Úradný vestník L 212 , 22/08/2003 S. 0001 - 0038



Nariadenie Rady (ES) č. 1480/2003 z 11. augusta 2003, ktorým sa uplatňuje konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uplatnené na dovozy niektorých mikroelektronických obvodov známych ako DRAM (dynamické pamäte s priamym prístupom) s pôvodom v Kórejskej republike RADA EURÓPSKEJ ÚNIE so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2026/97 zo 6. októbra 1997 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva [1], a najmä na článok 15 uvedeného nariadenia, so zreteľom na návrh predložený Komisiou po porade s Poradným výborom [2], keďže: A. DOČASNÉ OPATRENIA (1) Na základe nariadenia Komisie (ES) č. 708/2003 [3] (ďalej len "dočasné nariadenie"), bolo uplatnené dočasné vyrovnávacie clo na dovozy do spoločenstva niektorých mikroelektronických obvodov známych ako DRAM (dynamické pamäte s priamym prístupom) pôvodom v Kórejskej republike. (2) Pripomíname, že vyšetrovanie subvencovania a ujmy trvalo od 1. januára 2001 do 31. decembra 2001 (ďalej len "obdobie vyšetrovania"). Skúmanie trendov relevantných pre ocenenie ujmy trvalo od 1. januára 1998 do konca obdobia vyšetrovania ("uvažované obdobie"). B. NÁSLEDNÝ POSTUP (3) Po zistení dôležitých faktov a okolností, na základe ktorých bolo rozhodnuté zaviesť dočasné opatrenia, viaceré zainteresované strany predložili svoje pripomienky v písomnej forme. V súlade s ustanovením článku 11 odseku 5 nariadenia (ES) č. 2026/97 (ďalej len "základné nariadenie") všetkým záujmovým stranám, ktoré požiadali o vypočutie, bola poskytnutá príležitosť byť vypočuté Komisiou. (4) Komisia pokračovala v získavaní a overovaní všetkých informácií, ktoré považovala za nevyhnutné pre definitívne závery. (5) Všetky strany boli informované o dôležitých faktoch a okolnostiach, na základe ktorých bolo zamýšľané zaviesť konečné vyrovnávacie clo a konečné vyberanie súm zabezpečených formou dočasného cla. Bolo im tiež poskytnuté obdobie, v rámci ktorého mohli urobiť vyhlásenia po tomto informovaní. (6) Boli zohľadnené ústne i písomné pripomienky predložené stranami a tam, kde to bolo vhodné, boli závery príslušne upravené. C. UVAŽOVANÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK (7) Keďže neboli obdržané nijaké pripomienky po informovaní o dočasných zisteniach týkajúce sa definície uvažovaného výrobku a podobného výrobku, závery uvedené v úvodných ustanoveniach 8 až 11 dočasného nariadenia sú potvrdené. D. SUBVENCIE (8) Po zverejnení nariadenia, ktorým sa uplatňuje dočasné vyrovnávacie clo, výrobcovia v spoločenstve, spoločnosti Samsung Electronics Co., Ltd ("Samsung"), Hynix Semiconductor Inc. ("Hynix"), vláda Kórejskej republiky ("GOK"), Korea Exchange Bank ("KEB"), Korea Development Bank ("KDB"), Citibank Seoul, Woori Bank, Národná federácia poľnohospodárskych družstiev (National Agricultural Cooperative Federation – "NACF") a Shinhan Bank predložili pripomienky týkajúce sa zistení Komisie ohľadne dotácií. Pripomienky sa týkali týchto opatrení: syndikovaného úveru vo výške 800 miliárd KRW, záruky KEIC na vývozné úvery vo výške 600 miliónov USD, dlhopisového programu KDB, nákupu prevoditeľných obligácií v hodnote 1 bilióna KRW veriteľskými bankami v máji 2001 a reštrukturalizačného balíka z októbra 2001. Keďže niektoré všeobecné otázky sú dôležité pre ocenenie všetkých vyšetrovaných opatrení, tieto otázky sú uvedené nižšie v úvodnej kapitole. 1. ÚVOD i) Finančný príspevok vlády (9) Otázka, čo predstavuje "finančný príspevok vlády" je ústredná pre toto vyšetrovanie a je namieste opätovne konštatovať niektoré hlavné zásady tejto záležitosti. Podľa článku 2 základného nariadenia na to, aby existovala subvencia, je potrebné ako prvý krok stanoviť, že existuje finančný príspevok vlády. článok 1 odsek 3 základného nariadenia definuje "vládu" ako každý verejný orgán v rámci územia krajiny pôvodu vývozu. Podľa článku 2 odseku 1 písmena a) bodu iv) základného nariadenia finančný príspevok vlády sa má považovať za existujúci aj vtedy, keď vláda poverí súkromný orgán alebo nariadi súkromnému orgánu vykonať opatrenia, ktoré budú predstavovať príspevok vlády podľa bodov i), ii) a iii) uvedeného článku. (10) Finančný príspevok vlády alebo súkromného orgánu je subvencia per se, ak je spojená s výhodou. Ak subjekt nie je považovaný za verejný orgán, ide jednoznačne o súkromný orgán, a podľa článku 2 odseku 1 písmena a) bodu iv) základného nariadenia musí byť vládny príkaz vykazovaný ako subvencia. (11) Vlastníctvo vlády, dokonca 100-percentné vlastníctvo, samo o sebe neznamená, že je príslušná spoločnosť považovaná za "verejný orgán". Vlastníctvo vlády na akejkoľvek úrovni nevytvára ani "vyvrátiteľný predpoklad" verejného orgánu. Úroveň vlastníctva vlády je však dôležitý, v niektorých prípadoch najdôležitejší komponent rozhodovania o tom, či verejný orgán existuje. Čím vyšší je podiel vlády, tým pravdepodobnejší je záver o verejnom orgáne. (12) Ak sú spoločnosti na 100 % súkromné a ak vláda nie je hlavným akcionárom, obvykle bude ťažké stanoviť, že táto spoločnosť je verejný orgán, pokiaľ neexistuje presvedčivý dôkaz o opaku. V obidvoch týchto prípadoch bude spoločnosť považovaná za súkromný orgán a "príkaz" od vlády poskytnúť finančný príspevok bude musieť byť vykazovaný podľa článku 2 odseku 1 písmena a) bodu iv) základného nariadenia. (13) Naopak, ak je vláda najväčším, a najmä ak je majoritným akcionárom spoločnosti, daná spoločnosť môže byť považovaná za verejný orgán, ak sú splnené ostatné relevantné kritériá. Tieto kritériá zohľadňujú myšlienku, zahrnutú v slovníkovej definícii, že verejný orgán je inštitúcia splnomocnená konať v mene spoločenstva ako vládny subjekt, na rozdiel od súkromného orgánu, o ktorom sa predpokladá, že koná v záujme svojich vlastníkov. (14) Relevantné kritériá, ktoré môžu byť zohľadnené pri rozhodovaní o tom, či daná spoločnosť skutočne spĺňa podmienky ako verejný orgán, sú tieto: a) realizácia cieľov verejného poriadku, ktoré prekračujú bežné kompetencie súkromnej organizácie a zahŕňajú, napríklad, požiadavku zohľadňovať národné alebo regionálne ekonomické záujmy, presadzovanie sociálnych cieľov atď. Tieto kritériá môžu byť nekomerčné v tom zmysle, že ohrozujú obvyklé ciele maximalizácie zisku; b) vládna kontrola prekračujúca vlastnícke právo. Čím vyššie je vlastníctvo vlády, tým pravdepodobnejšie je, že táto kontrola existuje. Možno to dokumentovať vplyvom vlády pri vymenúvaní do funkcií, právom vlády skúmať výsledky a určovať ciele, ako aj rozsahom, v akom môže byť vláda angažovaná v jednotlivých investíciách alebo obchodných rozhodnutiach. (15) Pokiaľ ide o pojem "príkaz" v článku 2 odseku 1 písmene a) bode (IV), dochádza k tomu, keď vláda vyžaduje od súkromného orgánu, aby vykonával funkcie, ktoré sú obvykle pridelené vláde a postup sa nelíši od postupov, ktorými sa obvykle riadi vláda. Nestačí preukázať, že vláda len stimulovala alebo uľahčila tieto činnosti, aj keď takéto stimulovanie alebo uľahčenie môže byť faktorom, ktorý treba zohľadniť. ii) Odmietnutie spolupráce (16) Pri určovaní existencie verejného orgánu alebo vládneho príkazu vyšetrujúci orgán znáša bremeno dôkazu, keď robí pozitívny záver. Tieto závery sa musia robiť na základe pozitívneho dôkazu, prihliadajúc na celkový počet zistených faktov, ktorými disponuje tento orgán, a zvažujúc tieto fakty v súlade s hore uvedenými okolnosťami. Pri hodnotení týchto faktov treba v súlade s článkom 28 základného nariadenia náležite zohľadniť skutočnosť, že niektoré strany úplne odmietli spolupracovať pri vyšetrovaní, čo si v niektorých prípadoch nevyhnutne vyžiadalo využitie informácií z iných zdrojov. V tomto konkrétnom prípade bolo evidentné, že vláda Kórejskej republiky nepredložila viaceré požadované dokumenty o zasadaniach týkajúcich sa budúcnosti spoločnosti Hynix. Vláda Kórejskej republiky tiež neinformovala Komisiu, že sa takéto zasadania uskutočnili, a to i napriek jasným požiadavkám v tomto zmysle uvedeným v dotazníku a pri kontrole na mieste. Vláda Kórejskej republiky bola oboznámená s dôsledkami odmietnutia spolupráce v súlade s článkom 28 odsekmi 1 a 6 základného nariadenia. Vzhľadom na túto nespoluprácu bolo nevyhnutné, popri zohľadnení relevantných dokumentov vlády Kórejskej republiky predložených inými stranami, využiť informácie z vedľajších zdrojov, vrátane informácií z kórejskej tlače. Tieto informácie boli posudzované s osobitnou obozretnosťou, vláda Kórejskej republiky a spoločnosť Hynix mali príležitosť komentovať ich a, keď to bolo možné, boli tieto informácie podrobené krížovej kontrole za pomoci iných nezávislých zdrojov. (17) Vláda Kórejskej republiky vo svojich pripomienkach ku konečnému odhaleniu namietala proti urobeným záverom, že zadržala dôležité informácie súvisiace s niektorými dokumentmi a zasadaniami a že nespolupracovala úplne pri vyšetrovaní. Vláda Kórejskej republiky tvrdila, že Komisia kládla nepresné otázky a že dokumenty a zasadania neboli zahrnuté do požiadaviek Komisie. Poznamenávame, že otázky uvedené v dotazníku v súvislosti s každým jednotlivým vyšetrovaným opatrením, ako aj otázky kladené počas kontrolných návštev, boli jasné a jednoznačné a týkali sa špecificky každej účasti vlády Kórejskej republiky na ktoromkoľvek zasadaní súvisiacom s vyšetrovanými opatreniami. Preto sme usúdili, že tvrdenie vlády Kórejskej republiky, že nepovažovala tieto informácie za zahrnuté do položených otázok, nie je presvedčivé. (18) Ďalej pripomíname, že viaceré kórejské banky nespolupracovali s Komisiou pri vyšetrovaní. Konkrétne, KorAm Bank a Citibank neodpovedali na listy týkajúce sa ich nedostatočných odpovedí na dotazník, a teda neposkytli nevyhnutné informácie. Kookmin Bank, Prvá Kórejská banka a Shinhan Bank odmietli akceptovať overovanie ich odpovedí na dotazník priamo na mieste. Všetky banky boli informované o tom, že odmietnutie spolupracovať by mohlo mať negatívny dopad na výsledok vyšetrovania, pokiaľ ide o ich klientskú spoločnosť Hynix, a že na základe dostupných faktov sa môžu v súlade s článkom 28 základného nariadenia urobiť akékoľvek závery. Bola im poskytnutá aj príležitosť pripomienkovať a boli oboznámené s dôsledkami odmietnutia spolupracovať. Podobne, aj spoločnosť Hynix musí byť posudzovaná ako subjekt čiastočne nespolupracujúci s vyšetrovaním. Skutočnosť, že odmietla povoliť svojmu finančnému poradcovi spolupracovať, vážne spomalila vyšetrovanie. iii) Finančná situácia spoločnosti Hynix (19) V rámci všeobecnej poznámky pripomíname, že finančná situácia spoločnosti Hynix bola v priebehu posledných rokov, vrátane obdobia vyšetrovania, kritická. Spoločnosť bola stratová aj počas roku 2000, ktorý bol všeobecne považovaný za veľmi dobrý pre priemyselné odvetvie vyrábajúce DRAM. Poznamenávame, že ku koncu roka 2000 spoločnosť Hynix nahromadila záväzky vo výške viac ako 9,46 miliardy USD. To sa rovnalo takmer dvojnásobku jej čistého imania a viac ako štvornásobku hodnoty trhovej kapitalizácie spoločnosti [4]. Navyše, väčšina týchto záväzkov sa stávala splatnou v priebehu roku 2001, kedy spoločnosť čelila vážnym problémom likvidity. Dokonca aj vláda Kórejskej republiky už v novembri 2000 priznala, "kritickú situáciu s pokladničnou hotovosťou spoločnosti Hyundai Electronics". Začiatkom roku 2001 investiční analytici, ako je Morgan Stanley a UBS Warburg, predpovedali, že spoločnosť nebude schopná generovať hotovosť z vnútorného toku peňazí alebo z nakladania s aktívami na zaplatenie svojich záväzkov, ktoré sa stávajú splatnými. V októbri 2001, keď bolo prijaté rozhodnutie o záchranných opatreniach v súvislosti s týmto vyšetrovaním, dlhy spoločnosti Hynix predstavovali šesťnásobok jej vlastného majetku. (20) Finančné ukazovatele spoločnosti Hynix podľa takzvaného Altmanovho Z-score modelu, vypracovaného špecificky na predpovedanie pravdepodobného úpadku kórejských spoločností, boli v rokoch 1999 až 2001 oveľa horšie ako u iných kórejských spoločností, ktoré skutočne skrachovali. Výsledky spoločnosti Hynix boli o 700 % vyššie ako prahová úroveň spoločnosti nachádzajúcej sa v ťažkej finančnej tiesni [5]. Ukazovatele priebežnej a krátkodobej likvidity spoločnosti Hynix boli indikatívne pre spoločnosť s úplne nedostatočnou likviditou na krytie záväzkov [6]. Čistý zisk po zdanení, návratnosť aktív a návratnosť vlastného kapitálu spoločnosti Hynix boli negatívne takmer každý rok od roku 1997, pričom čisté zisky po zdanení predstavovali v roku 2000 záporných 24,3 % a v roku 2001 záporných 93,83 %. Každý rok v čase od roku 1997 do roku 1999 peňažný tok spoločnosti z operácií nepostačoval na krytie ani jednej šestiny jej dlhov alebo úhrnných záväzkov. Spoločnosť Hynix by potrebovala v roku 2000 dodatočné peňažné toky vo výške 2 bilióny KRW a v roku 2001 vo výške 4,5 bilióna KRW len na plnenie svojho splátkového kalendára počas tohto obdobia. Vo svojej správe pre UBS Warburg v januári 2001 spoločnosť uviedla, že špekulácie v súvislosti s bankrotom stlačili dolu akcie Hynixu a že investori boli znepokojení tým, že spoločnosť Hynix nemá dostatočný peňažný tok na splácanie dlhu, ktorý sa stával splatným, a že bude čeliť možnému bankrotu, ak nebude schopná refinancovať svoj dlh. (21) Finančné účty za rok 2001 zmenšili možnosť budúceho finančného úspechu pre spoločnosť Hynix, konštatujúc, že "úplná normalizácia činnosti spoločnosti si vyžaduje nepretržitú podporu od veriteľských bánk dovtedy, kým sa dostatočne neobnoví predajná cena polovodičových výrobkov". Tieto fakty naznačujú, že tak minulosť, ako aj budúcnosť spoločnosti Hynix sú charakterizované jej závislosťou od finančnej pomoci zo strany jej veriteľov. Počas obdobia vyšetrovania spoločnosť Hynix sa dostala do bodu, keď už nebola schopná financovať svoje operácie z výnosov vytváraných jej aktivitami. (22) Zhoršujúca sa situácia spoločnosti Hynix sa v roku 2001 odzrkadlila v hodnotení jej úveruschopnosti. Na začiatku januára 2001 bola spoločnosť Hynix podľa kórejských ratingových agentúr ohodnotená investičným stupňom BBB a podľa agentúry Standard and Poor's špekulatívnym stupňom B. Kórejské agentúry znížili 22. januára 2001 hodnotenie spoločnosti Hynix na špekulatívny stupeň BB+. Hodnotenie agentúrou Standard and Poor's sa v marci 2002 znížilo na stupeň B-, v auguste 2001 na stupeň CCC + a v októbri 2001 na stupeň "SD" ("selektívna platobná neschopnosť"). (23) Najvyššie hodnotenie, ktoré prideľuje agentúra Standard and Poor's, je AAA. Znamená to mimoriadne vysokú schopnosť plniť svoje finančné záväzky. Hodnotenie AA znamená, že táto schopnosť je veľmi vysoká. Hodnotenie A je väčšmi náchylné k nepriaznivým dopadom zmien za istých okolností a ekonomických podmienok, no schopnosť plniť finančné záväzky je stále vysoká. Hodnotenie BBB znamená, že nepriaznivé ekonomické podmienky alebo meniace sa okolnosti môžu veľmi pravdepodobne viesť k zníženej schopnosti plniť finančné záväzky. Hodnotenia BB, B, CCC, CC a C sú používané na označenie veľmi špekulatívnych charakteristík. Spoločnosť hodnotená stupňom BB čelí veľkým pretrvávajúcim neistotám alebo je vystavená nepriaznivým obchodným, finančným alebo ekonomickým podmienkam, ktoré by mohli viesť k nedostatočnej schopnosti plniť svoje finančné záväzky. Pokiaľ ide o hodnotenie B, nepriaznivé obchodné, finančné alebo ekonomické podmienky pravdepodobne oslabia schopnosť spoločnosti plniť svoje finančné záväzky. Spoločnosť hodnotená stupňom CCC je v súčasnosti náchylná k neplateniu a závislá od priaznivých obchodných, finančných a ekonomických podmienok, aby mohla plniť svoje záväzky. Hodnotenie CC znamená, že takto hodnotená spoločnosť je v súčasnosti veľmi náchylná k neplateniu. Hodnotenie C sa môže používať na označenie situácie, keď bol vyhlásený bankrot, alebo sa uskutočnili podobné kroky, ale platby súvisiace s týmto záväzkom pokračujú. Hodnotenie SD alebo D označuje neschopnosť splatiť finančný záväzok. Stupeň SD sa prideľuje spoločnosti, u ktorej sa očakáva, že bude selektívne neplniť záväzky, to znamená najmä, že bude splácať určité kategórie záväzkov, zatiaľ čo iné splácať nebude. Najhorším hodnotením je stupeň D, ktorý sa používa obvykle v prípade, keď už neplnenie záväzkov nastalo. Toto hodnotenie, na rozdiel od iných hodnotení, nie je perspektívne. Hodnotenia od AA do CCC môžu byť upravené pridaním znamienka plus alebo mínus, ktoré označuje relatívnu situáciu v rámci hlavných kategórií hodnotenia. Štyri najvyššie kategórie – AAA, AA, a BBB sú všeobecne uznávané ako investičný stupeň. Označenie schopnosti splácať dlhy stupňom BB alebo nižším sa všeobecne považuje za špekulatívny stupeň. Termín "špekulačný výnosový papier" je iba väčšmi neúctivé vyjadrenie pre túto kategóriu rizikovejšieho dlhu [7]. iv) Zohľadnenie verejného záujmu (24) Finančné ťažkosti spoločnosti Hynix značne vzrástli po akvizícii a následnom splynutí so spoločnosťou LG Semicon Co., Ltd v roku 1999. Získané informácie naznačujú, že akvizícia a následné splynutie medzi spoločnosťami LG Semicon a Hynix v roku 1999 sa nezakladali na trhových zásadách, ale im boli vnútené vládou Kórejskej republiky ako súčasť politiky označovanej ako "big deal". Vláda Kórejskej republiky si uvedomovala, že tri polovodičové spoločnosti by boli príliš veľa v slabnúcej trhovej situácii a chcela ich počet znížiť na dve v snahe skonsolidovať a zracionalizovať základné kompetencie spoločností. V dôsledku nútenej akvizície a splynutia musela spoločnosť Hynix prevziať dlh spoločnosti LG a zaplatiť značnú sumu ako cenu akvizície, čo takmer zdvojnásobilo jej vlastné záväzky. Dá sa povedať, že sama vláda Kórejskej republiky prispela k ešte viac sa zhoršujúcej situácii spoločnosti Hynix. Keďže situácia spoločnosti Hynix sa aj po splynutí ďalej zhoršovala, všeobecne sa vytvoril dojem, že vláda Kórejskej republiky sa cítila byť nútená chrániť spoločnosť Hynix pred úpadkom, keďže bola povinná starať sa o spoločnosti zapojené do politiky "big deal" [8]. (25) Získané informácie ďalej naznačujú, že vláda Kórejskej republiky považovala spoločnosť Hynix za príliš dôležitú pre kórejskú ekonomiku, aby je nechala padnúť. V roku 2001 spoločnosť Hynix zabezpečovala 4 % kórejského vývozu. Zamestnávala 24000 osôb a oveľa väčší počet ľudí v odvetviach súvisiacich s predvýrobnou a povýrobnou etapou. Výroba polovodičov bola stanovená ako jedno zo strategických exportne orientovaných priemyselných odvetví Kórey, čo bol aj dôvod pre nútené splynutie v rámci politiky "big deal" vlády Kórejskej republiky. (26) V novembri roku 2002 Veľká národná strana Kórey ("GNP") dokončila štúdiu o chybnom spravovaní finančných prostriedkov zo strany vlády Kórejskej republiky v posledných rokoch. Štúdia obsahovala rozsiahly oddiel venovaný záchrane spoločnosti Hynix a ďalších spoločností patricich pod Hyundai [9]. GNP vyhlásila záchranu spoločnosti Hynix a ďalších spoločností patricich pod Hyundai za hlavný neúspech jej úsilia o zavedenie trhových reforiem. GNP konštatovala, že ak mali byť dodržané trhové zásady, dcérske spoločnosti skupiny Hyundai, vrátane spoločnosti Hynix, mali byť viazané tými istými trhovými zásadami ako ostatné podniky zápasiace s ťažkosťami. Napriek tomu administratíva nútila finančné inštitúcie poskytovať úvery skupine Hyundai a nabádala banky s majetkovou účasťou vlády Kórejskej republiky, ako aj ďalšie inštitúcie, ktoré financovala a v ktorých mala majetkovú účasť vláda Kórejskej republiky, aby poskytli značné sumy skupine Hyundai. pokiaľ ide konkrétne o spoločnosť Hynix, GNP zistila, že vláda Kórejskej republiky nasmerovala približne 13,7 bilióna KRW (10,3 miliardy USD) do verejných finančných prostriedkov spoločnosti Hynix. GNP tiež pripísala neskoršie ťažkosti spoločnosti Hynix jej splynutiu so spoločnosťou LG Semicon, ku ktorému ju prinútila vláda Kórejskej republiky, t. j. kroku, ktorý sa podľa GNP uskutočnil s úplným ignorovaním trhových zásad. Istý vysoký predstaviteľ vlády Kórejskej republiky v snahe obhajovať jej opatrenia konštatoval, že vláda Kórejskej republiky len robila to, čo bolo nevyhnutné na záchranu spoločností, ktoré boli pre Kóreu strategicky významné. 2. DAŇOVÉ REZERVY, OSLOBODENIE OD DANE A DAŇOVÝ ÚVER (27) Po zavedení dočasných opatrení neboli uvedené nijaké pripomienky, ktoré by mohli zmeniť závery uvedené v úvodných ustanoveniach 17 až 25 dočasného nariadenia. Týmto sú tieto závery teda potvrdené. Keďže sa ukázalo, že všetky subvencie pre spoločnosť Samsung boli de minimis, neboli na túto spoločnosť uplatnené nijaké konečné vyrovnávacie opatrenia. 3. SYNDIKOVANÝ ÚVER VO VÝŠKE 800 MILIÁRD KRW (JANUÁR 2001) (28) Ako sa uvádza v dočasnom nariadení, bol urobený dočasný záver, že nejestvovali dostatočné dôkazy na vyvodenie pozitívneho zistenia o dotácii, a preto bolo rozhodnuté neuplatňovať vyrovnávacie opatrenia na tento program. Niektoré zainteresované strany nesúhlasili s týmto záverom a žiadali o preskúmanie dočasného zistenia. Tvrdili, že za normálnych trhových podmienok by spoločnosť v porovnateľnej finančnej situácii, v akej bola spoločnosť Hynix, nebola získala finančné prostriedky z komerčných zdrojov. (29) Jedna záujmová strana tvrdila, že spoločnosť Hynix nebola v čase opatrenia úveruschopná, a preto je príkaz vlády Kórejskej republiky jediným možným vysvetlením pre rozhodnutie veriteľov poskytnúť spoločnosti Hynix nový úver. Tvrdila teda, že úver poskytol spoločnosti Hynix výhodu a má byť v plnom rozsahu vyrovnaný. Navyše, táto záujmová strana tvrdila, že aj syndikovaný úver poskytol spoločnosti Hynix výhodu, pretože úver sám osebe nemohol byť poskytnutý bez toho, aby sa Finančná dozorná Komisia [10] ("FSC") selektívne nevzdala zákonných limitov úverovania. Vláda Kórejskej republiky nariadila Finančnej dozornej komisii zvýšiť zákonné limity úverovania niektorých bánk s cieľom zabezpečiť existenciu dostatočného počtu účastníkov na poskytnutie úveru vo výške 800 miliárd KRW. (30) Od uverejnenia dočasného nariadenia boli získané nové informácie o nariadení vlády Kórejskej republiky pre FSC zvýšiť zákonné limity úverovania niektorých bánk participujúcich na syndikovanom úvere. Preto je potrebné prehodnotiť predbežné zistenia Komisie týkajúce sa tohto opatrenia vo svetle týchto nových informácií. Zainteresované strany, spoločnosť Hynix a vláda Kórejskej republiky, boli osobitne vyzvané pripomienkovať nové informácie a ich pripomienky boli zohľadnené pri prehodnocovaní tohto opatrenia. (31) Podľa článku 35 kórejského zákona o bankovníctve "ani jedna finančná inštitúcia nemá poskytovať úvery presahujúce 25/100 vlastného kapitálu príslušnej finančnej inštitúcie tomu istému jednotlivcovi, spoločnosti a osobe alebo 20/100 tomu istému jednotlivcovi alebo spoločnosti" [11]. Finančná dozorná Komisia však môže schváliť prekročenie týchto stropov na základe článku 20 odseku 3 vykonávacieho nariadenia zákona o bankovníctve, ktorý obsahuje zoznam osobitných prípadov, v ktorých môže byť takéto schválenie udelené. Bez súhlasu FSC banky nemôžu prekročiť zákonné limity úverovania zakotvené v zákone o bankovníctve. (32) Dňa 28. novembra bol z ministerstva financií a hospodárstva odoslaný list, podpísaný ministrom financií a hospodárstva, prezidentovi Kórejskej vývoznej poisťovacej spoločnosti ("KEIC") a prezidentovi Kórejskej devízovej banky ("KEB"). V liste sú oznamované výsledky diskusie o "zmiernení kritickej situácie s pokladničnou hotovosťou spoločnosti Hyundai Electronics" [12], ktorá bola súčasťou rokovacieho programu zasadania ekonomických ministrov konaného v ten istý deň (28. novembra). List prikazuje jeho príjemcom, aby sa ubezpečili, že prijaté opatrenia sú "dokonale uskutočňované". V liste sa ďalej konštatuje, že opatrenia na pomoc spoločnosti Hynix inicioval Úrad finančného dozoru. List prikazuje Kórejskej devízovej banke požiadať o zvýšenie úverového stropu v mene veriteľských finančných inštitúcií, ktoré v súlade s výsledkami diskusií ekonomických ministrov budú podliehať osobitnému schváleniu zo strany Finančnej dozornej komisie. Minister týmto uložil Kórejskej devízovej banke povinnosť požiadať o zvýšenie a Finančnej dozornej komisii schváliť takúto žiadosť. (33) V decembri 2000 Kórejská devízová banka podala žiadosť o tento zvýšený úverový limit na financovanie spoločnosti Hynix a predložila podobné žiadosti pre Prvú kórejskú banku ("KFB") a Kórejskú rozvojovú banku ("KDB"). V rozhodnutí Finančnej dozornej komisie bolo vysvetlené, že tieto banky poskytnúť spoločnosti Hynix syndikovaný úver a mechanizmus D/A (úvery garantované dokumentmi výmenou za akceptáciu). Finančná dozorná Komisia schválila tieto žiadosti na základe článku 20 odseku 3 bodu 1.3 vykonávacieho nariadenia. Toto ustanovenie umožňuje Finančnej dozornej komisii zvýšiť strop, "keď uzná, že je to nevyhnutné pre priemyselný rozvoj … alebo pre stabilitu národného života". Toto ustanovenie je ustanovenie vo verejnom záujme a dokumentuje, že z hľadiska vlády Kórejskej republiky bolo poskytnutie mimoriadneho úveru predmetom verejného záujmu. (34) Treba poznamenať, že v súlade so zápisnicou z príslušného zasadania Finančnej dozornej komisie jej komisári schválili zvýšenie úverového stropu na financovanie spoločnosti Hynix, pretože táto spoločnosť je príliš veľká a príliš dôležitá, aby skrachovala. V zápisnici sa uvádza: "Výroba polovodičov je strategické priemyselné odvetvie; po splynutí spoločností Hynix a LG Semicon v roku 1999 na túto spoločnosť pripadalo 20 % svetového trhu polovodičov a 4 % kórejského vývozu. Spoločnosť Hynix zamestnáva 24000 pracovníkov v priemysle a na ňu nadväzuje ďalších viac ako 2500 spoločností s vyše 150000 zamestnancami. Podporenie syndikovaného úveru a financovania D/A by zvýšilo medzinárodnú konkurencieschopnosť Kórey. Finančná dozorná Komisia preto dospela k záveru, že zvýšenie stropu je v najvyššom záujme na presadzovanie politiky elektronického priemyslu" [13]. (35) Treba poznamenať, že bez zvýšenia úverových stropov by nebolo možné, aby tri vyššie zmienené banky participovali na syndikovanom úvere. Boli by porušili svoje záväzky vyplývajúce zo zákona o bankovníctve. Tým, že vláda Kórejskej republiky nariadila Finančnej dozornej komisii schváliť zvýšenie a Kórejskej devízovej banke požiadať o toto zvýšenie, v skutočnosti nariadila bankám poskytnúť úvery spôsobom, ktorý by inakšie neboli schopné realizovať v rámci kórejských zákonov o bankovníctve. Bolo evidentné, že úverové limity musia byť zvýšené, aby sa spoločnosti Hynix poskytlo financovanie. Skutočne, keď boli vláda Kórejskej republiky a spoločnosť Hynix osobitne vyzvané, aby pripomienkovali nové informácie poukazujúce na nariadenie vlády Kórejskej republiky týkajúce sa zvýšenia úverových limitov, ani jedna z nich neuviedla vo svojich pripomienkach, že by v čase opatrenia bol existoval nejaký iný zdroj financovania dostupný pre spoločnosť Hynix. Navyše, ani jedna strana sa nezmienila o nijakej takejto pravdepodobnosti v niektorej inej etape vyšetrovania. (36) V súlade so zisteniami uvedenými v úvodných ustanoveniach 55 až 59 dočasného nariadenia, ktoré sú týmto potvrdené, Kórejská rozvojová banka je považovaná za verejný orgán v zmysle článku 1 odseku 3 základného nariadenia. Pokiaľ ide o Kórejskú devízovú banku a Prvú kórejskú banku, ich participácia na syndikovanom úvere vo výške 100 miliárd KRW pre každú z nich sa považuje za nariadenú vládou Kórejskej republiky pri presadzovaní cieľa verejného záujmu zmierniť ťažkú finančnú situáciu spoločnosti Hynix z dôvodov priemyselného rozvoja. Preto sa v danom prípade má za to, že vláda Kórejskej republiky nariadila týmto bankám vykonať funkciu, ktorá je obvykle pridelená vláde. Skutočnosť, že bolo citované konkrétne ustanovenie vykonávacieho nariadenia, dokumentuje tiež, že zvýšenie úverových limitov bolo považované za otázku verejného záujmu. Navyše, intervencia vlády Kórejskej republiky ukazuje, že poskytnutie mimoriadneho úveru bolo otázkou verejného záujmu, čo spadá medzi postupy, ktorými sa obvykle riadi vláda. Participácia bánk na syndikovanom úvere spĺňa preto kritériá vysvetlené v úvodnom ustanovení 15. To znamená, že tieto opatrenia predstavujú finančný príspevok vlády v zmysle základného nariadenia v článku 2 odseku 1 písmene a) bode i) pre Kórejskú rozvojovú banku a článku 2 odseku 1 písmene a) bode iv) pre Kórejskú devízovú banku a Prvú kórejskú banku. (37) V súlade s článkom 3 základného nariadenia výška kompenzovateľnej subvencie sa vypočíta ako funkcia prospechu poskytnutého príjemcovi. Participácia troch bánk na syndikovanom úvere prináša prospech spoločnosti Hynix v rozsahu, o ktorý boli zvýšené zákonné limity úverovania, pretože práve túto sumu bola spoločnosť Hynix schopná získať vďaka zvýšeniu limitov. Bez zvýšenia limitov by uvedené banky neboli poskytli tieto sumy spoločnosti Hynix. Nič nenaznačovalo, že by v čase opatrení boli spoločnosti Hynix k dispozícii nejaké iné zdroje podobného financovania. Sumy presahujúce úverové limity sú preto považované za subvencie. Keďže tieto subvencie sú ad hoc opatrenia poskytnuté len jednej spoločnosti, sú osobitné podľa článku 3 základného nariadenia, a preto sú kompenzovateľné. Treba však poznamenať, že podiely Kórejskej rozvojovej banky a Kórejskej devízovej banky na syndikovanom úvere sú už vyrovnané ako súčasť opatrení z októbra 2001. Preto, aby sa zabránilo dvojnásobnému započítavaniu, tieto opatrenia nie sú vyrovnávané v kontexte syndikovaného úveru z januára 2001. Pokiaľ ide o podiel Prvej kórejskej banky na úvere presahujúcom zákonné limity úverovania, získané informácie naznačujú, že každý prospech zo zvýšenia úverových limitov by bol zanedbateľný. V tomto kontexte preto nie je vyrovnávaný. 4. ZÁRUKA KEIC NA VÝVOZNÉ ÚVERY VO VÝŠKE 600 MILIÓNOV USD (JANUÁR 2001) (38) Ako sa uvádza v dočasnom nariadení, bol urobený predbežný záver, že je nedostatok dôkazov umožňujúcich pozitívne zistenie ohľadne subvencie, a preto bolo rozhodnuté nevyrovnávať toto opatrenie. Niektoré zainteresované strany nesúhlasili s týmto záverom a žiadali o prehodnotenie dočasného zistenia. (39) Jedna záujmová strana tvrdila, že kompenzovateľný prospech opatrenia by sa nemal zakladať na odmenách pripísaných spoločnosti Hynix, ako sa to urobilo v dočasnom nariadení. Namiesto toho uvedená strana tvrdila, že prospech by sa mal zakladať na skutočnosti, že spoločnosť Hynix by nebola dosiahla zvýšenie úverového limitu na trhu. Bola schopná získať len zvýšenie svojho úverového limitu, pretože vláda Kórejskej republiky prikázala Kórejskej vývoznej poisťovacej spoločnosti (KEIC) garantovať toto zvýšenie. (40) Treba poznamenať, že v súlade so získanými informáciami banky rozšírili strop D/A (dokumenty výmenou za akceptáciu) len preto, že toto rozšírenie garantovala KEIC. Dodatočný úver závisel od záruky. V dočasnom nariadení bol skúmaný poplatok uhradený spoločnosťou Hynix za záruku, nijaká subvencia však nebola na tomto základe zistená. V čase dočasných opatrení nebol zaznamenaný nijaký presvedčivý dôkaz naznačujúci, že vláda Kórejskej republiky nariadila KEIC vydať predmetnú záruku. V dotazníkoch sme žiadali vládu Kórejskej republiky, aby uviedla podrobné údaje o zapojení sa vlády alebo verejných činiteľov do procesu poskytovania záruky spoločnosti Hynix, vrátane údajov o súvisiacich zasadaniach. Požadovalo sa najmä vysvetlenie úlohy Úradu finančného dozoru [14] ("FSS") v tomto procese. Rovnaké otázky boli položené vláde Kórejskej republiky, FSC/FSS a KEIC počas kontrolnej návštevy. Vo svojich odpovediach tieto strany uviedli, že ani vláda Kórejskej republiky, ani FSC/FSS nesmú zasahovať do procesu poisťovania záruky pre spoločnosť Hynix. (41) Od uverejnenia dočasného nariadenia však boli obdržané nové informácie týkajúce sa úlohy vlády Kórejskej republiky pri nariaďovaná KEIC poskytnúť záruku na rozšírenie mechanizmu D/A o 600 miliónov USD. Preto majú byť predbežné zistenia týkajúce sa tohto opatrenia prehodnotené vo svetle nových informácií. Zainteresované strany, spoločnosť Hynix a vláda Kórejskej republiky, boli osobitne vyzvané pripomienkovať nové informácie a ich pripomienky boli pri prehodnocovaní tohto opatrenia zohľadnené. (42) V súlade so zisteniami uvedenými v úvodnom ustanovení 32 dočasného nariadenia, ktoré sú týmto potvrdené, je KEIC považovaná za verejný orgán. Okrem toho, ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 32, minister financií a hospodárstva poslal list prezidentovi KEIC a prezidentovi Kórejskej devízovej banky. Druhý bod v liste znie takto: "Pokiaľ ide o ustanovenie týkajúce sa úverov garantovaných mechanizmom D/A, KEIC dočasne obnoví poistenie zostatku nezahrnutého do mechanizmu D/A". Podobný list vyžadujúci, aby KEIC "konala podľa toho", poslal dňa 30. novembra minister obchodu, priemyslu a energetiky hlavnému výkonnému úradníkovi KEIC. (43) Ďalší list bol adresovaný tým istým osobám, prezidentovi KEIC a prezidentovi Kórejskej devízovej banky, dňa 10. januára 2001. Tento list podpísali traja kórejskí ministri: minister financií a ekonomiky, minister obchodu, priemyslu a energetiky a minister pre plánovanie a rozpočet. List obsahoval výsledky diskusií o nadobudnutí D/A spoločnosťou Hynix na zasadaní ekonomických ministrov konanom dňa 9. januára 2001. Výsledky boli nasledovné: "(1) Zariadiť, aby KEIC poistila nadobudnutie D/A spoločnosťou Hynix prostredníctvom veriteľských bánk do 30. júna 2001 v celkovej výške 600 miliónov USD. (2) Pokiaľ ide o nedostatok rezervnej platobnej kapacity fondov KEIC, ktorý by mohol nastať v súvislosti s touto vecou, bude poskytnutá pomoc zo samostatného zdroja financovania". Vláda Kórejskej republiky sa týmto zaviazala kompenzovať KEIC v prípade, že by táto spoločnosť musela vyplatiť záruku a nemohla by tak urobiť zo svojich vlastných rezerv na krytie rizika. (44) Získané informácie naznačujú, že stanovisko KEIC v tom čase bolo také, že spoločnosť Hynix je v stave technickej platobnej neschopnosti. Vysokopostavený úradník KEIC konštatoval na zasadaní správnej rady dňa 1. decembra 2000, že "sme podporili túto transakciu na príkaz ministra priemyslu a zdrojov" [15]. Viacerí ministri preto nariadili KEIC zabezpečiť poskytnutie D/A. V úvodnom ustanovení 35 sú vysvetlené dôvody verejného záujmu v prospech tohto rozhodnutia, ako ich vyjadrila Finančná dozorná Komisia na zasadaní, na ktorom boli prerokované opatrenia. KEIC podporila tieto opatrenia len vďaka nariadeniu vlády Kórejskej republiky. Keďže banky, ktoré zvýšili strop, urobili tak len s podmienkou, že toto zvýšenie bude garantované, záruka bola dôležitým nevyhnutným predpokladom pre úver. Preto bol úver poskytnutý ako dôsledok záruky. (45) KEIC teda poskytla záruku na základe osobitného príkazu vlády Kórejskej republiky, sledujúc cieľ verejného záujmu zmierniť ťažkú finančnú situáciu spoločnosti Hynix z dôvodov priemyselného rozvoja. KEIC, napriek tomu, že je verejným orgánom, dostala preto z vlády Kórejskej republiky osobitný príkaz splniť funkciu a riadiť sa postupmi, ktoré obvykle patria do kompetencie vlády Kórejskej republiky. To znamená, že záruka je finančný príspevok vlády v zmysle článku 2 odseku 1 písmena a) bodov iv) a i) základného nariadenia. Záruka poskytla spoločnosti Hynix výhodu, pretože bez tejto záruky by nebola schopná získať zvýšenie D/A na 600 miliónov USD. Ubezpečenie vlády Kórejskej republiky, že KEIC bude kompenzovaná v prípade neplnenia, súčasne ukázalo, že odmena zaplatená spoločnosťou Hynix nepokryje riziko, ktoré na seba prevzala KEIC poskytnutím záruky na zvýšenie D/A, a preto predstavovalo nekomerčný krok. Vláda Kórejskej republiky fakticky vzala na seba riziko nezaplatenia zo strany spoločnosti Hynix bez toho, aby požadovala za to akúkoľvek náhradu. Podľa získaných informácií banky by neboli poskytli mechanizmus D/A bez záruky. Navyše, nie sú nijaké informácie o tom, že by spoločnosť Hynix bola získala porovnateľné finančné prostriedky od iných zdrojov. Toto krytie záruky bez zaplatenia adekvátnej odmeny je preto považované za poskytnutie výhody spoločnosti Hynix v zmysle článku 2 odseku 2 základného nariadenia. Vzhľadom na ustanovenia článku 6 písmena c) základného nariadenia, keďže bez záruky nebolo možné získať nijaký porovnateľný komerčný úver, krytie zvýšenia D/A je v skutočnosti subvencia. Výhoda pre spoločnosť Hynix, a teda výška subvencie je suma zvýšenia D/A, 600 miliónov USD. (46) Vláda Kórejskej republiky a spoločnosť Hynix vo svojich pripomienkach ku definitívnemu zverejneniu tvrdili, že KEIC neposkytla spoločnosti Hynix finančné prostriedky iba záruku a že spoločnosť Hynix zaplatila bankám trhové úrokové sadzby za financovanie D/A. Výhoda poskytnutá spoločnosti Hynix týmto opatrením mala preto predstavovať rozdiel v nákladoch medzi tým, čo spoločnosť Hynix zaplatila za financovanie D/A, a tým, čo by mala zaplatiť bez záruky od KEIC. Treba poznamenať, že výhoda pre spoločnosť Hynix je celá suma úverov, ktoré by neboli bývali poskytnuté vcelku alebo čiastočne bez záruky od KEIC podporenej vládou Kórejskej republiky. Nič nepoukazovalo na to, že by alternatívne financovanie bez záruky bolo v tom čase k dispozícii pre spoločnosť Hynix, a spoločnosť Hynix sa nikdy o takej možnosti nezmienila. Neexistuje preto nijaké meradlo na porovnanie nákladov požadované stranami. Okrem toho, spoločnosť Hynix nezaplatila nijakú osobitnú odmenu za podpísanie celej sumy úveru vládou Kórejskej republiky. Za týchto okolností je výhoda poskytnutá spoločnosti Hynix považovaná za plnú sumu záruky podpísanej vládou Kórejskej republiky. (47) Keďže mechanizmus D/A je mechanizmus vývozného úveru a je preto podmienený exportnou výkonnosťou, subvencia vo výške 600 miliónov USD je špecifická v zmysle článku 3 odseku 4 písmena a) základného nariadenia, a preto je kompenzovateľná. Keďže táto subvencia je vývozná subvencia, jej suma má byť prepočítaná na obrat vývozu v súlade s oddielom F odsekom b) bodom i) hlavných zásad spoločenstva pre výpočet výšky subvencie vo vyšetrovaniach súvisiacich s vyrovnávacím clom (ďalej len "hlavné zásady") [16]. Ak použijeme tú istú výpočtovú metódu, aká je opísaná v úvodných ustanoveniach 67 a 108 dočasného nariadenia, ale prepočítame subvenciu na obrat vývozu a nie na celkový obrat, keďže posudzovaná subvencia je vývozná subvencia, zistíme, že výška subvencie je 5,1 %. 5. DLHOPISOVÝ PROGRAM KÓREJSKEJ ROZVOJOVEJ BANKY (JANUÁR 2001) (48) Po uverejnení nariadenia o uplatňovaní dočasného vyrovnávacieho cla spoločnosť Hynix, vláda Kórejskej republiky a Kórejská rozvojová banka predložili pripomienky týkajúce sa zistení Komisie v súvislosti s Dlhopisovým programom Kórejskej rozvojovej banky. a) Prospech, ktorý prinieslo opatrenie (49) Po prvé, spoločnosť Hynix, vláda Kórejskej republiky a Kórejská rozvojová banka tvrdili, že program Kórejskej rozvojovej banky mal za cieľ dočasne zabezpečiť opatrenie s cieľom normalizácie trhu s dlhopismi a nepriniesol prospech spoločnosti Hynix. Tvrdili, že nebol nijaký prospech, pretože program bol poskytnutý spoločnosti Hynix za prevládajúcich trhových podmienok a úrokových sadzieb. Spoločnosť Hynix tiež tvrdila, že nakoľko dostala syndikovaný úver v januári 2001 a nový kapitál prostredníctvom emisie GDR (globálnych vkladových potvrdeniek) v máji 2001, nie je možné tvrdiť, že nemôže refinancovať svoje dlhopisy cez trh. (50) Pokiaľ ide o tvrdenie, že program Kórejskej rozvojovej banky nepriniesol spoločnosti Hynix nijaký prospech, keďže tento program sa údajne realizoval pri prevládajúcich trhových sadzieb, treba poznamenať, že podľa informácií, ktoré Kórejská rozvojová banka uviedla vo svojich odpovediach na dotazník, nová úroková sadzba po konverzii na nové dlhopisy emitované v rámci programu Kórejskej rozvojovej banky bola oveľa nižšia ako pôvodná úroková sadzba. V prípade dlhopisov emitovaných v januári 2001 bol rozdiel asi o 50 % nižší a predstavoval 10 percentuálnych bodov. Bolo tak napriek skutočnosti, že v rámci bežných trhových podmienok dlhopisy, ktoré sú refinancované s prihliadnutím na očakávanú neschopnosť spoločnosti zaplatiť za ne, majú vyššiu úrokovú sadzbu ako pôvodné dlhopisy, odzrkadľujúc vyššie očakávané riziko dotyčnej emitujúcej spoločnosti preplatiť ich [17]. Zistené fakty teda naznačujú, že úrokové sadzby použité pre program Kórejskej rozvojovej banky neboli v súlade s trhovými sadzbami. (51) Pokiaľ ide o tvrdenie, že spoločnosť Hynix je schopná refinancovať svoje dlhopisy cez trh, najmä prostredníctvom syndikovaného úveru a májovej emisie GDR, treba poznamenať, že dlhopisy a úvery sú veľmi rozdielne nástroje a nemožno ich priamo porovnávať. Kórejský dlhopisový trh uplatňoval v roku 2001 mimoriadne prísne podmienky a spoločnosti s priemerným hodnotením úveruschopnosti neboli schopné refinancovať svoje dlhopisy na trhu. Ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 61 dočasného nariadenia, vláda Kórejskej republiky to sama priznala vo svojej odpovedi na dotazník. Túto skutočnosť dokazujú aj ďalšie zaznamenané dokumenty [18]. Od júla 2000 sa podmienky financovania na dlhopisovom trhu značne sprísnili. Odzrkadľovalo to vyššiu citlivosť investorov na úverové riziko spoločností tvárou v tvár prudkému poklesu hospodárskeho rastu a previsu dlhopisov emitovaných v roku 1998 alebo skôr, ktorých termín splatnosti sa blížil. To vyústilo do všeobecného "boja o kvalitu" na miestnom dlhopisovom trhu [19]. Vláda Kórejskej republiky vo svojej odpovedi na dotazník ďalej tvrdila, že faktickým dôvodom pre zostavenie Programu Kórejskej rozvojovej banky bolo pomôcť niektorým spoločnostiam s priemerným hodnotením úveruschopnosti refinancovať svoje dlhopisy blížiace sa k termínu splatnosti, pretože na trhu to pre ne nebolo možné. Okrem toho, treba poznamenať, že hodnotenie spoločnosti Hynix sa 22. januára 2001 znížilo z investičného stupňa BBB- na špekulatívny stupeň BB+, čo z tohto hľadiska ešte viac skomplikovalo jej postavenie. (52) Treba zodpovedať aj otázku, či spoločnosť Hynix mohla refinancovať svoje dlhopisy na zahraničnom dlhopisovom trhu. Nie sú však k dispozícii nijaké informácie naznačujúce, že toto by bolo bývalo možné. Počas vyšetrovania spoločnosť Hynix nenastolila takúto možnosť, ani sa nikdy nezmienila o tom, že sa pokúsila refinancovať svoje dlhopisy na zahraničnom dlhopisovom trhu. Treba poznamenať, že ani špekulatívne hodnotenie B, ktoré spoločnosti Hynix pridelila medzinárodná rejtingová agentúra Standard and Poor's v januári 2001, nepodporuje takúto možnosť. (53) V roku 2001 spoločnosť Hynix vlastnila dlhopisy blížiace sa k termínu splatnosti v hodnote 3 bilióny KRW [20]. V januári 2001 obdržala od svojich veriteľských bánk syndikovaný úver vo výške 800 miliárd KRW. Treba však poznamenať, že žiadala o úver vo výške 1 bilióna KRW, banky však boli ochotné poskytnúť jej len 800 miliárd KRW. Časť z tejto sumy, 300 miliárd KRW, ako sa uvádza v úvodných ustanoveniach 30 až 37, bola poskytnutá na základe príkazu vlády Kórejskej republiky, ktorá týmto nariadila Finančnému dozornému výboru zvýšiť zákonné úverové limity niektorých bánk, ktoré nemali povolené požičať peniaze spoločnosti Hynix bez intervencie vlády Kórejskej republiky. To isté platí pre tieto banky aj po poskytnutí syndikovaného úveru: mali zakázané požičiavať peniaze spoločnosti Hynix, pokiaľ ich úverové limity nebudú znovu zvýšené pre špecifické transakcie. Treba poznamenať, že medzi týmito tromi bankami boli dvaja hlavní veritelia spoločnosti Hynix – Kórejská devízová banka a Kórejská rozvojová banka. To potvrdzuje, že spoločnosť Hynix dosiahla limit svojich možností pre získanie bankových úverov. Nič nenaznačuje, že by spoločnosť Hynix bola bývala schopná požičať si ďalšie finančné prostriedky vzhľadom na veľmi vysokú sumu, ktorú by potrebovala na zaplatenie svojich dlhopisov blížiacich sa k termínu splatnosti. Skutočne, počas vyšetrovania spoločnosť Hynix sa nikdy nezmienila o možnosti získať, alebo čo i len pokúsiť sa získať potrebné financovanie vo forme úveru od iných bánk na trhu v čase opatrení. (54) Pokiaľ ide o participáciu bánk na programe Kórejskej rozvojovej banky. treba poznamenať, že získané informácie naznačujú, že Finančná dozorná Komisia dňa 4. januára 2001 priznala všetkým bankám zúčastneným na programe Kórejskej rozvojovej banky kolektívne zrieknutie sa úverových limitov. Finančná dozorná Komisia konštatovala, že zrieknutie sa priznané v januári 2001 za účasť na Programe Fast Track Kórejskej rozvojovej banky bolo odlišné od iných zrieknutí sa v tom, že Finančná dozorná Komisia dala všetkým bankám predbežný súhlas založený na rámcovej žiadosti podanej Kórejskou rozvojovou bankou, ktorá je subjektom vlády Kórejskej republiky [21]. Participácia bánk na programe Kórejskej rozvojovej banky bola teda možná len vďaka zrieknutiu sa, ktoré v tomto konkrétnom prípade bolo udelené s využitím veľkej flexibility pri výklade textu Vykonávacieho nariadenia, ktorý umožnil Finančnej dozornej komisii za určitých podmienok zrieknuť sa úverových limitov. (55) Informácie, ktoré sú k dispozícii, ďalej naznačujú, že banky neparticipovali na programe Kórejskej rozvojovej banky na základe komerčných dôvodov, ale na základe príkazu od vlády Kórejskej republiky, ktorá bola znepokojená makroekonomickými dôsledkami možného bankrotu spoločnosti Hynix [22]. Možno to ilustrovať na príklade Prvej kórejskej banky: Prvá kórejská banka, ktorej 51 % vlastní americká spoločnosť Newbridge Capital, odmietla dňa 4. januára 2001 výzvu vlády Kórejskej republiky participovať na Programe Kórejskej rozvojovej banky. Prvá kórejská banka odhadla, že zvýšený úver pre spoločnosť Hynix nie je komerčne garantovaný. Generálny riaditeľ Prvej kórejskej banky skonštatoval, že sa ich rozhodnutie opiera o striktné zásady dosahovania zisku. Zakúpenie takýchto dlhopisov insolventných firiem by priviedlo banku do ďalších ťažkostí spojených s riadením [23]. Úrad finančného dozoru konštatoval, že sa rozhodol ešte raz požiadať Prvú kórejskú banku o prevzatie dlhopisov spoločnosti Hyundai. Ak to banka znovu odmietne a to povedie ku kolapsu spriahnutých spoločností, Úrad finančného dozoru bude brať banku na zodpovednosť [24]. Keď Prvá kórejská banka naďalej odolávala, Úrad finančného dozoru varoval, že ak banka neustúpi, mohla by byť vystavená riziku, že príde o svojich klientov [25]. Na druhý deň potom, čo Prvá kórejská banka odmietla žiadosť vlády Kórejskej republiky, úrad vlády stiahol z účtu Prvej kórejskej banky 77 miliónov USD [26]. Podľa Bloomberga vláda Kórejskej republiky dokonca pohrozila, že požiada hlavných firemných klientov Prvej kórejskej banky, aby zastavili obchodovanie s bankou [27]. Prvá kórejská banka sa napokon podvolila nátlaku vlády Kórejskej republiky a zapojila sa do opatrení. Pripomíname, že Prvá kórejská banka nespolupracovala pri vyšetrovaní, keďže nepovolila overiť na mieste svoje odpovede na dotazník (pozri vyššie úvodné ustanovenie 18). (56) Pokiaľ ide o emisiu globálnych vkladových certifikátov, je akceptované, že spoločnosť Hynix pomocou tohto nástroja zvýšila v júni 2001 objem peňazí na kapitálovom trhu. V tom čase však 80 % jej dlhopisov financovaných cez program Kórejskej rozvojovej banky už bolo splatných a Kórejská rozvojová banka ich prevzala už pred týmto dátumom. Emisia GDR teda nepomohla týmto dlhopisom a bolo potrebné nájsť iný spôsob na ich financovanie, a to už od januára 2001. Emisia GDR ako taká preto nesvedčí to tom, že by spoločnosť Hynix bola mala v januári 2001 prístup na kapitálové trhy. Navyše, bez programu Kórejskej rozvojovej banky by spoločnosť Hynix už bola zbankrotovala, pretože v čase emitovania GDR nesplatila tieto dlhopisy. Treba tiež poznamenať, že, ako je uvedené v úvodných ustanoveniach 73 až 76 dočasného nariadenia, cena akcií spoločnosti Hynix prudko poklesla takmer okamžite po emisii v júni 2001 a investori, ktorí kúpili akcie spoločnosti Hynix, utrpeli veľké straty. Jej možnosti získať peniaze týmto spôsobom boli preto vylúčené, najmä s prihliadnutím na skutočnosť, že jej celkové záväzky dosiahli v júli 2001 výšku 7,2 bilióna KRW. (57) V každom prípade, načasovanie opatrení je veľmi dôležitý faktor. Treba zdôrazniť, že rozhodnutie investorov kúpiť v júni globálne vkladové certifikáty spoločnosti Hynix mohlo byť ovplyvnené samotným faktom, že väčšina záväzkov spoločnosti Hynix, ktoré sa stávali splatným, bola medzi januárom a júnom 2001 zrušená programom Kórejskej rozvojovej banky inšpirovaným globálnymi vkladovými potvrdenkami. Program Kórejskej rozvojovej banky bol dobre známy a bol široko komentovaný verejnou mienkou. Memorandum ponúkajúce globálne vkladové certifikáty spoločnosti Hynix poukazuje aj na "očakávanú pokračujúcu disponibilitu 2,9 bilióna KRW v rámci programu Kórejskej rozvojovej banky na zabezpečenie refinancovania pre dlhopisy, ktorá sa stávali splatnými v roku 2001". Rozhodnutie investorov z júna 2001 investovať do spoločnosti Hynix preto mohlo byť ovplyvnené presvedčením, že vláda Kórejskej republiky bude i naďalej zabezpečovať, že spoločnosť Hynix nezbankrotuje [28]. Tento fakt je uvedený aj v úvodnom ustanovení 44 dočasného nariadenia. Získané informácie preto naznačujú, že program Kórejskej rozvojovej banky mohol ovplyvniť rozhodnutie investorov z júna 2001 investovať do spoločnosti Hynix. (58) Pokiaľ ide o tvrdenie spoločnosti Hynix, že jej dlhopisy boli ďalej predané do programu CBO/CLO za tých istých podmienok ako dlhopisy iných participujúcich spoločností, treba poznamenať, že podmienky existujúceho programu CBO/CLO [29] boli veľmi rozdielne a neboli dostupné pre spoločnosť Hynix. (59) Program CBO bol vytvorený s cieľom zvýšiť financovanie dlhopisov pre pomerne malé firmy s nízkym hodnotením úveruschopnosti. Tento program nemohol byť dostupný pre spoločnosť Hynix v dôsledku jej veľkosti. Okrem toho, nemohla predať programu rovnaké množstvo dlhopisov v dôsledku koncentračných limitov, ktoré povoľovali len, aby maximálne 10 % dlhopisov podporujúcich CBO/CLO bolo z jednej spoločnosti. Treba tiež poznamenať, že Kórejská rozvojová banka odkúpila všetky dlhopisy spoločnosti Hynix, dokonca aj tie, ktoré boli údajne určené pre program CBO. Dokonca aj po skončení programu Kórejskej rozvojovej banky táto banka stále držala dlhopisy spoločnosti Hynix určené na predaj do fondov CBO. Kórejská rozvojová banka tiež zdržiavala predaj dlhopisov do fondov CBO a ponechala si kontrolu nad dlhopismi v programe Kórejskej rozvojovej banky dokonca aj potom, čo boli umiestnené vo fondoch CBO, a usmernila ich prevod do nových dlhodobých dlhopisov, keď spoločnosť Hynix nebola schopná zaplatiť za ne po ich splatnosti. Kórejský úverový záručný fond (KCGF) [30] tiež zvýšil úroveň záruky na CBO zo 14 % na 53 % s cieľom zohľadniť zahrnutie programu Kórejskej rozvojovej banky. Nemožno preto tvrdiť, že na dlhopisy spoločnosti Hynix boli uplatňované bežné podmienky programu. Skutočne, zaobchádzalo sa s nimi veľmi rozdielne. (60) Spôsob, akým bol uskutočňovaný program Kórejskej rozvojovej banky, bol tiež veľmi odlišný od spôsobu, akým by sa na trhu mali uskutočňovať porovnateľné transakcie. Podľa tohto programu Kórejská rozvojová banka odkúpila všetky dlhopisy s blížiacim sa termínom splatnosti, konvertovala ich na oveľa nižšie úrokové sadzby v porovnaní s tými, ktoré sa vzťahovali na pôvodné dlhopisy, 20 % z nich umiestnila do veriteľských bánk a 70 % do CBO/CLO. Okrem toho, uplatňované podmienky sa značne líšili od podmienok programu CBO/CLO, vrátane uplatňovania zvýšených štátnych záruk. Dlhopisy neboli predávané verejnou ponukou, ale cestou súkromného umiestnenia existujúcim veriteľom. To nezodpovedá refinancovaniu dlhopisov podľa trhových podmienok. (61) Kórejská rozvojová banka ďalej tvrdila, že program Kórejskej rozvojovej banky nie je subvencia, pretože Kórejská rozvojová banka prijíma svoje rozhodnutia o financovaní a využití finančných prostriedkov na komerčnom základe a zaoberá sa ziskovou činnosťou zameranou na financovanie spoločností. (62) Pokiaľ ide o tvrdenie Kórejskej rozvojovej banky, že program Kórejskej rozvojovej banky nie je subvencia v dôsledku charakteru aktivít banky, treba poznamenať, že v úvodných ustanoveniach 55 až 59 dočasného nariadenia sú uvedené dôvody, prečo financovanie Kórejskou rozvojovou bankou predstavuje finančný príspevok vlády v zmysle článku 2 odseku 1 písmena a) bodu i) základného nariadenia. Keďže Kórejská rozvojová banka neposkytla vo svojich pripomienkach nijaký nový dôkaz, ktorý by zmenil hodnotenie obsiahnuté v dočasnom nariadení, týmto sa potvrdzujú závery uvedené v úvodných ustanoveniach 55 až 59 dočasného nariadenia. (63) S prihliadnutím na vysvetlenia v úvodných ustanoveniach 50 až 62 môžeme dospieť k záveru, že program Kórejskej rozvojovej banky priniesol prospech spoločnosti Hynix, majúc na pamäti aj skutočnosť, že na trhu nebolo pre ňu dostupné nijaké porovnateľné financovanie. Spoločnosť Hynix nebola v stave financovať cez bankové úvery svoje dlhopisy, ktorých termín splatnosti sa blížil, pretože už vyčerpala svoje možnosti získavania úverov pre svoju už vysokú zadĺženosť vo svojich veriteľských bankách a pre svoju slabú finančnú situáciu, ktorá neumožňovala iným bankám poskytovať jej ďalšie úvery. Refinancovanie dlhopisov na dlhopisovom trhu nebolo možné pre jej slabé hodnotenie úveruschopnosti, ktoré nedovoľovalo trhu akceptovať jej dlhopisy, ktorých termín splatnosti sa blížil, čo pripustila vláda Kórejskej republiky vo svojej odpovedi na dotazník. Z týchto dôvodov sú závery ohľadne existencie prospechu, a teda ohľadne existencie subvencie v úvodnom ustanovení 61 dočasného nariadenia týmto potvrdené. b) Špecifickosť (64) Po druhé, spoločnosť Hynix, vláda Kórejskej republiky a Kórejská rozvojová banka tvrdili, že program Kórejskej rozvojovej banky nebol špecifický. Podľa spoločnosti Hynix Komisia prostredníctvom analýzy podmienok programu nevysvetlila, prečo usúdila, že samotný fakt, že viaceré spoločnosti Hyundai participovali na programe, môže byť považovaný za dôkaz špecifickosti, pokiaľ ide o spoločnosť Hynix. Spoločnosť Hynix ďalej tvrdila, že program Kórejskej rozvojovej banky nebol špecifický, pretože dlhopisy spoločnosti Hynix boli ďalej predané do programu CBO/CLO za rovnakých podmienok ako dlhopisy iných participujúcich spoločností. (65) Ako je vysvetlené v úvodných ustanoveniach 62 až 64 dočasného nariadenia, bol urobený záver, že hoci program Kórejskej rozvojovej banky nebol špecifický de jure podľa článku 3 odseku 2 písmena a) základného nariadenia, napriek tomu bol de facto špecifický podľa článku 3 odseku 2 písmena c) základného nariadenia, pretože boli splnené tri zo štyroch kritérií tohto ustanovenia: používanie programu obmedzeným počtom spoločností, prevládajúce využívanie niektorými spoločnosťami a poskytnutie neúmerne vysokých čiastok subvencie niektorým spoločnostiam. Keďže sa netvrdila špecifickosť de jure, ďalšia analýza podmienok programu je irelevantná. Počet firiem potenciálne prichádzajúcich do úvahy podľa týchto kritérií je však relevantný. Pokiaľ ide o špecifickosť de facto, dospelo sa k záveru, že program použilo len šesť spoločností, z ktorých štyri patrili do skupiny Hyundai, a že spoločnosť Hynix použila 41 % finančných prostriedkov programu. Treba poznamenať, že získané informácie naznačujú, že viac ako 200 spoločností v Kórei by bolo splnilo výberové kritériá programu. Na pozadí tejto skupiny potenciálnych príjemcov veľká časť skupiny spoločností Hyundai spomedzi účastníkov a dominantné využívanie celkových finančných prostriedkov programu spoločnosťou Hynix jednoznačne spĺňa kritériá špecifickosti podľa článku 3 odseku 2 písmena c) základného nariadenia. (66) Vláda Kórejskej republiky a Kórejská rozvojová banka ďalej tvrdili, že výber participujúcich spoločností sa uskutočnil transparentne a objektívne a veľký počet spoločností Hyundai participujúcich na programe bol len náhodný. (67) V dotazníkoch sa od vlády Kórejskej republiky a Kórejskej rozvojovej banky požadovalo, aby predložili zápisnice zo zasadaní, na ktorých bol prerokovaný výber spoločností do programu, a kópiu rozhodnutia, ktorým bola vybraná spoločnosť Hynix, s uvedením dôvodov pre jej výber. Vláda Kórejskej republiky a Kórejská rozvojová banka zhodne konštatovali, že nijaké také dokumenty neboli nikdy pripravené a že preto nie sú k dispozícii [31]. Preto nebolo možné overiť, ako prebiehal výberový proces a ako výberový orgán, Rada úverujúcich finančných inštitúcií [32] ("CFIC") konal podľa vlastného uváženia pri výbere účastníkov. (68) Získané informácie fakticky naznačujú, že diskrečné právo vlády Kórejskej republiky bolo otvorene použité na to, aby spoločnosť Hynix bola vopred vybraná ako oprávnený užívateľ a aby sa prospech sústredil na spoločnosti Hyundai. Treba poznamenať, že Kórejská rozvojová banka vo svojom vyhlásení pre tlač uviedla, že odkúpi dlhopisy spoločnosti Hynix, ktorých termín splatnosti sa blížil, v januári a v nasledujúcich mesiacoch dokonca skôr, ako bola spoločnosť Hynix oficiálne vybraná pre účasť na programe [33]. Okrem toho, podľa informácií, ktoré poskytla Kórejská rozvojová banka, rozhodnutie o tom, ktoré dlhopisy sa majú refinancovať, prijíma CFIC samostatne každý mesiac. Je pozoruhodné, že Kórejská rozvojová banka mohla už začiatkom januára oznámiť, že bude refinancovať dlhopisy spoločnosti Hynix v nasledujúcich mesiacoch. (69) Potom, čo boli vyhlásení účastníci programu, zdvihla sa vlna kritiky na nedostatočnú transparentnosť a absenciu kontroly oprávnenosti, pokiaľ ide o výberový proces [34]. Iné spoločnosti, napríklad pridružené firmy skupiny Hanwha a Hanjin a spoločnosti Dongkuk Steel, boli v podobnej situácii ako spoločnosť Hynix, pokiaľ ide o hodnotenie úveruschopnosti (BBB) a počet dlhopisov, ktorých termín splatnosti nastával v rovnakom čase, neboli však vybrané pre program. Výberové orgány neposkytli k tomu nijaké vysvetlenie alebo odôvodnenie. (70) Z dôvodovo uvedených vyššie sme dospeli k záveru, že okrem kritérií článku 3 odseku 2 písmena c) základného nariadenia splnených v danom prípade, ako usúdila Komisia v úvodných ustanoveniach 63 a 64 dočasného nariadenia, bol urobený záver, že aj program Kórejskej rozvojovej banky je de facto špecifický na základe dodatočného kritéria článku 3 odseku 2 písmena c), konkrétne spôsob, ktorým poskytujúci orgán uplatnil diskrečné právo pri rozhodovaní o poskytnutí subvencie. c) Zrušenie subvencie (71) Po tretie, spoločnosť Hynix tvrdí, že nakoľko program Kórejskej rozvojovej banky trval len jeden rok, tento fakt predstavuje zrušenie programu, a teda program nemôže dať podnet na uplatnenie vyrovnávacích ciel podľa článku 15 odseku 1 základného nariadenia. (72) Treba poznamenať, že program Kórejskej rozvojovej banky predstavuje jednorázovú, neopakovateľnú subvenciu, ktorá ako taká prináša prospech spoločnosti. V tejto súvislosti preto nemôže vzniknúť otázka o zrušení ako takom. V prípade polyetylénových čipov pochádzajúcich z Indie [35], na ktorý sa spoločnosť Hynix odvoláva ako na relevantný precedens, subvencia bola opakovanou subvenciou spojenou s vývozom vyšetrovaného výrobku. Keď sa program vývoznej subvencie skončil, vyvážaný výrobok už viac neprofitoval zo subvencie. Charakter subvencie je preto veľmi odlišný a prípad polyetylénových čipov nie je relevantný pre hodnotenie programu Kórejskej rozvojovej banky. (73) Z hore uvedených dôvodov, vzhľadom na to, že prospech poskytnutý v rámci programu Kórejskej rozvojovej banky je jednorázová subvencia alokovaná na obdobie piatich rokov, subvencia nie je v zmysle článku 15 odseku 1 základného nariadenia zrušená tým, že sa program skončil, pretože už bola poskytnutá a táto subvencia bude naďalej prinášať prospech v priebehu alokačného obdobia. d) Výpočet subvencie (74) Pokiaľ ide o výpočet subvencie, tak spoločnosť Hynix, ako aj vláda Kórejskej republiky tvrdili, že Komisia mala porovnať úrokové sadzby programu s trhovými sadzbami a neposudzovať úvery ako subvencie. Po druhé, spoločnosť Hynix tvrdila, že Kórejská rozvojová banka prevzala len 10 % refinancovaných dlhopisov a iba tieto dlhopisy majú byť posudzované ako subvencia. Okrem toho, keďže dlhopisy Kórejskej rozvojovej banky boli neskôr v októbri 2001 reštrukturalizované, nemali by byť dva razy započítavané do výšky subvencie. (75) Pokiaľ ide o prvé tvrdenie týkajúce sa porovnania úrokových sadzieb, Komisia v úvodnom ustanovení 66 dočasného nariadenia vysvetlila dôvody pre svoj záver nepoužívať porovnávanie úrokových sadzieb na určenie výšky subvencie. Podľa článku 5 základného nariadenia je subvencia určovaná na základe prospechu poskytnutého príjemcovi. Ako sa uvádza v úvodných ustanoveniach 50 až 63, prospech, ktorý získala spoločnosť Hynix, jej nepriniesli úrokové sadzby uplatňované programom Kórejskej rozvojovej banky, ale faktom je, že bez programu Kórejskej rozvojovej banky by bola nútená splatiť svoje dlhopisy a keďže nemala na to nijakú likviditu, bola by nútená vyhlásiť bankrot. Spoločnosť Hynix nemala k dispozícii, nijaký iný zdroj financovania a podľa získaných informácií sa ukazuje, že toto bol hlavný dôvod na zostavenie programu Kórejskej rozvojovej banky. Prospech pre spoločnosť Hynix priniesla Kórejská rozvojová banka odkúpením jej dlhopisov s blížiacim sa termínom splatnosti v situácii, keď ani jeden trhový subjekt nebol ochotný poskytnúť spoločnosti Hynix prostriedky na financovanie tejto operácie. Z týchto dôvodov bolo rozhodnuté, že suma finančných prostriedkov Kórejskej rozvojovej banky vynaložených na zakúpenie dlhopisov spoločnosti Hynix predstavuje subvenciu. (76) Pokiaľ ide o posudzovanie úverov ako subvencie, treba situáciu ohodnotiť z hľadiska poskytujúceho orgánu v čase opatrenia. Oddiel E odsek b) písmeno v) hlavných zásad stanovuje, že ak v čase poskytnutia úveru je pre poskytujúci orgán už evidentné, že svoje peniaze nezíska späť, má byť úver považovaný za dotáciu. V danom prípade, hoci financovania zo strany Kórejskej rozvojovej banky v rámci programu nie je celkom to isté ako "úver", je to veľmi podobná transakcia, takže sa majú uplatňovať rovnaké zásady. Otázkou je, či Kórejská rozvojová banka mala dôvod veriť, že získa späť svoje finančné prostriedky alebo nie. Získané informácie ukazujú, že v čase, keď Kórejská rozvojová banka prevzala dlh spoločnosti Hynix, bolo evidentné, že Kórejská rozvojová banka nezíska späť peniaze, ktoré vynaložila na zakúpenie dlhopisov spoločnosti Hynix. Získané informácie fakticky naznačujú, že Kórejská rozvojová banka dokonca ani nerátala s tým, že získa späť svoje výdavky. Skutočne, suma rozpočtovaná pre celý program Kórejskej rozvojovej banky bola pôvodne 6,2 bilióna KRW, z čoho Kórejská rozvojová banka už pridelila takmer polovicu, 2,9 bilióna KRW na zakúpenie dlhopisov spoločnosti Hynix. Program nebol založený na dosiahnutie zisku alebo dokonca na dosiahnutie finančnej rovnováhy, bola však vyčlenená pomerne značná suma peňazí, ktorá sa mala použiť na zakúpenie dlhopisov vybraných spoločností s blížiacou sa splatnosťou. Navyše, aj keby bola Kórejská rozvojová banka očakávala, že získa späť svoje výdavky, v čase, keď boli poskytnuté finančné prostriedky, bolo evidentné, že spoločnosť Hynix nebude schopná splatiť Kórejskej rozvojovej banke tieto sumy. Spoločnosť Hynix mala už vtedy obrovské dlhy a dôvod, prečo musela Kórejská rozvojová banka zasiahnuť bol ten, že spoločnosť Hynix nemala peniaze na zaplatenie svojich dlhopisov s blížiacou sa splatnosťou a nemala nijakú možnosť získať takúto sumu na trhu v čase ich splatnosti. Treba tiež poznamenať, že suma, ktorá mala byť podľa predpokladu vynaložená na dlhopisy spoločnosti Hynix, bola od samého začiatku značná v porovnaní s obratom spoločnosti Hynix; 2,9 bilióna KRW predstavovalo viac ako 70 % obratu spoločnosti Hynix v roku 2001. (77) V čase trvania programu bolo evidentné, že spoločnosť Hynix nebude schopná splatiť toto nové financovanie, nakoľko jej situácia bola sledovaná mesačne v súvislosti s rozhodnutím bánk, v ktorých sa dlhopisy majú kupovať každý mesiac. Hodnotenie spoločnosti Hynix bolo znížené už 22. januára 2001, bezprostredne po jej akceptovaní do programu, a opätovne v marci, v čase trvania programu. Špekulatívny stupeň pridelený spoločnosti Hynix koncom januára, mal byť zohľadnený už vtedy, keď bolo prijaté januárové rozhodnutie o zakúpení dlhopisov. V marci 2001 bolo hodnotenie spoločnosti Hynix znížené na B-, čo ju malo fakticky diskvalifikovať z programu Kórejskej rozvojovej banky v súlade s kritériami programu. V obidvoch týchto mesiacoch však Kórejská rozvojová banka financovala dlhopisy spoločnosti Hynix bez ohľadu na zhoršujúcu sa situáciu spoločnosti odzrkadlenú v znížení jej hodnotenia. Navyše, získané materiály neobsahujú nijaký dôkaz naznačujúci, že Kórejská rozvojová banka fakticky získala späť viac ako tie sumy, ktoré mala spoločnosť Hynix zaplatiť podľa podmienok programu [36]. V dočasných záveroch boli tieto sumy zohľadnené a odpočítané, ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 65 dočasného nariadenia. (78) Pokiaľ ide o druhý predložený argument, spoločnosť Hynix tvrdila, že Kórejská rozvojová banka vlastnila len 10 % refinancovaných dlhopisov a iba tieto dlhopisy majú byť považované za subvenciu. Treba pripomenúť, že subvencia je finančný príspevok od vlády, ktorý prináša prospech jej príjemcovi. Ako už bolo naznačené v úvodnom ustanovení 48 dočasného nariadenia, prvým krokom v programe je, že Kórejská rozvojová banka kúpi všetky splatné dlhopisy spadajúce priamo do programu [37]. Prospech, ktorý spoločnosti Hynix priniesol tento finančný príspevok, spočíva v tom, že Kórejská rozvojová banka kúpi tieto dlhopisy pre spoločnosť Hynix: finančný príspevok Kórejskej rozvojovej banky má za bežných trhových podmienok prevziať spoločnosť Hynix. Výška prospechu určuje výšku subvencie. Skutočnosť, že podľa podmienok programu má Kórejská rozvojová banka v konečnom dôsledku vlastniť len 10 % dlhopisov, nemôže zmeniť tento záver, nakoľko Kórejská rozvojová banka poskytla naviac oveľa väčšiu sumu a vzala na seba riziká a záväzky spojené so zakúpením všetkých refinancovaných dlhopisov. (79) Po tretie, spoločnosť Hynix tvrdila, že nakoľko dlhopisy Kórejskej rozvojovej banky boli neskôr v októbri 2001 reštrukturalizované, nemali by byť započítavané dva razy do výšky subvencie. Treba poznamenať, že overenie získaných informácií naznačuje, že dlhopisy v hodnote 59,4 miliardy KRW spadajúce do programu boli skutočne zahrnuté do výmeny dlhu za kapitál. Táto suma bola odpočítaná od celkovej sumy opatrení z októbra 2001 [38], ako je uvedené nižšie v úvodnom ustanovení 166. Spoločnosť Hynix ďalej tvrdila, že časť dlhopisov Kórejskej rozvojovej banky vlastnených bankami bola zahrnutá do vypovedateľných dlhopisov zakúpených bankami v júni 2001. Suma dlhopisov Kórejskej rozvojovej banky má byť preto odpočítaná od sumy vypovedateľných dlhopisov, aby sa zabránilo dvojitému započítaniu. Treba poznamenať, že celková suma vypovedateľných dlhopisov zakúpených v júni 2001 bola vymenená za kapitál v októbri 2001 a že celková suma vypovedateľných dlhopisov, vrátane dlhopisov Kórejskej rozvojovej banky, je preto od nej odpočítaná, ako sa uvádza nižšie v úvodnom ustanovení 166. (80) Z dôvodov uvedených v úvodných ustanoveniach 50 až 79 sme dospeli k záveru, že program Kórejskej rozvojovej banky priniesol prospech spoločnosti Hynix, pretože porovnateľné financovanie nebolo pre ňu dostupné na trhu. Spoločnosť Hynix nebola v stave bankovými úvermi financovať svoje dlhopisy blížiace sa k splatnosti, pretože vyčerpala svoje možnosti získavať bankové úvery a refinancovanie dlhopisov na dlhopisovom trhu nebolo možné pre jej nízke hodnotenie úveruschopnosti. Financovanie poskytnuté z programu Kórejskej rozvojovej banky predstavuje preto subvenciu v zmysle článku 2 základného nariadenia. Ukázalo, sa že táto subvencia je de facto špecifická pre spoločnosť Hynix, a preto je kompenzovateľná podľa článku 3 odseku 2 písmena c) základného nariadenia. Podľa článku 5 základného nariadenia výška subvencie je výška prospechu, ktorá je sumou finančných prostriedkov poskytnutých v rámci programu. Závery a subvencia vo výške 4,9 % uvedené v úvodnom ustanovení 67 dočasného nariadenia, pokiaľ ide o program Kórejskej rozvojovej banky, sú preto týmto potvrdené. 6. NÁKUP DLHOPISOV VERITEĽSKÝMI BANKAMI VO VÝŠKE 1 BILIÓNA KRW A PRVÝ PREVOD DLHU DO ĎALŠIEHO OBDOBIA (MÁJ 2001) (81) V dočasnom nariadení bol urobený predbežný záver, že nebol dostatočný počet dôkazov, aby sa mohli vyvodiť pozitívne závery o subvencii, a preto bolo rozhodnuté nekompenzovať tento program. Niektoré záujmové strany nesúhlasili s týmto predbežným záverom a žiadali o jeho prehodnotenie. Jedna záujmová strana tvrdila, že podmienky uplatňované na spoločnosť Hynix neboli v tom čase v súlade s jej finančnou situáciou, a preto sa neopierali o trhové základy. Podľa tejto strany vláda Kórejskej republiky tiež ovplyvnila veriteľské banky a úspech opatrení. (82) Ďalšia záujmová strana tvrdila, že spoločnosť Hynix by v máji 2001 nebola získala pomoc bez intervencie vlády Kórejskej republiky v dôsledku svojej slabej finančnej situácie, a že vláda Kórejskej republiky špeciálne nariadila veriteľom spoločnosti Hynix zúčastniť sa na nákupe dlhopisov. Na podporu tohto tvrdenia sa táto strana odvolala na schôdzku zvolanú vládou Kórejskej republiky na 10. marca 2001 medzi pracovníkmi vlády, prezidentmi veriteľských bánk spoločnosti Hyundai, pracovníkmi Finančnej dozornej komisie a prezidentom spoločnosti Hynix. (83) V dotazníkoch adresovaných vláde Kórejskej republiky bola otázka, či vláda Kórejskej republiky alebo ľubovoľný iný verejný orgán bol zúčastnený na procese rozhodovania bánk o realizácii opatrení v máji 2001. Rovnakú otázku obsahovali dotazníky rozoslané bankám. Požadovala sa aj zápisnica z každého zasadania konaného za účasti vlády Kórejskej republiky alebo iného verejného orgánu. Všetky strany odpovedali, že vláda Kórejskej republiky nebola nijakým spôsobom zapojená do májového procesu reštrukturalizácie. Preto neboli k dispozícii informácie týkajúce sa všetkých takýchto kontaktov, a nemohli byť získané počas vyšetrovania pred urobením predbežných záverov ani overené počas kontrolných návštev. (84) Po uverejnení predbežných záverov záujmové strany predložili informácie zo sekundárnych zdrojov, vrátane článkov v tlači, naznačujúce, že takéto kontakty sa naozaj uskutočnili. Tieto informácie sa vzťahovali na zasadania, ktoré sa konali v konkrétnych dátumoch, a na kontakty medzi bankami a pracovníkmi Úradu finančného dozoru/Finančnej dozornej komisie. záujmové strany, spoločnosť Hynix a vláda Kórejskej republiky, boli osobitne vyzvané preskúmať tieto informácie a okomentovať ich. Strany nevyvrátili tieto nové informácie. Fakticky, obidve výslovne pripustili, že predstavitelia Úradu finančného dozoru boli skutočne prítomní na zasadaní konanom 10. marca 2001 a mali kontakty s bankami v súvislosti s týmito opatreniami, ako naznačovali nové informácie. (85) Treba poznamenať, že nové informácie a potvrdenie ich presnosti záujmovým i stranami boli v rozpore s vyhláseniami vlády Kórejskej republiky, pracovníkov Finančnej dozornej komisie a Úradu finančného dozoru a bánk zapojených do prvých etáp vyšetrovania. Vláda Kórejskej republiky a banky zhodne tvrdili, že ani vláda Kórejskej republiky, ani iní verejní činitelia neboli nijakým spôsobom zapojení do opatrení mája 2001, a že Finančná dozorná Komisia a Úrad finančného dozoru iba vykonávali svoje dozorné funkcie, pokiaľ ide o finančné inštitúcie, a nezasahovali do každodenných obchodných operácií bánk. Takéto zadržiavanie informácií je posudzované ako bránenie vyšetrovaniu v zmysle článku 28 základného nariadenia, ktorý ustanovuje, že za takýchto okolností sa závery môžu opierať o najlepšie dostupné informácie. Dotyčné strany boli informované o dôsledkoch ich odmietnutia spolupracovať. Treba tiež poznamenať, že vtedajší finančný poradca spoločnosti Hynix, Citibank Seoul,nespolupraco val v plnom rozsahu pri vyšetrovaní. Citibank vysvetlila, že túto absenciu spolupráce spôsobila intervencia spoločnosti Hynix. Citibank ako finančný poradca spoločnosti Hynix v čase opatrení mala dôležité informácie tak o finančnej situácii spoločnosti Hynix, ako aj o vyšetrovaných opatreniach. Keďže spoločnosť Hynix neumožnila Citibank spolupracovať, čím zabránila vyšetrovaniu preskúmať informácie, ktoré mala Citibank, sama je považovaná za subjekt, ktorý vážne ohrozil vyšetrovanie. Vzhľadom na absenciu spolupráce strán, pokiaľ ide o poskytovanie informácií o májových opatreniach v roku 2001 a nových informácií získaných po predbežných opatreniach, ktoré tieto strany nevyvrátili, je náležité prehodnotiť predbežné závery vo svetle nových informácií a na základe najlepších dostupných faktov. (86) Súhrn faktov naznačuje, že od novembra 2000 vláda Kórejskej republiky prikazovala bankám a iným inštitúciám prijímať opatrenia s cieľom zmierniť problémy likvidity spoločnosti Hynix a presadzovať politiku elektronického priemyslu. Toto bolo potvrdené, pokiaľ ide o opatrenia, ktorým boli venované predchádzajúce kapitoly tohto nariadenia. Treba tiež poznamenať, že postupne v priebehu roka sa finančná situácia spoločnosti Hynix zhoršovala, a to i napriek prijatým opatreniam. V marci 2001 jej hodnotenie kleslo na stupeň B-. Preto nejestvuje nijaký dôvod predpokladať, že vláda Kórejskej republiky by za týchto zhoršujúcich sa okolností náhle zastavila svoju podporu spoločnosti Hynix. Naopak, možno sa opodstatnene domnievať, že naďalej podporovala spoločnosť Hynix, najmä odkedy jej zhoršujúca sa finančná situácia vylúčila možnosť využívať alternatívne trhové zdroje financovania. (87) Ako už bolo vysvetlené vyššie v súvislosti s hodnotením troch predchádzajúcich vyšetrovaných opatrení, spoločnosť Hynix už v januári 2001 vyčerpala svoje možnosti získavať bankové úvery v dôsledku svojej vysokej zadĺženosti voči hlavným veriteľským bankám a nízkeho hodnotenia jej úveruschopnosti. V máji 2001 jej hodnotenie kleslo ešte viac a jej zadĺženosť sa zvýšila v dôsledku toho, že vláda Kórejskej republiky nariadila niektorým bankám zvýšiť obozretné úverové limity. Spoločnosť Hynix neobslúžila svoj syndikovaný úver poskytnutý v januári 2001 a jej záväzky sa ďalej kumulovali napriek všetkým opatreniam prijatým na uľahčenie jej situácie. Za týchto okolností nie sú nijaké náznaky toho, že by spoločnosť Hynix bola schopná získať nejaký úver z trhu. Spoločnosť Hynix nenavrhla túto možnosť počas postupu, ani nenaznačila, že by sa čo i len pokúsila získať ďalšie úvery na kórejskom alebo zahraničných trhoch. (88) Získané informácie naznačujú, že banky podľa všetkého nemali nijaké komerčné dôvody na zakúpenie konvertibilných dlhopisov ("CB") v hodnote 1 bilióna KRW od spoločnosti Hynix v júni 2001. Získané dôkazy naznačujú, že dlhopisy boli kúpené s cieľom poskytnúť spoločnosti Hynix hotovosť na krytie jej existujúcich záväzkov. Banky už začiatkom mája 2001 potvrdili neschopnosť spoločnosti Hynix obsluhovať svoje dlhy. Rada úverujúcich finančných inštitúcií vo svojej rezolúcii zo 7. mája 2001 konštatovala, že spoločnosť Hynix nemôže plniť svoje záväzky, pokiaľ ide o syndikovaný úver, za prvý štvrťrok 2001 a že je veľmi pravdepodobné, že to nebude schopná urobiť ani v druhom štvrťroku. Toto bolo označené za neplnenie podmienok podľa článku 12 úverovej zmluvy. Aby sa však zabránilo vzniku súvisiacich problémov, ako je vzájomné neplnenie podmienok, článok 11 úverovej zmluvy nebol uplatnený na prvý a druhý štvrťrok 2001. Banky tým fakticky oslobodili spoločnosť Hynix od následkov neplnenia podmienok podľa tejto úverovej zmluvy. Napriek tomu však jej stále poskytovali nové financovanie zakúpením konvertibilných dlhopisov v júni 2001. (89) Viaceré veriteľské banky spoločnosti Hynix tiež zvýšili svoje rezervy na krytie strát z úverov v súvislosti s dlhmi spoločnosti Hynix [39]. KorAm Bank, Hana Bank, Shinhan Bank a Kookmin Bank, skôr ako sa zapojili do nákupu konvertibilných dlhopisov v júni 2001, zvýšili o 25 % svoje rezervy na krytie strát z úverov pre spoločnosť Hynix. V treťom štvrťroku 2001 tieto banky klasifikovali 60 alebo viac percent svojich úverov pre spoločnosť Hynix ako pochybné úvery. Pripomíname, že tri z týchto bánk odmietli spolupracovať na vyšetrovaní (pozri vyššie úvodné ustanovenie 18). (90) Banky zakúpili konvertibilné dlhopisy 20. júna 2001. Treba poznamenať, že od polovice júna do 20. júna 2001 cena akcií spoločnosti Hynix výrazne klesla. Napriek tomu banky zakúpili konvertibilné dlhopisy, aj keď v tom čase muselo byť pre ne evidentné. že svoje peniaze späť nezískajú [40]. V priebehu jedného mesiaca vznikli bankám obrovské straty v súvislosti s dlhopismi. Cena akcií spoločnosti Hynix prudko poklesla a banky zaknihovali niektoré časti kúpnej ceny konvertibilných dlhopisov spoločnosti Hynix ako straty pri vyrovnávaní účtov koncom júna 2001. (91) Informácie, ktoré boli získané po uverejnení predbežných opatrení a neboli vyvrátené stranami, naznačujú, že v marci až máji 2001 sa uskutočnili kontakty medzi veriteľskými bankami a verejnými činiteľmi. Podľa tejto informácie zasadanie konané 10. marca 2001, o ktorom je zmienka v úvodnom ustanovení 82, bolo zvolané s cieľom primäť banky, aby podporili skupinu spoločností Hyundai [41]. Keď niektoré banky prejavili neochotu poskytnúť podporu spoločnosti Hynix, pretože boli znepokojené v súvislosti s poklesom externej dôveryhodnosti a porušovaním úverových limitov, finanční úradníci vlády Kórejskej republiky naďalej presvedčovali banky, aby tak urobili [42]. Dňa 24. apríla 2001 bolo oznámené, že združenie veriteľov spoločnosti Hyundai sa rozhodlo nekúpiť konvertibilné dlhopisy v hodnote 1 bilióna KRW požadované spoločnosťou Hynix. Táto spoločnosť totiž nemala nijakú likviditu na splatenie svojich záväzkov s blížiacou sa splatnosťou a výnosy s emisie konvertibilných dlhopisov vo výške 1 bilióna KRW mali byť použité na obsluhu jej existujúcich dlhov. Prezidenti veriteľských bánk, vrátane Kórejskej devízovej banky, Kórejskej rozvojovej banky a Chochung Bank, sa stretli dňa 23. apríla 2001 na zasadaní, na ktorom sa väčšina účastníkov vyslovila proti akceptovaniu konvertibilných dlhopisov v hodnote 1 bilióna KRW [43]. V ten istý deň generálny riaditeľ Citibank, ktorá bola v tom čase finančným poradcom spoločnosti Hynix organizátorom májových opatrení, formálne požiadala o finančnú pomoc pre spoločnosť Hynix od vlády Kórejskej republiky, a predseda Finančnej dozornej komisie vyjadril k tomu kladné stanovisko. Na tomto základe bolo oznámené, že finančná pomoc pre spoločnosť Hynix, vrátane akceptácie konvertibilných dlhopisov, sa stala pravdepodobnejšou [44]. Pripomíname, že aj Citibank odmietla spolupracovať na vyšetrovaní (pozri úvodné ustanovenie 18). (92) Bolo oznámené, že KorAm Bank, jedna z bánk, ktoré nespolupracovali na vyšetrovaní, odmietla prevziať svoj diel konvertibilných dlhopisov v hodnote 1 bilióna KRW na základe toho, že spoločnosť Hynix neprijala formálny záväzok vynaložiť svoje maximálne úsilie na zníženie svojich dlhov. Treba poznamenať, že sa vyskytli správy naznačujúce, že Úrad finančného dozoru ako reakcia na toto konštatoval, že neodpustí banke, ak nebude participovať, a dodal, že prijme proti banke prísne opatrenia, ako je neschválenie nových finančných nástrojov a vystavenie banky prísnejšiemu auditu. Po tomto varovaní KorAm Bank zrušila svoje rozhodnutie a participovala na kúpe konvertibilných dlhopisov [45]. (93) S prihliadnutím k tomu, že pri absencii spolupráce strán sa definitívne závery musia zakladať na najlepších dostupných faktoch, treba v tejto súvislosti analyzovať ďalšie informácie, aj keby boli získané zo sekundárnych zdrojov. Treba poznamenať, že jedným z pôvodne vyšetrovaných opatrení bola údajná záruka od SGICO (Seoul Guarantee Insurance Corporation) na konvertibilné dlhopisy spoločnosti Hynix v hodnote 600 miliárd KRW, ktoré mali kúpiť investičné spoločnosti. Počas vyšetrovania sa potvrdilo, že tento nákup dlhopisov sa nikdy neuskutočnil, a preto nebola poskytnutá nijaká záruka [46]. Dôvody zlyhania tejto transakcie však neboli vysvetlené. Treba poznamenať, že existujú správy, ktoré naznačujú, že banky v tom čase požadovali, že na to, aby kúpili konvertibilné dlhopisy, musia tak urobiť aj investičné spoločnosti, pretože banky nechcú samy niesť celé finančné bremeno. Investičné spoločnosti odmietli kúpiť dlhopisy spoločnosti Hynix, pretože, ako tvrdili, je všeobecne známe, že to boli insolventné dlhopisy, a že nie sú schopné predať ich v čase, keď sa zo všetkých síl snažia znovu si získať dôveru na trhu. Podľa správ investičné spoločnosti tvrdili, že by neboli schopné vyhnúť sa kritike za to, že investujú peniaze svojich klientov do insolventnej spoločnosti, čo by mohli viesť k súdnym procesom proti nim. Keby finančné orgány prinútili tieto investičné spoločnosti akceptovať za týchto okolností nové firemné dlhopisy v hodnote niekoľkých miliárd wonov, celý sektor investičných spoločností by sa mohol stať insolventným [47]. Na základe hore uvedeného sa zdá, že banky sa zúčastnili na všetkých rokovaniach o májových opatreniach roku 2001 od začiatku marca 2001 a že si veľmi dobre uvedomovali argumenty investičných spoločností a dôvody, prečo tieto spoločnosti odmietli upísať dlhopisy. Aj samotné banky sa rozhodli niekoľko týždňov predtým neakceptovať konvertibilné dlhopisy a potvrdili neschopnosť spoločnosti Hynix obsluhovať svoje existujúce dlhy. (94) Po sprístupnení týchto informácií záujmovým stranám tieto pripustili, že jeden pracovník Úradu finančného dozoru bol prítomný na jednom zasadaní a že sa uskutočnili následné kontakty medzi Finančnou dozornou komisiou/Úradom finančného dozoru a bankami. Bolo vysvetlené, že pracovník Úradu finančného dozoru bol prítomný len ako pozorovateľ, ktorý mal dosvedčiť predchádzajúce záväzku veriteľov v oblasti financovania, a nie vplývať na veriteľské banky alebo ich rozhodnutia o poskytnutí ďalších úverov spoločnostiam skupiny Hyundai. Bolo tiež vysvetlené, že "následné telefonické rozhovory" s pracovníkmi Finančnej dozornej komisie/Úrady finančného dozoru a veriteľskými bankami sa uskutočnili len v rámci vykonávania bežnej obozretnej dozornej funkcie Finančnej dozornej komisie/Úrady finančného dozoru. S prihliadnutím na to, že strany zadržiavali dôležité infor mácie, kým neboli s nimi konfrontované, a ohrozovali vyšetrovanie tým, že nabádali iné strany, aby nespolupracovali, je však ťažké považovať tieto vysvetlenia za úplne presvedčivé. Okrem toho, získané informácie naznačujú, že pracovník zúčastnený na zasadaní dňa 10. marca 2001 bol podpredseda Finančnej dozornej komisie, t. j. vysokopostavený činiteľ. Za týchto okolností, podľa článku 28 základného nariadenia, ktorý dovoľuje, aby sa závery opierali o najlepšie dostupné fakty v prípadoch, keď strany nespolupracovali, bol urobený záver, že banky nerozhodovali slobodne a nezávisle o otázke nákupu konvertibilných dlhopisov na základe komerčných dôvodov, ale že mali od vlády Kórejskej republiky nariadené tieto dlhopisy kúpiť. Informácie zo sekundárnych zdrojov týkajúce sa hore uvedeného potvrdzujú tento záver. (95) Vláda Kórejskej republiky vo svojich pripomienkach ku definitívnemu zverejneniu tvrdila, že treba prihliadať na skutočnosť, že súkromní investori kúpili v júni 2001 globálne vkladové certifikáty spoločnosti Hynix v hodnote 1,25 miliardy USD, a preto rozhodnutie bánk kúpiť konvertibilné dlhopisy spoločnosti Hynix bolo v súlade s komerčnými dôvodmi. Treba poznamenať, že títo investori museli byť ovplyvnení predpokladanou nepretržitou disponibilitou programu Kórejskej rozvojovej banky nariadeného vládou Kórejskej republiky refinancovať záväzky spoločnosti Hynix s blížiacou sa splatnosťou. Navyše, títo investori nemali rovnaký náhľad do situácie spoločnosti Hynix ako veriteľské banky. Preto nie je neopodstatnený záver, že rozhodnutie bánk investovať malo byť odlišné od rozhodnutia investorov kúpiť globálne vkladové certifikáty. (96) Na základe najlepších dostupných faktov bol preto urobený záver, že rozhodnutie bánk kúpiť konvertibilné dlhopisy spoločnosti Hynix v hodnote 1 bilióna KRW nebolo prijaté na základe komerčných dôvodov, ale bolo prijaté v dôsledku nariadenia vlády Kórejskej republiky, ktoré sledovalo ciele verejného záujmu. Suma zakúpených konvertibilných dlhopisov predstavuje teda finančný príspevok vlády v zmysle článku 2 odseku 1 písmena a) bodov iv) a i) základného nariadenia. Tento nákup priniesol spoločnosti Hynix prospech vo výške 1 bilióna KRW, čo je kúpna cena dlhopisov, nakoľko porovnateľné finančné prostriedky neboli na trhu dostupné. Situácia spoločnosti Hynix sa od januára 2001 ďalej zhoršovala a spoločnosť nemala nijakú možnosť získať z trhu ekvivalentný úver. Z týchto dôvodov je suma konvertibilných dlhopisov v hodnote 1 bilióna KRW považovaná za subvenciu v zmysle článku 2 základného nariadenia. Nakoľko toto je subvencia ad hoc poskytnutá iba jednej spoločnosti, je podľa článku 3 Základného nariadenia špecifická, a preto kompenzovateľná. (97) Podľa článku 5 základného nariadenia sa suma kompenzovateľných subvencií vypočíta vo vzťahu k prospechu poskytnutému príjemcovi. Konvertibilné dlhopisy zakúpené veriteľskými bankami mali úrokovú sadzbu a mali byť splatené spoločnosťou Hynix k termínu ich splatnosti. Sú preto porovnateľné s úverom. Podľa článku 6 písmena b) základného nariadenia treba v prvom rade preskúmať, či bol porovnateľný komerčný úver dostupný na trhu a ak áno, prospech bude predstavovať rozdiel medzi uplatňovanou úrokovou sadzbou. Ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 87, v máji 2001 neboli pre spoločnosť Hynix dostupné nijaké porovnateľné úvery. Z tohto dôvodu prospech poskytnutý kúpou dlhopisov musí byť určený na inom základe. (98) Podľa oddielu E písmena b) bodu (V) hlavných zásad výška odpusteného alebo nesplateného úveru bude považovaná za subvenciu. To znamená, že ak v čase poskytnutia úveru je pre poskytujúci orgán už evidentné, že nezíska späť svoje peniaze, úver sa má považovať za dotáciu. V danom prípade, ako sa uvádza v úvodných ustanoveniach 88 až 90, v čase nákupu dlhopisov bolo bankám jasné, že nezískajú späť peniaze, ktoré vynaložili na nákup konvertibilných dlhopisov spoločnosti Hynix. Prospech pre spoločnosť Hynix a výšku kompenzovateľnej subvencie predstavuje preto kúpna cena dlhopisov – 1 bilión KRW. Ak použijeme výpočtovú metódu opísanú v úvodných ustanoveniach 67 až 108 dočasného nariadenia, zistíme, že subvencia predstavuje 5,4 %. 7. ZÁCHRANNÝ BALÍK Z OKTÓBRA 2001 POZOSTÁVAJÚCI Z VÝMENY DLHU ZA KAPITÁL, DRUHÉHO PRESUNU DLHU NA ĎALŠIE OBDOBIE A POSKYTNUTIA ÚVERU VO VÝŠKE 658 MILIÁRD KRW (99) Po uverejnení dočasného nariadenia spoločnosť Hynix, vláda Kórejskej republiky, Kórejská devízová banka, Woori Bank, Chohung Bank ("CHB"), Citibank Seoul a Národná federácia poľnohospodárskej spolupráce ("NACF") predložili pripomienky týkajúce sa predbežných záverov v súvislosti so záchranným balíkom z októbra 2001. (100) Pripomienky strán sú uvedené a hodnotené nižšie. Nakoľko však výpočet výšky kompenzateľnej subvencie je dôležitá otázka, pokiaľ ide o opatrenia z októbra 2001, považujeme za potrebné vysvetliť, ako a podľa akých zásad sa vykonáva stanovenie výšky subvencie, najmä s prihliadnutím na skutočnosť, že opatrenia z októbra 2001 boli poskytnuté spoločnosti zápasiacej s finančnými ťažkosťami. a) Úvod (101) Opatrenia z októbra 2001, najmä výmena dlhu za kapitál, nový úver vo výške 658 miliárd KRW, ako aj predĺženie splatnosti a presun dlhu na ďalšie obdobie, sú v dočasnom nariadení považované za subvencie. To sa zakladalo na oddieli E písmene b) bode v) hlavných zásad, kde je ustanovené, že úver sa bude považovať za dotáciu, ak je odpustený alebo nie je splatený. V úvodných ustanoveniach 104 až 107 dočasného nariadenia je uvedený predbežný záver, že v dôsledku finančnej situácie spoločnosti Hynix nebolo pre ňu dostupné na trhu nijaké zodpovedajúce financovanie a že banky vedeli, že v čase opatrení z októbra 2001 nezískajú späť svoje peniaze investované do/požičané spoločnosti Hynix. (102) Prvým bodom na preskúmanie pri hodnotení výpočtu subvencie v prípadoch poskytnutia finančných prostriedkov spoločnosti zápasiacej s ťažkosťami je hodnotenie úveruschopnosti spoločnosti v čase opatrení. Hodnotenie je ukazovateľom finančnej situácie spoločnosti a jej schopnosti prilákať investície alebo získať finančné prostriedky v danom čase, keďže potenciálni investori/úverovatelia opierajú svoje rozhodnutia predovšetkým na hodnotení spoločnosti nezávislou medzinárodnou rejtingovou agentúrou. (103) Treba poznamenať, že hodnotenie spoločnosti Hynix v októbri 2001 agentúrou Standard & Poor's bolo SD – "selektívna neschopnosť plniť záväzky". Toto je druhé najhoršie možné hodnotenie, keď najhoršie je "neschopnosť plniť záväzky", ktoré podľa kritérií agentúry Standard & Poor's je neperspektívne, ako aj iné hodnotenia, no používa sa len vtedy, keď neschopnosť plniť záväzky skutočne nastala. Hodnotenie SD sa prideľuje, keď sa očakáva, že emitent bude neschopný selektívne plniť záväzky, to znamená, že bude naďalej splácať niektoré emisie alebo triedy dlhopisov, pričom ostatné splácať nebude. To znamená, že hodnotenie spoločnosti Hynix v čase opatrení bolo pre každého investora/veriteľa veľmi alarmujúce a nepodporovalo rozhodnutie poskytovať jej ďalšie financovanie na základe komerčných dôvodov. (104) Druhým bodom na preskúmanie je história spoločnosti pri obsluhe existujúcich dlhov a jej hodnotenie príslušnými úverovateľmi. Ak spoločnosť dokonca len s priemerným hodnotením naďalej obsluhuje svoje existujúce dlhy voči niektorým zo svojich úverovateľov, nebolo by celkom neopodstatnené, aby títo úverovatelia zohľadnili tento fakt vo svojom vnútornom hodnotení príslušnej spoločnosti a tiež posúdili tento fakt pozitívne pri hodnotení, či možno zvážiť ďalšie úverovanie danej spoločnosti. V danom prípade však treba poznamenať, že spoločnosť Hynix v roku 2001 neobsluhovala svoje existujúce dlhy a dokonca nebola schopná splácať úrokové platby syndikovaného úveru poskytnutého v januári 2001. Ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 88, banky ohlásili neplnenie záväzkov už v máji 2001, rozhodli sa však, že neprijmú príslušné opatrenia na riešenie situácie. Viaceré banky zvýšili svoje rezervy na krytie strát z úverov, pokiaľ ide o spoločnosť Hynix, už v máji 2001 a opätovne v októbri 2001 pred opatreniami, naznačujúc, že ďalšie financovanie je už považované za stratu. Vnútorné hodnotenia príslušných bánk odzrkadľovali tento záver. Podľa šiestich bánk, na ktoré sa vzťahovali opatrenia z októbra 2001, ich vnútorné hodnotenie spoločnosti Hynix sa pohybovalo od "vyžadujúceho opatrnosť" po "pochybné". Takáto situácia nepodporuje rozhodnutie poskytnúť danej spoločnosti ďalšie financovanie. (105) Tretím bodom na preskúmanie je celková finančná situácia danej spoločnosti. Ak spoločnosť zápasí s dočasnými problémami likvidity, ale má zdravé základy, je opodstatnené, aby potenciálni úverovatelia zohľadnili tento fakt pri svojom rozhodovaní o poskytnutí úveru. (106) Treba poznamenať, že celková finančná situácia spoločnosti Hynix bola počas dlhého obdobia kritická. Ku koncu roka 2000 spoločnosť Hynix nahromadila záväzky vo výške viac ako 9,46 miliardy USD. To bolo takmer dva razy viac ako jej vlastný kapitál a predstavovalo viac ako štvornásobok hodnoty trhovej kapitalizácie spoločnosti [48]. V októbri 2001 boli dlhy spoločnosti Hynix šesťkrát vyššie ako jej vlastný majetok. Táto situácia bola dobre známa príslušným bankám. Ako sa uvádza v úvodnom ustanovení 44, KEIC už v novembri 2001 konštatovala, že spoločnosť Hynix je v stave technickej insolventnosti. Podobné vyhlásenia možno nájsť v interných správach príslušných bánk, ktoré sa odvolávajú na to, že spoločnosť Hynix má záporný kapitál a nadmerne vysoké úvery. (107) Finančné ukazovatele spoločnosti Hynix podľa Altmanovho modelu Z-score vytvoreného špeciálne na prognózovanie pravdepodobného úpadku kórejských spoločností boli v rokoch 1999 až 2001 oveľa horšie ako u iných kórejských spoločností, ktoré skutočne skrachovali. Výsledky spoločnosti Hynix boli o 700 % vyššie, ako je prahová hranica spoločnosti nachádzajúcej sa vo veľkej finančnej núdzi [49]. Ukazovatele priebežnej a krátkodobej likvidity spoločnosti Hynix boli indikatívne pre spoločnosť s úplne neadekvátnou likviditou na krytie záväzkov [50]. Čistý zisk po zdanení, návratnosť aktív a návratnosť kapitálu spoločnosti Hynix boli takmer každý rok od roku 1997 negatívne, pričom čisté zisky po zdanení dosahovali v roku 2000 mínus 24,3 % a v toku 2001 mínu 93,83 %. V rokoch 1997 až 1999 peňažný tok spoločnosti z jej operácií ani v jednom roku nepostačoval na krytie ani jednej šestiny jej dlhu alebo celkových záväzkov. (108) Finančné účty za rok 2001 znížili možnosť budúceho finančného úspechu spoločnosti Hynix, konštatujúc, že celková normalizácia činnosti spoločnosti vyžaduje nepretržitú pomoc od veriteľských bánk, až kým sa predajná cena polovodičových výrobkov dostatočne nevráti na pôvodnú úroveň. Tieto fakty naznačujú, že tak minulosť, ako aj budúcnosť spoločnosti Hynix je charakterizovaná jej závislosťou od finančnej pomoci zo strany jej veriteľov. Spoločnosť Hynix sa dostala do štádia, kedy už nebola schopná financovať svoje operácie výnosmi vytváranými jej aktivitami. (109) Ďalším bodom pri hodnotení základu pre výpočet subvencie bola potreba zistiť, čo dotyčnej spoločnosti boli poskytnuté iné úvery z komerčných zdrojov, a v kladnom prípade, za akých podmienok sa tak stalo. Ak takéto úvery boli poskytnuté, podmienky takých úverov by mohli slúžiť ako štandard na ocenenie prospechu poskytnutého spoločnosti Hynix dotknutými opatreniami, a tým aj na ocenenie výšky subvencie. (110) V danom prípade treba poznamenať, že spoločnosť Hynix nemohla získať nijaké komerčné úvery kedykoľvek v rokoch 2000 a 2001. Pôžičky spoločnosti Hynix pochádzali výlučne z úverov poskytnutých, nariadených a garantovaných vládou Kórejskej republiky. Najväčším veriteľom spoločnosti Hynix v čase opatrení bola Kórejská rozvojová banka, ktorá v decembri 2001 mala 44-percentný podiel na celkových úveroch spoločnosti Hynix [51]. (111) Pred rokom 1998 získala spoločnosť Hynix úver od francúzskych a japonských bánk, vrátane Bank of Tokyo, Société Générale a Credit Lyonnaise. Odvtedy sa však ani jedna z týchto bánk nepodieľala na reštrukturalizácii spoločnosti Hynix. Nesplatené úvery od zahraničných bánk, vrátane úverov od Citibank Seoul, predstavovali v rokoch 2000 a 2001 len 5 % celkových úverov spoločnosti Hynix [52]. Treba poznamenať, že hodnotenie úlohy Citibank je uvedené v úvodných ustanoveniach 130 až 133. (112) Neúčasť zahraničných bánk svedčí o tom, že ďalšie investovanie do spoločnosti Hynix nebolo považované za racionálne a ekonomicky opodstatnené. Treba poznamenať, že nesplatená čiastka 37,5 miliardy KRW syndikovaného úveru od zahraničných veriteľov poskytnutého v roku 1996 a vedeného spoločnosťou Société Générale bola v roku 2001 označená za neplnenie podmienok a vzájomné neplnenie podmienok b) Finančný príspevok vlády i) Pripomienky strán (113) Spoločnosť Hynix a vláda Kórejskej republiky zhodne tvrdili, že balík z októbra 2001 nepredstavuje subvenciu, nakoľko poskytnuté finančné prostriedky neposkytla vláda Kórejskej republiky. Spoločnosť Hynix tvrdila, že, pokiaľ ide o Citibank a Kórejskú devízovú banku, nebol predložený nijaký dôkaz o tom, že vláda Kórejskej republiky využila svoj vplyv, aby prinútila banky akceptovať opatrenia z októbra 2001. Pokiaľ ide o Woori Bank, CHB a NACF, spoločnosť Hynix tvrdila, že majetkový podiel vlády Kórejskej republiky si neslobodno zamieňať s vládnou kontrolou rozhodnutí o úveroch. Ďalej sa tvrdilo, že rozhodnutia o úveroch sa u každej dotyčnej banky zakladali na komerčných dôvodoch. (114) Kórejská devízová banka tvrdila, že vláda Kórejskej republiky nezohrala nijakú úlohu v programoch reštrukturalizácie vo vzťahu ku komerčným rozhodnutiam banky. Tvrdila, že vláda Kórejskej republiky nemala nijaké osobitné právo, či už zmluvné alebo podľa kórejského práva, ktoré by jej umožňovalo buď zablokovať alebo ovplyvňovať komerčné rozhodnutia Kórejskej devízovej banky. Podľa tejto banky to isté sa vzťahuje aj na Úrad finančného dozoru. Pokiaľ ide o odporúčania vedenia Úradu finančného dozoru pre obchodné operácie Kórejskej devízovej banky, tvrdilo sa, že tieto činnosti spadajú do rámca jej obvyklých aktivít v súlade so zákonom o bankovníctve a bankovými predpismi a nemali sa chápať ako znamenajúce nejaký druh zasahovania alebo angažovanosti Úradu finančného dozoru alebo akéhokoľvek iného finančného dozorného orgánu. (115) Woori Bank tvrdila, že vláda Kórejskej republiky napriek jej postaveniu ako najväčšieho akcionára mala zakázané vykonávať akýkoľvek vplyv na proces rozhodovania Woori Bank. (116) CHB tvrdila, že vláda Kórejskej republiky nemá nijaký priamy alebo nepriamy vplyv na jej riadiace aktivity. Dokonca keby Kórejská spoločnosť poisťovania vkladov ("KDIC") mala podstatný majetkový podiel v CHB, táto by vraj zostala komerčnou bankou a jej rozhodnutia sa prijímali na základe čisto komerčných dôvodov. Tvrdila, že Memorandum o porozumení ("MOU"), na ktoré sa odvoláva dočasné nariadenie, sa týkalo len rozličných reštrukturalizačných opatrení uplatňovaných vládou Kórejskej republiky ako reakcia na finančnú krízu roku 1997. (117) Spoločnosť Hynix a CHB ďalej tvrdili, že ostatné banky (Kórejská priemyselná banka ("IBK"), Seoul Bank, Kwangju Bank a Kyongam Bank), v ktorých mala vláda Kórejskej republiky tiež značný majetkový podiel, sa nezúčastnili na balíku z októbra 2001, čo dokumentovalo, že vláda Kórejskej republiky nezasahovala do obchodných aktivít ani jednej z týchto bánk. (118) NACF tvrdila, že bola založená s cieľom zlepšenia ekonomického, sociálneho a kultúrneho postavenia farmárov a kvality ich života. KDIC ako preferovaný investor nemala zo zákona dovolené participovať na rozhodovaní NACF. V tejto situácii jej mandát nezahŕňal vykonávanie cieľov verejného poriadku. (119) Citibank Seoul poprela, že by bola akýmkoľvek spôsobom spojená s vládou Kórejskej republiky a uviedla, že sa podieľala na vyšetrovaných opatreniach výlučne sledujúc svoje komerčné záujmy. ii) Hodnotenie pripomienok (120) Treba poznamenať, že bol urobený predbežný záver na základe zásad uvedených vyššie v úvodných ustanoveniach 10 až 14 o tom, že Kórejská rozvojová banka je verejný orgán. Pokiaľ ide o ostatné banky, bolo zistené, že nie sú verejnými orgánmi, ale že im vláda Kórejskej republiky nariadila uskutočniť predmetné opatrenia. (121) V záujme potvrdenia existencie príkazu skutočnosť, že vláda Kórejskej republiky bola jediným veľkým akcionárom v niekoľkých bankách, je dôležitý fakt, ktorý treba zohľadniť pri hodnotení situácie. Výška majetkového podielu vlády Kórejskej republiky alebo iných akcionárov určuje mieru, v akej môžu ovplyvňovať proces rozhodovania zakotvený v zákone o obchodných spoločnostiach a v stanovách danej spoločnosti. V tomto smere je dôležité odvolať sa na výnos kórejského predsedu vlády č.408 prijatý v novembri 2001, ktorý sa zaoberá zodpovednosťou vedenia spoločností, v ktorých má vláda majetkový podiel. Hoci článok 6 tohto výnosu zdôrazňuje dôležitosť toho, aby týmto spoločnostiam bolo umožnené samostatne sa riadiť, v značnej miere povoľuje štátu svoje plné akcionárske práva. (122) Získané informácie tiež naznačujú, že štát ako majoritný akcionár môže vymenúvať riaditeľov finančných inštitúcií. Na tomto základe vláda Kórejskej republiky navrhuje alebo vyvíja vplyv na výber generálneho riaditeľa a ďalších členov vedenia banky [53]. Vďaka svojmu hlasovaciemu právu je preto vláda Kórejskej republiky schopná ovplyvňovať činnosť Kórejskej devízovej banky, Woori a CHB, v ktorých je najväčším akcionárom. Získané informácie naznačujú napríklad, že štát ovplyvnil rozhodnutie vymeniť generálneho riaditeľa Kórejskej devízovej banky po zlých výsledkoch spoločnosti Hynix a niektorých spoločností vydávajúcich kreditné karty [54]. (123) Navyše, treba poznamenať, že pri dokazovaní príkazu sa dočasné nariadenie neopiera iba o majetkové podiely vlády Kórejskej republiky. V úvodných ustanoveniach 88 až 98 dočasného nariadenia sú v súvislosti s každou bankou vyčerpávajúcim spôsobom vysvetlené dôvody, na základe ktorých bolo zistené, že vláda Kórejskej republiky vydala príkazy v súvislosti s opatreniami z októbra 2001. Ok