku Komisie týkajúcu sa presadzovania v jednotlivých prípadoch týkajúcich sa vertikálnych dohôd. (2) V celých týchto pokynoch sa analýza uplatňuje na tovar ako aj na služby, hoci určité vertikálne obmedzenia sa hlavne používajú v oblasti distribúcie tovaru, vertikálne dohody môžu byť tiež uzavreté v súvislosti s medziproduktami a konečným tovarom a službami. Pokiaľ sa neuviedlo inak, analýza a argumenty uvedené v texte sa uplatňujú na všetky druhy tovaru a služieb a na všetky úrovne obchodu. Výraz "výrobky" zahŕňa tovar ako aj služby. Výrazy "dodávateľ" a "kupujúci" sú použité pre všetky úrovne obchodu. (3) Vydaním týchto pokynov chce Komisia pomôcť spoločnostiam vykonávať vlastné hodnotenie vertikálnych dohôd v rámci pravidiel hospodárskej súťaže ES. Normy stanovené v týchto pokynoch sa musia uplatňovať podľa konkrétnych okolností jednotlivých prípadov. Tým sa zabráni ich mechanickému uplatňovaniu. Každý prípad sa musí posudzovať podľa skutočností charakteristických pre daný prípad. Komisia bude tieto zásady uplatňovať primeraným a flexibilným spôsobom. (4) Týmito pokynmi nie je dotknutý výklad týkajúci sa uplatnenia článku 81 na vertikálne dohody, ktoré môže podať Súd prvého stupňa alebo Súdny dvor Európskych spoločenstiev. 2. Uplatniteľnosť článku 81 na vertikálne dohody (5) Článok 81 Zmluvy o ES sa uplatňuje na vertikálne dohody, ktoré môžu mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi a ktoré znemožňujú, obmedzujú alebo narušujú hospodársku súťaž (ďalej len "vertikálne obmedzenia") [2]. Pre vertikálne obmedzenia článok 81 ustanovuje príslušný právny rámec na hodnotenie negatívnych a pozitívnych účinkov na hospodársku súťaž a rozlišovanie medzi nimi: článok 81 ods. 1 zakazuje tie dohody, ktoré výrazne obmedzujú alebo narušujú hospodársku súťaž, pričom článok 81 ods. 3 povoľuje výnimku tých dohôd, ktorých prínos prevažuje nepriaznivé účinky pre hospodársku súťaž. (6) Pre väčšinu vertikálnych obmedzení môžu obavy o ohrozenie hospodárskej súťaže vzniknúť iba vtedy, ak je nedostatočná hospodárska súťaž medzi značkami, t. j. ak na strane dodávateľa, kupujúceho alebo na obidvoch stranách existuje určitý stupeň vplyvu na trh. Ak nie je dostatočná hospodárska súťaž medzi značkami, je dôležitá ochrana hospodárskej súťaže medzi značkami aj v rámci značky. (7) Ochrana hospodárskej súťaže je základným cieľom politiky hospodárskej súťaže ES, pretože zvyšuje blahobyt spotrebiteľov a spôsobuje účinné rozdeľovanie zdrojov. Pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže ES Komisia prijme hospodársky prístup založený na účinkoch na trh; vertikálne dohody sa musia analyzovať v právnej a hospodárskej súvislosti. Avšak v prípade obmedzení cieľom, ako sa uvádza v článku 4 nariadenia o blokových výnimkách, od Komisie sa nevyžaduje hodnotenie skutočných účinkov na trh. Integrácia trhu je doplnkovým cieľom politiky hospodárskej súťaže ES. Integrácia trhu podporuje hospodársku súťaž v spoločenstve. Spoločnostiam by sa nemalo povoliť vytváranie súkromných prekážok medzi členskými štátmi, najmä tam, kde boli úspešne zrušené prekážky medzi štátmi. II. VERTIKÁLNE DOHODY, NA KTORÉ SA VŠEOBECNE NEVZŤAHUJE ČLÁNOK 81 ODS. 1 1. Dohody menšej dôležitosti a malé a stredné podniky (8) Na dohody, ktoré nie sú schopné výrazne ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi alebo výrazne obmedzovať hospodársku súťaž svojou podstatou alebo dopadom, sa nevzťahuje článok 81 ods. 1. Nariadenie o blokových výnimkách sa vzťahuje iba na dohody, na ktoré sa vzťahuje článok 81 ods. 1. Týmito pokynmi nie je dotknuté uplatňovanie súčasných alebo budúcich oznámení menšieho významu "de minimis" [3]. (9) V súlade s podmienkami stanovenými v bodoch 11, 18 a 20 oznámenia menšej dôležitosti "de minimis", ktoré sa týkajú závažných obmedzení a otázok kumulatívneho účinku, vertikálne dohody uzavreté podnikmi, ktorých trhový podiel na relevantnom trhu neprevyšuje 10 %, spravidla nepatria do pôsobnosti článku 81 ods. 1. Nie je možné predpokladať, že vertikálne dohody uzavreté podnikmi, ktoré majú viac ako 10 % trhový podiel, automaticky porušujú článok 81 ods. 1. Dohody medzi podnikmi, ktorých trhový podiel prevyšuje 10 % prahovej hodnoty, nemusia mať výrazné účinky na obchod medzi členskými štátmi ani nemusia výrazne ohrozovať hospodársku súťaž [4]. Takéto dohody sa musia posudzovať v právnej a hospodárskej súvislosti. Kritériá pre hodnotenie jednotlivých dohôd sú stanovené v odsekoch 100 až 229. (10) Pokiaľ ide o závažné obmedzenia definované v oznámení menšieho významu "de minimis", môže sa uplatniť článok 81 ods. 1 pod 10 % prahovej hodnoty v prípade, že majú výrazné účinky na obchod medzi členskými štátmi a na hospodársku súťaž. V tomto ohľade je dôležitá uplatniteľná judikatúra Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa [5]. Odkazuje sa tiež na osobitnú situáciu pri uvádzaní nového výrobku na trh alebo pri vstupe na nový trh, na situácie, ktorými sa zaoberajú tieto pokyny (odsek 119, bod 10). (11) Komisia sa tiež domnieva, že okrem kumulatívneho účinku a závažných obmedzení, dohody medzi malými a strednými podnikmi, ako sú definované v prílohe k odporúčaniu Komisie 96/280/ES [6] majú zriedka výrazné účinky na obchod medzi členskými štátmi alebo výrazne obmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 81 ods. 1 a preto spravidla nepatria do pôsobnosti článku 81 ods. 1. V prípadoch, kde takéto dohody predsa však spĺňajú podmienky pre uplatnenie článku 81 ods. 1, Komisia sa obvykle zdrží začatia konania z dôvodu nedostatočného významu pre spoločenstvo, pokiaľ takéto podniky spolu alebo jednotlivo nemajú dominantné postavenie v značnej časti spoločného trhu. 2. Dohody o zastúpení (12) Odseky 12 až 20 nahrádzajú oznámenie o zmluvách o výhradnom obchodnom zastúpení s obchodnými zástupcami z roku 1962 [7]. Musia sa vykladať v spojení so smernicou Rady 86/653/EHS [8]. Dohody o zastúpení sa vzťahujú k situácii, v ktorej právnickej alebo fyzickej osobe (obchodný zástupca) je udelené právo jednať a/alebo uzavierať zmluvy v prospech inej osoby (splnomocniteľ) alebo vo svojom vlastnom mene alebo v mene splnomocniteľa v súvislosti s: - nákupom tovaru alebo služieb splnomocniteľom alebo - predajom tovaru alebo služieb poskytovaných splnomocniteľom. (13) V prípade pravých dohôd o zastúpení povinnosti uložené obchodnému zástupcovi pokiaľ ide o dohodnutie a/alebo uzavretie zmluvy v prospech splnomocniteľa nespadajú do pôsobnosti článku 81 ods. 1. Rozhodujúcim faktorom pri hodnotení, či je článok 81 ods. 1 uplatniteľný, je finančné alebo obchodné riziko, ktoré nesie obchodný zástupca vo vzťahu k činnostiam, pre ktoré bol splnomocniteľom menovaný ako obchodný zástupca. V tomto ohľade nie je pre hodnotenie podstatné, či obchodný zástupca jedná za jedného alebo viacerých splnomocniteľov. Na nepravé dohody o zastúpení sa môže vzťahovať článok 81 ods. 1, v takom prípade pre ne platí nariadenie o blokových výnimkách a ďalšie oddiely týchto pokynov. (14) Existujú dva typy finančných a obchodných rizík, ktoré sú podstatné pre hodnotenie pravej podstaty dohody o zastúpení podľa článku 81 ods. 1. Predovšetkým ide o riziká, ktoré sa priamo týkajú zmlúv uzavretých a/alebo dojednaných obchodným zástupcom v mene splnomocniteľa, ako napríklad financovanie zásob. Po druhé, existujú riziká spojené s investíciami do určitého trhu. Ide o investície osobitne požadované pre druh činnosti, pre ktorú splnomocniteľ menoval obchodného zástupcu, t. j. ktoré sa požadujú, aby sa umožnilo obchodnému zástupcovi uzavrieť a/alebo zjednať tento typ zmluvy. Takéto investície obvykle prepadnú, ak po opustení konkrétnej oblasti činnosti investície sa nemôžu použiť pre iné činnosti alebo predať inak ako s veľkou stratou. (15) Dohoda o zastúpení sa považuje za pravú dohodu o zastúpení a preto nespadá pod článok 81 ods. 1, ak obchodný zástupca v danej oblasti činnosti nenesie alebo nesie iba bezvýznamné riziká pokiaľ ide o zmluvy uzavreté a/alebo dojednané v mene splnomocniteľa a pokiaľ ide o investície pre konkrétny trh. V takejto situácii tvorí predaj alebo nákup časť činností splnomocniteľa, a to napriek skutočnosti, že obchodný zástupca predstavuje samostatný podnik. Splnomocniteľ nesie príslušné finančné a obchodné riziká a obchodný zástupca neuplatňuje nezávislú hospodársku aktivitu pokiaľ ide o činnosti, pre ktoré bol menovaný ako obchodný zástupca splnomocniteľom. V opačnej situácii sa dohoda o zastúpení považuje za nepravú dohodu o zastúpení a článok 81 ods. 1 sa na ňu môže vzťahovať. V tomto prípade obchodný zástupca nesie príslušné riziká a je považovaný za samostatného obchodníka a slobodne určuje svoju marketingovú stratégiu, aby bol schopný získať späť investície vložené do zmlúv a trhu. Riziká, ktoré sa spravidla týkajú činnosti poskytovania zastupiteľských služieb, ako napríklad riziko príjmu obchodného zástupcu závislé od jeho úspechu v činnosti obchodného zastupovania alebo všeobecné investície vložené napríklad do priestorov alebo personálu, nie sú dôležité pre toto hodnotenie. (16) Otázka rizika sa musí hodnotiť prípad za prípadom a s ohľadom na hospodársku realitu situácie skôr než na právnu formu. Komisia sa však domnieva, že spravidla sa neuplatňuje článok 81 ods. 1 na povinnosti uložené obchodnému zástupcovi v súvislosti so zmluvami dojednanými a/alebo uzavretými v mene splnomocniteľa tam, kde nakúpený alebo predaný zmluvný tovar nie je vo vlastníctve obchodného zástupcu alebo ak obchodný zástupca neposkytuje sám zmluvné služby a tam, kde obchodný zástupca: - neprispieva na náklady týkajúce sa dodávky/nákupu zmluvného tovaru alebo služieb, vrátane nákladov na dopravu tovaru. Táto skutočnosť však nebráni obchodnému zástupcovi vo vykonávaní služieb v oblasti dopravy, ak bude náklady hradiť splnomocniteľ, - nie je priamo ani nepriamo povinný investovať do podpory predaja, ako sú príspevky do rozpočtu na reklamu splnomocniteľa, - nedrží na svoje vlastné náklady alebo riziko zásoby zmluvného tovaru, vrátane nákladov na financovanie zásob a nákladov na stratu zásob a môže vrátiť nepredaný tovar bez akéhokoľvek poplatku splnomocniteľovi, pokiaľ nie je obchodný zástupca zodpovedný za vadu (napríklad, pri nedodržaní primeraných bezpečnostných opatrení s cieľom zabránenia straty zásob tovaru), - neposkytuje a/alebo nezaisťuje servis po predaji výrobku, opravy alebo záručný servis, pokiaľ nie sú plne hradené splnomocniteľom, - nevykonáva investície na danom trhu do zariadenia, priestorov alebo školenia zamestnancov, ako napríklad nákup benzínovej cisterny v prípade obchodovania s benzínom alebo investície do špeciálneho programového vybavenia na predaj poistných zmlúv v prípade poisťovacích agentov, - nenesie zodpovednosť voči tretím stranám za škodu spôsobenú predajom výrobku (zodpovednosť za škodu spôsobenú vadou výrobku), pokiaľ agent nie je zodpovedný za chybu v tomto ohľade, - nepreberá zodpovednosť za nevykonanie zmluvy zákazníkom, s výnimkou straty provízie obchodného zástupcu, pokiaľ obchodný zástupca nie je zodpovedný za vadu (napríklad nedodržaním primeraných bezpečnostných opatrení alebo opatrení proti krádeži alebo nedodržaním primeraných opatrení na hlásenie krádeže splnomocniteľovi alebo polícii alebo neoznámi splnomocniteľovi všetky potrebné informácie, ktoré má k dispozícii, týkajúce sa finančnej spoľahlivosti zákazníka). (17) Tento zoznam nie je vyčerpávajúci. Avšak tam, kde obchodný zástupca nesie jedno, prípadne viac z vyššie uvedených rizík alebo nákladov, potom sa môže uplatniť článok 81 ods. 1 ako pri akejkoľvek inej vertikálnej dohode. (18) Ak dohoda o zastúpení nespadá do pôsobnosti článku 81 ods. 1, potom všetky povinnosti uložené obchodnému zástupcovi v súvislosti so zmluvami uzavretými a/alebo dojednanými v prospech splnomocniteľa sú mimo pôsobnosti článku 81 ods. 1. Nasledovné povinnosti uložené na strane obchodného zástupcu sa spravidla považujú za nedeliteľnú súčasť dohody o zastúpení, pretože každá z nich sa týka schopnosti splnomocniteľa stanoviť rozsah činnosti obchodného zástupcu vo vzťahu k zmluvnému tovaru alebo službám, čo je podstatné, ak splnomocniteľ má prevziať riziká a byť tak schopný stanoviť obchodnú stratégiu: - obmedzenia na území, na ktorom môže obchodný zástupca predávať tento tovar alebo služby, - obmedzenia týkajúce sa zákazníkov, ktorým môže obchodný zástupca predávať tento tovar alebo služby, - ceny a podmienky, za ktorých musí obchodný zástupca predávať tento tovar alebo služby. (19) Okrem úpravy podmienok predaja alebo nákupu zmluvného tovaru alebo služieb obchodným zástupcom v prospech splnomocniteľa, dohody o zastúpení často obsahujú ustanovenia, ktoré sa týkajú vzťahu medzi obchodným zástupcom a splnomocniteľom. Predovšetkým môžu zahŕňať ustanovenie, ktoré bráni splnomocniteľovi v menovaní iných obchodných zástupcov pre daný druh transakcie, zákazníka alebo územie (ustanovenie o výhradnom zastúpení) a/alebo ustanovenie, ktoré obchodnému zástupcovi znemožňuje pôsobiť ako obchodný zástupca alebo distribútor pre podniky, ktoré sú v konkurenčnom vzťahu so splnomocniteľom (ustanovenia o zákaze súťaže). Ustanovenia o výhradnom obchodnom zastúpení sa týkajú iba hospodárskej súťaže v rámci značky a spravidla nemajú škodlivé účinky na hospodársku súťaž. Ustanovenia o zákaze súťaženia, vrátane ustanovení o zákaze súťaženia po ukončení účinnosti zmluvy, sa týkajú hospodárskej súťaže v rámci značky a môžu porušovať článok 81 ods. 1, ak vedú k uzavretiu relevantného trhu tam, kde sa zmluvný tovar alebo služby predávajú alebo nakupujú (pozri oddiel VI čl. 2 ods. 1). (20) Dohoda o zastúpení môže spadať tiež do rozsahu článku 81 ods. 1, aj keď splnomocniteľ nesie všetky príslušné finančné a obchodné riziká tam, kde to uľahčuje nekalú súťaž. Mohlo by to byť napríklad vtedy, ak niekoľko splnomocniteľov využíva tých istých obchodných zástupcov, pričom spoločne znemožňujú ostatným, aby využívali týchto obchodných zástupcov alebo ak využívajú obchodných zástupcov pre nekalú súťaž v oblasti marketingovej stratégie alebo na výmenu citlivých informácií o trhu medzi splnomocniteľmi. III. UPLATŇOVANIE NARIADENIA O BLOKOVÝCH VÝNIMKÁCH 1. Bezpečný prístav vytvorený na základe nariadenia o blokových výnimkách (21) Nariadenie o blokových výnimkách vytvára pre vertikálne dohody predpoklad zákonnosti v závislosti od trhového podielu dodávateľa alebo kupujúceho. Podľa článku 3 nariadenia o blokových výnimkách spravidla trhový podiel dodávateľa na trhu, kde predáva zmluvný tovar alebo služby, určuje uplatniteľnosť blokovej výnimky. Na uplatnenie blokovej výnimky tento trhový podiel nesmie prekročiť 30 % prahovú hodnotu. Iba tam, kde dohoda obsahuje povinnosť výhradnej dodávky, ako je definované v článku 1 písm. c) nariadenia o blokových výnimkách, môže sa uplatniť bloková výnimka, ak trhový podiel kupujúceho na trhu, kde nakupuje zmluvný tovar alebo služby, prekročí 30 % prahovú hodnotu. Pre záležitosti týkajúce sa podielu na trhu pozrite si oddiel V (odseky 88 až 99). (22) Z hospodárskeho hľadiska môže mať vertikálna dohoda účinky nielen na trh medzi dodávateľom a kupujúcim, ale aj na trh kupujúceho integrovaný smerom nadol. Zjednodušený prístup stanovený v nariadení o blokových výnimkách, ktorý zohľadňuje iba trhový podiel dodávateľa alebo kupujúceho (podľa okolností) na trhu medzi týmito dvoma stranami, je opodstatnený skutočnosťou, že pod 30 % prahovej hodnoty sú spravidla obmedzené účinky na trhy vertikálne integrované smerom nadol. Okrem toho, ak sa zohľadní iba trh medzi dodávateľom a kupujúcim, uľahčí to uplatňovanie nariadenia o blokových výnimkách a zvýši úroveň právnej istoty, aj keď zostáva použiteľný nástroj odňatia výnimky (pozri odseky 71 až 87) s cieľom nápravy prípadných problémov na ďalších súvisiacich trhoch. 2. Oblasť pôsobnosti nariadenia o blokových výnimkách i) Definícia vertikálnych dohôd (23) Vertikálne dohody sú definované v článku 2 ods. 1 nariadenia o blokových výnimkách ako "dohody alebo zosúladené postupy uzavreté medzi dvoma alebo viacerými podnikmi, pričom každý z nich pôsobí na účely dohody na inej úrovni výrobného alebo distribučného reťazca a týkajúce sa podmienok, za ktorých môžu strany nakupovať, predávať alebo ďalej predávať určitý tovar alebo služby". (24) V tejto definícii sú tri základné prvky: - dohoda alebo zosúladený postup je medzi dvoma alebo viacerými podnikmi. Nespadajú sem vertikálne dohody s konečnými spotrebiteľmi, ktorí nepôsobia ako podnik. Spravidla do pôsobnosti článku 81 ods. 1 nepatria dohody s konečnými spotrebiteľmi, pretože tento článok sa uplatňuje iba na dohody medzi podnikmi, rozhodnutia združení podnikov a zosúladené postupy. Týmto nie je dotknuté prípadné uplatnenie článku 82 zmluvy, - dohoda alebo zosúladený postup medzi podnikmi, ktoré pôsobia každý na účely dohody na rôznej úrovni výrobného alebo distribučného reťazca. To znamená, že napríklad jeden podnik produkuje suroviny, ktoré ďalší podnik využíva ako vstup alebo že jeden podnik je výrobcom, druhý veľkoobchodníkom a tretí maloobchodníkom. Tým sa nebráni podniku, aby bol činný na viacerých úrovniach výrobného alebo distribučného reťazca, - dohody alebo zosúladené postupy sa týkajú podmienok, za ktorých strany dohody, dodávateľ a kupujúci "môžu kúpiť, predať alebo ďalej predať určitý tovar alebo služby". To odráža účel nariadenia o blokových výnimkách, zahŕňať dohody o nákupe a distribúcii. Ide o dohody, ktoré sa týkajú podmienok pre nákup, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb poskytnutých dodávateľom a/alebo podmienok pre predaj kujúcim tovaru alebo služieb, ktoré začleňujú tieto tovary alebo služby. Na uplatnenie nariadenia o blokových výnimkách tovar a služby poskytnuté dodávateľom ako aj výsledný tovar alebo služby sa považujú za zmluvný tovar alebo služby. Nariadenie sa vzťahuje na vertikálne dohody týkajúce sa všetkých konečných výrobkov, medziproduktov a služieb. Jedinou výnimkou je automobilový priemysel, pretože toto odvetvie sa riadi osobitnou blokovou výnimkou, napríklad výnimkou udelenou nariadením Komisie (ES) č. 1475/95 [9]. Tovar alebo služby poskytnuté dodávateľom môže kupujúci ďalej predať alebo použiť ako vstup na výrobu svojich vlastných výrobkov alebo služieb. (25) Nariadenie o blokových výnimkách sa tiež vzťahuje na tovar predaný a zakúpený s cieľom jeho prenajatia tretím stranám. Na dohody o prenájme ako také sa však nevzťahuje, pretože sa nejedná o predaj tovaru alebo služieb medzi dodávateľom a kupujúcim. Spravidla nariadenie o blokových výnimkách nezahŕňa obmedzenia alebo povinnosti, ktoré sa nevzťahujú k podmienkam kúpy, predaja a ďalšieho predaja, ako napríklad je záväzok, ktorý znemožňuje stranám vykonávať nezávislý výskum a vývoj, ktorý môžu strany zahrnúť do inej vertikálnej dohody. Okrem toho článok 2 ods. 2 až 5 priamo alebo nepriamo vylučuje určité vertikálne dohody z uplatňovania nariadenia o blokových výnimkách. ii) Vertikálne dohody medzi konkurentmi (26) Článok 2 ods. 4 nariadenia o blokových výnimkách jednoznačne vylučuje z uplatňovania "vertikálne dohody uzavreté medzi konkurenčnými podnikmi". Vertikálnymi dohodami medzi súťažiteľmi (konkurentmi) sa zaoberajú pokiaľ ide o prípadné účinky nekalej súťaže, nasledujúce pokyny o uplatniteľnosti článku 81 na horizontálnu spoluprácu [10]. Článok 1 písm. a) nariadenia o blokových výnimkách definuje konkurenčné podniky ako "existujúcich alebo prípadných dodávateľov rovnakého výrobku na trhu", bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú súťažitelia na tom istom priestorovom relevantnom trhu. Súťažiace podniky sú podniky, ktoré sú existujúcimi alebo prípadnými dodávateľmi zmluvných tovarov alebo služieb alebo tovaru alebo služieb, ktoré môžu nahrádzať takéto tovary alebo služby. Potenciálnym dodávateľom je podnik, ktorý v súčasnej dobe nevyrába konkurenčný výrobok, ale mohol by tak urobiť v prípade neexistencie dohody ako reakcia na malé a trvalé zvýšenie relatívnych cien. To znamená, že podnik by bol schopný a ochotný vziať na seba nevyhnutné dodatočné investície a do 1 roku začať s dodávkou na trh. Toto hodnotenie musí byť založené na realistických základoch; nestačí iba teoretická možnosť vstupu na trh [11]. (27) Existujú tri výnimky zo všeobecného vylúčenia vertikálnych dohôd medzi súťažiteľmi, všetky tri sú vysvetlené v článku 2 ods. 4 a týkajú sa nerecipročných dohôd. Nerecipročné znamená napríklad, že aj keď sa jeden výrobca stáva distribútorom výrobkov inému výrobcovi, tento sa nestáva distribútorom výrobkov prvému výrobcovi. Na nerecipročné dohody medzi súťažiteľmi sa vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách ak (1) kupujúci má obrat presahujúci 100 miliónov EUR alebo (2) dodávateľ je výrobca a distribútor tovaru, pričom kupujúci je iba distribútor a nie je výrobcom konkurenčných výrobkov alebo (3) dodávateľ je poskytovateľom služieb prevádzkovaných na niekoľkých úrovniach obchodu, pričom kupujúci neposkytuje konkurenčné služby na tej úrovni obchodu, kde nakupuje zmluvné služby. Druhá výnimka sa vzťahuje na situácie duálnej distribúcie, t. j. výrobca určitého tovaru pôsobí tiež ako distribútor tovaru súťažiaceho s nezávislými distribútormi svojho tovaru. Distribútor, ktorý poskytuje špecifikácie výrobcovi, aby vyrábal určitý tovar pod značkou distribútora, nie je považovaný za výrobcu takéhoto tovaru. Tretia výnimka sa týka podobných situácií ako pri duálnej distribúcii, ale v tomto prípade v oblasti služieb, keď dodávateľ je zároveň poskytovateľom služieb na úrovni kupujúceho. iii) Združenia maloobchodníkov (28) Článok 2 ods. 2 nariadenia o blokových výnimkách zahŕňa do svojho rozsahu uplatňovania vertikálne dohody uzavreté združením podnikov, ktoré spĺňa určité podmienky a tým vylučuje z nariadenia o blokových výnimkách vertikálne dohody uzavreté všetkými ostatnými združeniami. Na vertikálne dohody uzavreté medzi združením a jeho členmi alebo medzi združením a jeho dodávateľmi sa vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách, iba ak všetci členovia sú maloobchodníci tovarov (nie služieb) a ak každý jednotlivý člen združenia má obrat nepresahujúci 50 miliónov EUR. Maloobchodníci sú distribútori ďalej predávajúci tovar konečným zákazníkom. Tam, kde iba obmedzený počet členov združenia má obrat nepresahujúci prahovú hodnotu 50 miliónov EUR, spravidla to nemení hodnotenie podľa článku 81. (29) Združenie podnikov môže uzavierať horizontálne ako aj vertikálne dohody. Horizontálne dohody sa musia posudzovať podľa zásad uvedených v nasledujúcich pokynoch o uplatniteľnosti článku 81 na horizontálnu spoluprácu. Ak toto hodnotenie vedie k záveru, že spolupráca medzi podnikmi v oblasti nákupu alebo predaja je neprijateľná, potrebné je ďalšie hodnotenie s cieľom preskúmania vertikálnych dohôd uzavretých združením so svojimi dodávateľmi alebo svojimi jednotlivými členmi. Neskôr uvedené hodnotenie dodržiava pravidlá nariadenia o blokových výnimkách a tieto pokyny. Napríklad, horizontálne dohody uzavreté medzi členmi združenia alebo rozhodnutia prijaté združením, ako napríklad rozhodnutie požadovať od členov nákup od združenia alebo rozhodnutie prideliť výlučné teritóriá členom, sa musia posudzovať najprv ako horizontálna dohoda. Iba ak je pozitívne toto hodnotenie, má význam hodnotenie vertikálnych dohôd medzi združením a jednotlivými členmi alebo medzi združením a dodávateľmi. iv) Vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva (IPRs) (30) Článok 2 ods. 3 nariadenia o blokových výnimkách zahŕňa do svojho rozsahu uplatňovania vertikálne dohody obsahujúce určité ustanovenia týkajúce sa prevodu práv duševného vlastníctva na kupujúceho alebo používania práv duševného vlastníctva kupujúcim a tak vylučuje z nariadenia o blokových výnimkách všetky ostatné vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva. Nariadenie o blokových výnimkách sa uplatňuje na vertikálne dohody obsahujúce ustanovenia o právach duševného vlastníctva, ak je splnených päť podmienok: - ustanovenia o právach duševného vlastníctva musia byť súčasťou vertikálnej dohody, t. j. dohody s podmienkami, za ktorých môžu strany nakupovať, predávať alebo ďalej predávať určitý tovar alebo služby, - práva duševného vlastníctva sa musia previesť na kupujúceho alebo musia byť postúpené kupujúcemu na využitie, - ustanovenia o právach duševného vlastníctva nesmú predstavovať hlavný predmet dohody, - ustanovenia o právach duševného vlastníctva sa musia priamo týkať použitia, predaja alebo ďalšieho predaja tovaru alebo služieb kupujúcim alebo jeho zákazníkmi. V prípade franšízy tam, kde marketing predstavuje predmet užívania práv duševného vlastníctva, distribúciu tovaru alebo služieb zaisťuje hlavný nadobúdateľ franšízy, - ustanovenia o právach duševného vlastníctva pokiaľ ide o zmluvný tovar alebo služby nesmú obsahovať obmedzenia hospodárskej súťaže, ktoré majú rovnaký predmet alebo účinok ako vertikálne obmedzenia, ktoré nie sú vyňaté podľa nariadenia o blokových výnimkách. (31) Tieto podmienky zaisťujú, že sa nariadenie o blokových výnimkách vzťahuje na vertikálne dohody tam, kde sa môže efektívnejšie vykonať použitie, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb vzhľadom na prevod práv duševného vlastníctva alebo ich postúpenie na použitie kupujúcim. Inými slovami, obmedzenia týkajúce sa prevodu alebo užívania práv duševného vlastníctva môžu byť zahrnuté, pokiaľ hlavným predmetom dohody je nákup alebo distribúcia tovaru alebo služieb. (32) Prvá podmienka objasňuje, že práva duševného vlastníctva sú poskytované v súvislosti s dohodou o nákupe alebo distribúcii tovaru alebo dohodou o nákupe alebo poskytovaní služieb a nie v rámci dohody o prevode práv duševného vlastníctva alebo udelení licencie na práva duševného vlastníctva na výrobu tovaru ani priamo v rámci dohody o udelení licencie. Nariadenie o blokových výnimkách sa nevzťahuje napríklad: - na dohody tam, kde jedna strana poskytuje druhej strane recept a udelí licenciu druhej strane na výrobu nápoja podľa tohto receptu, - na dohody, podľa ktorých jedna strana poskytuje druhej strane formu alebo originálnu verziu výrobku a udelí jej licenciu na výrobu a distribúciu kópií, - na vlastnú licenciu na ochrannú známku alebo známku s cieľom obchodovania, - na sponzorské zmluvy týkajúce sa práva propagovať seba samého ako oficiálneho sponzora určitého podujatia, - na licencie na autorské práva, ako napríklad zmluvy o vysielaní týkajúce sa práva nahrávať a/alebo vysielať určité podujatie. (33) Druhá podmienka objasňuje, že nariadenie o blokových výnimkách sa neuplatňuje, ak práva duševného vlastníctva poskytuje kupujúci dodávateľovi, bez ohľadu na to, či sa práva duševného vlastníctva týkajú spôsobu výroby alebo distribúcie. Na dohodu týkajúcu sa prevodu práv duševného vlastníctva na dodávateľa a obsahujúcu prípadné obmedzenia na predaj vykonávaný dodávateľom sa nevzťahuje nariadenie o blokových výnimkách. To znamená najmä, že dohody o subdodávkach zahŕňajúce prevod know-how na subdodávateľa [12] nepatria do pôsobnosti uplatňovania nariadenia o blokových výnimkách. Avšak, vertikálne dohody, na základe ktorých kupujúci poskytuje dodávateľovi iba špecifikácie, ktoré opisujú tovar alebo služby, ktoré sa majú poskytnúť, patria do nariadenia o blokových výnimkách. (34) Tretia podmienka objasňuje, že na to, aby sa vzťahovalo nariadenie o blokových výnimkách, hlavný predmet dohody nesmie byť prevod práv duševného vlastníctva alebo vydanie licencie na práva duševného vlastníctva. Hlavným predmetom musí byť nákup alebo distribúcia tovaru alebo služieb a ustanovenia o právach duševného vlastníctva musia slúžiť na vykonanie vertikálnej dohody. (35) Štvrtá podmienka vyžaduje, aby ustanovenia o právach duševného vlastníctva uľahčovali kupujúcemu alebo jeho zákazníkom užívanie, predaj alebo ďalší predaj tovaru alebo služieb. Tovar alebo služby na užívanie alebo ďalší predaj sú obvykle dodávané poskytovateľom licencie, ale nadobúdateľ licencie ich môže tiež kúpiť od tretieho dodávateľa. Ustanovenia o právach duševného vlastníctva sa obvykle týkajú uvedenia tovaru alebo služieb na trh. Je tomu tak napríklad pri franšízovej dohode tam, kde poskytovateľ franšízy predáva nadobúdateľovi franšízy tovar na ďalší predaj a zároveň mu udeľuje licenciu na používanie svojej ochrannej známky a know-how na predaj výrobku na trhu. Príkladom je tiež prípad, keď dodávateľ zahusteného nápoja (extraktu) udelí kupujúcemu licenciu na jeho riedenie a balenie extraktu do fliaš pred jeho predajom ako nápoj. (36) Piata podmienka znamená predovšetkým to, že ustanovenia o právach duševného vlastníctva by nemali mať rovnaký predmet alebo účinok ako akékoľvek zo závažných obmedzení uvedených v článku 4 nariadenia o blokových výnimkách alebo akékoľvek z obmedzení, ktoré boli vyčlenené z pôsobnosti uplatňovania nariadenia o blokových výnimkách podľa článku 5 (pozri odsek 46 až 61). (37) Práva duševného vlastníctva, ktoré sa môžu považovať za práva slúžiace na vykonanie vertikálnych dohôd v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia o blokových výnimkách, sa obvykle týkajú trhoch hlavných oblastí: ochranné známky, autorské práva a know-how. Ochranná známka (38) Licencia na používanie ochrannej známky poskytnutá distribútorovi sa môže týkať distribúcie výrobkov poskytovateľa licencie na určitom území. Ak sa jedná o výhradnú licenciu, dohoda sa môže považovať za dohodu o výhradnej distribúcii. Autorské právo (39) Držitelia autorských práv môžu ďalším predajcom predávajúcim tovar chránený autorskými právami (knihy, programové vybavenie počítača a pod.) stanoviť, že tovar sa smie ďalej predávať iba pod podmienkou, že kupujúci, či už sa jedná o ďalšieho predajcu alebo konečného užívateľa, neporušuje autorské práva. Na takéto povinnosti ďalších predajcov do rozsahu patriaceho do pôsobnosti článku 81 ods. 1 sa uplatňuje nariadenie o blokových výnimkách. (40) Dohody, podľa ktorých sú originálne verzie programového vybavenia počítača dodávané k ďalšiemu predaju a ďalší predajca nezíska licenciu na žiadne práva k tomuto vybaveniu, okrem práva originálnej verzie ďalej predávať, sa na účely nariadenia o blokových výnimkách považujú za dohody na dodávku tovaru s cieľom ďalšieho predaja. Pri tejto forme distribúcie sa licencia na programové vybavenie použije iba medzi nositeľom autorských práv a užívateľom programového vybavenia. Môže mať podobu "balíčkovej" licencie, t. j. súbor podmienok vložených do balenia originálu, keď ho konečný užívateľ balenia otvorí, zaväzuje sa tým, že prijíma dané podmienky. (41) Držiteľ autorských práv môže kupujúcim, ktorí kupujú technické vybavenie počítača, okrem programového vybavenia počítača chráneného autorskými právami, stanoviť podmienku, že neporušia tieto práva, napríklad nesmú vyrábať kópie a ďalej predávať programové vybavenie ani vyrábať kópie a používať programové vybavenie v kombinácii s iným technickým vybavením. Na takéto obmedzenia v oblasti používania práv do rozsahu, do ktorého patria do článku 81 ods. 1, sa vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách. Know–how (42) Franšízové dohody, okrem dohôd o priemyslovej franšíze, sú najzreteľnejším príkladom, keď je know-how z marketingových dôvodov odovzdaný kupujúcemu. Franšízové dohody obsahujú licenciu na práva duševného vlastníctva, ktoré sa týkajú ochranných známok alebo značiek a know – how na použitie a distribúciu tovaru alebo poskytovanie služieb. Okrem licencie na práva duševného vlastníctva, poskytovateľ franšízy obvykle nadobúdateľovi franšízy poskytuje v dobe trvania dohody obchodnú alebo technickú pomoc, ako je obstarávanie služieb, školenie, poradenstvo v oblasti nemovitostí, finančné plánovanie, atď. Licencia a pomoc sú neoddeliteľnými súčasťami obchodnej metódy, ktorá je predmetom franšízy. (43) Nariadenie o blokových výnimkách sa na udeľovanie licencie v rámci franšízových dohôd vzťahuje vtedy, ak je splnených päť podmienok uvedených v bode 30. Obvykle tomu tak je, pretože vo väčšine franšízových dohôd, vrátane vzorových franšízových dohôd, poskytovateľ franšízy poskytuje nadobúdateľovi franšízy tovar a/alebo služby, najmä obchodné alebo technické asistenčné služby. Práva duševného vlastníctva pomáhajú nadobúdateľovi franšízy ďalej predávaťvýrobky dodané poskytovateľom franšízy alebo dodávateľom určeným poskytovateľom franšízy alebo používať tieto výrobky a predávať tovar alebo služby, ktoré z toho vyplynuli. Tam, kde sa franšízová dohoda týka hlavne alebo iba udeľovania licencie na práva duševného vlastníctva, nariadenie o blokových výnimkách sa na ňu nevzťahuje, ale je posudzovaná podobným spôsobom ako franšízové dohody, na ktoré sa vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách. (44) Nasledovné záväzky týkajúce sa práv duševného vlastníctva sa spravidla považujú za nevyhnutné na ochranu práv duševného vlastníctva poskytovateľa franšízy a ak spadajú do článku 81 ods. 1, vzťahuje sa na ne tiež nariadenie o blokových výnimkách: a) nadobúdateľ franšízy sa nesmie priamo ani nepriamo podieľať na akomkoľvek podobnom obchode; b) nadobúdateľ franšízy sa nesmie finančne zúčastňovať na kapitále konkurenčného podniku, ktorý by nadobúdateľovi franšízy poskytoval právomoc ovplyvňovať hospodárske správanie takéhoto podniku; c) nadobúdateľ franšízy nesmie odovzdávať tretím stranám know – how, ktoré získal od poskytovateľa franšízy do tej doby, pokiaľ sa tento know – how stane verejne známym; d) nadobúdateľ franšízy musí poskytovateľovi franšízy oznámiť akékoľvek skúsenosti získané pri využívaní franšízy a udeliť jemu a ostatným užívateľom franšízy nevýhradnú licenciu na know-how vyplývajúci z týchto skúseností; e) nadobúdateľ franšízy musí informovať poskytovateľa franšízy o porušení práv duševného vlastníctva, ktoré sú predmetom licencie, vykonať právne kroky proti tým, ktorí tieto práva porušili alebo pomáhať poskytovateľovi franšízy v právnych krokoch proti týmto osobám; f) nadobúdateľ franšízy nesmie používať know-how, ktorý je predmetom licencie udelenej poskytovateľom franšízy na iné účely než využívanie franšízy; g) nadobúdateľ franšízy nesmie poskytovať práva a povinnosti podľa franšízovej dohody bez súhlasu poskytovateľa franšízy. v) Vzťah k iným nariadenia o blokových výnimkách (45) Článok 2 ods. 5 stanovuje, že nariadenie o blokových výnimkách sa "nevzťahuje na vertikálne dohody, ktorých predmet spadá do rozsahu pôsobnosti akéhokoľvek iného nariadenia o blokových výnimkách." To znamená, že nariadenie o blokových výnimkách sa nevzťahuje na vertikálne dohody, ktoré spadajú do pôsobnosti nariadenia Komisie (ES) č. 240/96 [13] o prevode technológie, nariadenia Komisie (ES) č. 1475/1995 [14] o distribúcii automobilov alebo nariadení (EHS) č. 417/85 [15] a (EHS) č. 418/85 [16], ktoré vylučujú vertikálne dohody uzavreté v súvislosti s horizontálnymi dohodami, naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2236/97 [17] alebo budúcich nariadení tohto druhu. 3. Závažné obmedzenia na základe nariadenia o blokových výnimkách (46) Nariadenie o blokových výnimkách obsahuje v článku 4 zoznam závažných obmedzení, ktoré vedú k vylúčeniu celej vertikálnej dohody z rozsahu uplatňovania nariadenia o blokových výnimkách. Tento zoznam závažných obmedzení sa vzťahuje na vertikálne dohody týkajúce sa obchodu v rámci spoločenstva. Pokiaľ ide o vertikálne dohody týkajúce sa vývozov mimo spoločenstva alebo dovozov/spätných dovozov do spoločenstva z iných krajín, pozri rozsudok v prípade Javico verzus Yves Saint Laurent. Je tiež nepravdepodobné získanie individuálnej výnimky u vertikálnych dohôd obsahujúcich takéto závažné obmedzenie. (47) Závažné (obmedzenie uvedené v článku 4 písm. a) nariadenia o blokových výnimkách sa týka zachovania cien pre ďalší predaj, t. j. dohôd alebo zosúladených postupov, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je stanovenie pevných alebo minimálnych cien pre ďalší predaj alebo pevnej alebo minimálnej cenovej hladiny, ktorú má dodržiavať kupujúci. V prípade zmluvných ustanovení alebo zosúladených postupov, ktoré priamo stanovujú ceny pre ďalší predaj, je obmedzenie zrejmé. Avšak zachovanie cien pre ďalší predaj sa môže dosiahnuť aj nepriamymi prostriedkami. Príkladom neskôr uvedeného je dohoda, ktorá stanoví distribučnú maržu, určuje maximálnu výšku zľavy, ktorú môže distribútor poskytnúť z predpísanej cenovej úrovne, podmieňovanie poskytovania rabatov alebo náhrady nákladov, ktoré dodávateľ vynaložil na reklamu, dodržiavaním stanovenej cenovej úrovne, spojenie predpísanej ceny pre ďalší predaj s cenami súťažiteľov, ktoré majú pre ďalší predaj, vyhrážanie, zastrašovanie, výstrahy, sankcie, oneskorenia alebo prerušenia dodávok, prípadne zrušenie zmlúv v súvislosti s nedodržaním danej cenovej úrovne. Priame alebo nepriame prostriedky dosiahnutia pevných cien môžu byť ešte účinnejšie, ak sú kombinované s opatreniami na identifikáciu distribútorov, ktorí znižujú ceny, napríklad zavedením systému sledovania cien alebo zavedenia povinnosti pre maloobchodníkov upozorňovať na iných členov distribučnej siete, ktorí nedodržiavajú štandardnú cenovú úroveň. Podobne priame alebo nepriame určovanie cien môže byť účinnejšie, pokiaľ je kombinované s opatreniami, ktoré obmedzujú snahu kupujúceho znižovať maloobchodnú cenu, napríklad dodávateľ môže napríklad vytlačiť svoju odporúčanú predajnú cenu na výrobok alebo stanoviť kupujúcemu povinnosť, že musí uplatňovať doložku výhod vo vzťahu k najlepšiemu zákazníkovi. Rovnaké nepriame prostriedky a tie isté "podporné" opatrenia sa môžu použiť tak, aby maximálne alebo odporúčané ceny slúžili k zachovaniu cien pre ďalší predaj. Avšak poskytnutie zoznamu odporúčaných cien alebo maximálnych cien kupujúcemu dodávateľom, sa svojou podstatou nepovažuje za skutočnosť, ktorá by viedla k zachovaniu cien pre ďalší predaj. (48) V prípade dohôd o zastúpení, predajné ceny obvykle určuje splnomocniteľ, pretože obchodný zástupca sa nestáva vlastníkom tovaru. Avšak tam, kde dohoda o zastúpení spadá pod článok 81 ods. 1 (pozri odseky 12 až 20) povinnosť brániaca alebo obmedzujúca obchodného zástupcu v možnosti rozdeliť si pevne stanovenú alebo pohyblivú províziu so zákazníkom,, predstavuje závažné obmedzenie podľa článku 4 písm. a) nariadenia o blokových výnimkách. Obchodnému zástupcovi by mala zostať možnosť znížiť skutočnú cenu zaplatenú zákazníkom bez zníženia príjmu splnomocniteľa [18]. (49) Závažné obmedzenie stanovené v článku 4 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách sa týka dohôd alebo zosúladených postupov, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je obmedzenie predaja kupujúcim, pokiaľ sa obmedzenie týka územia, na ktorom môže kupujúce predávať zmluvný tovar alebo služby alebo v súvislosti so zákazníkmi, ktorým ich môže predávať. Toto závažné obmedzenie sa týka rozdeľovania trhu podľa územia alebo podľa zákazníkov. To môže byť výsledkom priamych záväzkov, ako napríklad záväzku nepredávať určitým zákazníkom alebo zákazníkom na určitých územiach alebo povinnosti odovzdávať objednávky od týchto zákazníkov iným distribútorom. Môže to tiež dôsledkom nepriamych opatrení zameraných na zabránenie distribútorovi v predávaní takýmto zákazníkom, ako je odmietnutie alebo zníženie odmien alebo zliav, odmietnutie dodávky, zníženie dodávaných objemov alebo obmedzenie dodávaných objemov na úroveň dopytu v rámci prideleného územia alebo zákazníckej skupiny, hrozba ukončenia zmluvy alebo povinnosti previesť zisk. Tiež zo strany dodávateľa môže vyplynúť z neposkytnutia záručného servisu v rámci celého Spoločenstva, hoci sú všetci distribútori povinní poskytovať tento záručný servis a dodávateľ platí za tento servis aj pokiaľ ide o výrobky predávané inými distribútormi na ich území. Tieto praktiky možno s najväčšou pravdepodobnosťou chápať ako obmedzenie predajov kupujúceho, ak sú použité v súvislosti s dodávateľom vykonávaným monitorovaním zameraným na overenie skutočného miesta dodávky dodávaného tovaru, napr. používanie diferencovaných štítkov alebo sériových čísel. Avšak zákaz uložený všetkým distribútorom predávať určitým konečným užívateľom sa neklasifikuje ako závažné obmedzenie, pokiaľ existuje objektívne zdôvodnenie týkajúce sa výrobku, napríklad všeobecný zákaz predaja nebezpečných látok určitým zákazníkom z dôvodu nebezpečia ohrozenia zdravia. Znamená to, že ani dodávateľ sám nepredáva týmto zákazníkom. Ani záväzky, ktoré stanovuje ďalším predajcom, aby uvádzali meno dodávateľa, sa neposudzujú ako závažné obmedzenie. (50) Existujú štyri výnimky pre závažné obmedzenia uvedené v článku 4 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách. Prvá výnimka umožňuje dodávateľovi obmedziť aktívny predaj svojich priamych kupujúcich na územie alebo skupinu zákazníkov, ktorí boli výhradne pridelení inému kupujúcemu alebo ktorých si dodávateľ vyhradil pre seba. Územie alebo skupinu zákazníkov je možné vyhradiť, pokiaľ dodávateľ súhlasí s tým, že bude svoj výrobok predávať iba jednému distribútorovi pre distribúciu na určitom území alebo určitej zákazníckej skupine a výhradný distribútor je v rámci spoločenstva chránený pred aktívnym predajom, ktorý by na jeho území alebo vo vzťahu k jeho zákazníckej skupine vykonával dodávateľ alebo ďalší kupujúci dodávateľa. Dodávateľovi sa povoľuje kombinovať pridelenie výhradného územia a výhradnej zákazníckej skupiny napríklad menovaním výhradného distribútora pre určitú zákaznícku skupinu na určitom území. Avšak táto ochrana výhradne pridelených území alebo zákazníckych skupín musí povoľovať pasívny predaj na týchto územiach alebo týmto zákazníckym skupinám. Na účely uplatnenia článku 4 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách. Komisia vykladá "aktívny" a "pasívny" predaj nasledovne: - "Aktívnym" predajom sa rozumie aktívny prístup k jednotlivým zákazníkom v rámci výhradne prideleného územia iného distribútora alebo v rámci výhradne pridelenej skupiny zákazníkov, napríklad prostredníctvom priamej poštovej reklamy alebo návštev alebo aktívny prístup k určitej skupine zákazníkov alebo zákazníkom na určitom území pridelenom výhradne inému distribútorovi prostredníctvom reklamy v médiách alebo inej reklamy konkrétne zameranej na túto skupinu zákazníkov alebo zákazníkov na tomto území alebo zriadenie skladu alebo distribučnej pobočky na výhradnom území iného distribútora. - "Pasívnym" predajom sa rozumie reagovanie na nevyžiadané požiadavky jednotlivých zákazníkov vrátane dodávky tovaru alebo služieb týmto zákazníkom. Všeobecná reklama alebo reklama v médiách alebo na internete, ktorá oslovuje i zákazníkov vo výhradných územiach iných distribútorov alebo výhradne pridelené skupiny zákazníkov, ale ktorá primerane získava zákazníkov mimo týchto území alebo mimo týchto skupín zákazníkov, napríklad na získavanie zákazníkov na nevýhradných územiach alebo na vlastnom území, sa považuje za pasívny predaj. (51) Každému distribútorovi sa musí umožniť voľne využívať internet na reklamu alebo predaj výrobkov. obmedzenia týkajúce sa využívania internetu distribútormi sú zlučiteľné s nariadením o blokových výnimkách iba vtedy, ak reklama na internete alebo predaj prostredníctvom internetu vedie k aktívnemu predaju na výhradných územiach iných distribútorov alebo výhradne prideleným skupinám zákazníkov. Všeobecne povedané, využívanie internetu sa nepovažuje za formu aktívneho predaja na takéto územia alebo takýmto skupinám zákazníkom, pretože ide o primeraný spôsob prístupu ku všetkým zákazníkom. Skutočnosť, že môže mať dopad aj mimo vlastného územia alebo skupinu zákazníkov vyplýva z technológie, t. j. ľahkého prístupu zo všetkých miest. Pokiaľ zákazník navštívi internetovú stránku distribútora a kontaktuje sa sním a ak tento kontakt vedie k predaju vrátane dodávky, jedná sa o pasívny predaj. Jazyk používaný na webových stránkach alebo pri komunikácii obvykle v tomto ohľade nehrá žiadnu úlohu. Ak nie je webová stránka osobitne zameraná na zákazníkov na výhradnom území alebo skupiny zákazníkov výhradne pridelené inému distribútorovi, napríklad prostredníctvom celostránkových nadpisov alebo odkazov na stránkach poskytovateľov, ktoré sú prístupné najmä týmto výhradne prideleným zákazníkom, nechápe sa webová stránka ako forma aktívneho predaja. Avšak nevyžiadané e-maily zasielané jednotlivým zákazníkom alebo konkrétnym zákazníckym skupinám sa považujú za aktívny predaj. Rovnaké úvahy sa vzťahujú i na predaj prostredníctvom katalógu. Bez ohľadu na vyššie uvedené, dodávateľ môže pri využívaní internetu na ďalší predaj svojich výrobkov požadovať dodržiavanie určitej normy akosti, rovnako ako aj má právo požadovať dodržiavanie určitých noriem kvality v súvislosti s obchodom alebo reklamou alebo propagáciou všeobecne. Druhý príklad môže byť dôležitý najmä pri selektívnej distribúcii. Priamy zákaz predaja prostredníctvom internetu alebo katalógu je možný iba vtedy, ak existujú objektívne dôvody. V každom prípade dodávateľ si nemôže vyhradzovať iba pre seba právo predaja a/alebo reklamy prostredníctvom internetu. (52) Pokiaľ ide o druhé závažné obmedzenie definované v článku 4 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách stanovené sú ďalšie tri výnimky. Všetky tri umožňujú obmedzenie aktívneho ako aj pasívneho predaja. V rámci týchto prípadov je teda prípustné obmedzovať veľkoobchodníka v predaji konečným užívateľom, obmedzovať predaj menovaného distribútora v systéme selektívnej distribúcie na akejkoľvek obchodnej úrovni, obmedziť predaj neautorizovaným distribútorom na trhoch, kde tento systém funguje a obmedzovať kupujúceho súčastí dodávaných na spracovanie v ďalšom predaji konkurenčným podnikom dodávateľa. Výraz "súčasť" znamená akýkoľvek medziprodukt a "spracovaním" sa rozumie akékoľvek použitie akéhokoľvek vstupu s cieľom výroby tovaru. (53) Závažné obmedzenie stanovené v článku 4 písm. c) nariadenia o blokových výnimkách sa týka obmedzenia aktívneho a pasívneho predaja konečným užívateľom, či už sa jedná o profesionálnych konečných užívateľov alebo konečných spotrebiteľov, členmi selektívnej distribučnej siete. To znamená, že obchodníci v systéme selektívnej distribúcie, ako je definované v článku 1 písm. d) nariadenia o blokových výnimkách, nemôžu byť obmedzení pokiaľ ide o užívateľov alebo nakupujúcich obchodných zástupcov, ktorí jednajú v prospech týchto užívateľov, ktorým môžu predávať. Napríklad aj v selektívnom distribučnom systéme by mal mať obchodník možnosť slobodne propagovať výrobky a predávať ich prostredníctvom internetu. Selektívna distribúcia sa môže kombinovať s výhradnou distribúciou za predpokladu, že nie je nikde obmedzený aktívny ani pasívny predaj. Dodávateľ sa teda môže rozhodnúť, že na danom území bude dodávať iba jednému obchodníkovi alebo obmedzenému počtu obchodníkov. (54) Okrem toho v prípade selektívnej distribúcie sa môže obmedziť sloboda obchodníka pri určovaní umiestnenia jeho obchodných prevádzok. Vybraným obchodníkom sa môže zabrániť, aby vykonávali svoje podnikanie v rôznych prevádzkach alebo aby si otvorili novú predajňu na inom mieste. Ak je obchodníkova predajňa mobilná (pojazdná predajňa), môže sa definovať priestor, mimo ktorého sa nemôže táto predajňa prevádzkovať. (55) Závažné obmedzenie uvedené v článku 4 písm. d) nariadenia o blokových výnimkách sa týka obmedzenia vzájomných dodávok medzi určenými distribútormi v rámci systému selektívnej distribúcie. To znamená, že priamym alebo nepriamym predmetom dohody alebo zosúladeného postupu nesmie byť zákaz alebo obmedzenie aktívneho alebo pasívneho predaja zmluvných výrobkov medzi určenými distribútormi. Určeným distribútorom musí byť ponechaná možnosť voľného nákupu zmluvných výrobkov od iných určených distribútorov v rámci siete, ktorí pôsobia na rovnakej alebo inej obchodnej úrovni. To znamená, že selektívna distribúcia sa nemôže kombinovať s vertikálnymi obmedzeniami, ktoré nútia distribútorov nakupovať zmluvný tovar výhradne z daného zdroja, napríklad s výhradným nákupom. To tiež znamená, že v rámci siete selektívnej distribúcie nie je možné určeným veľkoobchodníkom ukladať žiadne obmedzenie týkajúce sa predaja výrobku určeným maloobchodníkom. (56) Závažné obmedzenie uvedené v článku 4 písm. e) nariadenia o blokových výnimkách sa týka dohôd, ktoré zabraňujú konečným užívateľom, samostatným servisným pracovníkom a poskytovateľom servisných služieb získavať náhradné diely priamo od výrobcu týchto náhradných súčiastok alebo ich v tom obmedzujú. Dohoda medzi výrobcom náhradných súčiastok a kupujúcim, ktorý tieto náhradné súčiastky spracováva do svojich vlastných výrobkov (výrobca pôvodného zariadenia) nemôže výrobcovi priamo alebo nepriamo zakazovať predaj týchto náhradných súčiastok konečným užívateľom, samostatným servisným pracovníkom alebo poskytovateľom servisných služieb alebo ich v tom obmedzovať. Nepriame obmedzenia môžu vznikať najmä vtedy, ak je dodávateľ náhradných súčiastok obmedzovaný v poskytovaní technických informácií a špeciálneho zariadenia, ktoré užívatelia, samostatní servisní pracovníci alebo poskytovatelia servisných služieb potrebujú na použitie náhradných súčiastok. Avšak, dohoda môže ukladať obmedzenia na dodávku náhradných súčiastok servisným pracovníkom alebo poskytovateľom servisných služieb, ktorých výrobca originálneho zariadenia poveril opravami alebo vykonávaním servisu pre vlastný tovar. Inými slovami, výrobca originálneho zariadenia môže požadovať, aby jeho opravárenská a servisná sieť nakupovala u neho náhradné súčiastky. 4. Podmienky podľa nariadenia o blokových výnimkách (57) Článok 5 nariadenia o blokových výnimkách vylučuje určité záväzky z rozsahu pôsobnosti nariadenia o blokových výnimkách napriek tomu, že nie je prekročená prahová hodnota trhového podielu. Avšak, nariadenie o blokových výnimkách sa naďalej uplatňuje na zostávajúcu časť vertikálnej dohody, ak je táto časť oddeliteľná od záväzkov, ktoré nie sú predmetom výnimky. (58) Prvé vylúčenie je stanovené v článku 5 písm. a) nariadenia o blokových výnimkách a týka sa záväzkov nesúťaženia. Záväzky nesúťaženia sú záväzky, ktoré vyžadujú, aby kupujúci nakupoval od dodávateľa alebo od iného podniku určeného dodávateľom viac ako 80 % celkového objemu nákupov kupujúceho počas predchádzajúceho roka zmluvného tovaru a služieb a ich zastupiteľných výrobkov (pozri definíciu v článku 1 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách), čím sa kupujúcemu zabraňuje v nákupe konkurenčného tovaru alebo služieb alebo je obmedzený pokiaľ ide o takéto nákupy na menej ako 20 % celkových nákupov. Tam, kde pri uzatváraní zmluvy nie sú k dispozícii potrebné údaje o nákupoch kupujúceho za predchádzajúci rok, môže sa použiť najlepší odhad kupujúceho týkajúci sa jeho celkových ročných požiadaviek. Na takéto záväzky nesúťaženia sa nevzťahuje nariadenie o blokových výnimkách, ak je ich doba trvania neobmedzená alebo presahuje päť rokov. Na záväzky nesúťaženia, ktoré sú automaticky obnoviteľné po období piatich rokov sa tiež nevzťahuje nariadenie o blokových výnimkách. Avšak na záväzky nesúťaženia sa vzťahuje toto nariadenie ak, ich doba trvania je obmedzená na päť rokov alebo kratšiu dobu alebo ak ich predĺženie po piatich rokoch vyžaduje výslovný súhlas oboch strán a neexistujú žiadne prekážky, ktoré by bránili kupujúcemu skutočne ukončiť záväzky nesúťaženia na konci tohto obdobia piatich rokov. Ak napríklad dohoda stanovuje záväzok nesúťaženia na obdobie piatich rokov a dodávateľ poskytuje kupujúcemu pôžičku, splácanie tejto pôžičky by nemalo brániť kupujúcemu skutočne ukončiť záväzok nesúťaženia na konci tohto päťročného obdobia; splácanie musí byť rozvrhnuté na rovnaké alebo klesajúce splátky a nemalo by sa v priebehu času zvyšovať. Týmto nie je dotknutá možnosť odloženia splácania na dobu jedného alebo dvoch rokov pokiaľ sa nedosiahne určitá úroveň predaja, napríklad v prípade novej distribučnej pobočky. Kupujúci musí mať možnosť splatiť zostávajúci dlh tam, kde je nevyrovnaný dlh na konci doby platnosti záväzku nesúťaženia. Podobne, ak dodávateľ poskytne kupujúcemu zariadenie, ktoré nie je viazané na určitý vzťah, kupujúci by mal mať možnosť po ukončení platnosti tohto záväzku nesúťaženia zariadenie odkúpiť za jeho trhovú hodnotu. (59) Toto päťročné obmedzenie sa neuplatňuje, ak tovary alebo služby sú ďalej predávané kupujúcim "z prevádzky a pozemkov vo vlastníctve dodávateľa alebo ktoré sú prenajaté dodávateľom od tretích strán, ktoré nie sú spojené s kupujúcim".V takýchto prípadoch môže byť doba trvania záväzku nesúťaženia zhodná s dobou trvania užívania predajného miesta kupujúcim (článok 5 písm. a) nariadenia o blokových výnimkách). Dôvodom tejto výnimky je, že obvykle sa nedá primerane predpokladať, že dodávateľ povolí predaj konkurenčných výrobkov z priestorov a pozemkov, ktoré sú vo vlastníctve dodávateľa bez svojho súhlasu. Na umelo vytvorené výklady vlastníctva určené, aby sa vyhlo tomuto päťročnému obdobiu, sa nemôžu vzťahovať výhody z tejto výnimky. (60) Druhé vylúčenie z blokovej výnimky je stanovené v článku 5 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách a týka sa záväzku nesúťaženia po ukončení dohody. Na takéto záväzky sa obvykle nevzťahuje nariadenie o blokových výnimkách, pokiaľ tento záväzok nie je nevyhnutný na ochranu know-how, ktoré odovzdáva dodávateľ kupujúcemu, obmedzuje sa na miesto predaja, z ktorého kupujúci vykonával prevádzku v dobe trvania zmluvy a obmedzuje sa na maximálne obdobie jedného roka. Podľa definície v článku 1 písm. f) nariadenia o blokových výnimkách, know-how musí byť "podstatné", čo znamená, "že know-how obsahuje údaje, ktoré sú pre kupujúceho nevyhnutné na použitie, predaj alebo ďalší predaj zmluvného tovaru alebo služieb". (61) Tretie vyňatie z blokovej výnimky je stanovené v článku 5 písm. c) nariadenia o blokových výnimkách a týka sa predaja konkurenčného tovaru v systéme selektívnej distribúcie. Nariadenie o blokových výnimkách sa vzťahuje na kombináciu selektívnej distribúcie a záväzku nesúťaženia, ktorý všeobecne zaväzuje obchodníkov, aby ďalej nepredávali tovar konkurenčných značiek. Avšak, ak dodávateľ bráni svojim určeným obchodníkom, priamo alebo nepriamo, nakupovať výrobky na ďalší predaj od určitých konkurenčných dodávateľov, potom takýto záväzok nemôže využívať výhody nariadenia o blokových výnimkách. Cieľom vyňatia tohto záväzku je zabrániť situácii, keď by určité množstvo dodávateľov využívajúcich v rámci v rámci selektívnej distribúcie rovnaké predajne bránili jednému určitému konkurenčnému podniku alebo určitým konkrétnym konkurenčným podnikom využívať tieto predajne na distribúciu vlastných výrobkov (uzavretie trhu konkurenčného dodávateľa, čo predstavuje formu kolektívneho bojkotu) [19]. 5. Neexistencia predpokladu nezákonnosti dohôd, ktoré nespadajú pod nariadenie o blokových výnimkách (62) Vertikálne dohody nepatriace do nariadenia o blokových výnimkách sa nepovažujú za nezákonné, avšak môžu vyžadovať individuálne preskúmanie. Spoločnosti sú podporované vo vykonávaní svojho vlastného hodnotenia bez oznámenia. V prípade individuálneho preskúmania Komisiou, Komisia nesie dôkazné bremeno, že daná dohoda porušuje článok 81 ods. 1. Ak sa preukážu účinky výrazne škodlivé pre hospodársku súťaž, podniky môžu zdôvodniť opodstatnenosť nárokov a vysvetliť, prečo určitý distribučný systém by mohol prinášať výhody, ktoré sú podstatné pre podmienky vyňatia podľa článku 81 ods. 3. 6. Neexistencia požiadavky predbežného oznamovania (63) Podľa článku 4 ods. 2 nariadenia Rady č. 17 zo 6. februára 1962, prvého nariadenia, ktorým sa vykonávajú články 85 a 86 Dohody [20], naposledy zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 1216/1999 [21], môžu vertikálne dohody od dátumu nadobudnutia ich účinnosti využívať výhody vyplývajúce z udelenia výnimky podľa článku 81 ods. 3 aj napriek tomu, že oznámenie sa poskytne po tomto dátume. V praxi to znamená, že nie je potrebné predkladať predbežné oznámenie. Ak vznikne spor, podnik môže stále poskytnúť oznámenie, v ktorom Komisia môže udeliť výnimku pre vertikálnu dohodu aj so spätným účinnosťou od dátumu nadobudnutia účinnosti dohody, ak sú splnené všetky štyri podmienky stanovené v článku 81 ods. 3 Oznamujúca strana nemusí vysvetľovať prečo oznámenie nepredložila skôr a nezamietne sa jej udelenie výnimky so spätnou účinnosťou iba z dôvodu, že skôr neposkytla oznámenie. Akékoľvek oznámenie sa preskúma podľa skutkovej podstaty. Táto zmena alebo doplnenie článku 4 ods. 2 nariadenia č. 17 by mala obmedziť počet umelo vyvolaných sporov na národných súdoch a tak posilniť občianskoprávnu vymáhateľnosť zmlúv. Zohľadňuje tiež situáciu, keď podnik nepredložil oznámenie, pretože sa domnieval, že sa na dohodu vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách. (64) Pretože dátum oznámenia už naďalej neobmedzuje možnosť Komisie udeliť výnimku, národné súdy musia posúdiť pravdepodobnosť, či sa na vertikálne dohody patriace pod článok 81 ods. 1 uplatňuje článok 81 ods. 3Ak existuje takáto pravdepodobnosť, mali by sa pozastaviť súdne konania až do prijatia stanoviska Komisie. Avšak národné súdy môžu prijať predbežné opatrenia platné až do dobyposúdenia Komisie ohľadom uplatniteľnosti článku 81 ods. 3 rovnako ako v prípade, keďpodľa článku 234 Zmluvy o založení ES sa predbežné otázky predkladajú Súdnemu dvoru. Pozastavenie nie je potrebné pokiaľ ide o súdny príkaz alebo zákaz tam, kde sú národné súdyoprávnené posúdiť pravdepodobnosť uplatnenia článku 81 ods. 3 [22]. (65) Pokiaľ sa nejedná o spor na národných súdoch alebo sťažnosti, Komisia nepovažuje v rámci svojej politiky v oblasti vymáhania oznámenia o vertikálnych dohodách za prioritnú záležitosť. Oznámenia ako také nemajú v súvislosti s plnením zmlúv predbežnú platnosť. Tam, kde podniky neoznámili dohody, pretože v dobrej viere predpokladali, že prahová hodnota trhového podielu podľa nariadenia o blokových výnimkách nebola prekročená, Komisia neuloží pokuty. 7. Oddeliteľnosť (66) Nariadenie o blokových výnimkách vyníma vertikálne dohody pod podmienkou, že vo vertikálnej dohode nie je obsiahnuté ani uložené žiadne závažné obmedzenie, ako je uvedené v článku 4.Ak existuje jedno alebo viacero závažných obmedzení, výhody vyplývajúce z nariadenia o blokových výnimkách sa rušia pre celú vertikálnu dohodu. U závažných obmedzení sa neuplatňuje oddeliteľnosť. (67) Pravidlo oddeliteľnosti sa však uplatňuje na podmienky stanovené v článku 5 nariadenia o blokových výnimkách. Preto, v takomto prípade sa výhody blokovej výnimky rušia iba pre tú časť vertikálnej dohody, ktorá nespĺňa podmienky uvedené v článku 5. 8. Portfólio výrobkov distribuovaných prostredníctvom rovnakého distribučného systému (68) Tam, kde dodávateľ používa rovnakú distribučnú dohodu na distribúciu niekoľkých tovarov/služieb, z ktorých na niektoré sa môže vzhľadom na prahovú hodnotu trhového podielu, uplatňovať nariadenie o blokových výnimkách, pričom na iné sa neuplatňuje. V tom prípade sa nariadenie o blokových výnimkách uplatňuje iba na ten tovar a služby, ktoré spĺňajú podmienky na uplatnenie. (69) Pokiaľ ide o tovar alebo služby, na ktoré sa nevzťahuje nariadenie o blokových výnimkách, uplatňujú sa bežné pravidlá hospodárskej súťaže, čo znamená: - neexistuje žiadna bloková výnimka, ale ani predpoklad nezákonnosti, - ak dochádza k porušovaniu článku 81 ods. 1, ktoré nie je osloboditeľné, potrebné je zvážiť v rámci existujúceho distribučného systému, či existujú primerané opravné prostriedky na vyriešenie problému hospodárskej súťaže, - ak neexistujú žiadne takéto primerané opravné prostriedky, príslušný dodávateľ musí zaistiť iné distribučné dojednania. Táto situácia vzniká tiež tam, kde sa uplatňuje článok 82 pokiaľ ide o niektoré výrobky, ale nie čo sa týka iných. 9. Prechodné obdobie (70) Nariadenie o blokových výnimkách sa uplatňuje od 1. júna 2000. článok 12 nariadenia o blokových výnimkách stanovuje prechodné obdobie pre vertikálne dohody, ktoré už nadobudli účinnosť pred 1. júnom 2000, ktoré nespĺňajú podmienky na udelenie výnimky stanovené v nariadení o blokových výnimkách, ale spĺňajú podmienky na udelenie výnimky podľa nariadení o blokových výnimkách, ktorých účinnosť uplynula 31. mája 2000 (nariadenia Komisie (EHS) č. 1983/83, (EHS) č. 1984/83 a (EHS) č. 4087/88). Oznámenie Komisie týkajúce sa nariadení (EHS) č. 1983/83 a 1984/83 tiež končí s platnosťou 31. mája 2000. Posledne uvedené dohody môžu využívať výhody z týchto pôvodných nariadení do 31. decembra 2001. Na dohody dodávateľov s trhovým podielom nepresahujúcim 30 %, ktoré podpísali s kupujúcimi dohody o nevykonávaní hospodárskej súťaže s dobou trvania presahujúcou päť rokov, sa vzťahuje nariadenie o blokových výnimkách, ak k 1. januáru 2002 neuplynulo viac ako päť rokov týchto dohôd o nevykonávaní hospodárskej súťaže. IV. ODŇATIE BLOKOVEJ VÝNIMKY A NEUPLATŇOVANIE NARIADENIA O BLOKOVÝCH VÝNIMKÁCH 1. Postup na odňatie výnimky (71) Predpoklad zákonnosti spočívajúci v nariadení o blokových výnimkách sa môže odvolať, ak vertikálna dohoda, posudzovaná samostatne alebo spolu s podobnými dohodami uplatňovanými konkurenčnými dodávateľmi alebo kupujúcimi, spadá do rozsahu uplatňovania článku 81 ods. 1 a nespĺňa všetky podmienky článku 81 ods. 3 To môže nastať vtedy, ak dodávateľ alebo kupujúci v prípade dohôd o výhradnej dodávke, ktorí držia trhový podiel nepresahujúci 30 %, uzavrie vertikálnu dohodu, ktorá nevedie k objektívnym výhodám, ktorými by sa nahradila škoda, ktorá sa spôsobila narušením hospodárskej súťaže. Môže byť tomu tak najmä v prípade distribúcie tovaru konečným spotrebiteľom, ktorí sú často v oveľa slabšom postavení než profesionálni kupujúci medziproduktov. V prípade predajov konečným spotrebiteľom nevýhody spôsobené vertikálnou dohodou môžu mať väčší dopad ako v prípade týkajúcom sa predaja a nákupu medziproduktov. Tam, kde nie sú splnené podmienky článku 81 ods. 3, Komisia môže odobrať výhody na základe nariadenia o blokových výnimkách podľa článku 6 a konštatovať porušenie článku 81 ods. 1. (72) Tam, kde sa uplatní konanie o odňatí výnimky, Komisia musí predložiť dôkaz, že dohoda spadá do rozsahu pôsobnosti článku 81 ods. 1 a že dohoda nespĺňa všetky štyri podmienky článku 81 ods. 3. (73) Podmienky na udelenie výnimky podľa článku 81 ods. 3 nie sú obvykle splnené, ak je značne obmedzený prístup na relevantný trh alebo hospodárska súťaž v rámci tohto trhu kumulatívnym účinkom paralelných sietí podobných vertikálnych dohôd používaných konkurenčnými dodávateľmi alebo kupujúcimi. Paralelné siete vertikálnych dohôd sa majú považovať za podobné, ak obsahujú obmedzenia majúce podobné účinky na trh. Podobné účinky sa spravidla objavujú vtedy, keď vertikálne obmedzenia používané konkurenčnými dodávateľmi alebo kupujúcimi spadajú do jednej zo štyroch skupín uvedených v odsekoch 104 až 114. Takáto situácia môže vzniknúť napríklad, ak na danom trhu určití dodávatelia používajú čisto kvalitatívnu selektívnu distribúciu, pričom ostatní dodávatelia používajú kvantitatívnu selektívnu distribúciu. Za takýchto okolností, hodnotenie musí zohľadniť škodlivé účinky na hospodársku súťaž priraditeľné každej jednotlivej sieti dohôd. Tam, kde je to vhodné, odňatie sa môže týkať iba kvantitatívnych obmedzení uložených na určitý počet autorizovaných distribútorov. Ostatné prípady, v ktorých sa môže prijať rozhodnutie o odňatí, zahŕňajú situácie, kde kupujúci napríklad v súvislosti s výhradnou dodávkou alebo výhradnou distribúciou, má významné postavenie na relevantnom trhu vertikálne integrovanom smerom nadol tam, kde ďalej predáva tovar alebo poskytuje služby. (74) Zodpovednosť za kumulatívny účinok, ktorý je škodlivý pre hospodársku súťaž sa môže prisudzovať iba tým podnikom, ktoré k nemu značne prispievajú. Na dohody uzavreté podnikmi, ktorých podiel na tomto kumulatívnom účinku je zanedbateľný, sa nevzťahuje zákaz ustanovený v článku 81 ods. 1 [23] a preto nepodliehajú mechanizmu odňatia. Posudzovanie tohto podielu sa vykoná v súlade s kritériami stanovenými v odsekoch 137 až 229. (75) Rozhodnutie o odňatí môže mať iba budúci účinok, čo znamená, že status výnimky príslušných dohôd sa neovplyvní až do dátumu nadobudnutia účinnosti odňatia výnimky. (76) Podľa článku 7 nariadenia o blokových výnimkách môže príslušný orgán členského štátu odobrať výhody z nariadenia o blokových výnimkách vo vzťahu k vertikálnym dohodám, ktorých účinky škodlivé pre hospodársku súťaž sa prejavujú na území daného členského štátu alebo jeho časti, ktorá má všetky charakteristiky špecifického priestorového relevantného trhu. Tam, kde členský štát neuzákoní právne predpisy umožňujúce vnútroštátnemu orgánu uplatňovať zákon o hospodárskej súťaži Spoločenstva alebo aspoň odobrať výhody z nariadenia o blokových výnimkách, členský štát môže požiadať Komisiu o začatie konaní za týmto účelom. (77) Komisia má výhradnú právomoc odobrať výhody z nariadenia o blokových výnimkách pokiaľ ide o vertikálne dohody obmedzujúce hospodársku súťaž na priestorovom relevantnom trhu, ktorého rozloha je väčšia ako územie jedného členského štátu. Ak územie jedného členského štátu alebo jeho časť predstavuje relevantný priestorový trh, môže Komisia ako aj príslušný členský štát odobrať výnimku. Často je vhodné decentralizované presadzovanie prostredníctvom vnútroštátnych orgánov pre hospodársku súťaž. Avšak Komisia si vyhradzuje právo ujať sa tých prípadov, ktoré sú v záujme spoločenstva, akými sú prípady vzniku nových právnych otázok. (78) Národné rozhodnutia o odňatie výnimky sa musia prijať v súlade s postupmi stanovenými podľa národných právnych predpisov a majú účinok iba v rámci územia daného členského štátu. Takýmito národnými rozhodnutiami nesmie byť dotknuté jednotné uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže spoločenstva a celkový účinok opatrení prijatých pri vykonávaní týchto pravidiel [24]. Súlad s touto zásadou znamená, že národné orgány pre hospodársku súťaž musia vykonať hodnotenie podľa článku 81 vzhľadom na príslušné kritériá vymedzené Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa a s ohľadom na oznámenia a predchádzajúce rozhodnutia prijaté Komisiou. (79) Komisia sa domnieva, že by sa mali použiť mechanizmy konzultácie stanovené v oznámení o spolupráci medzi národnými orgánmi pre hospodársku súťaž a Komisiou [25], aby sa odvrátilo riziko rozhodnutí, ktoré sú v rozpore alebo duplicite konaní. 2. Neuplatnenie nariadenia o blokových výnimkách (80) Článok 8 nariadenia o blokových výnimkách umožňuje Komisii vylúčiť prostredníctvom nariadenia z rozsahu pôsobnosti nariadenia o blokových výnimkách paralelné siete podobných vertikálnych obmedzení tam, kde sa vzťahujú na viac ako 50 % relevantného trhu. Také opatrenie nie je určené jednotlivým podnikom, ale týka sa všetkých podnikov, ktorých dohody sú definované v nariadení, ktorým sa prehlási neuplatnenie nariadenia o blokových výnimkách. (81) Keďže odňatie výhod z nariadenia o blokových výnimkách podľa článku 6 znamená prijatie rozhodnutia stanovujúceho porušenie článku 81 individuálnou spoločnosťou, účinok nariadenia podľa článku 8 je iba odstrániť pokiaľ ide o obmedzenia a príslušné trhy výhody uplatnenia nariadenia o blokových výnimkách a obnoviť plné uplatňovanie článku 81 ods. 1 a 3. Po prijatí nariadenia, ktorým sa prehlási bloková výnimka za neuplatniteľnú pokiaľ ide o určité vertikálne obmedzenia na konkrétnom trhu, uplatnenie článku 81 na jednotlivé dohody sa riadi kritériami určenými prípadovým právom Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa a na základe oznámení a predchádzajúcich rozhodnutí prijatých Komisiou. Tam, kde je to vhodné, Komisia rozhodne v jednotlivom prípade, ktorý môže byť návodom pre všetky podniky pôsobiace na danom trhu. (82) Na účel vypočítania 50 % podielu pokrytia trhu, treba zohľadniť každú jednotlivú sieť vertikálnych dohôd obsahujúcich obmedzenia alebo kombinácie obmedzení majúcich podobné účinky na trh. Podobné účinky obvykle nastanú, ak obmedzenia spadajú do jednej zo štyroch skupín uvedených v odsekoch 104 až 114. (83) Článok 8 neznamená povinnosť zo strany Komisie zasiahnuť tam, kde je prekročený 50 % podiel pokrytia trhu. Vo všeobecnosti možno povedať, že neuplatnenie prichádza do úvahy, ak je pravdepodobné, že je výrazne obmedzený prístup na relevantný trh alebo hospodárska súťaž na tomto trhu. To sa môže vyskytnúť najmä, ak paralelné siete selektívnej distribúcie pokrývajúce viac ako 50 % trhu využívajú selektívne kritéria, ktoré nevyžaduje charakter príslušných tovarov alebo ktoré vedú k diskriminácii určitých foriem distribúcie použiteľných na predaj takýchto tovarov. (84) Pri hodnotení potreby uplatnenia článku 8 Komisia posúdi, či by individuálne odňatie výnimky nebolo vhodnejším opravným prostriedkom. To môže závisieť predovšetkým od počtu konkurenčných podnikov prispievajúcich ku kumulatívneho účinku na trhu alebo od počtu ovplyvnených priestorových relevantných trhov v rámci spoločenstva. (85) V akomkoľvek nariadení prijatom podľa článku 8 musí byť jasne stanovená jeho pôsobnosť. To znamená, že Komisia musí definovať príslušný tovarový relevantný trh a príslušný priestorový relevantný trh (priestorové trhy) a po druhé, musí určiť typ vertikálneho obmedzenia, na ktoré sa už naďalej neuplatňuje nariadenie o blokových výnimkách. Pokiaľ ide o posledne uvedený aspekt, Komisia môže upraviť pôsobnosť svojho nariadenia podľa súťažného problému, ktorý má v úmysle riešiť. Napríklad, aj keď všetky paralelné siete dohôd typu nákupu jednej značky sa zohľadnia pri stanovovaní 50 % podielu pokrytia trhu, Komisia môže predsa však obmedziť rozsah pôsobnosti neuplatnenia predpisu iba na záväzky nesúťaženia presahujúce určitú dobu trvania. Teda dohody s kratšou dobou trvania alebo menej obmedzujúceho charakteru nemusia byť dotknuté vzhľadom k nižšiemu stupňu účinkov uzavretia trhu priraditeľných takýmto obmedzeniam. Podobne, pokiaľ je na určitom trhu používaná selektívna distribúcia spolu s ďalšími dodatočnými obmedzeniami, ako sú zákaz súťaženia alebo presadzovanie množstvovej povinnosti u kupujúceho, nariadenie o neuplatnení sa môže týkať iba týchto dodatočných obmedzení. Tam, kde je to vhodné, Komisia môže tiež poskytnúť pokyny uvádzajúce úroveň podielu na trhu, ktorá v súvislosti s konkrétnym trhom, sa môže považovať za nedostatočnú na to, aby viedla k značnému prínosu jednotlivého podniku ku kumulatívnemu účinku. (86) Podľa článku 8 ods. 2 Komisia musí stanoviť prechodné obdobie, ktoré je aspoň šesť mesiacov a umožniť tak daným podnikom upraviť svoje dohody tak, aby sa zohľadnilo nariadenie, ktorým sa prehlasuje neuplatnenie nariadenia o blokových výnimkách. (87) Nariadením, ktorým sa prehlasuje neuplatniteľnosť nariadenia o blokových výnimkách, nie je dotknutý status vyňatia daných dohôd počas obdobia predchádzajúceho jeho nadobudnutiu účinnosti. V. DEFINÍCIA TRHU A PROBLEMATIKA VÝPOČTU PODIELU NA TRHU 1. Oznámenie Komisie o definícii relevantného trhu (88) Oznámenie Komisie o definícii relevantného trhu na účely súťažného práva spoločenstva [26] stanovuje pokyny pre pravidlá, kritériá a dôkazy, ktoré Komisia použije pri zohľadňovaní otázok vymedzenia trhu. Toto oznámenie sa nevysvetľuje ďalej v týchto pokynoch a malo by slúžiť iba ako základ pre otázky vymedzenia trhu. Tieto pokyny vedú iba k osobitným otázkam, ktoré vznikajú v súvislosti s vertikálnymi obmedzeniami a ktorými sa nezaoberá všeobecné oznámenie o vymedzení trhu. 2. Relevantný trh na výpočet 30 % prahovej hodnoty trhového podielu podľa nariadenia o blokových výnimkách (89) Podľa článku 3 nariadenia o blokových výnimkách je to obvykle trhový podiel dodávateľa, ktorý je rozhodujúci pre uplatnenie blokovej výnimky. V prípade vertikálnych dohôd uzavretých medzi združením maloobchodníkov a jednotlivými členmi, dodávateľom je združenie a je potrebné zohľadniť jeho trhový podiel ako podiel dodávateľa. Iba v prípade výhradnej dodávky, ako je definované v článku 1 písm. c) nariadenia o blokových výnimkách je to trhový podiel kupujúceho a iba tento trhový podiel je rozhodujúci na uplatnenie nariadenia o blokových výnimkách. (90) S cieľom výpočtu trhového podielu potrebné je určiť relevantný trh. Preto sa musí vymedziť tovarový relevantný trh a priestorový relevantný trh. Tovarový relevantný trh obsahuje akékoľvek tovary alebo služby, ktoré sa považujú kupujúcim za zameniteľné z dôvodu ich charakteristík, ceny a účelu použitia. Priestorový relevantný trh zahŕňa priestor, v ktorom sa dané podniky zapájajú do ponuky a dopytu príslušných výrobkov alebo služieb, v ktorom sú v podstate homogénne podmienky hospodárskej súťaže a ktorý je možné odlíšiť od susedných geografických oblastí najmä kvôli tomu, že sú v nich podstatne odlišné podmienky hospodárskej súťaže. (91) Na účel uplatnenia nariadenia o blokových výnimkách, trhový podiel dodávateľa je jeho podiel na príslušnom tovarovom relevantnom trhu a priestorovom relevantnom trhu, na ktorom predáva svojim kupujúcim. [27].V príklade uvedenom v odseku 92 tento trh predstavuje trh A. Tovarový relevantný trh závisí v prvom rade od zastupiteľnosti z pohľadu kupujúceho. Pokiaľ je dodávaný výrobok používaný ako vstup na výrobu iných výrobkov a v konečnom výrobku nie je rozpoznateľný, tovarový relevantný trh je obvykle definovaný priamymi preferenciami kupujúceho. Zákazníci kupujúceho vo väčšine prípadoch neuprednostňujú vstupy použité kupujúcim. Vertikálne obmedzenia dohodnuté medzi dodávateľom a kupujúcim vstupu sa obvykle vzťahujú iba na predaj a nákup medziproduktu, a nie na predaj výsledného výrobku. V prípade distribúcie konečných výrobkov sa predstava priamych kupujúcich o zastupiteľných výrobkoch obvykle riadi alebo určuje tým, čo uprednostňujú koneční spotrebitelia. Distribútor ako ďalší predajca pri nákupe konečných výrobkov nemôže nezohľadňovať preferencie konečných spotrebiteľov. Okrem toho na úrovni distribúcie sa vertikálne obmedzenia týkajú nielen predaja výrobkov medzi dodávateľom a kupujúcim ale tiež ich ďalšieho predaja. Pretože rôzne distribučné formy medzi sebou súťažia, trhy nebývajú spravidla definované podľa uplatňovanej formy distribúcie. Tam, kde dodávatelia spravidla predávajú portfólio výrobkov, celé portfólio môže určovať tovarový relevantný trh, ak kupujúci za zastupiteľné výrobky považujú portfóliá a nie je jednotlivé výrobky. Pretože kupujúci na trhu A sú profesionálni kupujúci, priestorový relevantný trh je obvykle širší ako trh, kde sa výrobok ďalej predáva konečným spotrebiteľom. Táto skutočnosť často vedie k definovaniu vnútroštátnych trhov alebo širších priestorových relevantných trhov. (92) V prípade výhradnej dodávky podiel kupujúceho na trhu predstavuje podiel celého jeho nákupu na príslušnom nákupnom trhu. [28]. V príklade uvedenom príklade ide tiež o trh A. +++++ TIFF +++++ (93) Pokiaľ sa vertikálna dohoda týka troch strán, z ktorých každá pôsobí na odlišnej obchodnej úrovni, nesmú ich podiely na trhu presiahnuť 30 % prahovú hodnotu ani na jednej úrovni, aby mohli využívať výhody blokovej výnimky. Ak je napríklad v dohode medzi výrobcom, veľkoobchodníkom (alebo združením maloobchodníkov) a maloobchodníkom dohodnutý zákaz súťaženia, potom ani podiel výrobcu, ani podiel veľkoobchodníka na trhu (alebo podiel združenia maloobchodníkov) nesmie presiahnuť 30 %, ak chcú využívať výhody blokovej výnimky. (94) Pokiaľ dodávateľ vyrába originálne zariadenie a náhradné súčiastky pre toto zariadenie, dodávateľ je často jediným, prípadne hlavným dodávateľom pre naväzujúci trh s náhradnými súčiastkami a opráv. Podobná situácia môže nastať, ak dodávateľ pôvodného zariadenia subkontrahuje výrobu servisných alebo náhradných súčiastok. Relevantný trh pre uplatnenie nariadenia o blokových výnimkách môže byť trh s originálnym zariadením vrátane náhradných súčiastok alebo samostatný trh s originálnym zariadením a samostatný naväzujúci trh, v závislosti od okolností jednotlivých prípadov, takých ako sú účinky príslušných obmedzení, životnosť zariadenia a dôležitosť nákladov na opravu [29]. (95) Tam kde vertikálna dohoda, okrem dodávky zmluvného tovaru, obsahuje tiež ustanovenia o právach duševného vlastníctva, napríklad ustanovenie o použití dodávateľovej obchodnej známky, ktoré kujúcemu uľahčuje predaj zmluvného tovaru, pre uplatnenie nariadenia o blokových výnimkách je rozhodujúci podiel dodávateľa na trhu, kde tento tovar predáva. Tam, kde poskytovateľ franšízy nedodáva tovar na ďalší predaj, ale poskytuje súbor služieb v kombinácii s ustanoveniami o právach duševného vlastníctva, ktoré spolu vytvárajú obchodnú metódu poskytovanú v rámci franšízy, musí poskytovateľ franšízy ako poskytovateľ obchodnej metódy zohľadniť svoj podiel na trhu. Na tento účel poskytovateľ franšízy potrebuje vypočítať svoj podiel na tom trhu, kde sa používa obchodná metóda, teda na trhu, kde nadobúdatelia franšízy využívajú obchodnú metódu na poskytovanie tovaru a služieb konečným užívateľom. Poskytovateľ franšízy musí pri výpočte podielu na trhu vychádzať z hodnoty tovaru a služieb dodávaných na tento trh nadobúdateľom franšízy. Na takomto trhu môžu byť konkurenčné podniky poskytovateľmi iných obchodných metód vyplývajúcich z franšízy, ale tiež dodávateľmi zastupiteľného tovaru alebo služieb bez použitia franšízy. Napríklad, bez toho, aby bolo dotknutá definícia tohto trhu, ak existuje trh so službami v oblasti rýchleho občerstvenia, poskytovateľ licencie pôsobiaci na takomto trhu vypočíta svoj podiel na trhu na základe príslušných údajov o predajoch vykonaných nadobúdateľmi franšízy na tomto trhu. Ak poskytovateľ licencie, okrem obchodnej metódy dodáva tiež určité vstupy, napríklad mäso a korenie, potom poskytovateľ franšízy potrebuje vypočítať tiež svoj podiel na tom trhu, kde predáva tieto výrobky. 3. Individuálne hodnotenie relevantného trhu (96) Na individuálne hodnotenie vertikálnych dohôd, ktoré nie sú zahrnuté do nariadenia o blokových výnimkách je v niektorých prípadoch treba zohľadniť okrem relevantného trhu definovaného na účely uplatnenia nariadenia o blokových výnimkách tiež vedľajšie trhy. Vertikálna dohoda nemusí mať účinky iba na trh medzi dodávateľom a kupujúcim, ale tiež na trhy vertikálne integrované smerom nadol. Na individuálne hodnotenie vertikálnej dohody sa skúmajú relevantné trhy na každej úrovni obchodu, ktoré sú ovplyvnené obmedzeniami obsiahnutými v tejto dohode: i) U "medziproduktov alebo služieb", ktoré kupujúci začleňuje do svojho vlastného tovaru alebo služieb, pôsobí vertikálne obmedzenie obvykle iba na trh medzi dodávateľom a kupujúcim. Záväzok nesúťaženia uložený kupujúcemu môže napríklad uzavrieť trh iným dodávateľom, ale nevedie k obmedzeniu hospodárskej súťaže v rámci obchodu na trhu vertikálne integrovanom smerom nadol. Avšak, v prípade výhradnej dodávky je tiež dôležité postavenie kupujúceho na jeho vlastnom trhu vertikálne integrovaného smerom nadol, pretože správanie sa kupujúceho, ktorým vylučuje ostatných, môže mať značne negatívne účinky iba vtedy, ak má vplyv na trh vertikálne integrovaný smerom nadol. ii) U "konečných výrobkov" je menej pravdepodobné, že samotná analýza trhu medzi dodávateľom a kupujúcim je dostatočná, pretože vertikálne obmedzenia môžu mať negatívne účinky týkajúce sa obmedzenia hospodárskej súťaže medzi značkami a/alebo v rámci značky na trhu ďalšieho predaja, to znamená na trhu kupujúceho vertikálne integrovanom smerom nadol. Napríklad, výhradná distribúcia nemusí viesť iba k účinkom uzavretia trhu medzi dodávateľom a kupujúcim, ale môže predovšetkým viesť k obmedzeniu hospodárskej súťaže v rámci značky na územiach využívaných distribútormi na ďalší predaj. Trh ďalšieho predaja je významný hlavne vtedy, ak je kupujúci maloobchodník predávajúci konečným spotrebiteľom. Záväzok nesúťaženia dohodnutý medzi výrobcom a veľkoobchodníkom môže vylúčiť tohto veľkoobchodníka zo vzťahu k iným výrobcom, ale nie je pravdepodobné obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci obchodu na veľkoobchodnej úrovni. Rovnaká dohoda uzavretá s maloobchodník by však mohla ďalej ohroziť hospodársku súťaž medzi značkami v rámci obchodu na trhu ďalšieho predaja. iii) V prípadoch individuálneho hodnotenia "následného trhu", relevantný trh môže byť trh s originálnym zariadením alebo následný trh v závislosti od okolností prípadu. V každom prípade, situácia na samostatnom následnom trhu sa hodnotí zohľadnením situácie na trhu s originálnym zariadením. Menej významné postavenie na trhu s originálnym zariadením obvykle obmedzí prípadné účinky škodlivé pre hospodársku súťaž na následnom trhu. 4. Výpočet trhového podielu podľa nariadenia o blokových výnimkách (97) Výpočet trhového podielu musí v podstate vychádzať z číselných údajov. Tam, kde nie súk dispozícii tieto číselné hodnoty, môžu sa vykonať zdôvodnené odhady. Takéto odhady sa opierajú o iné spoľahlivé informácie o trhu ako sú údaje o objeme (pozri článok 9 ods. 1) nariadenia o blokových výnimkách). (98) Vnútropodniková výroba, to znamená výroba medziproduktu na vlastné použitie, môže byť veľmi dôležitá pre analýzu hospodárskej súťaže ako jedno z konkurenčných obmedzení alebo na zdôraznenie trhového postavenia spoločnosti. Avšak na účely definovania trhu a výpočtu trhového podielu pre medziprodukty a služby, nezohľadňuje sa vnútropodniková výroba. (99) Avšak v prípade duálnej distribúcie konečných výrobkov, t. j. tam, kde výrobca konečných výrobkov pôsobí na trhu tiež ako distribútor, definícia trhu a výpočet trhového podielu má zahŕňať aj tovar predaný výrobcom a konkurenčným výrobcom prostredníctvom integrovaných distribútorov a obchodných zástupcov (pozri článok 9 ods. 2 písm. b) nariadenia o blokových výnimkách). Integrovaní distribútori sú prepojené podniky v zmysle článku 11 nariadenia o blokových výnimkách. VI. POLITIKA PRESADZOVANIA V JEDNOTLIVÝCH PRÍPADOCH (100) Vertikálne obmedzenia sú spravidla menej škodlivé ako horizontálne obmedzenia. Hlavným dôvodom na považovanie vertikálneho obmedzenia za miernejšie ako horizontálne obmedzenie spočíva v skutočnosti, že horizontálne obmedzenie sa môže týkať dohody medzi súťažiteľmi vyrábajúcimi rovnaké alebo zastupiteľné výrobky alebo služby. V takýchto horizontálnych vzťahoch presadzovanie vplyvu na trhu jednou spoločnosťou (vyššia cena jej výrobku) môže byť výhodou pre jej konkurentov. To by mohlo predstavovať podnet pre súťažiteľov, aby sa vzájomne podporovali v správaní sa, ktoré poškodzuje hospodársku súťaž. Vo vertikálnych vzťahoch slúži výrobok jednej strany druhej strane ako vstup. To znamená, že pokiaľ spoločnosť horizontálne integrovaná smerom nahor alebo spoločnosť vertikálne integrovaná smerom nadol uplatňuje trhový vplyv, spravidla tým poškodzuje dopyt po výrobku ostatných. Preto sa spoločnosti, ktoré uzavierajú dohodu, obvykle snažia druhej strane zabrániť v uplatňovaní takéto vplyvu na trhu inou spoločnosťou. (101) Avšak nemala by sa preceňovať táto vlastnosť sebaobmedzovania. Keď spoločnosť nemá na trhu žiaden vplyv, môže sa pokúsiť o zvýšenie zisku iba optimalizovaním svojich výrobných a distribučných postupov, s pomocou vertikálnych obmedzení alebo bez nich. Avšak, ak má vplyv na trhu, môže sa snažiť zisky zvýšiť tiež na úkor priamych konkurentov tým, že zvýši ich náklady a na úkor kupujúcich a nakoniec spotrebiteľov tým, že sa usiluje o privlastnenie si určitej časti ich prebytku. To sa môže stať, ak sa spoločnosť horizontálne integrovaná smerom nahor a vertikálne integrovaná smerom nadol delí o mimoriadne zisky alebo vtedy ak jedna z týchto dvoch využíva vertikálne obmedzenia na privlastnenie si všetkých mimoriadnych ziskov. (102) Pri hodnotení jednotlivých prípadov, Komisia prijme hospodársky prístup pri uplatňovaní článku 81 na vertikálne obmedzenia. To obmedzí rozsah uplatňovania článku 81 na podniky disponujúce určitým stupňom vplyvu na trhu, kde je nedostatočná hospodárska súťaž medzi značkami. V týchto prípadoch je dôležitá ochrana hospodárskej súťaže medzi značkami a v rámci značky s cieľom zaistenia účinkov a výhod pre spotrebiteľov. 1. Rámec rozboru 1.1. Negatívne účinky vertikálnych obmedzení (103) Negatívne účinky na trh, ktoré môžu vyplývať z vertikálnych obmedzení, ktorým sa snažia predísť právne predpisy spoločenstva o hospodárskej súťaži, sú nasledovné: i) uzavretie trhu iným dodávateľom alebo iným kupujúcim vytvorením prekážok znemožňujúcich vstup; ii) obmedzenie hospodárskej súťaže medzi značkami medzi spoločnosťami pôsobiacimi na trhu, vrátane uľahčovania nekalej súťaže medzi dodávateľmi alebo kupujúcimi; nekalou súťažou sa rozumie výslovne nekalé konanie ako aj automaticky používaný nekalý postup (vedomé paralelné správanie sa); iii) obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci značky medzi distribútormi rovnakej značky; iv) vytváranie prekážok brániacich integrácii trhu, najmä obmedzovania slobody spotrebiteľov nakupovať tovar alebo služby v inom členskom štáte, ktorý si môžu vybrať. (104) Takéto negatívne účinky môžu vyplývať z rôznych vertikálnych obmedzení. Dohody, ktoré sú rozdielne čo sa týka formy, môžu mať rovnaký podstatný dopad na hospodársku súťaž. S cieľom analýzy týchto prípadných negatívnych účinkov, vhodné je rozdelenie vertikálnych obmedzení do štyroch skupín: nákup jednej značky, obmedzená distribučná skupina, udržiavanie cien na ďalší predaj a skupina rozdelenia trhu. Vertikálne obmedzenia v rámci každej skupiny majú do značnej miery podobné negatívne účinky na hospodársku súťaž. (105) Klasifikácia do týchto štyroch skupín vychádza z toho, čo sa môže označiť ako základné zložky vertikálnych obmedzení. V odsekoch 103 až 136, sú analyzované tieto štyri skupiny. V odsekoch 137 až 229 sú analyzované vertikálne dohody z hľadiska ich využívania v praxi, pretože mnohé vertikálne dohody využívajú viac ako jednu z týchto zložiek. Skupina nákupu jednej značky (106) Pod označenie "nákup jednej značky" patria tie dohody, ktorých hlavným prvkom je povzbudzovať kupujúceho, aby svoje objednávky na určitý druh výrobku sústredil na jedného dodávateľa. Túto zložku je možné okrem iného nájsť v záväzku nesúťaženia a záväzku nákupu určitého množstva tovaru tam, kde tento záväzok alebo stimulačný systém dohodnutý medzi dodávateľom a kupujúcim stanovuje kupujúcemu požiadavky na nákup určitého výrobku a jeho substitútov iba alebo hlavne od jedného dodávateľa. Tá istá zložka sa objavuje pri viazanom obchode, kde sa systém záväzku alebo stimulačný systém vzťahuje na výrobok, ktorého nákup sa od kupujúceho požaduje ako podmienka nákupu iného výrobku. Prvý výrobok sa uvádza ako "viazaný" výrobok a druhý sa uvádza ako "viažuci sa" výrobok. (107) Existujú štyri hlavné negatívne účinky na hospodársku súťaž: 1. ostatní dodávatelia na tomto trhu nemôžu predávať určitým kupujúcim a to môže viesť k uzavretiu trhu alebo v prípade viazaného obchodu k uzavretiu trhu pre viazaný výrobok; 2. vytvára podiely na trhu menej pružné, a to napomáha nekalej súťaži, ak sa uplatňujú viacerými dodávateľmi; 3. pokiaľ ide o distribúciu konečných výrobkov, určití maloobchodníci predávajú iba jednu značku a preto v ich obchodoch neexistuje súťaž medzi značkami (žiadna konkurencia v rámci obchodu); a 4. v prípade viazaného obchodu, kupujúci môže zaplatiť vyššiu cenu za viazaný výrobok než by inak zaplatil. Všetky tieto účinky môžu viesť k obmedzeniu súťaže medzi značkami. (108) Obmedzenie súťaže medzi značkami sa môže zmierniť silnou počiatočnou hospodárskou súťažou medzi dodávateľmi s cieľom získania zmlúv na nákup jednej značky, ale čím dlhšie trvá záväzok nesúťaženia, tým je pravdepodobnejšie, že táto skutočnosť nebude mať dostatočne silný vplyv na vyrovnanie obmedzenia súťaže medzi značkami. Skupina obmedzenej distribúcie (109) Pod označenie "obmedzená distribúcia" patria tie dohody, ktorých hlavným prvkom je, že výrobca predáva iba jednému alebo obmedzenému počtu kupujúcich. Môže ísť o obmedzenie počtu kupujúcich na určitom území alebo obmedzenie na určitú skupinu zákazníkov alebo ide o výber určitého typu kupujúcich. Túto zložku je možné okrem iného nájsť v prípade: - výhradnej distribúcie a výhradného pridelenia zákazníkov tam, kde dodávateľ obmedzuje svoj predaj iba na jedného kupujúceho na určitom území alebo na určitú skupinu zákazníkov, - výhradnej dodávky a množstvových povinností pre dodávateľa tam, kde záväzok alebo stimulačný systém dohodnutý medzi dodávateľom a kupujúcim má za následok, že dodávateľ predáva iba jednému alebo hlavne jednému kupujúcemu, - selektívnej distribúcie tam, kde podmienky uložené alebo dohodnuté s vybranými obchodnými zástupcami spravidla obmedzujú ich počet, - obmedzení po predaji, ktoré obmedzujú predajné možnosti dodávateľa. (110) Existujú tri hlavné negatívne účinky na hospodársku súťaž: 1. niektorí kupujúci v rámci daného trhu už naďalej nemôžu nakupovať od určitého dodávateľa a to môže viesť najmä v prípade výhradnej dodávky, k uzavretiu nákupného trhu, 2. ak väčšina alebo všetci konkurenční dodávatelia obmedzujú počet maloobchodníkov, môže to uľahčovať nekalú súťaž buď na úrovni distribútora alebo aj na úrovni dodávateľa 3. pretože menej distribútorov ponúka výrobok, vedie to tiež k obmedzeniu súťaže v rámci značky. V prípade rozsiahlych výhradných území alebo výhradnému prideľovaniu zákazníkov, výsledkom môže byť celkové odstránenie súťaže v rámci značky. Toto obmedzenie súťaže v rámci značky môže viesť k oslabeniu súťaže medzi značkami. Skupina zachovania cien na ďalší predaj (111) Pod označením "zachovanie cien pre ďalší predaj" patria tie dohody, ktorých hlavným prvkom je, že kupujúci je povinný alebo nútený pri ďalšom predaji nepredávať pod stanovenú cenu alebo predávať za stanovenú cenu alebo nepredávať nad stanovenú cenu. Táto skupina obsahuje minimálne, pevné, maximálne a odporúčané ceny na ďalší predaj. Maximálne a odporúčané ceny pre ďalší predaj síce nepredstavujú závažné obmedzenia, ale môžu svojim účinkom viesť k obmedzeniu hospodárskej súťaže. (112) Existujú dva hlavné negatívne účinky zachovania cien na ďalší predaj na hospodársku súťaž: 1. obmedzenie cenovej súťaže v rámci značky a 2. zvýšená prehľadnosť cien. V prípade pevného alebo minimálneho zachovania cien na ďalší predaj, distribútori nemôžu naďalej súťažiť o cenu tejto značky, čo vedie k úplnému odstráneniu cenovej súťaže v rámci značky. Maximálna alebo odporúčaná cena môže pôsobiť ako východisko pre ďalších predajcov, čo vedie k viac menej jednotnému uplatňovaniu tejto cenovej hladiny. Zvýšená prehľadnosť ceny a zodpovednosť za zmeny cien uľahčujú horizontálne nekalú súťaž medzi výrobcami alebo distribútormi aspoň na koncentrovaných trhoch. Obmedzenie súťaže v rámci značky môže mať nepriamy vplyv na obmedzenie súťaže medzi značkami, pretože vedie k menšiemu tlaku na cenu smerom nadol pre určitý tovar. Skupina rozdelenia trhu (113) Pod označenie "rozdelenie trhu" patria dohody, ktorých základným prvkom je, že kupujúci je obmedzovaný pokiaľ ide o zdroje alebo ďalší predaj určitého výrobku. Túto zložku možno nájsť pri výhradnom nákupe tam, kde na základe záväzku alebo stimulačného systému dohodnutého medzi dodávateľom a kupujúcim sa stanovia kupujúcemu požiadavky týkajúce sa nákupu, napríklad pivo značky X, má nakupovať výhradne od označeného dodávateľa, ale ponecháva sa kupujúcemu voľnosť pri nákupe a predaji konkurenčných výrobkov, napríklad konkurenčných značiek piva. Zahŕňa tiež teritoriálne obmedzenia na ďalší predaj, pridelenie oblasti hlavnej zodpovednosti, obmedzenia týkajúce sa miesta distribútora a obmedzenia ďalšieho predaja zákazníkom. (114) Hlavným negatívnym účinkom na hospodársku súťaž je obmedzenie súťaže v rámci značky, ktoré môže pomôcť dodávateľovi deliť trh a tak brániť jeho integrácii. To môže uľahčovať cenovú diskrimináciu. Ak väčšina alebo všetci konkurenční dodávatelia obmedzia svojim kupujúcim zdroje alebo možnosti ďalšieho predaja, môže to uľahčovať nekalú súťaž na úrovni distribútorov alebo na úrovni dodávateľov. 1.2. Pozitívne účinky vertikálnych obmedzení (115) Dôležité je uvedomiť si, že vertikálne obmedzenia majú často pozitívne účinky najmä podporovaním necenovej súťaže a zlepšovaním kvality služieb. Ak spoločnosť nemá na trhu žiaden vplyv, môže sa pokúsiť o zvýšenie svojich ziskov iba optimalizáciou svojich výrobných alebo distribučných procesov. V množstve situácií môžu byť v tomto ohľade užitočné vertikálne obmedzenia, pretože spravidla formálne dojednania medzi dodávateľom a kupujúcim určujúce iba cenu a množstvo určitej transakcie, môžu viesť k podoptimálnej úrovni investícií a predajov. (116) Aj keď sa tieto pokyny snažia predložiť čo najlepší prehľad zdôvodnení pre vertikálne obmedzenia, nie sú úplné ani vyčerpávajúce. Nižšie uvedené dôvody môžu zdôvodniť oprávnenosť uplatnenia určitých vertikálnych obmedzení: (1) ""Riešenie problému" parazitovania". Jeden distribútor môže ťažiť z propagácie iného distribútora. Tento druh problému sa vyskytuje najbežnejšie na veľkoobchodnej a maloobchodnej úrovni. Výhradná distribúcia alebo podobné obmedzenia môžu napomôcť zabrániť takémuto parazitovaniu. Parazitovanie sa môže vyskytnúť tiež medzi dodávateľmi, napríklad tam, kde jeden investuje do reklamy v priestoroch kupujúceho, všeobecne povedané na maloobchodnej úrovni, ktorá môže tiež prilákať zákazníkov pre jeho konkurentov. Obmedzenia typu nesúťaženia môžu pomôcť prekonať túto situáciu parazitovania. Na to, aby vznikol tento problém, potrebné sú reálne podmienky parazitovania. Parazitovanie medzi kupujúcimi sa môže vyskytnúť iba u služieb pred predajom a nie u služieb poskytovaných po predaji. Výrobok musí byť obvykle relatívne nový alebo technicky zložitý, pretože na základe predchádzajúcich nákupov zákazník môže veľmi dobre vedieť, čo chce. Výrobok musí mať tiež pomerne vysokú hodnotu na to, aby zákazník vynaložil úsilie, že pôjde do jedného obchodu pre informácie a do druhého výrobok kúpiť. Nakoniec, pre dodávateľa nemusí byť praktické ukladať všetkým kupujúcim na základe zmluvy reálne požiadavky týkajúce sa predpredajných služieb. Parazitovanie medzi dodávateľmi je tiež obmedzené na určité situácie, najmä v prípadoch, kde sa propagácia vykonáva v priestoroch kupujúceho a je všeobecná a nie zameraná na značku. (2) "Otvorenie nových trhov alebo vstup na nové trhy". Tam, kde chce výrobca vstúpiť na nový priestorový relevantný trh, napríklad prvýkrát vyvážať do druhej krajiny, môže to znamenať osobitné "prvé investície" distribútora s cieľom etablovania značky na trhu. S cieľom presvedčenia miestneho distribútora, aby vykonal tieto investície, môže byť potrebné zaistiť teritoriálnu ochranu distribútorovi tak, aby mohol získať späť tieto investície dočasným účtovaním vyššej ceny. Distribútorom so základňami na iných trhoch by sa mal potom obmedziť počas limitovaného obdobia predaj na tomto novom trhu. Toto je zvláštny prípad problému parazitovania, ktorý je opísaný v bode (1). (3) "Otázka parazitovania týkajúca sa značky". V niektorých odvetviach majú určití maloobchodníci povesť, že zásobujú iba "kvalitným" tovarom. V takomto prípade môže byť rozhodujúce pre zavedenie nového výrobku jeho predaj práve prostredníctvom týchto maloobchodníkov. Ak výrobca nemôže na začiatku obmedziť svoj predaj iba na prvotriedne obchody, riskuje svoje vyradenie zo zoznamu a zavedenie nového výrobku môže skončiť neúspechom. To znamená, že v takom prípade môže byť opodstatnené umožnenie obmedzenej doby trvania obmedzenia ako je výhradná distribúcia alebo selektívna distribúcia. Doba obmedzenia musí byť primeraná, aby sa zaistilo zavedenie nového výrobku na trh, ale nie príliš dlhá, aby nebránila väčšiemu rozšíreniu. Takéto výhody sú viac pravdepodobné u výrobkov, ktoré sú "odskúšané" alebo zložitých výrobkov, ktoré predstavujú pre konečného spotrebiteľa pomerne nákladný nákup. (4) Tzv. "problém finančnej podpory". Niekedy má dodávateľ alebo kupujúci vykonať investície týkajúce sa určitého klienta, ako sú osobitné zariadenie alebo školenie. Napríklad, výrobca súčiastok, ktorý má vyrábať nové stroje a nástroje, aby uspokojil konkrétne požiadavky jedného zo svojich zákazníkov. Investor sa nemôže zaviazať k týmto nevyhnutným investíciách pred pevným stanovením určitých dodávateľských dohôd. Avšak, ako v iných príkladoch parazitovania, existuje rad podmienok, ktoré musia byť splnené na to, aby riziko nedostatočných investícií bolo reálne alebo značné. Predovšetkým investície musia byť špecifické pre určitý vzťah. Investície vykonané dodávateľom sa považujú za špecifické pre určitý vzťah, ak po ukončení zmluvy nemôžu byť využívané dodávateľom na dodávku iným zákazníkom a ak ich môže predať iba so značnou stratou. Investície vykonané kupujúcim sa považujú za špecifické pre určitý vzťah, ak po ukončení zmluvy, kupujúci ich nemôže použiť na nákup a/alebo používanie výrobkov dodaných inými dodávateľmi a ak môžu byť predané iba so značnou stratou. Investície sú teda špecifické pre daný vzťah napríklad preto, že môžu byť využité iba na výrobu určitého komponentu typického pre danú značku alebo na skladovanie určitej značky a teda nemôžu sa so ziskom použiť na výrobu alebo ďalší predaj alternatívnych výrobkov. Po druhé, musí ísť o dlhodobé investície, ktoré sa nemôžu vrátiť späť v krátkej dobe. A po tretie musí ísť o asymetrické investície; t. j. jedna zmluvná strana investuje viac ako druhá. Ak sú splnené tieto podmienky, existuje obvykle dobrý dôvod na použitie vertikálneho obmedzenia počas doby trvania amortizácie investícií. Príslušné vertikálne obmedze