(73)

Zo štúdie […] vyplynula táto analýza: a) Úročenie, ktoré štátna pokladnica poskytovala PI z vkladov, možno považovať za spravodlivé, pretože: 1. Predpokladaná dĺžka trvania takýchto vkladov je po očistení od teoreticky kolísavejšej zložky neúnosne dlhá a v skutočnosti nekonečná. 2. Charakteristiky takýchto vkladov sa v zmysle zákona prenášajú do štátnej pokladnice. 3. Indexácia poskytnutá štátnou pokladnicou je v 10 % (najkolísavejšia zložka) odvodená od 12-mesačných pokladničných poukážok, v 10 % (zložka, ktorá by sa mohla na základe niektorých konzervatívnych predpokladov časom znížiť) od 10-ročných štátnych dlhopisov a v 80 % od 30-ročných štátnych dlhopisov. 4. Povinnosť investovať podčiarkuje trvalý charakter vzťahu medzi PI a štátnou pokladnicou. 5. Obmedzenia uložené PI v postavení vkladateľa predstavujú tieto nepriame náklady a bremená: a) Vklad v štátnej pokladnici nemožno považovať za skutočné krátkodobé aktívum „bez rizík“ vzhľadom na trvalú povinnosť PI vkladať finančné prostriedky do štátnej pokladnice. b) PI nemá možnosť uplatňovať stratégie aktívneho riadenia likvidity (kvantitatívna analýza vypracovaná […] je zameraná na kvantifikáciu príslušných výsledných nákladov). b) Porovnaním úrokovej marže PI a úrokovej marže porovnateľných bánk v súkromnom sektore sa zistilo, že náklady PI spojené s vkladmi retailových klientov zodpovedajú nákladom spojeným s vkladmi retailových klientov bánk v súkromnom sektore. Úroková marža dosiahnutá bankami v súkromnom sektore je v prípade zložky financovania pochádzajúcej z vkladov dokonca výrazne vyššia ako úroková marža PI, čo podľa […] dokazuje skutočnosť, že PI nebola poskytnutá žiadna štátna pomoc. c) Porovnanie prevodov splatností aktív a pasív PI s jej konkurentmi v súkromnom sektore odhalilo, že vklady PI obsahujú zložku s „prakticky časovo neobmedzenou“ dĺžkou trvania, ktorej konzervatívny odhad predstavuje aspoň 60,8 % z celkového objemu. PI na základe dohovoru využíva prostriedky z poštových vkladov na financovanie dlhodobého aktíva, akým je vklad v štátnej pokladnici. S cieľom preveriť správanie bánk v súkromnom sektore sa analyzovali finančné ukazovatele bánk, ktoré sa špecializujú na financovanie verejných subjektov (napr. Dexia a Depfa). Takéto banky vykazujú podobné správanie. Banky verejného sektora v skutočnosti získavajú približne 50 % svojho financovania zo strednodobých a dlhodobých zdrojov a zostávajúca časť sa financuje z repo obchodov v ECB a medzibankových vkladov, pričom svoje celkové finančné prostriedky investujú do nelikvidných aktív verejného sektora emitovaných vládami alebo miestnymi orgánmi zvyčajne so splatnosťou v rozsahu 10 až 50 rokov. d) Kvantitatívna analýza zameraná na preukázanie výhod aktívneho riadenia portfólia na základe skutočnosti, že PI začala od marca 2007 investovať do portfólia európskych štátnych dlhopisov. Táto analýza sa zakladá na dvoch prvkoch, pričom prvý vychádza z analýzy možných minulých údajov a druhý z budúceho vývoja: 1. […] spätne uplatnené stratégie spravovania finančných prostriedkov pri portfóliu PI, z ktorých jedna má podobnú splatnosť ako portfólio v štúdii […] podľa špecifikácie metódy Value-at-risk (VaR) (ďalej len „referenčné portfólio“) a pri druhej (ďalej len „taktická stratégia“) sa používajú rovnaké kritériá a obmedzenia investovania, ktoré aktuálne prijala PI. Druhá z menovaných stratégií vychádza z automatického kvantitatívneho modelu. Výnos za ostatných 10 rokov by v prípade taktickej stratégie bol za rovnaké obdobie vyšší približne o 1,62 % p. a. než výnos na základe dohovoru (avšak bez zohľadnenia transakčných nákladov). Výnos za dvojročné obdobie 2005 – 2006 (2,45 %) by bol nižší v porovnaní s výnosom na základe dohovoru (4,14 %). 2. S ohľadom na vývoj v budúcnosti […] vymedzila niektoré riešenia spravovania finančných prostriedkov, ktoré by PI mohla implementovať na dosiahnutie vyšších ziskov v porovnaní s pasívnymi stratégiami investovania do štátnych dlhopisov bez výrazného zvýšenia rizika. Na podloženie týchto stratégií sa v štúdií […] uvádza tento podrobný opis: a) stratégie založené na predaji kúpnej opcie na štátne dlhopisy, ktorými by sa v roku 2008 dosiahol dodatočný výnos vo výške […]; b) vytvorenie syntetického štátneho dlhopisu eurozóny, ktorým by sa v roku 2008 dosiahol dodatočný výnos vo výške […]; c) spravovanie časti existujúcich kapitálových ziskov dosiahnutých z portfólia, ktorým by sa v roku 2008 dosiahol dodatočný výnos vo výške […], a d) výmena štátnych dlhopisov v rámci portfólia, ktorou by sa v roku 2008 dosiahol dodatočný výnos vo výške […].