ZOZNAM PRÍLOH

PRÍLOHA III

Požiadavky na vodíkové komponenty a systémy určené na používanie kvapalného vodíka a ich inštaláciu do vozidiel na vodíkový pohon

1. ÚVOD

V tejto prílohe sa stanovujú požiadavky a skúšobné postupy pre vodíkové komponenty a systémy určené na používanie kvapalného vodíka a ich inštaláciu do vozidiel na vodíkový pohon.

2. VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY

2.1. Materiály použité vo vodíkovom komponente alebo systéme musia byť zlučiteľné s vodíkom v jeho kvapalnom a/alebo plynnom stave podľa oddielu 4.11 časti 3.

ČASŤ 1

Požiadavky na inštaláciu vodíkových komponentov a systémov určených na používanie kvapalného vodíka vo vozidlách na vodíkový pohon

1. Všeobecné požiadavky

1.1. Všetky vodíkové komponenty a systémy musia byť inštalované vo vozidle a zapojené v súlade s osvedčenými postupmi.

1.2. Vodíkový systém, resp. systémy nesmú vykazovať žiadne netesnosti okrem odvedenia výparov pri maximálnom povolenom pracovnom tlaku (MPPT), t. j. musia zostať bez bubliniek, ak sa použije sprej na zistenie netesnosti.

1.3. Prevádzkové teploty by mali byť:

Priestor spaľovacieho motora Vo vnútornom priestore vozidla (všetky typy pohonných systémov) –40 °C až + 120 °C –40 °C až +85 °C

1.4. Musia sa prijať vhodné automatické opatrenia v koordinácii s plniacou stanicou s cieľom zabezpečiť, že nedôjde k nekontrolovanému úniku vodíka počas plnenia.

1.5. V prípade úniku vodíka alebo jeho odvetrania sa vodík nesmie zhromažďovať v uzavretých alebo čiastočne uzavretých priestoroch vozidla.

2. Inštalácia vodíkového zásobníka vnútri vozidla

2.1. Zásobník môže byť začlenený do konštrukcie vozidla s cieľom zabezpečiť doplnkové funkcie. V takýchto prípadoch musí byť zásobník skonštruovaný tak, aby spĺňal požiadavky na integrovanú funkciu a požiadavky na zásobník stanovené v časti 2.

2.2. Keď je vozidlo pripravené na použitie, najnižšia časť vodíkového zásobníka nesmie znižovať svetlú výšku vozidla. Toto sa neuplatňuje, ak je vodíkový zásobník primerane chránený na prednej strane a bočných stranách a žiadna časť nádrže nie je umiestnená nižšie ako táto ochranná konštrukcia.

Vodíkový zásobník, resp. zásobníky vrátane bezpečnostných zariadení pripevnených k nim musia byť namontované a pripevnené tak, že nasledujúce zrýchlenia môžu byť absorbované bez toho, aby sa zlomilo upevnenie alebo uvoľnil zásobníky (preukazuje sa skúškou alebo výpočtom). Použitá hmotnosť musí predstavovať plne vybavený a naplnený zásobník alebo zásobníkovú sústavu.

Vozidlá kategórií M1 a N1:

a) 20 g v smere jazdy;

b) 8 g horizontálne, kolmo na smer jazdy.

Vozidlá kategórií M2 a N2:

a) 10 g v smere jazdy;

b) 5 g horizontálne, kolmo na smer jazdy.

Vozidlá kategórií M3 a N3:

a) 6,6 g v smere jazdy;

b) 5 g horizontálne, kolmo na smer jazdy.

2.4. Ustanovenia oddielu 2.3 sa neuplatňujú, pokiaľ je vozidlo schválené podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/27/ES (1) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/79/ES (2).

3. Príslušenstvo namontované na vodíkový zásobník

3.1. Automatické uzatváracie ventily alebo jednosmerné ventily

3.1.1. Automatické uzatváracie ventily sa používajú v súlade s oddielom 6 prílohy VI k smernici (ES) č. 79/2009 okrem systému riadenia odvedenia výparov a musia byť pri voľnobehu uzavreté.

3.1.2. Prípojky alebo zariadenia na dopĺňanie paliva sa musia používať v súlade s oddielom 4 prílohy VI k smernici (ES) č. 79/2009.

3.1.3. V prípade, že sa zásobník posunie, prvé izolačné zariadenie a podľa potreby potrubie, ktoré ho spája so zásobníkom, musia byť tak chránené, aby uzatváracia funkcia zostala v prevádzke a nedošlo k prerušeniu spojenia medzi zariadením a zásobníkom.

3.1.4. Automatické ventily musia byť pri voľnobehu uzavreté (bezpečné pri poruche)

3.1.5. Keď dôjde k vypnutiu iného systému premeny vodíka, bez ohľadu na polohu aktivačného spínača sa musí vypnúť dodávka paliva do príslušného systému premeny vodíka a zostať uzavretá, pokiaľ sa nevyžaduje, aby bol príslušný systém premeny vodíka v prevádzke.

3.2. Zariadenia na odľahčenie tlaku

3.2.1. Tlakom spúšťané zariadenia na odľahčenie tlaku musia byť namontované na vodíkovom zásobníku, resp. zásobníkoch tak, aby bol vodík odvádzaný do atmosférického výpustného potrubia a vypúšťaný von z vozidla. Nesmú odvádzať do zdroja tepla, ako napr. do výfuku. Okrem toho musia vypúšťať tak, že vodík nesmie preniknúť do vnútra vozidla a/alebo zhromažďovať sa v uzavretom priestore. Okrem toho prvé zariadenie na odľahčenie tlaku nesmie vypúšťať do čiastočne uzavretého priestoru. V prípade, že sekundárne bezpečnostné tlakové zariadenie je prietržná membrána a je nainštalovaná vo vnútri vnútornej nádrže, vyžaduje sa primerané odvádzanie výfukových plynov z vonkajšieho plášťa.

3.2.2. V prípade vnútorných nádrží je normálny prevádzkový rozsah tlaku vnútornej nádrže medzi 0 MPa a stanoveným tlakom primárneho bezpečnostného tlakového zariadenia, ktorý je nižší alebo rovný maximálnemu povolenému pracovnému tlaku (MPPT) vnútornej nádrže.

V prípade oceľových vnútorných nádrží zodpovedá dolný limit neprípustného rozsahu porúch tlaku vyššiemu ako 136 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku používa bezpečnostný ventil. V prípade oceľových vnútorných nádrží zodpovedá dolný limit neprípustného rozsahu porúch tlaku vyššiemu ako 150 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku používa prietržná membrána. Pre ostatné materiály sa uplatňuje rovnocenná úroveň bezpečnosti. Neprípustný rozsah porúch je tlak, pri ktorom nastane plastická deformácia alebo roztrhnutie vnútornej nádrže, ako je zobrazené na obrázku 3.2.

Obrázok 3.2

Rozsahy oceľovej vnútornej nádrže

3.3. Plynotesný kryt na vodíkovom zásobníku, resp. zásobníkoch

3.3.1. Všetky nezvarené spoje komponentov vedúcich vodík a vodíkových komponentov, ktoré môžu byť netesné a ktoré sa nachádzajú v priestore pre cestujúcich, batožinovom priestore alebo v iných nevetraných priestoroch, musia byť uzavreté v plynotesnom kryte.

3.3.2. Plynotesný kryt musí byť odvetraný do ovzdušia.

3.3.3. Vetrací otvor plynotesného krytu musí byť umiestnený v najvyššom mieste krytu a nesmie smerovať k zdroju tepla, ako je napr. výfuk. Okrem toho musí byť nasmerovaný tak, aby vodík nemohol preniknúť do vnútra vozidla a/alebo zhromažďovať sa v uzavretom alebo čiastočne uzavretom priestore.

3.3.4. Vo vnútri plynotesného krytu sa nesmú nachádzať žiadne nechránené zdroje zapaľovania.

3.3.5. Akýkoľvek spojovací systém a výstupná priechodka v karosérii vozidla, ktoré slúžia na vetranie plynotesného krytu, musia mať minimálne rovnakú plochu prierezu ako rúrka zariadenia na odľahčenie tlaku.

3.3.6. Tento kryt musí byť na skúšobné účely hermeticky uzavretý a plynotesný pri tlaku 0,5 kPa, t. j. nesmú sa tam počas jednej minúty tvoriť bublinky ani nesmie dôjsť k trvalej deformácii.

3.3.7. Akýkoľvek spojovací systém musí byť pripevnený svorkami alebo inými prostriedkami k plynotesnému krytu a k priechodke, aby sa zabezpečilo vytvorenie plynotesného spojenia.

4. Tuhé a ohybné palivové potrubia

4.1. Tuhé palivové potrubia musia byť zabezpečené tak, aby neboli vystavené obrusovaniu, kritickej vibrácii a/alebo inému namáhaniu.

4.2. Ohybné palivové potrubia musia byť zabezpečené tak, aby neboli vystavené torznému napätiu, aby sa predišlo obrusovaniu a aby pri normálnom používaní neboli stlačené.

4.3. Ohybné i tuhé palivové potrubia musia byť v upevňovacích bodoch upevnené tak, aby nedochádzalo medzi kovmi k žiadnemu kontaktu a zabránilo sa galvanickej alebo trhlinovej korózii.

4.4. Tuhé a ohybné palivové potrubia musia byť vedené tak, aby sa primerane minimalizovala možnosť náhodného poškodenia či už vo vnútri, napr. z dôvodu umiestnenia alebo pohybu batožiny alebo iného nákladu, alebo zvonku vozidla, napr. z dôvodu nerovnosti povrchu alebo prostredníctvom zdvihákov vozidla atď.

4.5. Keď palivové potrubia prechádzajú cez karosériu vozidla alebo iné vodíkové komponenty, musia byť vybavené priechodkami alebo iným ochranným materiálom.

5. Armatúry alebo plynové spojenia medzi komponentmi

5.1. Rúrky z nehrdzavejúcej ocele sa spájajú len armatúrami z nehrdzavejúcej ocele.

5.2. Počet spojov je obmedzený na minimum.

5.3. Všetky spoje sú vytvorené na miestach, ku ktorým je možný prístup pri kontrole a skúške tesnosti.

5.4. V priestore pre cestujúcich alebo uzavretom batožinovom priestore nesmú byť palivové potrubia dlhšie, ako je potrebné.

6. Prípojka alebo zariadenie na dopĺňanie paliva

6.1. Prípojka alebo zariadenie na dopĺňanie paliva sa musí zabezpečiť proti nesprávnemu nastaveniu a musí byť chránená pred nečistotou a vodou. Musí sa tiež zabezpečiť proti chybám vyplývajúcim z manipulácie.

6.2. Prípojka alebo zariadenie na dopĺňanie paliva nesmú byť nainštalované v motorovom priestore, priestore pre cestujúcich alebo v akomkoľvek inom nevetranom priestore.

6.3. Prívod na dopĺňanie paliva musí byť upevnený k zásobníku tak, ako je opísané v oddiele 3.1.1.

6.4. Prípojka alebo zariadenie na dopĺňanie paliva musí mať izolačné zariadenia podľa oddielu 3.1.2.

6.5. Musí sa zabezpečiť, aby sa pohonný systém nemohol uviesť do prevádzky a vozidlo nemohlo pohybovať, pokiaľ je prípojka alebo zariadenie na dopĺňanie paliva pripojená, resp. pripojené k plniacej stanici.

7. Elektrická inštalácia

7.1. Elektrické komponenty vodíkového systému musia byť chránené pred preťažením.

7.2. Tam, kde sa nachádzajú vodíkové komponenty alebo môže dôjsť k úniku vodíka, musia byť prípojky napájania utesnené proti vniknutiu vodíka.

8. Odvádzanie výparov za normálnych podmienok

8.1. Činnosťou systému riadenia odvedenia výparov sa odparované plyny stávajú neškodnými.

8.2. Systém riadenia odvedenia výparov musí byť skonštruovaný tak, aby bol nastavený na mieru odparovania zásobníka resp. zásobníkov za normálnych prevádzkových podmienok.

8.3. Pri naštartovaní a počas prevádzky vozidla musí byť výstražný systém aktivovaný, aby mohol varovať vodiča v prípade poruchy systému riadenia odvedenia výparov.

9. Ostatné požiadavky

9.1. Všetky zariadenia na odľahčenie tlaku a vetracie potrubie, resp. potrubia musia byť primerane chránené proti svojvoľnému poškodeniu.

9.2. Priestor pre cestujúcich, batožinový priestor a všetky z hľadiska bezpečnosti dôležité komponenty vozidla (napr. brzdový systém, elektrická izolácia) musia byť chránené pred nepriaznivými teplotnými účinkami spôsobovanými kryogenickým palivom. Možný únik kryogenického paliva sa musí zohľadniť pri posudzovaní potrebnej ochrany.

9.3. Horľavé materiály použité vo vozidle musia byť chránené pred skvapalneným vzduchom, ktorý sa môže kondenzovať na neizolovaných prvkoch palivového systému.

9.4. Porucha vykurovacieho obvodu výmenníka tepla nesmie spôsobiť únik z vodíkového systému.

10. Bezpečnostné systémy vybavené prístrojmi

10.1. Bezpečnostné systémy vybavené prístrojmi musia byť bezpečné v prípade poruchy, redundantné alebo samomonitorovacie.

10.2. Ak bezpečnostnými systémami vybavenými prístrojmi podľa oddielu 10.1 sú elektronické systémy, ktoré sú bezpečné v prípade poruchy alebo samomonitorovacie, uplatňujú sa špeciálne požiadavky prílohy VI k tomuto nariadeniu.

11. Požiadavky na kontrolu vodíkového systému

11.1. Každý vodíkový systém sa kontroluje minimálne každých 48 mesiacov po dátume uvedenia do prevádzky a v čase akejkoľvek opätovnej inštalácie.

11.2. Kontrolu vykonáva technická služba v súlade so špecifikáciami výrobcu, stanovenými v časti 3 prílohy I.

ČASŤ 2

Požiadavky na vodíkové zásobníky určené na používanie kvapalného vodíka

1. ÚVOD

V tejto časti sa stanovujú požiadavky a skúšobné postupy pre vodíkové zásobníky určené na používanie kvapalného vodíka.

2. TECHNICKÉ POŽIADAVKY

2.1. Konštrukčné overenie zásobníka pomocou výpočtu sa vykonáva v súlade s normou EN 1251-2.

2.2. Mechanické namáhanie

Časti zásobníka musia vydržať nasledujúce mechanické namáhania.

2.2.1. Vnútorná nádrž

2.2.1.1. Skúšobný tlak

Vnútorná nádrž musí vydržať tento skúšobný tlak Ptest:

Ptest = 1,3 (MTTP + 0,1 MPa),

pričom MTTP je maximálny povolený pracovný tlak vnútornej nádrže v MPa.

2.2.1.2. Vonkajší tlak

Ak je prevádzka vnútornej nádrže a jej vybavenia možná vo vákuu, vnútorná nádrž a jej vybavenie musí vydržať tlak 0,1 MPa.

2.2.2. Vonkajší plášť

2.2.2.1. Vonkajší plášť musí vydržať maximálny povolený pracovný tlak (MPPT), ktorý je stanoveným tlakom jeho bezpečnostného zariadenia.

2.2.2.2. Vonkajší plášť musí vydržať vonkajší tlak 0,1 MPa.

2.2.3. Vonkajšie upevnenie

Vonkajšie upevnenie plného zásobníka musí vydržať zrýchlenia uvedené v oddiele 2.3 časti 1 bez roztrhnutia, v takom prípade povolené namáhanie upevňovacích prvkov vypočítané podľa modelu lineárneho namáhania nesmie presiahnuť:

σ ≤ 0,5 Rm.

2.2.4. Vnútorné upevnenie

Vnútorné upevnenie plného zásobníka musí vydržať zrýchlenia uvedené v oddiele 2.3 časti 1 bez roztrhnutia, v tom prípade povolené namáhanie upevňovacích prvkov vypočítané podľa modelu lineárneho namáhania nesmie presiahnuť:

σ ≤ 0,5 Rm.

2.2.5. Požiadavky oddielov 2.2.3 a 2.2.4 sa neuplatňujú, ak sa môže preukázať, že nádrž môže vydržať zrýchlenia uvedené v oddiele 2.3 časti 1 bez netesnosti vnútornej nádrže a všetkých rúrok nachádzajúcich sa pred automatickými bezpečnostnými zariadeniami, uzatváracími ventilmi alebo jednosmernými ventilmi.

2.2.6. Dostatočná veľkosť upevnenia zásobníka sa môže dokázať prostredníctvom výpočtu alebo experimentu.

2.3. Konštrukčná teplota

2.3.1. Vnútorná nádrž a vonkajší plášť

Konštrukčná teplota vnútornej nádrže a vonkajšieho plášťa je 20 °C.

2.3.2. Ostatné vybavenie

Pre všetko ostatné vybavenie, ktoré nie je uvedené v oddiele 2.3.1, je konštrukčná teplota najnižšia, resp. najvyššia možná prevádzková teplota stanovená v oddiele 1.3 časti 1.

2.3.3. Musí sa zohľadniť teplotné namáhanie spôsobené zmenou prevádzkových podmienok, napr. pri plnení alebo odčerpávaní alebo počas procesov ochladzovania.

2.4. Chemická znášanlivosť

2.4.1. Materiály zásobníka a jeho vybavenia musia byť znášateľné:

a) s vodíkom, ak sú dané časti s ním v kontakte;

b) s atmosférou, ak sú dané časti s ňou v kontakte;

c) s akýmikoľvek inými médiami, s ktorými sú dané časti v kontakte (t. j. chladiaca kvapalina atď.).

3. MATERIÁLY

3.1. Materiály musia byť zložené, vyrobené a ďalej spracované tak, aby:

a) hotové výrobky vykazovali požadované mechanické vlastnosti;

b) hotové výrobky, ktorú sa používajú na komponenty vystavené tlaku a sú v kontakte s vodíkom, vydržali tepelné, chemické a mechanické namáhanie, ktorým môžu byť vystavené. Najmä materiály komponentov, ktoré sú v kontakte s kryogenickými teplotami musia byť zlučiteľné s kryogenickými teplotami podľa normy EN 1252-1.

3.2. Charakteristiky

3.2.1. Materiály používané pri nízkych teplotách musia spĺňať požiadavky na pevnosť normy EN 1252-1. V prípade nekovových materiálov sa musí potvrdiť vhodnosť pri nízkych teplotách pomocou experimentálnej metódy, pričom sa zohľadnia prevádzkové podmienky.

3.2.2. Materiály používané na vonkajší plášť musia zabezpečiť celistvosť izolačného systému a ich predĺženie pri roztrhnutí pri skúške ťahom musí byť minimálne 12 % pri teplote kvapalného dusíka.

3.2.3. Prídavok na koróziu sa v prípade vnútornej nádrže nevyžaduje. Prídavok na koróziu sa pre ostatné povrchy nevyžaduje, ak sú primerane chránené pred koróziou.

3.3. Osvedčenia a dôkazy vlastností materiálu

3.3.1. Prídavné zváracie materiály sú zlučiteľné so základným materiálom, aby sa mohli vytvoriť zvary s vlastnosťami rovnocennými s vlastnosťami základného materiálu pri všetkých teplotách, s ktorými môže materiál prísť do kontaktu.

3.3.2. Výrobca musí získať a poskytnúť všetky osvedčenia o chemickej analýze odlievanej ocele a mechanických vlastnostiach ocelí alebo ostatných materiálov použitých pri konštrukcii častí vystavených tlaku. V prípade kovových materiálov musí byť osvedčenie aspoň typu 3.1 podľa normy EN 10204 alebo rovnocenné. V prípade nekovových materiálov musí byť osvedčenie rovnocenného typu.

3.3.3. Technická služba môže vykonať analýzy a skúšky. Tieto skúšky sa vykonajú buď na vzorkách odobraných z materiálov dodaných výrobcovi zásobníka alebo na hotových zásobníkoch.

3.3.4. Výrobca musí sprístupniť technickej službe výsledky metalurgických a mechanických skúšok a analýz základných a prídavných zváracích materiálov, ktoré boli vykonané na zvaroch.

3.3.5. Dokumenty týkajúce sa materiálu musia obsahovať minimálne:

— podpis výrobcu,

— identifikačné číslo materiálu,

— číslo série,

— podpis osoby, ktorá kontrolu vykonala.

3.4. Konštrukčný výpočet

3.4.1. Ustanovenia týkajúce sa vnútornej nádrže

Konštrukcia vnútornej nádrže sa vykonáva podľa konštrukčných pravidiel normy EN 1251-2.

3.4.2. Ustanovenia týkajúce sa vonkajšieho plášťa

Konštrukcia vonkajšieho plášťa sa vykonáva podľa konštrukčných pravidiel normy EN 1251-2.

3.4.3. Uplatňujú sa všeobecné prípustné odchýlky normy ISO 2768-1.

4. VÝROBA A MONTÁŽ ZÁSOBNÍKA

4.1. Výrobcovia zvarených zásobníkov musia mať v prevádzke systém kvality zvárania, zohľadňujúc pritom požiadavky na kvalitu zvárania podľa normy EN 729-2:1994 alebo EN 729-3:1994.

4.2. Proces zvárania musí byť schválený technickou službou podľa normy EN 288-3:1992/A1:1997, EN 288-4:1992/A1:1997 a EN 288-8:1995.

4.3. Zváračov musí schváliť technická služba podľa normy EN 287-1:1992/A1:1997, EN 287-2:1992/A1:1997 a obsluhu automatického zvárania podľa normy EN 1418:1997.

4.4. Výrobné operácie (napr. formovanie a tepelné spracovanie, zváranie) sa vykonajú podľa normy EN 1251-2.

4.5. Kontroly a skúšanie vnútorného potrubia medzi vnútornou nádržou a vonkajším plášťom: všetky zvarené spoje potrubia sa musia podrobiť 100 % nedeštruktívnej kontrole tam, kde je to možné vo forme rádiografickej kontroly, prípadne ultrazvukovej skúške, skúške prieniku kvapaliny, skúške na únik hélia atď.

4.6. Počet spojov by mal byť čo najmenší. V prázdnom priestore medzi vnútornou nádržou a vonkajším plášťom sa nesmú nachádzať žiadne spoje, pokiaľ nie sú zvarené alebo zalepené.

4.7. Vybavenie zásobníka musí byť namontované takým spôsobom, aby systém a jeho komponenty správne a bezpečne fungovali a boli plynotesné.

4.8. Zásobník musí byť pred prevádzkou vyčistený a vysušený podľa normy EN 12300.

5. ĎALŠIE POŽIADAVKY

5.1. Ochrana vonkajšieho plášťa

Vonkajší plášť musí byť chránený prostredníctvom zariadenia, ktoré zabráni roztrhnutiu vonkajšieho plášťa alebo rozlomeniu vnútornej nádrže.

5.2. Ustanovenia týkajúce sa izolácie

5.2.1. Za žiadnych okolností sa nesmie za normálnych prevádzkových podmienok na vonkajšej stene zásobníka vytvárať ľad. V oblasti potrubia zariadenia na odľahčenie tlaku sa ľad môže vytvárať lokálne na vonkajšej strane potrubia.

5.3. Ukazovateľ hladiny

5.3.1. Ukazovateľ hladiny v priestore vodiča musí ukazovať hladinu kvapaliny v zásobníku s presnosťou +/– 10 %.

5.3.2. Ak systém zahŕňa aj plavák, musí tento plavák vydržať vonkajší tlak väčší ako maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) vnútornej nádrže s minimálnym koeficientom bezpečnosti v hodnote 2, pokiaľ ide o kritériá poruchy pri deformácii.

5.4. Maximálna úroveň naplnenia

5.4.1. Musí byť k dispozícii systém, ktorý zabráni preplneniu nádrže. Tento systém môže fungovať v spojení s plniacou stanicou. Tento systém musí byť vybavený trvalým označením, uvádzajúcim typ zásobníka, pre ktorý bol skonštruovaný a v prípade potreby montážnu polohu a orientáciu.

5.4.2. Proces plnenia nesmie viesť k spusteniu akéhokoľvek zariadenia na odľahčenie tlaku bez ohľadu na čas, ktorý uplynie počas/po procese plnenia. Proces plnenia nesmie viesť k prevádzkovým podmienkam, na ktoré nie je systém riadenia odvedenia výparov skonštruovaný a ktoré nezvládne.

5.5. Označenie

Okrem typovej schvaľovacej značky ES komponentu, stanovenej v časti 3 prílohy II, každý zásobník musí byť vybavený označením s týmito jasne čitateľnými údajmi:

5.5.1.1. Vnútorná nádrž:

a) názov a adresa výrobcu vnútornej nádrže;

b) sériové číslo.

5.5.1.2. Vonkajší plášť:

a) štítok stanovený v oddiele 3.1 prílohy V;

b) zákaz ďalšieho zvárania, brúsenia a razenia;

c) povolená orientácia nádrže vo vozidle;

d) identifikačná tabuľka s týmito informáciami: i) názov výrobcu; ii) sériové číslo; iii) objem vody v litroch; iv) maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) [MPa]; v) rok a mesiac výroby (napr. 2009/01); vi) rozsah prevádzkových teplôt.

Identifikačná tabuľka musí byť po namontovaní čitateľná.

5.5.2. Metóda označenia nesmie spôsobovať bodové špičkové namáhanie v konštrukcii vnútornej nádrže alebo vonkajšieho plášťa.

5.6. Kontrolné otvory

Na vnútornej nádrži alebo vonkajšom plášti sa kontrolné otvory nevyžadujú.

6. SKÚŠKY A KONTROLA

6.1. Skúšky a kontrola na účely schválenia

Na účely schválenia, technická služba vykonáva skúšky a kontroly podľa oddielov 6.3.1 až 6.3.6 na dvoch vzorkách zásobníkov. Vzorky sa poskytujú v stave potrebnom na vykonanie kontroly. Na účely schválenia sa vzorky zásobníka podrobujú skúškam podľa oddielov 6.3.7 až 6.3.9 a pod dohľadom technickej služby.

6.2. Skúšky a kontroly počas výroby

Skúšky a kontroly sa podľa oddielov 6.3.1 až 6.3.6 vykonávajú na každom zásobníku.

6.3. Skúšobné postupy

6.3.1. Tlaková skúška

6.3.1.1. Vnútorná nádrž a potrubie umiestnené medzi vnútornou nádržou a vonkajším plášťom musí vydržať skúšku vnútorným tlakom v pri izbovej teplote prostredníctvom akéhokoľvek média, podľa týchto požiadaviek.

Skúšobný tlak Ptest je:

Ptest = 1,3 (MTTP + 0,1 MPa),

pričom MTTP je maximálny povolený pracovný tlak vnútornej nádrže v MPa.

6.3.1.2. Tlaková skúška sa vykoná pred namontovaním vonkajšieho plášťa.

6.3.1.3. Tlak vo vnútornej nádrži sa konštantne zvyšuje pokiaľ sa nedosiahne skúšobný tlak.

6.3.1.4. Aby sa zistilo, či tlak neklesá, musí vnútorná nádrž zostať pod skúšobným tlakom minimálne 10 minút.

6.3.1.5. Po skúške vnútornej nádrže nesmú byť viditeľné žiadne známky trvalej deformácie alebo viditeľných únikov.

6.3.1.6. Akákoľvek skúšaná vnútorná nádrž, ktorá neprejde skúškou kvôli trvalej deformácii, sa vyradí a nesmie sa opraviť.

6.3.1.7. Akákoľvek skúšaná vnútorná nádrž, ktorá neprejde skúškou kvôli netesnosti, sa môže akceptovať po oprave a opätovnom preskúšaní.

6.3.1.8. V prípade hydraulickej skúšky sa po skončení tejto skúšky zásobník vyprázdni a vysuší, až pokiaľ rosný bod vnútri zásobníka dosiahne –40 °C podľa normy EN 12300.

6.3.1.9. Ak sa vnútorná nádrž akceptuje, vypracuje sa skúšobný protokol a orgány vykonávajúce kontrolu vnútornú nádrž označia.

6.3.2. Skúška tesnosti

Po konečnej montáži sa vodíkový zásobník preskúša na netesnosť s plynnou zmesou obsahujúcou minimálne 10 % hélia.

6.3.3. Overenie rozmerov

Musia sa overiť tieto rozmery:

— pokiaľ ide o valcovú(-é) nádrž(-e) kruhovitosť vnútornej nádrže podľa normy EN 1251-2:2000, 5.4,

— odklon od priamky vnútorného a vonkajšieho plášťa podľa normy EN 1251-2, 5.4.

6.3.4. Deštruktívne a nedeštruktívne skúšky zvarov

Skúšky sa vykonajú podľa normy EN 1251-2.

6.3.5. Vizuálna kontrola

Zvary a vnútorné a vonkajšie povrchy vnútorného a vonkajšieho plášťa zásobníka sa kontrolujú vizuálne. Povrchy nesmú vykazovať žiadne kritické poškodenia alebo chyby.

6.3.6. Označenie

Označenie sa overí podľa oddielu 5.5.

6.3.7. Deštrukčná skúška

Deštrukčná skúška sa vykoná na jednej vzorke vnútornej nádrže, ktorá nie je začlenená do svojho vonkajšieho plášťa a nie je izolovaná.

6.3.7.1. Kritériá

6.3.7.1.1. Deštrukčný tlak sa musí prinajmenšom rovnať deštrukčnému tlaku použitému pre mechanické výpočty. Pre oceľové nádrže to je:

a) buď maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) (v MPa) plus 0,1 MPa vynásobený 3,25;

b) alebo maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) (v MPa) plus 0,1 MPa vynásobený 1,5 a vynásobený Rm/Rp, kde Rm je minimálna medzná pevnosť v ťahu a Rp minimálna medza klzu.

6.3.7.1.2. V prípade vodíkových zásobníkov vyrobených z materiálov iných ako oceľ sa musí preukázať, že pokiaľ ide o bezpečnosť, majú rovnaké vlastnosti ako zásobníky spĺňajúce požiadavky stanovené v oddieloch 6.3.7.1.1 a 6.3.7.1.2.

6.3.7.2. Postup

6.3.7.2.1. Skúšaná nádrž reprezentuje konštrukciu a výrobu typu, ktorý má byť schválený.

6.3.7.2.2. Skúškou musí byť hydraulická skúška.

6.3.7.2.3. Trubky a potrubie sa môžu upraviť, aby sa skúška mohla vykonať (prepláchnutie mŕtveho objemu, zavedenie kvapaliny, uzavretie nepoužívaných potrubí atď.)

6.3.7.2.4. Nádrž sa naplní vodou. Tlak sa konštantne zvyšuje, pričom nesmie presiahnuť 0,5 MPa/min až do roztrhnutia. Keď sa dosiahne maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) na aspoň 10 minút sa zastaví zvyšovanie tlaku a pri konštantnom tlaku sa skontroluje deformácia nádrže.

6.3.7.2.5. Systém musí umožniť kontrolu prípadných deformácií.

6.3.7.2.6. Počas celej skúšky sa zaznamenáva alebo zapisuje tlak.

6.3.7.3. Výsledky

Skúšobné podmienky a deštrukčný tlak sa zapíšu do osvedčenia o skúške podpísaného výrobcom a technickou službou.

6.3.8. Skúška ohňom

6.3.8.1. Kritériá

6.3.8.1.1. Nádrž sa nesmie roztrhnúť a tlak vnútri vnútornej nádrže nesmie presiahnuť prípustný rozsah porúch vnútornej nádrže. V prípade oceľových vnútorných nádrží musí sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku obmedziť tlak vo vnútri nádrže na 136 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku používa bezpečnostný ventil.

V prípade oceľových vnútorných nádrží musí sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku obmedziť tlak vnútri nádrže na 150 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku mimo vákua použije prietržná membrána.

V prípade oceľových vnútorných nádrží, sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku musí obmedziť tlak vnútri nádrže na 150 % maximálneho povoleného pracovného tlaku plus 0,1 MPa (MPPT + 0,1 MPa) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku vo vákuu použije prietržná membrána.

V prípade ostatných materiálov sa musí preukázať rovnocenná úroveň bezpečnosti.

Sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku sa nesmie uviesť do prevádzky pri tlaku nižšom ako 110 % stanoveného tlaku primárneho zariadenia na odľahčenie tlaku.

6.3.8.2. Postup

6.3.8.2.1. Skúšaná nádrž reprezentuje konštrukciu a výrobu typu, ktorý má byť schválený.

6.3.8.2.2. Jej výroba musí byť úplne dokončená a v nádrži musí byť namontované všetko jej vybavenie.

Nádrž musí byť už ochladená a vnútorná nádrž musí mať rovnakú teplotu ako kvapalný vodík. Nádrž musí počas predchádzajúcich 24 hodín obsahovať kvapalný vodík v takom objeme, ktorý je rovný aspoň polovici objemu vody vo vnútornej nádrži.

6.3.8.2.3.1. Nádrž sa naplní kvapalným vodíkom tak, že množstvo kvapalného vodíka meraného systémom merania hmotnosti tvorí polovicu maximálneho povoleného množstva, ktoré môže vnútorná nádrž obsahovať.

6.3.8.2.3.2. Oheň musí horieť 0,1 m pod nádržou. Dĺžka a šírka ohňa musí presiahnuť plánované rozmery zásobníka o 0,1 m. Teplota ohňa musí byť aspoň 590 °C. Počas trvania skúšky musí oheň nepretržite horieť.

6.3.8.2.3.3. Tlak nádrže na začiatku skúšky musí byť medzi 0 MPa a 0,01 MPa v bode varu vodíka vo vnútornej nádrži.

6.3.8.2.3.4. Keď sa bezpečnostné zariadenie otvorí, skúška pokračuje, až pokiaľ neskončí vypúšťanie z bezpečnostného zariadenia. Počas skúšky sa nesmie nádrž roztrhnúť a tlak vo vnútri vnútornej nádrže nesmie presiahnuť prípustný rozsah porúch vnútornej nádrže. V prípade oceľových vnútorných nádrží nesmie tlak v nádrži presiahnuť 136 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže. V prípade ostatných materiálov sa uplatňuje rovnocenná úroveň bezpečnosti.

6.3.8.3. Výsledky

Skúšobné podmienky a maximálny tlak dosiahnutý v nádrži počas skúšky sa zapíšu do osvedčenia o skúške podpísaného výrobcom a technickou službou.

6.3.9. Skúška maximálnej úrovne naplnenia

6.3.9.1. Kritériá

Počas všetkých skúšok potrebných na účely schválenia, proces plnenia nesmie viesť k spusteniu akéhokoľvek zariadenia na odľahčenie tlaku bez ohľadu na čas, ktorý uplynie počas/po procese plnenia. Proces plnenia nesmie viesť k prevádzkovým podmienkam, na ktoré nie je systém riadenia odvedenia výparov skonštruovaný a ktoré nezvládne.

6.3.9.2. Postup

6.3.9.2.1. Skúšaná nádrž reprezentuje konštrukciu a výrobu typu, ktorý má byť schválený.

6.3.9.2.2. Jej výroba musí byť úplne dokončená a v nádrži musí byť namontované všetko jej vybavenie a najmä ukazovateľ hladiny.

6.3.9.2.3. Nádrž musí byť už ochladená a vnútorná nádrž musí mať rovnakú teplotu ako kvapalný vodík. Nádrž musí počas predchádzajúcich 24 hodín obsahovať kvapalný vodík v takom objeme, ktorý je rovný aspoň polovici objemu vody vo vnútornej nádrži.

6.3.9.2.4. Hmotnosť vodíka alebo hmotnosť prietoku na vstupe a výstupe nádrže sa merajú s presnosťou vyššou ako 1 % maximálnej plniacej hmotnosti náplne skúšaného zásobníka.

6.3.9.2.5. Nádrž musí byť 10-krát úplne naplnená kvapalným vodíkom v rovnováhe s jeho výparmi. Medzi každým plnením sa musí vyprázdniť aspoň štvrtina kvapalného vodíka nádrže.

6.3.9.3. Výsledky

Skúšobné podmienky a desať maximálnych úrovní odmeraných pridaným systémom sa zapíšu do osvedčenia o skúške, podpísaného výrobcom a technickou službou.

ČASŤ 3

Požiadavky na vodíkové komponenty iné ako zásobníky určené na používanie kvapalného vodíka

1. ÚVOD

V tejto časti sa stanovujú požiadavky a skúšobné postupy pre vodíkové komponenty iné ako zásobníky určené na používanie kvapalného vodíka.

2. VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY

2.1. Materiály použité vo vodíkových komponentoch musia byť znášateľné s vodíkom podľa oddielu 4.11.

2.2. Vodíkový systém pred prvým regulátorom tlaku, s výnimkou vodíkového zásobníka, musí mať maximálny povolený pracovný tlak (MTTP) rovný maximálnemu tlaku, ktorému je komponent vystavený, minimálne však 1,5-násobku stanoveného tlaku primárneho zariadenia na odľahčenie tlaku vnútornej nádrže a s koeficientom bezpečnosti, ktorý nie je menší ako koeficient bezpečnosti vnútornej nádrže.

2.3. Komponenty za regulátorom, resp. regulátormi tlaku musia byť chránené pred pretlakom a musia byť skonštruované na minimálne 1,5-násobok výstupného tlaku [maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT)] pred prvým regulátorom tlaku.

2.4. Izolácia komponentov musí zabrániť skvapalňovaniu vzduchu pri kontakte s vonkajšími povrchmi, pokiaľ nie je k dispozícii systém na zbieranie a odparovanie skvapalneného vzduchu. V takom prípade musia byť materiály komponentov nachádzajúcich sa v blízkosti znášateľné s atmosférou obohatenou kyslíkom podľa normy EN 1797.

3. TECHNICKÉ POŽIADAVKY

3.1. Zariadenia na odľahčenie tlaku

3.1.1. Zariadenia na odľahčenie tlaku pre vnútornú nádrž

3.1.1.1. Primárne zariadenie na odľahčenie tlaku pre vnútornú nádrž musí obmedzovať tlak vo vnútri nádrže tak, aby nepresiahol 110 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) ani v prípade náhlej straty vákua. Týmto zariadením musí byť bezpečnostný ventil alebo rovnocenné zariadenie a musí byť za normálnych prevádzkových podmienok pripojené priamo k časti obsahujúcej plyn.

3.1.1.2. Sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku vnútornej nádrže musí byť nainštalované tak, aby sa zabezpečilo, že tlak v nádrži za žiadnych okolností nesmie prekročiť prípustný rozsah porúch vnútornej nádrže. V prípade oceľových vnútorných nádrží musí sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku obmedziť tlak v nádrži na 136 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku používa bezpečnostný ventil. V prípade oceľových vnútorných nádrží musí sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku obmedziť tlak v nádrži na 150 % maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku mimo vákua používa prietržná membrána. V prípade oceľových vnútorných nádrží musí sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku obmedziť tlak vo vnútri nádrže na 150 % maximálneho povoleného pracovného tlaku plus 0,1 MPa (MPPT + 0,1 MPa) vnútornej nádrže, ak sa ako sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku vo vákuu používa prietržná membrána. V prípade ostatných materiálov sa musí preukázať rovnocenná úroveň bezpečnosti. Sekundárne zariadenie na odľahčenie tlaku sa nesmie uviesť do prevádzky pri tlaku nižšom ako 110 % stanoveného tlaku primárneho zariadenia na odľahčenia tlaku.

3.1.1.3. Rozmery bezpečnostných zariadení musia byť stanovené podľa normy EN 13648-3.

3.1.1.4. Dve zariadenia uvedené v oddieloch 3.1.1.1 a 3.1.1.2 môžu byť pripojené k vnútornej nádrži rovnakým palivovým potrubím.

3.1.1.5. Parametre zariadení na odľahčenie tlaku musia byť zreteľne vyznačené. Neoprávnenému zasahovaniu do zariadení sa musí zabrániť prostredníctvom olovenej plomby alebo rovnocenným systémom.

3.1.1.6. Tlakové poistné ventily sa po vypustení musia uzavrieť pri tlaku vyššom ako 90 % stanoveného tlaku pre tlakový poistný ventil. Pri nižších tlakoch musia zostať uzavreté.

3.1.1.7. Tlakové poistné ventily musia byť nainštalované v oblasti vodíkovej nádrže, kde sa nachádza plynná frakcia.

3.1.2. Zariadenia na odľahčenie tlaku pre ostatné komponenty

3.1.2.1. Kdekoľvek existuje riziko, že kryogenická kvapalina alebo para sa zachytí medzi dvoma časťami vybavenia na potrubí, musí sa nainštalovať zariadenie na odľahčenie tlaku alebo prijať opatrenie, ktoré zabezpečuje rovnocennú úroveň bezpečnosti.

3.1.2.2. Pred prvým regulátorom tlaku nesmie stanovený tlak bezpečnostného zariadenia, ktoré zabraňuje pretlaku, presiahnuť maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) potrubia a nesmie byť menší ako 120 % maximálneho povoleného pracovného tlaku nádrže, aby sa zabránilo otvoreniu takých ventilov namiesto zariadení na odľahčenie tlaku vnútornej nádrže.

3.1.2.3. Parametre zariadení na odľahčenie tlaku za regulátorom resp. regulátormi tlaku nesmú prekročiť maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) komponentov za regulátorom tlaku.

3.1.2.4. Tlakové poistné ventily sa po vypustení musia uzavrieť pri tlaku vyššom ako 90 % stanoveného tlaku pre tlakový poistný ventil. Pri nižších tlakoch musia zostať uzavreté.

3.1.3. Ustanovenia týkajúce sa schválenia zariadení na odľahčenie tlaku

3.1.3.1. Konštrukcia, výroba a kontrola zariadení na odľahčenie tlaku musí byť v súlade s normami EN 13648-1 a EN 13648-2.

3.1.3.2. V prípade, že systém odvedenia výparov je nainštalovaný paralelne s primárnym bezpečnostným zariadením, potom musí byť podľa normy EN 13648 bezpečnostný ventil bezpečnostným zariadením kategórie B, v ostatných prípadoch to musí byť bezpečnostné zariadenie kategórie A.

3.1.3.3. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.1.3.4. Stanovený tlak

3.1.3.4.1. Primárne zariadenia vnútornej nádrže: podľa oddielu 3.1.1.1.

3.1.3.4.2. Sekundárne zariadenia vnútornej nádrže: podľa oddielu 3.1.1.2.

3.1.3.4.3. Bezpečnostné zariadenia pre komponenty iné ako nádrž: podľa oddielu 3.1.2.

3.1.3.5. Konštrukčné teploty

3.1.3.5.1. Vonkajšia teplota: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.1.3.5.2. Vnútorná teplota: – 253 °C až +85 °C.

3.1.3.6. Použiteľné skúšobné postupy:

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Prevádzková skúška: oddiel 4.5. Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6, len pre kovové časti, len pre vybavenie mimo plynotesného krytu. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti.

3.1.4. Potrubia obsahujúce zariadenia na odľahčenie tlaku

3.1.4.1. Žiadne izolačné zariadenie nesmie byť nainštalované medzi chráneným komponentom a zariadením na odľahčenie tlaku.

3.1.4.2. Potrubie pred a za zariadeniami na odľahčenie tlaku nesmie brániť ich funkcii a musí spĺňať kritériá definované v oddieloch 3.1.1. až 3.1.3.

3.2. Ventily

3.2.1. Ustanovenia týkajúce sa schválenia vodíkových ventilov

3.2.1.1. Konštrukcia, výroba a kontrola kryogenických vodíkových ventilov musí byť v súlade s normami EN 13648-1 a EN 13648-2.

3.2.1.2. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlak (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je ventil vystavený.

3.2.1.3. Konštrukčné teploty

3.2.1.3.1. Vonkajšia teplota: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.2.1.3.2. Vnútorná teplota:

– 253 °C až +85 °C pre ventily pred výmenníkom tepla,

–40 °C až +85 °C pre ventily za výmenníkom tepla.

3.2.1.4. Použiteľné skúšobné postupy:

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Únavová skúška: oddiel 4.4 (s počtom 6 000 prevádzkových cyklov pre ručné ventily, s počtom 20 000 prevádzkových cyklov pre automatické ventily). Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6, len pre kovové časti, len pre vybavenie mimo plynotesného krytu. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7, len pre nekovové časti. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti. Skúška tesnosti sedla: oddiel 4.12.

3.3. Výmenníky tepla

3.3.1. Bez ohľadu na ustanovenie oddielu 2.1 musí byť maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) výmenníka tepla najvyšším maximálnym povoleným pracovným tlakom (MPPT) rôznych obvodov.

3.3.2. Výfukové plyny z pohonného systému sa za žiadnych okolností nesmú použiť priamo vo výmenníku tepla.

3.3.3. Bezpečnostný systém je k dispozícii, aby: zabránil poruche výmenníka tepla a zabránil prieniku kryogenickej kvapaliny alebo plynu do iného obvodu a systému umiestenému za ním, pokiaľ na to nebol skonštruovaný.

3.3.4. Ustanovenia týkajúce sa schválenia vodíkových ventilov

3.3.4.1. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.3.4.2. Konštrukčné teploty

3.3.4.2.1. Vonkajšia teplota: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.3.4.2.2. Vnútorná teplota: – 253 °C až +85 °C.

3.3.4.3. Použiteľné skúšobné postupy

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6, len pre kovové časti. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7, len pre nekovové časti. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti.

3.3.4.4. Výroba a montáž výmenníka tepla musí byť certifikovaná podľa oddielov 4.3 až 4.5 časti 2.

3.4. Prípojky alebo zariadenia na dopĺňanie paliva

3.4.1. Prípojky alebo zariadenia na dopĺňanie paliva musia byť chránené proti znečisteniu.

3.4.2. Ustanovenia týkajúce sa schválenia prípojok alebo hrdiel na dopĺňanie paliva

3.4.2.1. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.4.2.2. Konštrukčné teploty

3.4.2.2.1. Vonkajšia teplota: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.4.2.2.2. Vnútorná teplota: – 253 °C až +85 °C.

3.4.2.3. Použiteľné skúšobné postupy

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Únavová skúška: oddiel 4.4 (s počtom 3 000 prevádzkových cyklov). Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6, len pre kovové časti. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7, len pre nekovové časti. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti. Skúška tesnosti sedla: oddiel 4.12.

3.5. Regulátory tlaku

3.5.1. Ustanovenia týkajúce sa schválenia regulátorov tlaku

3.5.1.1. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.5.1.2. Konštrukčné teploty

3.5.1.2.1. Vonkajšia teplota: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.5.1.2.2. Vnútorná teplota: minimálne taká, aká je uvedená v oddiele 1.3 časti 1.

3.5.1.3. Použiteľné skúšobné postupy

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Únavová skúška: oddiel 4.4 (s počtom 20 000 prevádzkových cyklov). Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6 len pre kovové časti, len pre vybavenie mimo plynotesného krytu. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7, len pre nekovové časti. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti. Skúška tesnosti sedla: oddiel 4.12.

3.6. Snímače

3.6.1. Ustanovenia týkajúce sa schválenia snímačov

3.6.1.1. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.6.1.2. Konštrukčné teploty

3.6.1.2.1. Ak je v prevádzke pri teplote okolia: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.6.1.2.2. Ak je v prevádzke pri kryogenickej teplote: najnižšia prevádzková teplota: – 253 °C, maximálna teplota: +85 °C alebo + 120 °C podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.6.1.3. Použiteľné skúšobné postupy

Tlaková skúška: oddiel 4.2, len pre vybavenie, ktoré je priamo v kontakte s vodíkom. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3, len pre vybavenie, ktoré je priamo v kontakte s vodíkom. Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6 len pre kovové časti, len pre vybavenie mimo plynotesného krytu. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti.

3.7. Ohybné palivové potrubia

3.7.1. Ustanovenia týkajúce sa schválenia ohybných palivových potrubí

3.7.1.1. Konštrukcia, výroba a kontrola kryogenických ohybných palivových potrubí musí byť v súlade s normou EN 12434.

3.7.1.2. Maximálny povolený pracovný tlak (MPPT): 1,5-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) vnútornej nádrže alebo maximálneho tlaku, ktorému je komponent vystavený.

3.7.1.3. Konštrukčné teploty

3.7.1.3.1. Ak je v prevádzke pri teplote okolia: podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.7.1.3.2. Ak je v prevádzke pri kryogenickej teplote: najnižšia prevádzková teplota: – 253 °C, maximálna teplota: +85 °C alebo + 120 °C podľa oddielu 1.3 časti 1.

3.7.1.4. Použiteľné skúšobné postupy

Tlaková skúška: oddiel 4.2. Skúška vonkajšej tesnosti: oddiel 4.3. Odolnosť voči korózii: oddiel 4.6 len pre kovové časti, len pre vybavenie mimo plynotesného krytu. Odolnosť proti suchému teplu: oddiel 4.7, len pre nekovové časti. Ozónové starnutie: oddiel 4.8, len pre nekovové časti. Cyklická tepelná skúška: oddiel 4.9, len pre nekovové časti. Tlakové cykly: oddiel 4.10.

3.8. Ustanovenia týkajúce sa elektrických komponentov vodíkového systému

3.8.1. Na zabránenie vzniku elektrických iskier:

a) elektricky ovládané zariadenia obsahujúce vodík musia byť izolované takým spôsobom, aby cez časti obsahujúce vodík neprechádzal žiadny prúd;

b) elektrický systém elektricky ovládaného zariadenia musí byť izolovaný od karosérie vozidla;

c) odpor izolácie elektrického obvodu (okrem batérií a palivových článkov), musí presiahnuť 1 kΩ na každý volt menovitého napätia.

3.8.2. V prípade elektrickej priechodky na vytvorenie izolovaného a pevného elektrického spojenia, elektrické spojenie musí byť hermeticky uzatvorené.

4. SKÚŠOBNÉ POSTUPY

4.1. Všeobecné ustanovenia

4.1.1. Skúšky tesnosti sa vykonajú s natlakovaným plynom, ako je vzduch alebo dusík obsahujúci aspoň 10 % hélia.

4.1.2. Na dosiahnutie požadovaného tlaku pre tlakovú skúšku sa môže použiť voda alebo iná kvapalina.

4.1.3. Vo všetkých skúšobných záznamoch musí byť uvedený druh použitého skúšobného média, ak sa použilo.

4.1.4. Skúšky tesnosti a tlakové skúšky musia trvať minimálne o 3 minúty dlhšie ako čas odozvy snímača.

4.1.5. Všetky skúšky sa vykonajú pri teplote okolia, pokiaľ nie je uvedené inak.

4.1.6. Pred skúškou tesnosti sa rozličné komponenty musia riadne vysušiť.

4.2. Tlaková skúška

4.2.1. Komponent obsahujúci vodík musí vydržať bez akýchkoľvek viditeľných znakov netesnosti alebo deformácie skúšobný tlak zodpovedajúci 1,5-násobku jeho maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT) s uzavretými výstupmi vysokotlakovej časti. Tlak sa potom zvýši z 1,5 na 3-násobok maximálneho povoleného pracovného tlaku (MPPT). Komponent nesmie vykazovať žiadne viditeľné praskliny alebo trhliny.

4.2.2. Systém prívodu tlaku musí byť vybavený kladným uzatváracím ventilom a tlakomerom s rozsahom tlaku v rozmedzí od minimálne 1,5-násobku do maximálne 2-násobku skúšobného tlaku a presnosť tlakomeru musí byť 1 % rozsahu tlaku.

4.2.3. V prípade komponentov, pri ktorých sa vyžaduje skúška tesnosti, sa táto skúška vykonáva pred tlakovou skúškou.

4.3. Skúška vonkajšej tesnosti

4.3.1. Pri skúšaní opísanom v oddiele 4.4.3 nesmie byť na komponente zaznamenané unikanie cez tesnenie spodnej časti (pätky) alebo puzdra (krytu) alebo cez iné spojenia a nesmie vykazovať známky poróznosti v odliatku pri akomkoľvek tlaku plynu v rozmedzí od 0 po jeho maximálny povolený pracovný tlak (MPPT).

Skúška sa vykoná na tom istom vybavení v týchto podmienkach:

4.3.2.1. pri teplote okolia;

4.3.2.2. pri minimálnej prevádzkovej teplote alebo pri teplote kvapalného dusíka po dostatočnom čase kondicionovania pri tejto teplote, aby sa zabezpečila teplotná stabilita;

4.3.2.3. pri maximálnej prevádzkovej teplote po dostatočnom čase kondicionovania pri tejto teplote, aby sa zabezpečila teplotná stabilita.

4.3.3. Počas tejto skúšky sa skúšané vybavenie musí pripojiť k zdroju tlaku plynu. Kladný uzatvárací ventil a tlakomer s rozsahom tlaku v rozmedzí od minimálne 1,5-násobku do maximálne 2-násobku skúšobného tlaku musia byť nainštalované na potrubí na prívod tlaku a presnosť tlakomeru musí byť 1 % rozsahu tlaku. Tlakomer sa musí nainštalovať medzi kladný uzatvárací ventil a skúšobnú vzorku.

4.3.4. Počas skúšky sa vzorka skúša na netesnosť s povrchovo aktívnou látkou, pričom sa nesmú tvoriť bublinky alebo nameraná miera netesnosti musí byť nižšia ako 10 cm3 za hodinu.

4.4. Únavová skúška

4.4.1. Vodíkový komponent musí spĺňať príslušné skúšobné požiadavky oddielov 4.3 a 4.12 týkajúce sa netesnosti po tom, ako bol vystavený počtu prevádzkových cyklov, špecifikovaných pre tento komponent v oddieloch 3.1 až 3.7 časti 3.

4.4.2. Príslušné skúšky vonkajšej tesnosti a tesnosti sedla opísané v oddieloch 4.3 a 4.12 sa vykonajú okamžite po únavovej skúške.

4.4.3. Komponent je bezpečne pripojený k zdroju natlakovaného suchého vzduchu alebo dusíka a vystavený počtu cyklov špecifikovaných pre tento konkrétny komponent v oddieloch 3.1 až 3.7 časti 3. Cyklus pozostáva z jedného otvorenia a jedného zatvorenia komponentu v časovom úseku najmenej 10 ± 2 sekúnd.

4.4.4. Komponent je v prevádzke v 96 % z počtu špecifikovaných cyklov pri teplote okolia a pri MPPT komponentu. Počas doby mimo cyklu je povolené, aby tlak za skúšobným zariadením klesol na 50 % MPPT komponentu.

4.4.5. Komponent musí byť v prevádzke pri MPPT a maximálnej teplote materiálu (podľa oddielu 1.3 časti 1) v 2 % všetkých cyklov potom, ako bol dostatočne dlho kondicionovaný pri tejto teplote, aby sa zabezpečila teplotná stabilita. Komponent musí po dokončení vysokoteplotných cyklov spĺňať požiadavky oddielov 4.3 a 4.12 pri maximálnej teplote príslušného materiálu (podľa oddielu 1.3 časti 1).

4.4.6. Komponent musí byť v prevádzke v 2 % všetkých cyklov pri MPPT komponentu a minimálnej teplote materiálu (podľa oddielu 1.3 časti 1), ale nie nižšej ako teplota kvapalného dusíka potom, ako bol komponent dostatočne dlho kondicionovaný pri tejto teplote, aby sa zabezpečila teplotná stabilita. Komponent musí po dokončení nízkoteplotných cyklov spĺňať požiadavky oddielov 4.3 a 4.12 pri minimálnej teplote príslušného materiálu (podľa oddielu 1.3 časti 1).

4.5. Prevádzková skúška

4.5.1. Prevádzková skúška sa vykoná s súlade s normami EN 13648-1 alebo EN 13648-2. Uplatňujú sa špecifické požiadavky normy.

4.6. Skúška odolnosti voči korózii

4.6.1. Kovové vodíkové komponenty po podrobení sa 144-hodinovej skúške soľným postrekom podľa normy ISO 9227 s uzavretými všetkými prípojkami musia spĺňať požiadavky skúšok tesnosti uvedené v oddieloch 4.3 a 4.12.

4.6.2. Medený alebo mosadzný komponent obsahujúci vodík po podrobení sa 24-hodinovému ponoreniu do čpavku podľa normy ISO 6957 musí s uzavretými všetkými prípojkami spĺňať požiadavky skúšok tesnosti uvedené v oddieloch 4.3 a 4.12.

4.7. Odolnosť voči suchému teplu

Skúška sa vykoná v súlade s normou ISO 188. Skúšobná vzorka sa musí vystaviť vzduchu na 168 hodín pri teplote rovnajúcej sa maximálnej prevádzkovej teplote. Zmena pevnosti v ťahu nesmie prekročiť +25 %. Zmena medzného predĺženia nesmie prekročiť tieto hodnoty:

— maximálny nárast 10 %,

— maximálny pokles 30 %.

4.8. Skúška ozónového starnutia

4.8.1. Skúška sa vykoná v súlade s normou ISO 1431-1. Skúšobná vzorka namáhaná na predĺženie o 20 percent sa na 120 hodín vystaví vzduchu pri teplote 40 °C s koncentráciou ozónu 50 dielov na sto miliónov.

4.8.2. Na skúšobnej vzorke sa nepripúšťa žiadne praskanie.

4.9. Cyklická tepelná skúška

Nekovové časti obsahujúce vodík musia po absolvovaní 96 hodinového teplotného cyklu od minimálnej prevádzkovej teploty až po maximálnu prevádzkovú teplotu s dĺžkou cyklu 120 minút pri maximálnom povolenom pracovnom tlaku (MPPT) spĺňať požiadavky skúšky tesnosti uvedené v oddieloch 4.3. a 4.12.

4.10. Cyklická tlaková skúška

4.10.1. Akékoľvek ohybné palivové potrubie musí spĺňať príslušné požiadavky skúšky tesnosti uvedené v oddiele 4.3 potom, ako bolo vystavené 6 000 tlakových cyklov.

4.10.2. Tlak sa musí zmeniť z atmosférického tlaku na maximálny povolený pracovný tlak (MPPT) nádrže za menej ako 5 sekúnd a po minimálne 5 sekundách musí za menej ako 5 sekúnd klesnúť na atmosférický tlak.

4.10.3. Príslušná skúška vonkajšej tesnosti, uvedená v oddiele 4.3 sa vykonáva okamžite po skúške odolnosti.

4.11. Skúška znášanlivosti s vodíkom

4.11.1. Znášanlivosť s vodíkom sa dokazuje podľa normy ISO 11114-4.

4.11.2. Materiály komponentov, ktoré sú v kontakte s kryogenickými teplotami, musia byť zlučiteľné s kryogenickými teplotami podľa normy EN 1252-1.

4.12. Skúška tesnosti sedla

4.12.1. Skúšky tesnosti sedla sa vykonávajú na vzorkách, ktoré boli predtým vystavené skúške vonkajšej tesnosti uvedenej v oddiele 4.3.

4.12.2. Skúšky tesnosti sedla sa vykonávajú so vstupom skúšaného ventilu pripojeným k zdroju tlaku plynu, s ventilom v uzavretej polohe a s otvoreným výstupom. Kladný uzatvárací ventil a tlakomer, s rozsahom tlaku v rozmedzí od minimálne 1,5-násobku do maximálne 2-násobku skúšobného tlaku, musia byť nainštalované na prívodnom tlakovom potrubí a presnosť tlakomera je 1 % rozsahu tlaku. Tlakomer sa musí nainštalovať medzi kladný uzatvárací ventil a skúšobnú vzorku. Pri pôsobení skúšobného tlaku zodpovedajúceho maximálnemu povolenému pracovnému tlaku (MPPT), sa sleduje únik s otvoreným výstupom ponoreným vo vode alebo pomocou prietokomeru, ktorý je nainštalovaný na vstupnej strane skúšaného ventilu. Prietokomer musí byť schopný presne zmerať maximálnu povolenú rýchlosť unikania pre použitú skúšobnú kvapalinu s presnosťou +/– 1 %.

4.12.3. Netesnosť sedla uzatváracieho ventilu, v uzavretej polohe, nesmie prekročiť 10 cm3/hodinu pri akomkoľvek tlaku plynu v rozmedzí od 0 po maximálny povolený pracovný tlak (MPPT).

4.12.4. Jednosmerný ventil, v uzavretej polohe, nesmie vykazovať žiadnu netesnosť, keď je vystavený akémukoľvek aerostatickému tlaku medzi 50 kPa a jeho maximálnym povoleným pracovným tlakom (MPPT).

4.12.5. Ak sú jednosmerné ventily použité ako bezpečnostné zariadenie alebo prípojky či zariadenia na dopĺňanie paliva, nesmie únik počas skúšky presiahnuť pomer 10 cm3/hodinu.

4.12.6. Netesnosť zariadení na odľahčenie tlaku nesmie presiahnuť 10 cm3/hodinu pri akomkoľvek tlaku plynu medzi 0 a stanoveným tlakom mínus 10 %.

(1) Ú. v. ES L 169, 8.7.1996, s. 1.

(2) Ú. v. ES L 18, 21.1.1997, s. 7.