Úradný vestník L 186 , 30/06/1989 S. 0023 - 0026

Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0047

Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0047



Smernica Rady zo 14. júna 1989 o úradnej kontrole potravín (89/397/EHS) RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a, so zreteľom na návrh Komisie [1], v spolupráci s Európskym parlamentom [2], so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3], keďže obchod s potravinami je jeden z najdôležitejších aspektov spoločného trhu; keďže všetky členské štáty sa musia snažiť ochraňovať zdravie a hospodárske záujmy svojich občanov; keďže ochrane zdravia sa musí priradiť bezpodmienečná priorita a keďže sa preto úradná kontrola potravín musí zosúladiť a zefektívniť; keďže však rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov s ohľadom na typ kontroly sú také, že predstavujú bariéry voľnému pohybu tovaru; keďže je preto nevyhnutné aproximovať tieto vnútroštátne právne predpisy; keďže predovšetkým všeobecné princípy, ktoré riadia vykonávanie takýchto kontrol, sa musia harmonizovať; keďže špecifické ustanovenia, navyše k všeobecným princípom, sa môžu, ak je to nevyhnutné, následne prijať; keďže predmetom tejto smernice je overenie súladu potravín s vnútroštátnymi právnymi predpismi o potravinách; keďže tieto vnútroštátne právne predpisy obsahujú ustanovenia o zdraví, pravidlách zloženia a pravidlách množstva určeného na ochranu ekonomických záujmov spotrebiteľov, ako aj ustanovení o informovaní spotrebiteľa a čestných komerčných transakciách; keďže takisto ako potraviny treba v tom istom čase kontrolovať materiály a predmety určené na kontakt s potravinami; keďže s cieľom doplnenia vnútorného trhu potraviny určené na prekročenie vnútorných hraníc spoločenstva sa musia prehliadnuť s rovnakou starostlivosťou ako tie, ktoré sú určené na obchodovanie v členskom štáte pôvodu; keďže inšpekcia preto musí byť založená v princípe na ustanoveniach, ktoré platia v členskom štáte pôvodu; keďže však taký princíp sa nemôže uplatňovať, pokiaľ sa ustanovilo, že dotknutý produkt je určený na zásielku do iného členského štátu, a tak je v súlade s ustanoveniami v platnosti v tomto členskom štáte; keďže sa inšpekcie musia vykonávať pravidelne, aby boli účinné; keďže nesmú byť obmedzené na subjekt, štádium ani moment, v ktorom by sa mali vykonávať, a keďže musia dodržať najvhodnejšiu formu na zabezpečenie svojej účinnosti; keďže s cieľom zabezpečiť, že sa inšpekčné postupy neobchádzajú, je nevyhnutné zaviesť, aby členské štáty nevynechávali žiaduce inšpekcie výrobkov na základe toho, že sú určené na vývoz zo spoločenstva; keďže inšpektori musia získať zodpovedajúce právomoci; keďže taktiež na jednej strane by podniky nemali mať právo brániť sa inšpekciám, na druhej strane sa ich legitímne práva musia zachovať, najmä právo na výrobné tajomstvo a právo na odvolanie; keďže autority poverené zodpovednosťou za kontrolu potravín sa môžu odlišovať od jedného členského štátu k druhému; keďže je preto žiaduce vydať zoznam príslušných autorít v každom členskom štáte s vyznačením oblastí, pre ktoré sú oprávnené a schválené laboratóriá na analýzy, ktoré sa majú uskutočniť v súvislosti s takouto kontrolou; keďže úradné kontroly by mali účinne prispieť k predchádzaniu porušovania zákona; keďže s týmto cieľom by sa mali pripraviť programy na základe vhodných podmienok; keďže hoci je pre členské štáty primárne ustanoviť svoje inšpekčné programy, je nevyhnutné s ohľadom na výkon a prevádzku vnútorného trhu zorganizovať tiež koordinačné programy na úrovni spoločenstva; keďže simultánna implementácia národných programov a koordinačných programov bude poskytovať skúsenosť, ktorá v súčasnosti veľmi chýba; keďže v svetle takejto skúsenosti sa môže stať, že bude nevyhnutné revidovať túto smernicu na zlepšenie mechanizmu, ktorý zavádza; keďže členské štáty by mali povoliť určitý stupeň slobody s ohľadom na praktické prostriedky uskutočňovania inšpekcií tak, aby si neprotirečili s hodnotnými vyskúšanými systémami, ktoré sú najvhodnejšie v určitých situáciách v každom členskom štáte, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 1. Táto smernica poskytuje všeobecné princípy na uskutočňovanie úradných kontrol potravín. 2. Na účely tejto smernice "úradná kontrola potravín" – ďalej len "kontrola" – znamená inšpekciu príslušnými autoritami zhody: - potravín, - prídavných látok do potravín, minerálnych solí, markerov a iných prídavných látok určených na predaj ako takých, - materiálov a predmetov určených na kontakt s potravinami s ustanoveniami určenými na predchádzanie rizikám ohrozenia zdravia verejnosti, s garantovaním čestných obchodných transakcií alebo záujmov spotrebiteľa vrátane ustanovení na informovanie spotrebiteľa. 3. Táto smernica sa bude uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia prijaté v kontexte viac špecifických pravidiel spoločenstva. 4. Táto smernica sa nevzťahuje na metrologickú kontrolu. Článok 2 1. Členské štáty zabezpečia všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, že kontrola sa uskutoční v súlade s touto smernicou. 2. Členské štáty zabezpečia, že produkty určené na zásielky do iného členského štátu sa podrobia inšpekcii s rovnakou starostlivosťou ako tie, ktoré sú určené na marketing na vlastnom území. Článok 3 Členské štáty nevylúčia produkt z primeranej kontroly na základe toho, že je určený na vývoz mimo spoločenstva. Článok 4 1. Inšpekcie sa majú uskutočniť: a) pravidelne; b) tam, kde sa predpokladá nesúlad. 2. Inšpekcie sa budú vykonávať s využitím prostriedkov primeraných sledovanému účelu. 3. Inšpekcia sa zameria na všetky štádiá výroby, zhotovenia, dovozu do spoločenstva, spracovania, skladovania, dopravy, distribúcie a obchodu. 4. Vo všeobecnosti sa inšpekcie uskutočnia bez predchádzajúceho upozornenia. 5. Vo všeobecnosti sa inšpekcie v každom prípade zamerajú na to štádium alebo štádiá, ktoré sú vymenované v odseku 3 a ktoré sa považuje alebo považujú za najvhodnejšie na prehliadky. Článok 5 Prehliadka bude pozostávať z jednej alebo viacerých nasledujúcich operácií v súlade s podmienkami stanovenými v článku 6 až 9 a v svetle preskúšania sa vykoná: 1. inšpekcia; 2. vzorkovanie a analýzy; 3. inšpekcia hygieny personálu; 4. preskúmanie písomného a dokumentačného materiálu; 5. preskúmanie akýchkoľvek overovacích systémov zriadených podnikom a získaných výsledkov. Článok 6 1. Inšpekcii bude podliehať toto: a) stav a aplikácia, ktorá sa urobila v rôznych štádiách vymenovaných v článku 4 ods. 3 na mieste, v areáli, kanceláriách, okolí podniku, prostriedkoch dopravy, strojoch a zariadeniach; b) prírodné materiály, prídavné látky, technologické prídavky a iné produkty využívané na prípravu produkcie potravín; c) polotovary; d hotové tovary; e) materiály a predmety určené na kontakt s potravinami; f) čistiace prostriedky a prostriedky na údržbu a spracovanie a pesticídy; g) procesy použité na zhotovenie alebo spracovanie potravín; h) označovanie a prezentácia potravín; i) konzervačné metódy. 2. Operácie vymenované v odseku 1sa môžu, pokiaľ je to nevyhnutné, nahradiť: - pohovormi s vedúcim podniku, v ktorom sa uskutočňuje inšpekcia, a s osobami, ktoré pre tento podnik pracujú, - prehliadaním hodnôt zaznamenaných meracími prístrojmi inštalovanými v podniku, - inšpekciami uskutočnenými príslušným orgánom s jeho vlastnými prístrojmi s meraniami získanými s prístrojmi inštalovanými v podniku. Článok 7 1. Vzorky výrobkov vymenované v článku 6 ods. 1 písm. b) až f) sa môžu odobrať na účely analýz. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, že tie, ktoré sa podrobia inšpekcii, sa môžu použiť na druhé stanovisko. 2. Analýzy sa uskutočnia v úradných laboratóriách. Členské štáty môžu taktiež splnomocniť iné laboratóriá na vykonanie analýz. Článok 8 Osoby, ktoré prídu v rozsahu svojej činnosti do priameho alebo nepriameho kontaktu s materiálmi a výrobkami uvedenými v článku 6 ods. 1 písm. b) až f), sa podrobia hygienickej prehliadke uvedenej v článku 5 ods. 3. Účelom tejto inšpekcie je zistiť, či zdravotné štandardy týkajúce sa čistoty a odevu personálu sú splnené. Toto sa uskutoční bez toho, aby boli dotknuté postupy lekárskych prehliadok. Článok 9 1. Inšpektori si môžu urobiť poznámky z písomných dokladov a dokumentačných materiálov, ktoré majú fyzické a právnické osoby v rôznych štádiách vymenovaných v článku 4 ods. 3. 2. Inšpektori môžu tiež skopírovať alebo urobiť extrakty písomných dokladov a dokumentačných materiálov predložených na preskúmanie. Článok 10 Pokiaľ inšpektori zistia alebo očakávajú nejaké nezrovnalosti, prijmú potrebné opatrenia. Článok 11 1. Členské štáty zabezpečia, aby inšpektori mali právo vykonávať operácie uvedené v článku 6 až 10. 2. Členské štáty stanovia, že dotknuté fyzické a právnické osoby sú zaviazané povoliť akékoľvek inšpekcie uskutočnené v súlade s touto smernicou a pomáhať inšpektorom pri plnení svojich povinností. Článok 12 1. Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že fyzické a právnické osoby, ktorých sa týkala kontrola, majú právo odvolať sa proti opatreniam prijatým príslušným orgánom na účely inšpekcie. 2. Stanovia, že inšpektori budú viazaní služobným tajomstvom. Článok 13 S cieľom zabezpečiť, že uplatňovanie tejto smernice je jednotné v členských štátoch, Komisia do jedného roka od prijatia vypracuje správu pre Európsky parlament a Radu o: a) súčasnej úrovni zaistenia školenia inšpektorov potravín v členských štátoch; b) možnosti zavedenia ustanovení spoločenstva, na ktorých pozostáva základné a ďalšie školenie inšpektorov; c) možnosti ustanovenia štandardov kvality spoločenstva pre všetky laboratóriá zahrnuté do inšpekcie a vzorkovania podľa tejto smernice; d) možnosti ustanoviť inšpekčnú službu spoločenstva vrátane možností pre všetky inštitúcie a osoby zainteresované v týchto inšpekciách vymieňať si informácie. Článok 14 1. Príslušný orgán alebo orgány členských štátov vypracujú ústretové programy s tým, že stanovia povahu a frekvenciu inšpekcií vykonávaných pravidelne v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. a) počas špecifického obdobia. 2. Od 1. mája každého roka členské štáty zašlú Komisii nevyhnutné informácie o uplatňovaní programov uvedených v odseku 1 za predchádzajúci rok s uvedením: - podmienok uplatňovaných v týchto programoch, - počtu a typu vykonaných inšpekcií, - počtu a typu narušení ustanovení. 3. Do 16. októbra každého roka a prvýkrát v roku 1991 Komisia prevedie na členské štáty po porade v rámci Stáleho výboru pre potraviny odporúčania týkajúce sa koordinačného programu inšpekcií na nasledujúci rok. Tieto odporúčania môžu byť následne prispôsobené ako požiadavky počas zapracovania koordinačného programu. Koordinačný program stanovený najmä v kritériách priority sa bude uplatňovať vo svojom uplatňovaní. Informácie uvedené v odseku 2 budú obsahovať špeciálne oddelené sekcie na uplatňovanie koordinačného programu. 4. Päť rokov po vyhlásení tejto smernice Komisia pošle Rade správu o uplatňovaní tohto článku, sprevádzanú, ak je to nevyhnutné, akýmikoľvek vhodnými návrhmi. Článok 15 Každý členský štát odošle Komisii názvy: - príslušných orgánov a okrem toho ich teritoriálnu pôsobnosť a funkcie, - úradných laboratórií alebo laboratórií poverených príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za vykonanie analýz v spojení s kontrolou. Tieto zoznamy sa uverejnia v sérii C Úradného vestníka Európskych spoločenstiev. Článok 16 Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 12 mesiacov po vyhlásení tejto smernice zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr však do 24 mesiacov od jej vyhlásenia [4]. Okamžite o tom informujú Komisiu. Článok 17 Táto smernica je adresovaná členským štátom. V Luxemburgu 4. júna 1989 Za Radu predseda P. Solbes [1] Ú. v. ES C 20, 27.1.1987, s. 6, Ú. v. ES C 88, 5.4.1987, s. 14, a Ú. v. ES C 131, 27.5.1989, s. 6. [2] Ú. v. ES C 345, 21.12.1987, s. 80, a Ú. v. ES C 120, 16.5.1989. [3] Ú. v. ES C 347, 22.12.1987, s. 1. [4] Táto smernica bola oznámená členským štátom 20. júna 1989. --------------------------------------------------