DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/654

z 19. decembra 2016,

ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1628 s ohľadom na technické a všeobecné požiadavky na emisné limity a typové schválenie spaľovacích motorov necestných pojazdných strojov

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1628 zo 14. septembra 2016 o požiadavkách na emisné limity plynných a pevných znečisťujúcich látok a typové schválenie spaľovacích motorov necestných pojazdných strojov, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 1024/2012 a (EÚ) č. 167/2013 a ktorým sa mení a zrušuje smernica 97/68/ES (1), a najmä na jeho článok 24 ods. 11, článok 25 ods. 4 písm. a), b) a c), článok 26 ods. 6, článok 34 ods. 9, článok 42 ods. 4, článok 43 ods. 5 a článok 48,

keďže:

S cieľom zaistiť, aby ustanovenia o konštrukcii motorov, ktoré sa majú inštalovať do necestných pojazdných strojov, zodpovedali technickému pokroku, by sa s ohľadom na určité požiadavky mali uplatniť najnovšie verzie noriem CEN/Cenelec alebo ISO, ktoré sú dostupné pre verejnosť.

PRIJALA TOTO NARIADENIE:

Článok 1

Vymedzenie pojmov

Uplatňuje sa toto vymedzenie pojmov:

Článok 2

Požiadavky na akékoľvek ďalšie špecifikované palivá, zmesi palív alebo emulzie palív

Referenčné palivá a ďalšie špecifikované palivá, zmesi palív alebo emulzie palív uvedené výrobcom v žiadosti o typové schválenie EÚ v súlade s článkom 25 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1628 sú v súlade s technickými špecifikáciami a sú opísané v informačnej zložke v súlade s prílohou I k tomuto nariadeniu.

Článok 3

Opatrenia týkajúce sa zhody výroby

S cieľom zaistiť, aby vyrábané motory zodpovedali schválenému typu v súlade s článkom 26 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/1628, prijmú schvaľovacie úrady opatrenia a budú dodržiavať postupy stanovené v prílohe II k tomuto nariadeniu.

Článok 4

Metodika na prispôsobenie výsledkov laboratórnych skúšok emisií, aby zahŕňali faktory zhoršenia

Výsledky laboratórnych skúšok emisií sa prispôsobia tak, aby zahŕňali faktory zhoršenia vrátane tých, ktoré súvisia s meraním počtu častíc (PN) a pri motoroch na plynné palivo podľa článku 25 ods. 3 písm. d), článku 25 ods. 4 písm. d) a článku 25 ods. 4 písm. e) nariadenia (EÚ) 2016/1628 v súlade s metodikou stanovenou v prílohe III k tomuto nariadeniu.

Článok 5

Požiadavky týkajúce sa stratégií regulovania emisií, opatrení na reguláciu NOx a opatrení na reguláciu tuhých častíc

Merania a skúšky týkajúce sa stratégií regulovania emisií uvedených v článku 25 ods. 3 písm. f) bode i) nariadenia (EÚ) 2016/1628 a opatrení na reguláciu NOx uvedených v článku 25 ods. 3 písm. f) bode ii) uvedeného nariadenia a opatrení na reguláciu tuhých častíc, ako aj dokumentácia potrebná na ich preukázanie musia zodpovedať technickým požiadavkám stanoveným v prílohe IV k tomuto nariadeniu.

Článok 6

Merania a skúšky týkajúce sa oblasti súvisiacej s ustáleným skúšobným cyklom pre necestné pojazdné stroje

Merania a skúšky týkajúce sa oblasti uvedenej v článku 25 ods. 3 písm. f) bode iii) nariadenia (EÚ) 2016/1628 sa vykonávajú v súlade s podrobnými technickými požiadavkami stanovenými v prílohe V k tomuto nariadeniu.

Článok 7

Podmienky a metódy vykonávania skúšok

Podmienky pre vykonávanie skúšok uvedené v článku 25 ods. 3) písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2016/1628, metódy na určenie nastavenia zaťaženia a otáčok motora uvedené v článku 24 uvedeného nariadenia, metódy prihliadnutia na emisie plynov z kľukovej skrine uvedené v článku 25 ods. 3 písm. e) bode i) uvedeného nariadenia a metódy stanovenia a prihliadnutia na nepretržitú alebo periodickú regeneráciu systémov dodatočnej úpravy výfukových plynov uvedené v článku 25 ods. 3 písm. e) bode ii) uvedeného nariadenia spĺňajú požiadavky uvedené v bode 5 a 6 prílohy VI k tomuto nariadeniu.

Článok 8

Postupy vykonávania skúšok

Skúšky uvedené v článku 25 ods. 3 písm. a) a článku 25 ods. 3 písm. f) bode iv) nariadenia (EÚ) 2016/1628 sa vykonávajú v súlade s postupmi stanovenými v bode 7 prílohy VI a v prílohe VIII k tomuto nariadeniu.

Článok 9

Postupy merania emisií a odberu vzoriek

Meranie emisií a odber vzoriek uvedené v článku 25 ods. 3 písm. b) nariadenia (EÚ) 2016/1628 sa vykonávajú v súlade s postupmi stanovenými v bode 8 prílohy VI k tomuto nariadeniu a v doplnku 1 k uvedenej prílohe.

Článok 10

Prístroje na vykonávanie skúšok a na meranie emisií a odber vzoriek

Prístroje na vykonávanie skúšok uvedené v článku 25 ods. 3 písm. a) nariadenia (EÚ) 2016/1628 a na meranie emisií a odber vzoriek uvedené v článku 25 ods. 3 písm. b) uvedeného nariadenia spĺňajú technické požiadavky a charakteristiky uvedené v bode 9 prílohy VI k tomuto nariadeniu.

Článok 11

Metóda hodnotenia údajov a výpočtov

Údaje uvedené v článku 25 ods. 3 písm. c) nariadenia (EÚ) 2016/1628 sa hodnotia a vypočítajú v súlade s metódou stanovenou v prílohe VII k tomuto nariadeniu.

Článok 12

Technické charakteristiky referenčných palív

Referenčné palivá uvedené v článku 25 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1628 spĺňajú technické charakteristiky stanovené v prílohe IX k tomuto nariadeniu.

Článok 13

Podrobné technické špecifikácie a podmienky dodávania motora oddelene od systému dodatočnej úpravy výfukových plynov

Pokiaľ výrobca dodá motor výrobcovi pôvodného zariadenia („OEM“) v Únii samostatne bez jeho systému dodatočnej úpravy výfukových plynov v súlade s článkom 34 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2016/1628, musí pri dodaní splniť podrobné technické špecifikácie a podmienky stanovené v prílohe X k tomuto nariadeniu.

Článok 14

Podrobné technické špecifikácie a podmienky pre dočasné uvedenie na trh na účely skúšok v teréne

Motorom, ktorým nebolo udelené typové schválenie EÚ v súlade s nariadením (EÚ) 2016/1628, sa v súlade s článkom 34 ods. 4 uvedeného nariadenia povoľuje dočasné uvedenie na trh na účely skúšok v teréne, ak spĺňajú podrobné technické špecifikácie a podmienky stanovené v prílohe XI k tomuto nariadeniu.

Článok 15

Podrobné technické špecifikácie a podmienky pre motory na osobitné účely

Typové schválenia EÚ motorov na osobitné účely a povolenia uvedenia na trh týchto motorov sa udeľujú v súlade s článkom 34 ods. 5 a 6 nariadenia (EÚ) 2016/1628, ak sú splnené podrobné technické špecifikácie a podmienky stanovené v prílohe XII k tomuto nariadeniu.

Článok 16

Uznanie rovnocenných typových schválení motora

Predpisy EHK OSN alebo ich zmeny uvedené v článku 42 ods. 4 písm. a) nariadenia (EÚ) 2016/1628 a akty Únie uvedené v článku 42 ods. 4 písm. b) uvedeného nariadenia sú stanovené v prílohe XIII k tomuto nariadeniu.

Článok 17

Podrobné príslušné informácie a pokyny pre výrobcov pôvodného zariadenia

Podrobné informácie a pokyny pre OEM uvedené v článku 43 ods. 2, 3 a 4 nariadenia (EÚ) 2016/1628 sú stanovené v prílohe XIV k tomuto nariadeniu.

Článok 18

Podrobné príslušné informácie a pokyny pre koncových používateľov

Podrobné informácie a pokyny pre koncových používateľov uvedené v článku 43 ods. 3 a 4 nariadenia (EÚ) 2016/1628 sú stanovené v prílohe XV k tomuto nariadeniu.

Článok 19

Normy výkonnosti a posudzovanie technických služieb

1. Technické služby musia spĺňať normy výkonnosti stanovené v prílohe XVI.

2. Schvaľovacie úrady hodnotia technické služby v súlade s postupom stanoveným v prílohe XVI k tomuto nariadeniu.

Článok 20

Charakteristiky ustálených a nestálych skúšobných cyklov

Ustálené a nestále skúšobné cykly uvedené v článku 24 nariadenia (EÚ) 2016/1628 spĺňajú charakteristiky stanovené v prílohe XVII k tomuto nariadeniu.

Článok 21

Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

(1) Ú. v. EÚ L 252, 16.9.2016, s. 53.

(2) Rozhodnutie Rady z 27. novembra 1997 vzhľadom na pristúpenie Európskeho spoločenstva k Dohode Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov, ktorá sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktoré môžu byť namontované a/alebo použité na kolesových vozidlách, a podmienok pre vzájomné uznávanie udelených schválení na základe týchto predpisov („revidovaná dohoda z roku 1958“) (Ú. v. ES L 346, 17.12.1997, s. 78).

(3) http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29glob_registry.html

(4) Ú. v. EÚ L 88, 22.3.2014, s. 1.

2.3.1.1. Pre motory poháňané stlačeným zemným plynom/biometánom (CNG) existujú vo všeobecnosti dva druhy paliva: vysokovýhrevné palivo (H-plyn) a nízkovýhrevné palivo (L-plyn), no v rámci oboch skupín existuje značné rozpätie vlastností; výrazne sa odlišujú svojím energetickým obsahom vyjadreným Wobbovým indexom a ich faktorom posunu λ (Sλ). Zemný plyn s faktorom posunu λ v rozmedzí od 0,89 do 1,08 (0,89≤ Sλ ≤1,08) sa považuje za plyn patriaci do skupiny H, zatiaľ čo zemný plyn s faktorom posunu λ v rozmedzí od 1,08 do 1,19 (1,08≤ Sλ ≤1,19) sa považuje za plyn patriaci do skupiny L. Zloženie referenčných palív vyjadruje extrémnu premenlivosť Sλ.

V prípade sporu v súvislosti so zhodou motorov poháňaných plynnými palivami vrátane dvojpalivových motorov pri použití komerčného paliva sa skúšky vykonajú s každým referenčným palivom, s ktorým bol základný motor odskúšaný, a na žiadosť výrobcu s prípadným dodatočným tretím palivom uvedeným v bode 2.3.1.1.1, 2.3.2.1 a 2.4.1.2 prílohy I, s ktorým mohol byť základný motor odskúšaný. V prípade potreby sa výsledok konvertuje uplatnením príslušných faktorov „r“, „r a“ alebo „r b“, ktoré sú opísané v bodoch 2.3.3, 2.3.4.1 a 2.4.1.3 prílohy I. Ak sú hodnoty r, r a alebo r b nižšie ako jedna, nevykoná sa žiadna korekcia. Nameranými výsledkami a vypočítanými výsledkami sa musí preukázať, že motor spĺňa limitné hodnoty so všetkými príslušnými palivami (napríklad palivá 1, 2 a prípadne tretie palivo, pokiaľ ide o motory poháňané zemným plynom/biometánom, a palivá A a B, pokiaľ ide o motory poháňané LPG).

6.2.6. Na základe skúšok vybraných motorov podľa doplnku 1 sa sériová výroba daných motorov považuje za zhodnú so schváleným typom, ak bolo prijaté rozhodnutie o vyhovení v prípade všetkých znečisťujúcich látok, a za nezhodnú so schváleným typom, ak bolo pre jednu znečisťujúcu látku prijaté rozhodnutie o nevyhovení podľa príslušných skúšobných kritérií v doplnku 1, a ako je uvedené na obrázku 2.1.

„audit“ je postup zhromažďovania dôkazov na hodnotenie toho, či sú kritériá auditu správne uplatňované; mal by byť objektívny, nestranný, nezávislý a postup auditu by mal byť systematický a zdokumentovaný;

Takéto emisné skúšky sa zopakujú po starnutí motora. Postup starnutia by sa mal stanoviť tak, aby výrobca mohol primerane predvídať očakávané zhoršenie emisií v priebehu doby stálosti emisií motora, berúc do úvahy opotrebenie a ostatné zhoršujúce mechanizmy očakávané pri typickom spotrebiteľskom používaní, ktoré by mohli ovplyvniť emisné vlastnosti. Ak sa skúša viac ako jeden motor, výsledky sa vypočítajú ako priemer výsledkov všetkých skúšaných motorov, zaokrúhlený na rovnaký počet desatinných miest ako v uplatniteľnom limite, zväčšený o jedno dodatočné desatinné miesto.

3.2.7.3. Výrobca môže preniesť faktor zhoršenia, ktorý bol určený pre určitý rad motora podľa systému dodatočnej úpravy výfukových plynov, na motor, ktorý nepatrí do rovnakého radu motora podľa systému dodatočnej úpravy výfukových plynov. V takýchto prípadoch musí výrobca schvaľovaciemu úradu preukázať, že motor, pre ktorý bol rad motorov so systémom dodatočnej úpravy pôvodne skúšaný, a motor, na ktorý sa faktory zhoršenia prenášajú, majú podobné technické špecifikácie a požiadavky na inštaláciu do necestného pojazdného stroja a emisie takéhoto motora sú podobné.

predchádzajúca skúška faktorov zhoršenia bola vykonaná s technológiou motora, ktorá by spĺňala podmienky na zahrnutie do toho istého radu motorov podľa systému dodatočnej úpravy v súlade s bodom 3.1.2 ako rad motorov, na ktorý sa majú uplatňovať faktory zhoršenia, a

3.1.2. Motory z rôznych radov motorov možno ďalej skombinovať do radov na základe typu použitého systému dodatočnej úpravy výfukových plynov. Na to, aby motory s rôznym usporiadaním valcov, ale s podobnými technickými špecifikáciami a inštaláciou pre systémy dodatočnej úpravy výfukových plynov, boli zaradené do toho istého radu motorov podľa systému dodatočnej úpravy výfukových plynov, výrobca musí poskytnúť schvaľovaciemu úradu údaje preukazujúce, že účinnosť znižovania emisií takýchto motorov je podobná.

2.3. V tejto prílohe sa podrobne opisujú o údržbe súvisiacej a nesúvisiacej s emisiami, ktorá by sa mala alebo mohla vykonávať na motoroch zaradených do programu akumulácie prevádzky. Táto údržba musí byť v zhode s údržbou vykonávanou na motoroch v prevádzke a oznamovanou koncovým používateľom nových motorov.

Každý jednotlivý skúšobný cyklus PCD môže byť v priebehu preukazovacej skúšky oddelený vypnutím motora. V rámci časového úseku do ďalšieho naštartovania sa musí zobrať do úvahy monitorovanie, ku ktorému môže dôjsť po vypnutí motora, a všetky podmienky, ktoré musia byť splnené, aby došlo k monitorovaniu po ďalšom naštartovaní.

Motory, ktoré nepatria do rovnakého radu motorov, však môžu patriť do rovnakého radu motorov podľa PCD.

10.4.6.2.1. Výrobca môže so súhlasom schvaľovacieho úradu simulovať nepretržitý chod extrahovaním činidla z nádrže, a to buď za chodu motora, alebo keď je motor zastavený.

10.4.5.2.1. Výrobca môže so súhlasom schvaľovacieho úradu simulovať nepretržitý chod extrahovaním činidla z nádrže, a to buď za chodu motora, alebo keď je motor zastavený.

Každý jednotlivý skúšobný cyklus NCD môže byť v priebehu preukazovacej skúšky oddelený vypnutím motora. V rámci časového úseku do ďalšieho naštartovania sa musí zobrať do úvahy monitorovanie, ku ktorému môže dôjsť po vypnutí motora, a všetky podmienky, ktoré musia byť splnené, aby došlo k monitorovaniu po ďalšom naštartovaní.

9.2.3.1. Každej poruche monitorovania uvedenej v bode 9.1 písm. b) sa pridelí osobitné počítadlo. Počítadlá systému NCD počítajú počet prevádzkových hodín motora, keď sa potvrdí, že DTC súvisiaci so systémom NCD je aktívny. Zoskupenie viacerých porúch do jedného počítadla je povolené.

Motory, ktoré nepatria do rovnakého radu motorov, môžu napriek tomu patriť do rovnakého radu motorov podľa NCD.

2.1.3. Výrobca poskytne výrobcovi pôvodného zariadenia pokyny na inštalovanie motora do necestného pojazdného stroja tak, aby motor, systém regulácie emisií a diely necestného pojazdného stroja fungovali v súlade s požiadavkami tohto doplnku. Táto dokumentácia obsahuje podrobné technické požiadavky týkajúce sa motora (softvér, hardvér a komunikácia) potrebné na správnu inštaláciu motora do necestného pojazdného stroja.

2.5. Ak sa používa snímač teploty vzduchu nasávaného do motora na odhadnutie teploty okolia, vyhodnotí sa nominálny posun pre typ motora alebo rad motorov medzi dvomi bodmi merania. Ak sa použije, musí byť nameraná teplota vzduchu nasávaného do motora upravená o hodnotu, ktorá sa rovná nominálnemu posunu na účely odhadnutia teploty okolia pre inštaláciu využívajúcu špecifikovaný typ motora alebo rad motorov.

otáčky C = n lo + 0,75 × (n hi – n lo).

PRÍLOHA VI

Vykonávanie emisných skúšok a požiadavky na meracie zariadenie

1. Úvod

V tejto prílohe je opísaný spôsob určovania emisií plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo skúšaných motorov a špecifikácie týkajúce sa meracích zariadení. Od oddielu 6 zodpovedá číslovanie tejto prílohy číslovaniu globálneho technického predpisu NRMM č. 11 a UN R 96-03, prílohy 4B. Niektoré body globálneho technického predpisu NRMM č. 11 však v tejto prílohe nie sú potrebné alebo sú upravené v súlade s technickým pokrokom.

2. Všeobecný prehľad

Táto príloha obsahuje nasledujúce technické ustanovenia potrebné na vykonávanie emisných skúšok. Doplňujúce ustanovenia sú uvedené v bode 3.

— Oddiel 5: Výkonnostné požiadavky vrátane určenia skúšobných otáčok

— Oddiel 6: Skúšobné podmienky vrátane metódy prihliadnutia na emisie plynov z kľukovej skrine, metódy stanovenia a prihliadnutia na nepretržitú a diskontinuálnu regeneráciu systémov dodatočnej úpravy výfukových plynov

— Oddiel 7: Skúšobné postupy vrátane mapovania motorov, vytvorenia skúšobného cyklu a priebehu skúšobného cyklu

— Oddiel 8: Postupy merania vrátane kalibrácie a kontroly výkonnosti prístrojov a validácie prístrojov na skúšku

— Oddiel 9: Meracie zariadenia vrátane meracích prístrojov, postupov riedenia, postupov odberu vzoriek, analytických plynov a noriem hmotnosti

— Doplnok 1: Postup merania počtu tuhých častíc (PN)

3. Súvisiace prílohy

— : Hodnotenie údajov a výpočet : Príloha VII — : Skúšobné postupy pre dvojpalivové motory : Príloha VIII — : Referenčné palivá : Príloha IX — : Skúšobné cykly : Príloha XVII

4. Všeobecné požiadavky

Motory, ktoré sa majú skúšať, musia pri skúšaní v skúšobných podmienkach uvedených v oddiele 6 podľa skúšobných postupov uvedených v oddiele 7 spĺňať výkonnostné požiadavky uvedené v oddiele 5.

5. Výkonnostné požiadavky

5.1. Emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok a CO2 a NH3

Znečisťujúce látky predstavujú:

a) oxidy dusíka, NOx;

b) uhľovodíky vyjadrené ako celkové uhľovodíky, HC alebo THC;

c) oxid uhoľnatý, CO;

d) tuhé častice, PM;

e) počet tuhých častíc, PN.

Namerané hodnoty plynných a pevných znečisťujúcich látok a CO2 emitovaných z motora sa vzťahujú na emisie špecifické pre brzdenie vyjadrené v gramoch na kilowatthodinu (g/kWh).

Merajú sa tie plynné a tuhé znečisťujúce látky, ktorých limitné hodnoty sú uplatniteľné na skúšanú podkategóriu motorov, ako je uvedené v prílohe II k nariadeniu (EÚ) 2016/1628. Výsledky vrátane faktora zhoršenia stanoveného podľa prílohy III nesmú presahovať príslušné limitné hodnoty.

Emisie CO2 sa merajú a vykazujú za všetky podkategórie motorov, ako sa požaduje v článku 41 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2016/1628.

Ak opatrenia na reguláciu NOx, ktoré sú súčasťou systému regulácie emisií motora, zahŕňajú použitie činidla, dodatočne sa merajú stredné hodnoty emisií amoniaku (NH3), ako sa vyžaduje v oddiele 3 prílohy IV, pričom tieto hodnoty nesmú presahovať hodnoty stanovené v uvedenom oddiele.

Emisie sa stanovujú v pracovných cykloch (ustálených a/alebo nestálych skúšobných cykloch) opísaných v oddiele 7 a v prílohe XVII. Systémy merania musia spĺňať požiadavky na kalibráciu a výkonnosť uvedené v oddiele 8 s meracími zariadeniami opísanými v oddiele 9.

Schvaľovací úrad môže schváliť iné systémy alebo analyzátory, ak sa zistí, že poskytujú rovnocenné výsledky v súlade s bodom 5.1.1. Výsledky sa vypočítajú podľa požiadaviek stanovených v prílohe VII.

5.1.1. Rovnocennosť

Určovanie rovnocennosti systému je založené na korelačnej štúdii siedmich (alebo viacerých) párov vzoriek medzi posudzovaným systémom a jedným zo systémov uvedených v tejto prílohe. „Výsledky“ sa vzťahujú na vážené hodnoty emisií špecifického cyklu. Korelačné skúšanie sa má vykonávať v rovnakom laboratóriu, skúšobnej komore a s rovnakým motorom a uprednostňuje sa súbežný chod. Ako je opísané v doplnku 3 k prílohe VII, rovnocennosť priemerov párov vzoriek sa určuje na základe štatistických údajov F-skúšky a t-skúšky, ktoré boli získané za uvedených podmienok, pokiaľ ide o skúšobnú komoru a motor. Krajné hodnoty sa určia v súlade s normou ISO 5725 a vylúčia sa z databázy. Systémy, ktoré sa používajú na korelačné skúšky, podliehajú schváleniu zo strany schvaľovacieho úradu.

5.2. Všeobecné požiadavky na skúšobné cykly

5.2.1. Skúška typového schválenia EÚ sa vykonáva s použitím príslušného cyklu NRSC, prípadne cyklu NRTC alebo LSI-NRTC, ako je špecifikované v článku 24 nariadenia (EÚ) 2016/1628 a v prílohe IV k uvedenému nariadeniu.

5.2.2. Technické špecifikácie a charakteristiky cyklov NRSC sú uvedené v doplnku 1 (cyklus NRSC v nespojitom režime) a v doplnku 2 (cyklus NRSC s odstupňovanými režimami) k prílohe XVII. Podľa výberu výrobcu môže cyklus NRSC prebiehať ako cyklus NRSC v nespojitom režime alebo prípadne ako cyklus NRSC s odstupňovanými režimami, ako je uvedené v bode 7.4.1.

5.2.3. Technické špecifikácie a charakteristiky cyklov NRTC a LSI-NRTC sú uvedené v doplnku 3 k prílohe XVII.

5.2.4. Skúšobné cykly špecifikované v bode 7.4 a v prílohe XVII sú navrhnuté tak, že zahŕňajú percentuálne hodnoty maximálneho krútiaceho momentu alebo výkonu a skúšobné otáčky, ktoré je potrebné určiť pre správne vykonanie skúšobných cyklov:

a) 100 % otáčky (maximálne skúšobné otáčky alebo menovité otáčky)

b) Medziľahlé otáčky špecifikované v bode 5.2.5.4.

c) Medziľahlé otáčky špecifikované v bode 5.2.5.5.

Určenie skúšobných otáčok je opísané v bode 5.2.5, použitie krútiaceho momentu a výkonu v bode 5.2.6.

5.2.5. Skúšobné rýchlosti

5.2.5.1. Maximálne skúšobné otáčky (MTS)

MTS sa vypočítajú v súlade s bodom 5.2.5.1.1 alebo bodom 5.2.5.1.3.

5.2.5.1.1. Výpočet maximálnych skúšobných otáčok

S cieľom vypočítať maximálne skúšobné otáčky sa v súlade s bodom 7.4 vykoná postup mapovania nestáleho cyklu. Maximálne skúšobné otáčky sa potom určia z mapovaných hodnôt otáčok motora v závislosti od výkonu. MTS sa vypočítajú pomocou rovnice 6-1, 6-2 alebo 6-3:

a) MTS = n lo + 0,95 × (n hi – n lo) 6-1 b) MTS = n i 6-2

pričom:

n i je priemerná hodnota najnižších a najvyšších otáčok, pri ktorých sa hodnota (n 2 norm i + P 2 norm i ) rovná 98 % maximálnej hodnoty (n 2 norm i + P 2 norm i )

c) Ak existuje iba jedna hodnota otáčok, pri ktorej sa hodnota (n 2 norm i + P 2 norm i ) rovná 98 % maximálnej hodnoty (n 2 norm i + P 2 norm i ): MTS = n i 6-3 pričom: n i je hodnota otáčok, pri ktorých sa dosahuje maximálna hodnota (n 2 norm i + P2 norm i ) keď: n = sú otáčky motora, i = je meniteľný index, ktorý reprezentuje jednu zaznamenanú hodnotu mapy motora, n hi = sú vysoké otáčky, ako sú vymedzené v článku 2 ods. 12. n lo = sú nízke otáčky, ako sú vymedzené v článku 2 ods. 13, n norm i = sú otáčky motora normalizované ich vydelením hodnotou nPmax, P norm i = je výkon motora normalizovaný jeho vydelením hodnotou P max, = je priemerná hodnota najnižších a najvyšších otáčok, pri ktorých sa hodnota výkonu rovná 98 % hodnoty P max. Lineárna interpolácia medzi mapovanými hodnotami sa používa na určenie: a) otáčok, pri ktorých sa hodnota výkonu rovná 98 % hodnoty P max . Ak existuje iba jedna hodnota otáčok, pri ktorej sa hodnota výkonu rovná 98 % hodnoty P max , je hodnota otáčok, pri ktorých sa dosahuje hodnota P max , b) otáčok, pri ktorých sa hodnota (n 2 norm i + P 2 n orm i ) rovná 98 % maximálnej hodnoty (n 2 norm i + P 2 n orm i ).

5.2.5.1.2. Použitie udaných maximálnych skúšobných otáčok

Ak je hodnota maximálnych skúšobných otáčok, vypočítaná v súlade s bodom 5.2.5.1.1 alebo bodom 5.2.5.1.3, v rámci ± 3 % maximálnych skúšobných otáčok udávaných výrobcom, pri skúške emisií sa môžu použiť udávané maximálne skúšobné otáčky. Ak sa tolerancia prekročí, na emisnú skúšku sa použijú namerané maximálne skúšobné otáčky.

5.2.5.1.3. Použitie prispôsobených maximálnych skúšobných otáčok

Ak má klesajúca časť krivky plného zaťaženia veľmi strmú hranu, môže to spôsobovať problémy pri správnom dosiahnutí 105 % otáčok cyklu NRTC. V takom prípade je s predchádzajúcim súhlasom technickej služby povolené použiť alternatívnu hodnotu maximálnych skúšobných otáčok, ktorá sa určí pomocou jednej z týchto metód:

a) Maximálne skúšobné otáčky sa môžu mierne znížiť (maximálne o 3 %), aby sa umožnil správny priebeh cyklu NRTC.

b) Vypočítajte alternatívne maximálne skúšobné otáčky pomocou rovnice 6-4: MTS = ((n max – n idle)/1,05) + n idle 6-4 keď: n max = sú otáčky motora, pri ktorých funkcia regulátora motora kontroluje otáčky motora, pričom požiadavka obsluhy je maximálna a uplatňuje sa nulové zaťaženie („sú maximálne otáčky bez zaťaženia“) n idle = sú voľnobežné otáčky

5.2.5.2. Menovité otáčky

Menovité otáčky sú vymedzené v článku 3 ods. 29 nariadenia (EÚ) 2016/1628. Menovité otáčky motorov s meniteľnými otáčkami podliehajúcich emisnej skúške sa určia na základe príslušného postupu mapovania uvedeného v oddiele 7.6. Menovité otáčky motorov s konštantnými otáčkami udáva výrobca na základe charakteristík regulátora. V prípade, že emisnej skúške podlieha typ motora vybavený alternatívnymi otáčkami, ako je to povolené v článku 3 ods. 21 nariadenia (EÚ) 2016/1628, musia sa udávať a skúšať všetky alternatívne otáčky.

Ak hodnota menovitých otáčok určená na základe postupu mapovania uvedeného v oddiele 7.6 zodpovedá hodnote udanej výrobcom ± 150 ot./min. v prípade motorov kategórie NRS vybavených regulátorom alebo v rámci ± 350 ot./min., prípadne ± 4 %, v prípade motorov kategórie NRS bez regulátora podľa toho, ktorá hodnota je menšia, alebo v rámci ± 100 ot./min. v prípade motorov všetkých ostatných kategórií, môže sa použiť udávaná hodnota. Ak sa tolerancia prekročí, použijú sa menovité otáčky určené na základe postupu mapovania.

Pre motory kategórie NRSh musí 100 % skúšobných otáčok dosahovať hodnotu menovitých otáčok ± 350 ot./min.

Na ktorýkoľvek ustálený skúšobný cyklus sa voliteľne môžu namiesto menovitých otáčok použiť maximálne skúšobné otáčky.

5.2.5.3. Otáčky pri maximálnom krútiacom momente v prípade motorov s meniteľnými otáčkami

Otáčky pri maximálnom krútiacom momente určené z krivky maximálneho krútiaceho momentu zostavenej na základe príslušného postupu mapovania motora podľa bodu 7.6.1 alebo 7.6.2 musia byť jedny z týchto:

a) otáčky, pri ktorých bol zaznamenaný najvyšší krútiaci moment, alebo

b) priemerná hodnota najnižších a najvyšších otáčok, pri ktorých sa hodnota krútiaceho momentu rovná 98 % maximálneho krútiaceho momentu. V prípade potreby sa na určenie otáčok, pri ktorých sa hodnota krútiaceho momentu rovná 98 % maximálneho krútiaceho momentu, použije lineárna interpolácia.

Ak je hodnota otáčok pri maximálnom krútiacom momente určená z krivky maximálneho krútiaceho momentu v rámci ± 4 % hodnoty otáčok pri maximálnom krútiacom momente udávanej výrobcom v prípade motorov kategórie NRS alebo NRSh, alebo v rámci ± 2,5 % hodnoty otáčok pri maximálnom krútiacom momente udávanej výrobcom v prípade motorov všetkých ostatných kategórií, môže sa na účely tohto nariadenia použiť udávaná hodnota. Ak sa tolerancia prekročí, použijú sa otáčky pri maximálnom krútiacom momente určené z krivky maximálneho krútiaceho momentu.

5.2.5.4. Medziľahlé otáčky

Medziľahlé otáčky musia spĺňať jednu z týchto požiadaviek:

a) v prípade motorov, ktoré sú určené na prevádzku v rozsahu otáčok na krivke krútiaceho momentu pri plnom zaťažení, medziľahlé otáčky sú otáčkami pri maximálnom krútiacom momente, ak tento nastáva v rozmedzí 60 % až 75 % menovitých otáčok;

b) ak sú otáčky pri maximálnom krútiacom momente nižšie než 60 % menovitých otáčok, medziľahlé otáčky predstavujú 60 % menovitých otáčok;

c) ak sú otáčky pri maximálnom krútiacom momente vyššie než 75 % menovitých otáčok, medziľahlé otáčky predstavujú 75 % menovitých otáčok. V prípade, že motor je schopný prevádzky iba pri otáčkach vyšších než 75 % menovitých otáčok, medziľahlé otáčky predstavujú najnižšie otáčky, pri ktorých je motor schopný prevádzky;

d) v prípade motorov, ktoré nie sú určené na prevádzku v rozsahu otáčok na krivke krútiaceho momentu pri plnom zaťažení za ustálených podmienok, medziľahlé otáčky predstavujú 60 % až 70 % menovitých otáčok;

e) v prípade motorov, ktoré sa majú skúšať v cykle G1, okrem motorov kategórie ATS, medziľahlé otáčky predstavujú 85 % menovitých otáčok;

f) v prípade motorov kategórie ATS, ktoré sa skúšajú v cykle G1, medziľahlé otáčky predstavujú 60 % až 85 % menovitých otáčok podľa toho, čo je bližšie skutočnej hodnote otáčok pri maximálnom krútiacom momente.

Ak sa ako 100 % skúšobných otáčok použijú maximálne skúšobné otáčky namiesto menovitých otáčok, menovité otáčky sa nahradia maximálnymi skúšobnými otáčkami aj pri určovaní medziľahlých otáčok.

5.2.5.5. Voľnobežné otáčky

Voľnobežné otáčky sú najnižšie otáčky motora s minimálnym zaťažením (väčším ako nulové zaťaženie alebo rovnajúcim sa nulovému zaťaženiu), keď otáčky motora reguluje funkcia regulátora motora. V prípade motorov bez funkcie regulátora voľnobežných otáčok znamenajú voľnobežné otáčky výrobcom udávanú hodnotu najnižších otáčok motora s minimálnym zaťažením. Treba poznamenať, že voľnobežné otáčky za tepla sú voľnobežné otáčky zahriateho motora.

5.2.5.6. Skúšobné otáčky v prípade motorov s konštantnými otáčkami

Regulátory motorov s konštantnými otáčkami nemusia vždy udržiavať otáčky presne konštantné. Väčšinou môžu otáčky klesnúť o 0,1 % až 10 % pod otáčky pri nulovom zaťažení, takže minimálne otáčky sa vyskytujú blízko bodu maximálneho výkonu motora. Skúšobné otáčky v prípade motorov s konštantnými otáčkami sa dajú nastaviť pomocou regulátora inštalovaného na motore alebo pomocou požiadavky na otáčky v rámci skúšobného zariadenia, pričom to predstavuje regulátor motora.

Ak sa používa regulátor inštalovaný na motore, 100 % otáčok predstavuje regulované otáčky motora, ako sú vymedzené v článku 2 ods. 24.

Ak sa na simuláciu regulátora používa signál požiadavky na otáčky v rámci skúšobného zariadenia, 100 % otáčok pri nulovom zaťažení predstavuje otáčky bez zaťaženia špecifikované výrobcom pri danom nastavení regulátora a 100 % otáčok pri plnom zaťažení predstavuje menovité otáčky pri danom nastavení regulátora. Na určenie otáčok pre ďalšie skúšobné režimy sa použije interpolácia.

Ak je regulátor nastavený na izochrónnu prevádzku alebo sa menovité otáčky a otáčky bez zaťaženia udávané výrobcom neodlišujú o viac než 3 %, jediná hodnota udaná výrobcom sa môže použiť ako 100 % otáčok vo všetkých bodoch zaťaženia.

5.2.6. Krútiaci moment a výkon

5.2.6.1. Krútiaci moment

Údaje o krútiacom momente uvádzané v skúšobných cykloch sú percentuálne hodnoty, ktoré pri danom skúšobnom režime predstavujú jednu z týchto funkcií:

a) pomer požadovaného krútiaceho momentu a maximálneho možného krútiaceho momentu pri špecifikovaných skúšobných otáčkach (všetky cykly okrem D2 a E2);

b) pomer požadovaného krútiaceho momentu a krútiaceho momentu zodpovedajúceho menovitému čistému výkonu udávanému výrobcom (cyklus D2 a E2).

5.2.6.2. Výkon

Údaje o výkone uvádzané v skúšobných cykloch sú percentuálne hodnoty, ktoré pri danom skúšobnom režime predstavujú jednu z týchto funkcií:

a) v prípade skúšobného cyklu E3 údaje o výkone predstavujú percentuálne hodnoty maximálneho čistého výkonu pri 100 % otáčok, keďže tento cyklus je založený na teoretickej krivke charakteristík lodnej skrutky plavidiel poháňaných vysokovýkonnými motormi bez obmedzenia dĺžky;

b) v prípade skúšobného cyklu F údaje o výkone predstavujú percentuálne hodnoty maximálneho čistého výkonu pri daných skúšobných otáčkach okrem voľnobežných otáčok, v prípade ktorých predstavujú percentuálne hodnoty maximálneho čistého výkonu pri 100 % otáčok.

6. Podmienky skúšky

6.1. Podmienky laboratórnej skúšky

Meria sa absolútna teplota (T a) nasávaného vzduchu na vstupe do motora vyjadrená v Kelvinoch a suchý atmosférický tlak (p s) vyjadrený v kPa a určuje sa hodnota parametra f a v súlade s nasledujúcimi ustanoveniami a pomocou rovníc 6-5 alebo 6-6. Ak sa atmosférický tlak meria v potrubí, musí sa zabezpečiť, aby straty tlaku medzi atmosférou a miestom merania boli zanedbateľné, a musia sa zohľadniť zmeny v statickom tlaku v potrubí vyplývajúce z prietoku. Vo viacvalcových motoroch, ktoré majú oddelené skupiny sacích potrubí, napríklad v konfigurácii motora „V“, sa použije priemerná teplota rôznych skupín. Parameter f a sa nahlási spolu s výsledkami skúšky.

Motory s atmosférickým nasávaním a mechanicky preplňované motory:

6-5

Motory preplňované turbodúchadlom s chladením alebo bez chladenia nasávaného vzduchu:

6-6

6.1.1. Aby sa skúška považovala za platnú, musia byť splnené obe tieto podmienky:

a) hodnota f a musí byť v rozsahu 0,93 ≤ f a ≤ 1,07 okrem prípadov povolených v bodoch 6.1.2 a 6.1.4;

b) teplota nasávaného vzduchu sa udržiava v rozmedzí 298 ± 5 K (25 ± 5°C), pričom hodnoty sa merajú pred ktorýmkoľvek komponentom motora, okrem prípadov povolených v bodoch 6.1.3 a 6.1.4 a podľa požiadaviek stanovených v bodoch 6.1.5 a 6.1.6.

6.1.2. Ak nadmorská výška laboratória, v ktorom sa motor skúša, presahuje 600 m, so súhlasom výrobcu môže hodnota f a prekročiť 1,07 pod podmienkou, že hodnota p s nebude nižšia než 80 kPa.

6.1.3. Ak je výkon skúšaného motora vyšší než 560 kW, so súhlasom výrobcu môže maximálna hodnota teploty nasávaného vzduchu prekročiť 303 K (30 °C) pod podmienkou, že neprekročí 308 K (35 °C).

6.1.4. Ak nadmorská výška laboratória, v ktorom sa motor skúša, presahuje 300 m a výkon skúšaného motora je vyšší než 560 kW, so súhlasom výrobcu môže hodnota f a prekročiť 1,07 pod podmienkou, že hodnota ps nebude nižšia než 80 kPa, a maximálna hodnota teploty nasávaného vzduchu môže prekročiť 303 K (30 °C) pod podmienkou, že neprekročí 308 K (35 °C).

6.1.5. V prípade radu motorov kategórie NRS s výkonom nižším než 19 kW, ktorý pozostáva výlučne z typov motorov určených na použitie v snežných frézach, sa teplota nasávaného vzduchu udržiava v rozmedzí 273 – 268 K (0 –5 °C).

6.1.6. V prípade motorov kategórie SMB sa teplota nasávaného vzduchu udržiava v rozmedzí 263 ± 5 K (–10 ± 5 °C) okrem prípadov povolených v bode 6.1.6.1.

6.1.6.1. V prípade motorov kategórie SMB vybavených elektronicky riadeným vstrekovaním paliva, ktorým sa prietok paliva prispôsobuje teplote nasávaného vzduchu, sa podľa výberu výrobcu môže teplota nasávaného vzduchu alternatívne udržiavať v rozmedzí 298 ± 5 K (25 ± 5 °C).

6.1.7. Je povolené použiť:

a) atmosférický tlakomer, výstup z ktorého sa používa ako atmosférický tlak celého skúšobného zariadenia, ktoré má viac ako jednu dynamometrovú skúšobnú komoru, pokiaľ zariadenie na reguláciu nasávaného vzduchu udržiava teplotu okolia, v ktorom sa motor skúša, v rozmedzí ± 1 kPa spoločného atmosférického tlaku;

b) vlhkomer na meranie vlhkosti nasávaného vzduchu pre celé skúšobné zariadenie, ktoré má viac ako jednu dynamometrovú skúšobnú komoru, pokiaľ zariadenie na reguláciu nasávaného vzduchu udržiava rosný bod v mieste, v ktorom sa motor skúša, v rozmedzí ± 0,5 K spoločného merania vlhkosti.

6.2. Motory s chladením preplňovacieho vzduchu

a) Použije sa systém chladenia preplňovacieho vzduchu s celkovou kapacitou nasávaného vzduchu, ktorá je reprezentatívna pre zariadenie sériovo vyrábaných motorov počas prevádzky. Na minimalizáciu akumulácie kondenzátu sa použije akýkoľvek laboratórny systém chladenia preplňovacieho vzduchu. Pred emisnou skúškou sa všetok akumulovaný kondenzát vypustí a všetky odtokové otvory sa úplne uzavrú. Odtokové otvory musia byť počas emisnej skúšky uzavreté. Chladiace podmienky sú takéto: a) počas skúšky sa na vstupe chladiča preplňovacieho vzduchu udržiava teplota chladiacej kvapaliny minimálne 20 °C; b) pri menovitých otáčkach a plnom zaťažení sa prietok chladiacej kvapaliny nastaví tak, aby sa na výstupe chladiča preplňovacieho vzduchu dosiahla teplota vzduchu ± 5 °C hodnoty stanovenej výrobcom. Teplota vzduchu na výstupe sa meria v mieste stanovenom výrobcom. Tento bod nastavenia prietoku chladiacej kvapaliny sa používa počas celého skúšania; c) ak výrobca motora stanoví limity poklesu tlaku v celom systéme chladenia preplňovacieho vzduchu, musí sa zabezpečiť, aby pokles tlaku v celom systéme chladenia preplňovacieho vzduchu pri podmienkach motora špecifikovaných výrobcom bol v rámci ním stanovených limitov. Pokles tlaku sa meria v miestach určených výrobcom. Ak sa pri vykonávaní skúšobného cyklu používajú namiesto menovitých otáčok maximálne skúšobné otáčky vymedzené v bode 5.2.5.1, tieto otáčky sa môžu použiť namiesto menovitých otáčok aj pri stanovení teploty preplňovacieho vzduchu. Cieľom je dosiahnuť emisné výsledky, ktoré sú reprezentatívne pre prevádzku. Ak sa na základe osvedčeného technického úsudku ukáže, že výsledkom špecifikácií v tomto oddiele by bolo nereprezentatívne skúšanie (napr. nadmerné chladenie nasávaného vzduchu), na dosiahnutie reprezentatívnejších výsledkov sa môžu použiť prepracovanejšie body nastavenia a regulácie poklesu tlaku preplňovacieho vzduchu, teploty chladiacej kvapaliny a prietoku.

6.3. Výkon motora

6.3.1. Základ pre meranie emisií

Základom merania špecifických emisií je nekorigovaný čistý výkon, ako je vymedzený v článku 3 ods. 23 nariadenia (EÚ) 2016/1628.

6.3.2. Pomocné zariadenia, ktoré sa majú namontovať

Počas skúšky sa na skúšobné zariadenie podľa požiadaviek doplnku 2 namontujú pomocné zariadenia potrebné na prevádzku motora.

Ak pri skúške nie je možné namontovať potrebné pomocné zariadenia, určí sa výkon, ktorý absorbujú, a odpočíta sa od nameraného výkonu motora.

6.3.3. Pomocné zariadenia, ktoré sa majú odstrániť

Niektoré pomocné zariadenia, ktorých činnosť je spojená s prevádzkou necestného pojazdného stroja a ktoré sa môžu namontovať na motor, sa musia pri skúške odstrániť.

Ak nie je možné odstrániť pomocné zariadenia, môže sa určiť výkon, ktorý absorbujú v stave bez zaťaženia, a pripočítať k nameranému výkonu motora (pozri poznámku g v doplnku 2). Ak je táto hodnota väčšia než 3 % hodnoty maximálneho výkonu pri skúšobných otáčkach, môže ju overiť technická služba. Výkon absorbovaný pomocnými zariadeniami sa použije na úpravu nastavených hodnôt a na výpočet práce vykonanej motorom počas skúšobného cyklu v súlade s bodom 7.7.1.3 alebo bodom 7.7.2.3.1.

6.3.4. Určenie výkonu pomocného zariadenia

Výkon absorbovaný pomocným zariadením/vybavením sa určí len vtedy, keď:

a) pomocné zariadenia/vybavenie vyžadované podľa doplnku 2 nie sú namontované na motore; a/alebo

b) pomocné zariadenia/vybavenie podľa doplnku 2 sú namontované na motore.

Hodnoty pomocného výkonu a metódu merania/výpočtu na určenie pomocného výkonu musí poskytnúť výrobca motora na celú prevádzkovú oblasť príslušných skúšobných cyklov a musí ich schváliť schvaľovací úrad.

6.3.5. Práca cyklu motora

Výpočet referenčnej a skutočnej práce cyklu (pozri bod 7.8.3.4) je založený na výkone motora podľa bodu 6.3.1. V tomto prípade sú hodnoty P f a P r v rovnici 6-7 nulové a P sa rovná P m.

Ak je pomocné zariadenie/vybavenie nainštalované podľa bodov 6.3.2 a/alebo 6.3.3, výkon, ktorý absorbuje, sa musí použiť na korekciu každej hodnoty výkonu P m,i v práve prebiehajúcom skúšobnom cykle pomocou rovnice 6-8:

P i = P m,i – P f,i + P r,i 6-7 P AUX = P r,i – P f,i 6-8

keď:

P m,i je nameraný výkon motora (kW), P f,i je výkon absorbovaný pomocným zariadením/vybavením, ktoré sa má namontovať pri skúške, ale nebolo nainštalované (kW), P r,i je výkon absorbovaný pomocným zariadením/vybavením, ktoré sa má pri skúške odstrániť, ale bolo nainštalované (kW).

6.4. Sací systém motora

6.4.1. Úvod

Použije sa sací systém inštalovaný na motore alebo systém, ktorý reprezentuje typické prevádzkové usporiadanie. Zahŕňa to chladenie preplňovacieho vzduchu a recirkuláciu výfukových plynov (EGR).

6.4.2. Obmedzenie vstupného tlaku vzduchu

Použije sa sací systém motora alebo skúšobný laboratórny systém, ktorého vstupný tlak vzduchu sa líši v rozmedzí ± 300 Pa od maximálnej hodnoty špecifikovanej výrobcom pre čistý vzduchový filter pri menovitých otáčkach a plnom zaťažení. Ak to nie je možné v dôsledku konštrukcie prívodu vzduchu do skúšobného laboratórneho systému, na základe predchádzajúceho súhlasu technickej služby sa povolí obmedzenie vstupného tlaku vzduchu, ktorý nepresahuje hodnotu stanovenú výrobcom pre znečistený vzduchový filter. Statické diferenciálne obmedzenie tlaku sa meria na mieste a v bodoch nastavenia otáčok a krútiaceho momentu špecifikovaných výrobcom. Ak výrobca miesto neurčí, tento tlak sa meria pred prípojkou akéhokoľvek turbodúchadla alebo systému recirkulácie výfukových plynov (EGR) k systému nasávania vzduchu.

Ak sa pri vykonávaní skúšobného cyklu používajú namiesto menovitých otáčok maximálne skúšobné otáčky vymedzené v bode 5.2.5.1, tieto otáčky sa môžu použiť namiesto menovitých otáčok aj pri stanovení obmedzenia tlaku preplňovacieho vzduchu.

6.5. Výfukový systém motora

Použije sa výfukový systém inštalovaný na motore alebo systém, ktorý reprezentuje typické prevádzkové usporiadanie. Výfukový systém musí spĺňať požiadavky na odber vzoriek výfukových emisií uvedené v bode 9.3. Použije sa výfukový systém motora alebo skúšobný laboratórny systém, ktorého statický protitlak je v rozmedzí 80 % až 100 % maximálnej hodnoty tlaku výfukových plynov pri menovitých otáčkach a plnom zaťažení. Obmedzenie tlaku výfukových plynov sa môže nastaviť pomocou ventilu. Ak je maximálne obmedzenie tlaku výfukových plynov 5 kPa alebo menej, bod nastavenia nesmie byť od maxima odlišný o viac než 1,0 kPa. Ak sa pri vykonávaní skúšobného cyklu používajú namiesto menovitých otáčok maximálne skúšobné otáčky vymedzené v bode 5.2.5.1, tieto otáčky sa môžu použiť namiesto menovitých otáčok aj pri stanovení obmedzenia tlaku výfukových plynov.

6.6. Motor so systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov

Ak je motor vybavený systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, ktorý nie je namontovaný priamo na motore, výfuková trubica musí mať rovnaký priemer, aký sa používa v praxi, a to do vzdialenosti najmenej štyroch priemerov rúry pred vstupom do expanzného úseku, ktorý obsahuje zariadenie na dodatočnú úpravu. Vzdialenosť medzi prírubou výfukového potrubia alebo výstupom turbodúchadla a systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov musí byť rovnaká ako v konfigurácii necestného pojazdného stroja alebo musí zodpovedať špecifikáciám vzdialeností udávaných výrobcom. Ak to uvádza výrobca, trubica musí byť izolovaná, aby sa na vstupe zariadenia na dodatočnú úpravu výfukových plynov dosiahla teplota v rámci špecifikácie výrobcu. Ak výrobca uviedol ďalšie požiadavky na inštaláciu, tie sa musia pri konfigurácii skúšky dodržať. Protitlak alebo obmedzenie tlaku výfukových plynov sa nastaví podľa bodu 6.5. V prípade zariadení na dodatočnú úpravu výfukových plynov s premenlivým obmedzením tlaku výfukových plynov sa maximálne obmedzenie tlaku výfukových plynov použité v bode 6.5 určí podľa stavu dodatočnej úpravy (opotrebovanie/starnutie a úroveň regenerácie/zaťaženia) špecifikovaného výrobcom. Počas simulačných skúšok a pri mapovaní motora sa môže demontovať nádrž na dodatočnú úpravu výfukových plynov a nahradiť rovnocennou nádržou s neaktívnym nosičom katalyzátora.

Emisie namerané v skúšobnom cykle musia reprezentovať emisie v prevádzke. V prípade motora vybaveného systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, ktorý si vyžaduje použitie činidla, musí toto činidlo, ktoré sa použije pri všetkých skúškach, určiť výrobca.

V prípade motorov kategórie NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB a ATS vybavených systémami dodatočnej úpravy výfukových plynov, ktoré sa regenerujú diskontinuálne (periodicky), ako je opísané v bode 6.6.2, sa emisné výsledky nastavia na hodnoty zohľadňujúce regeneračné udalosti. V takom prípade závisí priemerná hodnota emisií od frekvencie regeneračných udalostí predstavujúcich úsek skúšky, v priebehu ktorého dochádza k regenerácii. Systémy dodatočnej úpravy výfukových plynov s procesom regenerácie, ktorý prebieha buď neprerušovane, alebo aspoň raz za príslušný nestály skúšobný cyklus (NRTC alebo LSI-NRTC) alebo RMC („nepretržitá regenerácia“), podľa bodu 6.6.1 si nevyžadujú osobitný skúšobný postup.

6.6.1. Nepretržitá regenerácia

V prípade systému dodatočnej úpravy výfukových plynov založenom na procese nepretržitej regenerácie sa emisie merajú v systéme dodatočnej úpravy výfukových plynov, ktorý bol stabilizovaný tak, aby sa zabezpečilo opakovateľné správanie emisií. Proces regenerácie sa musí uskutočniť najmenej raz počas skúšky NRTC, LSI-NRTC alebo NRSC s teplým štartom a výrobca stanoví bežné podmienky, v ktorých dochádza k regenerácii (zanesenie sadzami, teplota, protitlak výfukových plynov atď.). Na preukázanie nepretržitosti procesu regenerácie sa vykonajú najmenej tri cykly NRTC, LSI-NRTC alebo NRSC s teplým štartom. V prípade skúšky NRTC s teplým štartom sa motor zahreje v súlade s bodom 7.8.2.1, teplota sa upraví v súlade s bodom 7.4.2.1 písm. b) a prebehne prvý cyklus NRTC s teplým štartom.

Ďalšie cykly NRTC s teplým štartom sa začnú po úprave teploty podľa bodu 7.4.2.1 písm. b). Počas skúšok sa zaznamenáva teplota a tlak výfukových plynov (teplota pred a za systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, protitlak výfukových plynov atď.). Systém dodatočnej úpravy výfukových plynov sa považuje za vyhovujúci, ak podmienky stanovené výrobcom trvajú počas skúšky dostatočne dlhý čas a rozptyl výsledkov merania emisií od strednej hodnoty nie je väčší než ± 25 % alebo 0,005 g/kWh podľa toho, ktorá hodnota je väčšia.

6.6.2. Diskontinuálna regenerácia

Toto ustanovenie sa vzťahuje len na motory vybavené systémom dodatočnej úpravy emisií, ktorý sa regeneruje diskontinuálne, pričom k regenerácii typicky dochádza po menej než 100 hodinách bežnej prevádzky motora. Pri týchto motoroch sa určia buď doplnkové alebo násobné faktory, pokiaľ ide o vzostupné a zostupné nastavenie uvedené v bode 6.6.2.4 („faktor nastavenia“).

Skúšanie a vypracovanie faktorov nastavenia sa vyžaduje iba pre jeden príslušný nestály skúšobný cyklus (NRTC alebo LSI-NRTC) alebo cyklus RMC. Faktory, ktoré boli vypracované, sa môžu uplatniť na výsledky z iných príslušných skúšobných cyklov vrátane cyklu NRSC v nespojitom režime.

V prípade, že nie sú k dispozícii žiadne vhodné faktory nastavenia zo skúšania s použitím nestálych skúšobných cyklov (NRTC alebo LSI-NRTC) alebo skúšobných cyklov RMC, faktory nastavenia sa určia pomocou príslušnej skúšky NRSC v nespojitom režime. Faktory vypracované s použitím skúšobného cyklu NRSC v nespojitom režime sa uplatňujú iba na cykly NRSC v nespojitom režime.

Nevyžaduje sa skúšanie a vypracovanie faktorov nastavenia pre skúšobný cyklus RMC NRSC aj pre cyklus NRSC v nespojitom režime.

6.6.2.1. Požiadavka na určovanie faktorov nastavenia pomocou skúšania s cyklami NRTC, LSI-NRTC alebo RMC

Emisie sa merajú najmenej v troch cykloch NRTC, LSI-NRTC alebo NRSC s teplým štartom, raz s regeneračnou udalosťou a dvakrát bez regeneračnej udalosti v stabilizovanom systéme dodatočnej úpravy výfukových plynov. K procesu regenerácie musí dôjsť najmenej raz v priebehu cyklu NRTC, LSI-NRTC alebo RMC s regeneračnou udalosťou. Ak regenerácia trvá dlhšie než jeden cyklus NRTC, LSI-NRTC alebo RMC, následne musia prebehnúť cykly NRTC, LSI-NRTC alebo RMC a emisie sa ďalej merajú bez vypnutia motora, až kým sa regenerácia nedokončí a nevypočíta sa priemer skúšok. Ak sa regenerácia počas akejkoľvek skúšky dokončí, skúška pokračuje ďalej v celej svojej dĺžke.

Vhodný faktor nastavenia sa určí pre celý príslušný cyklus pomocou rovníc 6-10 až 6-13.

6.6.2.2. Požiadavka na určovanie faktorov nastavenia pomocou skúšania s cyklami NRSC v nespojitom režime

Meranie emisií sa začína so stabilizovaným systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov a v každom skúšobnom režime sa vykonajú najmenej tri príslušné cykly NRSC v nespojitom režime, pri ktorých sa dajú splniť podmienky regenerácie, raz s regeneračnou udalosťou a dvakrát bez regeneračnej udalosti. Meranie tuhých častíc (PM) sa vykonáva viacfiltrovou metódou opísanou v bode 7.8.1.2 písm. c). Ak sa regenerácia začala, ale do konca periódy odberu vzoriek v rámci konkrétneho skúšobného režimu nebola ukončená, perióda odberu vzoriek sa predĺži až do ukončenia regenerácie. Ak sa skúška v tom istom režime opakuje viackrát, vypočítajú sa priemerné hodnoty výsledkov. Postup sa opakuje pri každom skúšobnom režime.

Pre tie režimy príslušného cyklu, v ktorých dochádza k regenerácii, sa určí vhodný faktor nastavenia pomocou rovníc 6-10 až 6-13.

6.6.2.3. Všeobecný postup vypracovania faktorov nastavenia diskontinuálnej regenerácie

Výrobca musí uviesť bežné parametrické podmienky, v ktorých dochádza k regeneračnému procesu (zanesenie sadzami, teplota, protitlak výfukových plynov atď.). Výrobca musí poskytnúť aj údaje o frekvencii regeneračných udalostí z hľadiska počtu skúšok, počas ktorých dochádza k regenerácii. Presný postup stanovenia tejto frekvencie schváli orgán typového schvaľovania alebo certifikačný orgán na základe osvedčeného technického úsudku.

Na regeneračnú skúšku poskytne výrobca systém dodatočnej úpravy výfukových plynov, ktorý bol zaťažený. K regenerácii nesmie dôjsť počas fázy kondicionovania motora. Výrobca má možnosť uskutočňovať následné skúšky príslušného cyklu, až kým sa systém dodatočnej úpravy výfukových plynov nezaťaží. Meranie emisií nie je potrebné pri všetkých skúškach.

Priemerné emisie medzi regeneračnými fázami sa stanovia z aritmetického priemeru viacerých približne rovnomerných výsledkov skúšok príslušného cyklu. Minimálne jeden príslušný cyklus sa musí vykonať čo najskôr pred regeneračnou skúškou a jeden ihneď po nej.

Počas regeneračnej skúšky sa zaznamenávajú všetky údaje potrebné na zistenie regenerácie (emisie CO alebo NOx, teplota pred a za systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, protitlak výfukových plynov atď.). Počas procesu regenerácie môže dôjsť k prekročeniu príslušných emisných limitov. Skúšobný postup je schematicky znázornený na obrázku 6.1.

Obrázok 6.1

Schéma diskontinuálnej (periodickej) regenerácie s počtom meraní n a počtom meraní počas regenerácie n r

Priemerné špecifické emisie sa vzťahujú na skúšky vykonávané podľa bodov 6.6.2.1 alebo 6.6.2.2. [g/kWh alebo #/kWh] a priemerujú sa pomocou rovnice 6-9 (pozri obrázok 6.1):

6-9

keď:

n je počet skúšok, počas ktorých nedôjde k regenerácii, n r je počet skúšok, počas ktorých dôjde k regenerácii (najmenej jedna skúška), sú priemerné špecifické emisie zo skúšky, počas ktorej nedôjde k regenerácii [g/kWh alebo #/kWh], sú priemerné špecifické emisie zo skúšky, počas ktorej dôjde k regenerácii [g/kWh alebo #/kWh].

Podľa výberu výrobcu a na základe osvedčeného technického úsudku sa faktor nastavenia regenerácie k r vyjadrujúci priemerné emisie môže vypočítať za všetky plynné znečisťujúce látky a v prípade, že neexistuje príslušný limit, za PM a PN, buď násobením, alebo pripočítaním pomocou rovníc 6-10 až 6-13:

Násobenie (vzostupný faktor nastavenia) 6-10 (zostupný faktor nastavenia) 6-11

Pripočítanie k ru,a = e w – e (vzostupný faktor nastavenia) 6-12 k rd,a = e w – e r (zostupný faktor nastavenia) 6-13

6.6.2.4. Používanie faktorov nastavenia

Vzostupné faktory nastavenia sa vynásobia nameranými emisiami alebo sa k nim pripočítajú pri všetkých skúškach, v ktorých nedochádza k regenerácii. Zostupné faktory nastavenia sa vynásobia nameranými emisiami alebo sa k nim pripočítajú pri všetkých skúškach, v ktorých dochádza k regenerácii. Výskyt regenerácie sa zisťuje spôsobom, ktorý je ľahko pozorovateľný počas skúšania. Ak sa nezistí žiadna regenerácia, použije sa vzostupný faktor nastavenia.

S odkazom na prílohu VII a doplnok 5 k prílohe VII o výpočte emisií špecifických pre brzdenie sa faktor nastavenia regenerácie:

a) použije na výsledky príslušných vážených cyklov NRTC, LSI-NRTC a NRSC, ak bol určený za celý vážený cyklus;

b) použije na výsledky tých režimov príslušného cyklu NRSC v nespojitom režime, pri ktorých dôjde k regenerácii pred vypočítaním váženého emisného výsledku cyklu, ak bol určený konkrétne pre jednotlivé režimy príslušného cyklu NRSC v nespojitom režime. V tom prípade sa na meranie PM použije viacfiltrová metóda;

c) môže rozšíriť na ostatných členov toho istého radu motorov;

d) môže rozšíriť na iné rady motorov v rámci radu motorov s rovnakým systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, ako sa vymedzuje v prílohe IX k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2017/656, s predchádzajúcim súhlasom schvaľovacieho úradu na základe technických dôkazov, že emisie sú podobné, ktoré poskytol výrobca.

K dispozícii sú tieto možnosti:

a) výrobca sa môže rozhodnúť, že vynechá faktory nastavenia v prípade jedného alebo viacerých radov motorov (alebo konfigurácie motorov), pretože účinok regenerácie je malý alebo pretože nie je možné zistiť, kedy dochádza k regenerácii. V týchto prípadoch sa nepoužíva žiadny faktor nastavenia a výrobca je zodpovedný za dodržanie emisných limitov pri všetkých skúškach bez ohľadu na to, či dochádza k regenerácii;

b) na žiadosť výrobcu môže schvaľovací úrad počítať regeneračné udalosti inak, než je stanovené v písmene a). Táto možnosť sa však vzťahuje len na udalosti, ktoré nastávajú mimoriadne zriedkavo a ktoré prakticky nie je možné vyriešiť s použitím faktorov nastavenia opísaných v písmene a).

6.7. Chladiaci systém

Použije sa chladiaci systém motora s dostatočnou kapacitou na udržanie motora s jeho nasávaným vzduchom, olejom, chladiacou kvapalinou a teplotami bloku a hlavy pri bežných prevádzkových teplotách predpísaných výrobcom. Môžu sa použiť pomocné laboratórne chladiče a ventilátory.

6.8. Mazací olej

Mazací olej špecifikuje výrobca a musí ísť o olej, ktorý je reprezentatívny pre mazací olej dostupný na trhu. Vlastnosti mazacieho oleja použitého pri skúške sa zaznamenávajú a predkladajú spolu s výsledkami skúšky.

6.9. Špecifikácie referenčného paliva

Referenčné palivá, ktoré sa majú použiť pri skúške, sú špecifikované v prílohe IX.

Teplota paliva musí byť v súlade s odporúčaniami výrobcu. Teplota paliva sa meria na vstupe do vstrekovacieho čerpadla alebo podľa pokynov výrobcu a miesto merania sa zaznamená.

6.10. Emisie kľukovej skrine

Tento oddiel sa vzťahuje na motory kategórií NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB a ATS, ktoré spĺňajú emisné limity etapy V stanovené v prílohe II k nariadeniu (EÚ) 2016/1628.

Emisie kľukovej skrine, ktoré sa vypúšťajú priamo do ovzdušia, sa pridajú k výfukovým emisiám (buď fyzicky, alebo matematicky) počas všetkých emisných skúšok.

Výrobcovia využívajúci túto výnimku namontujú motory tak, aby sa všetky emisie kľukovej skrine mohli viesť do systému odberu vzoriek emisií. Na účely tohto bodu sa emisie kľukovej skrine vedené do výfukových plynov pred systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov počas celej prevádzky nepovažujú za emisie vypúšťané priamo do ovzdušia.

Voľné emisie kľukovej skrine sa vedú do výfukového systému na meranie emisií takto:

a) materiál potrubia musí mať hladké steny, musí byť elektricky vodivý a nesmie reagovať s emisiami kľukovej skrine. Dĺžka potrubia musí byť čo najmenšia;

b) počet ohybov laboratórneho potrubia kľukovej skrine musí byť čo najmenší a polomer každého nevyhnutného ohybu musí byť čo najväčší;

c) laboratórne výfukové potrubie kľukovej skrine musí spĺňať špecifikácie výrobcu motora týkajúce sa protitlaku kľukovej skrine;

d) výfukové potrubie kľukovej skrine sa pripojí k potrubiu neriedených výfukových plynov za ktorýmkoľvek systémom dodatočnej úpravy výfukových plynov, za ktorýmkoľvek namontovaným obmedzením výfukových emisií a v dostatočnej vzdialenosti pred odberovými sondami, aby sa zabezpečilo úplné zmiešanie s výfukovým systémom motora predtým, ako sa odoberú vzorky. Výfukové potrubie kľukovej skrine musí zasahovať do voľného prúdu vo výfukovom systéme, aby sa zabránilo účinkom hraničnej vrstvy a podporilo sa zmiešavanie. Výstup výfukového potrubia kľukovej skrine môže byť orientovaný v ktoromkoľvek smere vzhľadom na prúd neriedených výfukových plynov.

7. Skúšobné postupy

7.1. Úvod

V tejto kapitole je opísaný spôsob určovania emisií plynných a tuhých znečisťujúcich látok špecifických pre brzdenie motorov, ktoré sa majú skúšať. Skúšaný motor musí byť základným motorom radu motorov, ako je špecifikované v prílohe IX k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2017/656.

Laboratórna emisná skúška pozostáva z merania emisií a iných parametrov skúšobných cyklov špecifikovaných v prílohe XVII. Ide o tieto aspekty:

a) laboratórna zostava na meranie emisií (bod 7.2);

b) postupy overovania pred skúškou a po nej (bod 7.3);

c) skúšobné cykly (bod 7.4);

d) všeobecná postupnosť skúšky (bod 7.5);

e) mapovanie motora (bod 7.6);

f) vytvorenie skúšobného cyklu (bod 7.7);

g) priebeh špecifického skúšobného cyklu (bod 7.8).

7.2. Zásady merania emisií

Na meranie emisií špecifických pre brzdenie musí byť motor v prevádzke počas skúšobných cyklov vymedzených v bode 7.4 podľa ich vhodnosti. Meranie emisií špecifických pre brzdenie si vyžaduje určenie hmotnosti znečisťujúcich látok vo výfukových emisiách (t. j. HC, CO, NOx a PM), počtu tuhých častíc vo výfukových emisiách (t. j. PN), hmotnosti CO2 vo výfukových emisiách a zodpovedajúcej práce motora.

7.2.1. Hmotnosť zložiek

Celková hmotnosť každej zložky sa určuje počas príslušného skúšobného cyklu pomocou týchto metód:

7.2.1.1. Nepretržitý odber vzoriek

Pri nepretržitom odbere vzoriek sa koncentrácia zložiek meria nepretržite z neriedených alebo zriedených výfukových plynov. Táto koncentrácia sa vynásobí hodnotou nepretržitého prietoku (neriedených alebo zriedených) výfukových plynov v mieste odberu vzoriek emisií, aby sa určil prietok zložky. Emisie zložiek sa počas celého skúšobného intervalu nepretržite sčítavajú. Tento súčet je celkovou hmotnosťou emitovanej zložky.

7.2.1.2. Odber vzoriek v dávkach

Pri odbere vzoriek v dávkach sa vzorka neriedených alebo zriedených výfukových plynov nepretržite odoberá a ukladá na ďalšie meranie. Odobratá vzorka musí byť úmerná prietoku neriedených alebo zriedených výfukových plynov. Príkladmi odberu vzoriek v dávkach sú zachytené zložky zriedených plynných emisií v odberovom vaku a zachytené tuhé častice (PM) na filtri. Metóda výpočtu emisií je takáto: koncentrácie vzoriek odobratých v dávkach sa vynásobia celkovou hmotnosťou alebo hmotnostným prietokom (neriedeným alebo zriedeným), z ktorého sa odobrali počas skúšobného cyklu. Tento súčin je celkovou hmotnosťou alebo hmotnostným prietokom emitovanej zložky. Na výpočet koncentrácie PM sa tuhé častice zachytené na filtri z úmerne odobratých výfukových plynov vydelia množstvom filtrovaných výfukových plynov.

7.2.1.3. Kombinovaný odber vzoriek

Povolená je akákoľvek kombinácia nepretržitého odberu vzoriek a odberu vzoriek v dávkach [napr. tuhé častice (PM) s odberom vzoriek v dávkach a plynné emisie s nepretržitým odberom vzoriek].

Na obrázku 6.2 sú znázornené dva aspekty skúšobných postupov na meranie emisií: zariadenia s odberovými vedeniami v neriedených a zriedených výfukových plynoch a úkony potrebné na výpočet emisií znečisťujúcich látok v ustálených a nestálych skúšobných cykloch.

Obrázok 6.2.

Skúšobné postupy merania emisií

7.2.2. Určovanie práce

Práca sa určuje počas skúšobného cyklu synchrónnym násobením otáčok a krútiaceho momentu brzdy na výpočet okamžitých hodnôt výkonu motorovej brzdy. Výkon motorovej brzdy sa integruje počas skúšobného cyklu na určenie celkovej práce.

7.3. Overovanie a kalibrácia

7.3.1. Postupy pred skúškou

7.3.1.1. Predkondicionovanie

Na dosiahnutie ustálených podmienok sa systém odberu vzoriek a motor musia pred začiatkom skúšky predkondicionovať, ako sa uvádza v tomto bode.

Zámerom predkondicionovania motora je dosiahnuť reprezentatívnosť emisií a regulátorov emisií počas celého pracovného cyklu a obmedziť skreslenie s cieľom dosiahnuť ustálené podmienky pre nasledujúcu emisnú skúšku.

Emisie sa môžu merať počas cyklov predkondicionovania, pokiaľ sa vykoná vopred stanovený počet cyklov predkondicionovania a systém merania bol spustený podľa požiadaviek uvedených v bode 7.3.1.4. Rozsah predkondicionovania určí výrobca motora pred začiatkom predkondicionovania. Predkondicionovanie sa vykonáva podľa nasledujúcich bodov, pričom je potrebné poznamenať, že špecifické cykly predkondicionovania sú rovnaké, ako sa používajú pri emisných skúškach.

7.3.1.1.1. Predkondicionovanie v prípade cyklu NRTC so studeným štartom

Motor sa predkondicionuje vykonaním najmenej jedného cyklu NRTC s teplým štartom. Ihneď po dokončení každého cyklu predkondicionovania sa motor vypne a vykoná sa fáza zahrievania s vypnutým motorom. Ihneď po dokončení posledného cyklu predkondicionovania sa motor vypne a začne sa ochladzovanie motora opísané v bode 7.3.1.2.

7.3.1.1.2. Predkondicionovanie v prípade cyklu NRTC s teplým štartom alebo v prípade LSI-NRTC

V tomto bode je opísané predkondicionovanie, ktoré sa uplatňuje v prípade, že je zámerom odoberať vzorky emisií z cyklu NRTC s teplým štartom bez vykonania cyklu NRTC so studeným štartom, alebo v prípade cyklu LSI-NRTC. Motor sa predkondicionuje vykonaním najmenej jedného cyklu NRTC s teplým štartom, prípadne cyklu LSI-NRTC. Ihneď po dokončení každého cyklu predkondicionovania sa motor vypne a potom sa čo najskôr začne nasledujúci cyklus. Odporúča sa, aby sa nasledujúci cyklus predkondicionovania začal najneskôr 60 sekúnd po dokončení predchádzajúceho cyklu predkondicionovania. Po poslednom cykle predkondicionovania a pred naštartovaním motora na emisnú skúšku by sa podľa možnosti mala vykonať príslušná fáza zahrievania (cyklus NRTC s teplým štartom) alebo ochladzovania (cyklus LSI-NRTC). Ak sa neuplatňuje žiadna fáza zahrievania ani ochladzovania, odporúča sa začať emisnú skúšku najneskôr 60 sekúnd po dokončení posledného cyklu predkondicionovania.

7.3.1.1.3. Predkondicionovanie v prípade cyklu NRSC v nespojitom režime

Pri kategóriách motora iných než NRS a NRSh sa motor zahreje a nechá v chode, až kým sa teplota motora (chladiacej vody a mazacieho oleja) nestabilizuje na 50 % otáčok a 50 % krútiaceho momentu pre ľubovoľný skúšobný cyklus NRSC v nespojitom režime iný než typu D2, E2 alebo G alebo na menovité otáčky motora a 50 % krútiaceho momentu pre ľubovoľný skúšobný cyklus NRSC v nespojitom režime typu D2, E2 alebo G. Hodnota 50 % otáčok sa vypočíta podľa bodu 5.2.5.1 v prípade motora, ktorého maximálne skúšobné otáčky sa používajú na určenie skúšobných otáčok, a podľa bodu 7.7.1.3 vo všetkých ostatných prípadoch. Hodnota 50 % krútiaceho momentu je definovaná ako 50 % maximálneho dostupného krútiaceho momentu pri daných otáčkach. Emisná skúška sa začne bez vypnutia motora.

Pri kategóriách motora NRS a NRSh sa motor zahreje podľa odporúčania výrobcu a osvedčeného technického úsudku. Prv než sa môže začať odber vzoriek emisií, motor musí byť v chode v režime 1 príslušného skúšobného cyklu, až kým sa nestabilizuje teplota motora. Emisná skúška sa začne bez vypnutia motora.

7.3.1.1.4. Predkondicionovanie v prípade cyklu RMC

Výrobca motora musí vybrať jednu z postupností predkondicionovania a) alebo b). Motor sa predkondicionuje podľa vybranej postupnosti.

a) Motor sa predkondicionuje chodom prinajmenšom v rámci druhej polovice cyklu RMC na základe viacerých skúšobných režimov. Medzi cyklami sa motor nevypne. Ihneď po dokončení každého cyklu predkondicionovania sa čo najskôr začne nasledujúci cyklus (vrátane emisnej skúšky). Odporúča sa, aby sa nasledujúci cyklus podľa možnosti začal najneskôr 60 sekúnd po dokončení predchádzajúceho cyklu predkondicionovania.

b) Motor sa zahreje a nechá v chode, až kým sa teplota motora (chladiacej vody a mazacieho oleja) nestabilizuje na 50 % otáčok a 50 % krútiaceho momentu pre ľubovoľný skúšobný cyklus RMC iný než typu D2, E2 alebo G alebo na menovité otáčky motora a 50 % krútiaceho momentu pre ľubovoľný skúšobný cyklus RMC typu D2, E2 alebo G. Hodnota 50 % otáčok sa vypočíta podľa bodu 5.2.5.1 v prípade motora, ktorého maximálne skúšobné otáčky sa používajú na určenie skúšobných otáčok, a podľa bodu 7.7.1.3 vo všetkých ostatných prípadoch. Hodnota 50 % krútiaceho momentu je definovaná ako 50 % maximálneho dostupného krútiaceho momentu pri daných otáčkach.

7.3.1.1.5. Ochladzovanie motora (NRTC)

Môže sa použiť postup prirodzeného alebo vynúteného ochladzovania. V prípade vynúteného ochladzovania sa na nastavenie systémov prúdenia chladiaceho vzduchu cez motor a prúdenia chladiaceho oleja cez systém mazania motora používa osvedčený technický úsudok, aby sa pomocou chladiaceho systému motora odviedlo teplo z chladiacej kvapaliny a zo systému dodatočnej úpravy výfukových plynov. V prípade vynúteného ochladzovania systému dodatočnej úpravy výfukových plynov sa chladiaci vzduch nevháňa, pokiaľ sa systém dodatočnej úpravy výfukových plynov neochladí na teplotu nižšiu, než je teplota jeho katalytickej aktivácie. Nie je povolený žiadny postup ochladzovania, ktorý povedie k nereprezentatívnym emisiám.

7.3.1.2. Overenie znečistenia uhľovodíkom (HC)

Ak je akýkoľvek predpoklad podstatného znečistenia systému merania výfukových plynov uhľovodíkom (HC), toto znečistenie sa môže skontrolovať nulovacím plynom a problém sa potom môže odstrániť. Ak sa množstvo znečistenia meracieho systému a systému pozadia HC musí skontrolovať, kontrola sa vykoná 8 hodín pred začiatkom každého skúšobného cyklu. Hodnoty sa zaznamenajú na účely ďalšej korekcie. Pred touto kontrolou sa musí vykonať skúška tesnosti a musí sa kalibrovať analyzátor FID.

7.3.1.3. Príprava meracieho zariadenia na odber vzoriek

Pred začiatkom odberu vzoriek emisií sa vykonajú tieto kroky:

a) kontroly presakovania sa vykonajú do 8 hodín pred odberom vzoriek emisií podľa bodu 8.1.8.7;

b) v prípade odberu vzoriek v dávkach sa pripojí čisté skladovacie médium, napríklad vyprázdnené odberové vaky alebo filtre s odváženou hmotnosťou obalu;

c) všetky meracie prístroje sa spustia podľa pokynov výrobcu prístrojov a osvedčeného technického úsudku;

d) spustia sa systémy riedenia, odberové čerpadlá, chladiace ventilátory a systémy zberu údajov;

e) prietoky vzorky sa nastavia na požadovanú úroveň, v prípade potreby s použitím obtokov;

f) výmenníky tepla v systéme odberu vzoriek sa predhrejú alebo predchladia na ich prevádzkové tepelné rozpätia na skúšku;

g) umožní sa, aby sa zahrievané alebo chladené komponenty, napríklad odberové potrubia, filtre, chladiče a čerpadlá, stabilizovali pri svojej prevádzkovej teplote;

h) systém riedenia výfukových plynov sa zapne najmenej 10 minút pred začiatkom postupu skúšky;

i) kalibrácia analyzátorov plynu a vynulovanie analyzátorov pri nepretržitom odbere sa vykoná podľa postupu uvedeného v bode 7.3.1.4;

j) akékoľvek zabudované elektronické zariadenie sa vynuluje alebo znovu vynuluje pred začiatkom každého skúšobného intervalu.

7.3.1.4. Kalibrácia analyzátorov plynu

Vyberú sa vhodné rozsahy analyzátorov plynu. Povolené sú analyzátory emisií s automatickým alebo ručným prepínaním rozsahov. Počas skúšky s nestálym cyklom (NRTC alebo LSI-NRTC) alebo cyklom RMC a počas odberu vzoriek plynných emisií na konci každého režimu v prípade skúšky v cykle NRSC v nespojitom režime sa rozsah analyzátorov emisií nesmie prepínať. Počas skúšobného cyklu sa nesmú prepínať ani analógové prevádzkové zosilňovače analyzátorov.

Všetky analyzátory určené na nepretržitý odber sa vynulujú a meracie rozsahy sa nastavia pomocou medzinárodne zistiteľných plynov, ktoré spĺňajú špecifikácie uvedené v bode 9.5.1. Meracie rozsahy analyzátorov FID sa nastavia na základe ekvivalentu uhlíka 1 (C1).

7.3.1.5. Predkondicionovanie filtra PM a váženie hmotnosti obalu

Postupy predkondicionovania filtra PM a váženie hmotnosti obalu sa vykonajú podľa bodu 8.2.3.

7.3.2. Postupy po skúške

Po dokončení odberu vzoriek emisií sa vykonajú tieto kroky:

7.3.2.1. Overenie proporcionálneho odberu vzoriek

Pri každom proporcionálnom odbere vzoriek v dávkach, napríklad pri odbere vzorky do odberového vaku alebo vzorky PM, sa overí, či sa udržal proporcionálny odber vzoriek podľa bodu 8.2.1. V prípade jednofiltrovej metódy a ustáleného skúšobného cyklu v nespojitom režime sa vypočíta efektívny váhový faktor PM. Akákoľvek vzorka, ktorá nespĺňa požiadavky uvedené v bode 8.2.1, sa považuje za neplatnú.

7.3.2.2. Kondicionovanie a váženie tuhých častíc (PM) po skúške

Použité filtre tuhých častíc sa umiestnia do zakrytých alebo hermeticky uzavretých nádob alebo sa držiaky filtrov zakryjú, aby sa odberové filtre chránili pred okolitým znečistením. Takto chránené filtre sa vrátia do komory alebo miestnosti, v ktorej prebieha kondicionovanie filtra PM. Potom sa odberové filtre PM kondicionujú a vážia podľa bodu 8.2.4 (postupy postkondicionovania filtra PM a celkového váženia).

7.3.2.3. Analýza odberu vzoriek plynov v dávkach

Podľa možnosti čo najskôr sa vykonajú tieto kroky:

a) všetky analyzátory odberu plynov v dávkach sa vynulujú a meracie rozsahy sa nastavia najneskôr do 30 minút po dokončení skúšobného cyklu alebo počas fázy úpravy teploty, ak je to užitočné na kontrolu, či sú analyzátory plynov ešte stabilné;

b) akékoľvek obvyklé vzorky plynu odobraté v dávkach sa analyzujú najneskôr do 30 minút po dokončení cyklu NRTC s teplým štartom alebo počas fázy úpravy teploty;

c) vzorky pozadia sa analyzujú najneskôr do 60 minút po dokončení cyklu NRTC s teplým štartom.

7.3.2.4. Overenie posunu

Po kvantifikácii výfukových plynov sa posun overí takto:

a) v prípade analyzátorov plynov s nepretržitým odberom a odberom v dávkach sa po stabilizácii nulovacieho plynu zaznamená stredná hodnota analyzátora. Stabilizácia môže zahŕňať čas na vyčistenie analyzátora od akejkoľvek vzorky plynu plus každý ďalší čas na zohľadnenie odozvy analyzátora;

b) po stabilizácii plynu na nastavenie meracieho rozsahu sa zaznamená stredná hodnota analyzátora. Stabilizácia môže zahŕňať čas na vyčistenie analyzátora od akejkoľvek vzorky plynu plus každý ďalší čas na zohľadnenie odozvy analyzátora;

c) tieto údaje sa použijú na overenie a korekciu posunu, ako je opísané v bode 8.2.2.

7.4. Skúšobné cykly

Skúška typového schválenia EÚ sa vykonáva s použitím príslušného cyklu NRSC, prípadne cyklu NRTC alebo LSI-NRTC, ako je špecifikované v článku 23 nariadenia (EÚ) 2016/1628 a v prílohe IV k uvedenému nariadeniu. Technické špecifikácie a charakteristiky cyklov NRSC, NRTC a LSI-NRTC sú stanovené v prílohe XVII a metóda určenia nastavení zaťaženia a otáčok pre tieto skúšobné cykly je opísaná v oddiele 5.2.

7.4.1. Ustálené skúšobné cykly

Necestné ustálené skúšobné cykly (NRSC) sú uvedené v dodatkoch 1 a 2 k prílohe XVII ako zoznam nespojitých režimov NRSC (prevádzkových bodov), pričom každý prevádzkový bod má jednu hodnotu otáčok a jednu hodnotu krútiaceho momentu. NRSC sa meria so zahriatym motorom v chode podľa špecifikácií výrobcu. NRSC môže podľa výberu výrobcu prebiehať ako cyklus NRSC v nespojitom režime alebo RMC, ako sa vysvetľuje v bodoch 7.4.1.1 a 7.4.1.2. Nevyžaduje sa vykonanie emisnej skúšky podľa oboch bodov 7.4.1.1 aj 7.4.1.2.

7.4.1.1. NRSC v nespojitom režime

Cykly NRSC v nespojitom režime sú teplé prevádzkové cykly, v ktorých sa emisie začínajú merať po naštartovaní a zahriatí motora a s motorom v chode, ako je špecifikované v bode 7.8.1.2. Každý cyklus pozostáva z viacerých režimov otáčok a zaťaženia (s príslušnými váhovými faktormi pre každý režim), ktoré pokrývajú typický prevádzkový rozsah konkrétnej kategórie motorov.

7.4.1.2. Cyklus NRSC s odstupňovanými režimami

Cykly RMC sú teplé prevádzkové cykly, v ktorých sa emisie začínajú merať po naštartovaní a zahriatí motora a s motorom v chode, ako je špecifikované v bode 7.8.2.1. Počas cyklu RMC motor nepretržite kontroluje kontrolná jednotka skúšobného zariadenia. Plynné emisie a emisie tuhých častíc sa merajú a odoberajú nepretržite počas cyklu RMC rovnakým spôsobom ako v prípade nestálych cyklov (NRTC alebo LSI-NRTC).

Cyklus RMC je určený na poskytovanie metódy vykonávania ustálenej skúšky pseudonestálym spôsobom. Každý cyklus RMC pozostáva zo série ustálených režimov s lineárnym prechodom medzi nimi. Relatívny celkový čas v každom režime a jeho predchádzajúci prechod zodpovedajú váhe NRSC v nespojitom režime. Zmena otáčok a zaťaženia motora pri prechode z jedného režimu do druhého musí byť lineárne riadená v čase 20 ± 1 s. Čas zmeny režimu je súčasťou nového režimu (vrátane prvého režimu). V niektorých prípadoch sa jednotlivé režimy nevykonávajú v rovnakom poradí ako NRSC v nespojitom režime alebo sa delia, aby sa predišlo extrémnym zmenám teploty.

7.4.2. Nestále skúšobné cykly (NRTC a LSI-NRTC)

Necestný nestály skúšobný cyklus pre motory kategórie NRE (NRTC) a necestný nestály cyklus pre veľké zážihové motory kategórie NRS (LSI-NRTC) sú špecifikované v doplnku 3 k prílohe XVII ako sekundový sled hodnôt normalizovaných otáčok a krútiaceho momentu. Na vykonanie skúšky v skúšobnej komore sa normalizované hodnoty prevedú na ich ekvivalentné referenčné hodnoty pre jednotlivé motory, ktoré sa majú skúšať, na základe špecifických hodnôt otáčok a krútiaceho momentu zistených z mapovacej krivky motora. Prevod sa označí ako denormalizácia a výsledným skúšobným cyklom je referenčný skúšobný cyklus NRTC alebo LSI-NRTC motora, ktorý sa má skúšať (pozri bod 7.7.2).

7.4.2.1. Postupnosť skúšky pre cyklus NRTC

Grafické znázornenie časového plánu normalizovaného dynamometra NRTC je uvedené na obrázku 6.3.

Obrázok 6.3.

Časový plán normalizovaného dynamometra NRTC

Cyklus NRTC musí prebehnúť dvakrát po dokončení predkondicionovania (pozri bod 7.3.1.1.1) podľa tohto postupu:

a) ako studený štart potom, ako bol systém motora a systém dodatočnej úpravy výfukových plynov ochladený na teplotu okolitého prostredia po prirodzenom ochladení motora, alebo ako studený štart po vynútenom ochladení, keď sa motor, teplota chladiacej kvapaliny a oleja, systémy dodatočnej úpravy výfukových plynov a riadiace zariadenia motora stabilizovali na teplote 293 K až 303 K (20 °C až 30 °C). Meranie emisií pri studenom štarte sa začne naštartovaním studeného motora;

b) fáza zahrievania sa začne hneď po dokončení fázy studeného štartu. Motor sa vypne a kondicionuje na cyklus s teplým štartom zahrievaním počas 20 minút ± 1 minúta;

c) cyklus s teplým štartom sa začne hneď po fáze zahrievania spúšťaním motora. Analyzátory plynu sa zapnú najmenej 10 sekúnd pred koncom fázy zahrievania, aby sa zabránilo špičkovým hodnotám spínacieho signálu. Meranie emisií sa začne súčasne so začiatkom NRTC s teplým štartom vrátane spúšťania motora.

Emisie špecifické pre brzdenie vyjadrené v g/kWh sa stanovia pomocou postupov uvedených v tomto oddiele za oba skúšobné cykly t. j. NRTC s teplým aj so studeným štartom. Zložené vážené emisie sa vypočítajú vážením výsledkov skúšky so studeným štartom s korekciou 10 % a výsledkov skúšky s teplým štartom s korekciou 90 %, ako sa podrobne uvádza v prílohe VII.

7.4.2.2. Postupnosť skúšky pre cyklus LSI-NRTC

LSI-NRTC musí prebehnúť raz ako cyklus s teplým štartom po dokončení predkondicionovania (pozri bod 7.3.1.1.2) podľa tohto postupu:

a) motor sa naštartuje a nechá bežať prvých 180 sekúnd pracovného cyklu, potom beží 30 sekúnd na voľnobežných otáčkach bez zaťaženia. Počas tejto fázy zahrievania sa emisie nemerajú.

b) Na konci 30-sekundovej fázy s voľnobežnými otáčkami sa motor nechá v behu počas celého pracovného cyklu od začiatku (čas 0 sekúnd) a začne sa meranie emisií.

Emisie špecifické pre brzdenie vyjadrené v g/kWh sa stanovia pomocou postupov uvedených v prílohe VII.

Ak bol motor v prevádzke už pred skúškou, použite osvedčený technický úsudok na dostatočné ochladenie motora tak, aby merané emisie presne reprezentovali emisie motora naštartovaného pri teplote okolitého prostredia. Napríklad, ak sa motor naštartovaný pri teplote okolitého prostredia v priebehu troch minút zahreje dostatočne na začatie prevádzky s uzavretým obvodom a na dosiahnutie plnej katalytickej činnosti, pred začatím ďalšej skúšky je potrebné minimálne ochladzovanie motora.

S predchádzajúcim súhlasom technickej služby môže postup zahrievania motora zahŕňať až 15 minút prevádzky počas pracovného cyklu.

7.5. Všeobecná postupnosť skúšky

Na meranie emisií motora sa vykonajú tieto kroky:

a) určia sa hodnoty skúšobných otáčok a skúšobného zaťaženia motora, ktorý sa má skúšať, odmeraním maximálneho krútiaceho momentu (pri motoroch s konštantnými otáčkami) alebo krivky maximálneho krútiaceho momentu (pri motoroch s meniteľnými otáčkami) ako funkcie otáčok motora;

b) normalizované skúšobné cykly sa musia denormalizovať krútiacim momentom (pri motoroch s konštantnými otáčkami) alebo otáčkami a krútiacimi momentmi (pri motoroch s meniteľnými otáčkami) zistenými v bode 7.5 písm. a);

c) motor, vybavenie a meracie prístroje sa v predstihu pripravia na nasledujúcu emisnú skúšku alebo sériu skúšok (studený a teplý cyklus);

d) na overenie správnej funkcie určitého vybavenia a analyzátorov sa vykonajú postupy pred skúškou. Všetky analyzátory musia byť kalibrované. Všetky údaje pred skúškou sa zaznamenajú;

e) motor sa na začiatku skúšobného cyklu naštartuje (cyklus NRTC) alebo sa nechá bežať (ustálené cykly a cyklus LSI-NRTC) a zároveň sa začnú odoberať vzorky;

f) počas odberu vzoriek sa merajú alebo zaznamenávajú emisie a ďalšie požadované parametre (pri cykloch NRTC, LSI-NRTC a RMC počas celého skúšobného cyklu);

g) na overenie správnej funkcie určitého vybavenia a analyzátorov sa vykonajú postupy po skúške;

h) filter (filtre) PM sa predkondicionuje(-ú), odváži(-ia) (vlastná hmotnosť), zaťaží(-ia), opäť kondicionuje(-ú), znovu odváži(-ia) (hmotnosť so zaťažením) a potom sa vzorky vyhodnotia podľa postupov pred skúškou (bod 7.3.1.5) a po skúške (bod 7.3.2.2);

i) vyhodnotia sa výsledky emisnej skúšky.

Obrázok 6.4 poskytuje prehľad o postupoch potrebných na vykonanie skúšobných cyklov NRMM s meraním emisií výfukových plynov motora.

Obrázok 6.4.

Postupnosť skúšky

7.5.1. Štart a reštart motora

7.5.1.1. Štart motora

Motor sa štartuje:

a) podľa odporúčania v pokynoch pre koncového používateľa pomocou štartéra motora alebo vzduchového systému štartovania a buď s primerane nabitou batériou, vhodným zdrojom energie, alebo vhodným zdrojom stlačeného vzduchu; alebo

b) použitím dynamometra na spúšťanie motora, až kým sa nenaštartuje. Dynamometer väčšinou poháňa motor v rozmedzí ± 25 % jeho typických prevádzkových spúšťacích otáčok alebo štartuje motor lineárnym zvyšovaním otáčok dynamometra z nuly na 100 min-1 pri voľnobežných otáčkach, až kým motor nenaštartuje.

Spúšťanie sa zastaví do 1 sekundy po naštartovaní motora. Ak sa motor nenaštartuje po 15 sekundách spúšťania, spúšťanie sa zastaví a zistí sa dôvod zlyhania štartovania, pokiaľ v pokynoch pre koncového používateľa alebo v opravárensko-servisnej príručke nie je uvedený dlhší ako bežný čas spúšťania.

7.5.1.2. Zhasnutie motora

a) Ak motor kedykoľvek v priebehu cyklu NRTC so studeným štartom zhasne, skúška je neplatná.

b) Ak motor kedykoľvek v priebehu cyklu NRTC s teplým štartom zhasne, skúška je neplatná. Motor sa zahreje podľa požiadaviek uvedených v bode 7.4.2.1 písm. b) a skúška s teplým štartom sa zopakuje. V tomto prípade sa nemusí opakovať skúška so studeným štartom.

c) Ak motor kedykoľvek v priebehu cyklu LSI-NRTC zhasne, skúška je neplatná.

d) Ak motor kdekoľvek v priebehu cyklu NRSC (nespojitého alebo odstupňovaného) zhasne, skúška je neplatná a opakuje sa od postupu zahrievania motora. V prípade merania PM pomocou viacfiltrovej metódy (jeden filter na odber vzoriek pre každý prevádzkový režim) skúška pokračuje stabilizovaním motora v predchádzajúcom režime pri teplote kondicionovania a potom sa začne meranie v režime, v ktorom motor zhasol.

7.5.1.3. Prevádzka motora

„Obsluhou“ môže byť osoba (t. j. manuálna regulácia) alebo regulátor (t. j. automatická regulácia) mechanicky alebo elektronicky signalizujúci vstup, ktorý požaduje výstup motora. Vstup môže pochádzať z pedálu alebo signálu akcelerátora, páky alebo signálu ovládania škrtiacej klapky, palivovej páky alebo signálu, rýchlostnej páky alebo signálu, alebo z bodu nastavenia alebo signálu regulátora.

7.6. Mapovanie motora

Pred začiatkom mapovania motora sa motor zahreje a ku koncu zahrievania sa prevádzkuje najmenej 10 minút pri maximálnom výkone alebo podľa odporúčania výrobcu a osvedčeného technického úsudku, aby sa stabilizovala teplota chladiacej kvapaliny a mazacieho oleja. Keď sa motor stabilizuje, vykoná sa mapovanie motora.

Ak má výrobca v úmysle použiť vysielanie signálu krútiaceho momentu elektronickou riadiacou jednotkou v prípade motorov, ktoré sú ňou vybavené, počas prevádzkových monitorovacích skúšok podľa delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2017/655 o monitorovaní emisií prevádzkových motorov sa počas mapovania motora navyše vykoná overovanie uvedené v doplnku 3.

Okrem motorov s konštantnými otáčkami sa mapovanie motora vykonáva s naplno otvoreným prívodom paliva alebo regulátorom používajúcim nespojité otáčky vo vzostupnom poradí. Minimálne a maximálne mapovacie otáčky sa stanovia takto:

minimálne mapovacie otáčky = voľnobežné otáčky so zahriatym motorom maximálne mapovacie otáčky = n hi × 1,02 alebo otáčky, pri ktorých maximálny krútiaci moment klesne na nulu, podľa toho, ktorá hodnota je menšia

keď:

n hi sú vysoké otáčky, ako sú vymedzené v článku 2 ods. 12.

Ak sú najvyššie otáčky nebezpečné alebo nie sú reprezentatívne (napr. v prípade neregulovaných motorov), na mapovanie sa podľa osvedčeného technického úsudku použijú maximálne bezpečné alebo maximálne reprezentatívne otáčky.

7.6.1. Mapovanie motora pri cykle NRSC s meniteľnými otáčkami

V prípade mapovania motora pri cykle NRSC s meniteľnými otáčkami (len v prípade motorov, u ktorých neprebehol cyklus NRTC ani LSI-NRTC) sa na výber dostatočného počtu rovnomerne rozmiestnených bodov nastavenia použije osvedčený technický úsudok. V každom bode nastavenia sa stabilizujú otáčky a krútiaci moment sa môže stabilizovať najmenej na 15 sekúnd. V každom bode nastavenia sa zaznamenajú stredné hodnoty otáčok a krútiaceho momentu. Stredné hodnoty otáčok a krútiaceho momentu sa odporúča vypočítať z údajov zaznamenaných počas posledných 4 až 6 sekúnd. Na stanovenie skúšobných otáčok a krútiaceho momentu v rámci cyklu NRSC sa v prípade potreby použije lineárna interpolácia. Ak sa navyše požaduje vykonať na motoroch aj cykly NRTC alebo LSI-NRTC, na stanovenie ustálených skúšobných otáčok a krútiaceho momentu sa použije mapovacia krivka motora NRTC.

Mapovanie motora sa môže podľa výberu výrobcu alternatívne vykonať na základe postupu uvedeného v bode 7.6.2.

7.6.2. Mapovanie motora pri cykloch NRTC a LSI-NRTC

Mapovanie motora sa vykonáva podľa tohto postupu:

a) motor je v stave bez zaťaženia a beží na voľnobežných otáčkach; i) v prípade motorov s regulátorom nízkych otáčok sa požiadavka obsluhy nastaví na minimum, dynamometer alebo iné zaťažovacie zariadenie sa použije na dosiahnutie nulového krútiaceho momentu na primárnom vývodovom hriadeli motora a motor môže regulovať otáčky. Odmerajú sa tieto voľnobežné otáčky so zahriatym motorom; ii) v prípade motorov bez regulátora nízkych otáčok sa dynamometer nastaví na dosiahnutie nulového krútiaceho momentu na primárnom vývodovom hriadeli motora a požiadavka obsluhy sa nastaví tak, aby sa otáčky regulovali podľa výrobcom udávaných najnižších otáčok motora s minimálnym zaťažením (známe aj ako výrobcom udávané voľnobežné otáčky so zahriatym motorom); iii) v prípade všetkých motorov s meniteľnými otáčkami sa môže použiť výrobcom udávaný krútiaci moment pri voľnobehu (s regulátorom nízkych otáčok alebo bez neho), ak je pre túto prevádzku reprezentatívny nenulový krútiaci moment pri voľnobehu;

b) požiadavka obsluhy sa nastaví na maximum a otáčky motora sa regulujú tak, aby sa dosiahli hodnoty v rozmedzí od voľnobežných otáčok so zahriatym motorom po 95 % voľnobežných otáčok so zahriatym motorom. V prípade motorov s referenčnými pracovnými cyklami, ktorých najnižšie otáčky sú vyššie než voľnobežné otáčky so zahriatym motorom, sa mapovanie môže začať pri hodnotách od najnižších referenčných otáčok po 95 % najnižších referenčných otáčok;

c) otáčky motora sa zvyšujú priemerne o 8 ± 1 min–1/s alebo sa motor mapuje pomocou súvislého zvyšovania otáčok v konštantnej miere tak, aby na zvýšenie z minimálnych na maximálne mapovacie otáčky bol potrebný čas 4 až 6 minút. Rozpätie mapovacích otáčok sa začína pri hodnotách od voľnobežných otáčok so zahriatym motorom po 95 % voľnobežných otáčok so zahriatym motorom a končí sa pri najvyšších otáčkach nad maximálnym výkonom, pri ktorých sa dosiahne menej než 70 % maximálneho výkonu. Ak sú takéto najvyššie otáčky nebezpečné alebo nie sú reprezentatívne (napr. v prípade neregulovaných motorov), na mapovanie sa podľa osvedčeného technického úsudku použijú maximálne bezpečné alebo maximálne reprezentatívne otáčky. Body otáčok a krútiaceho momentu motora sa zaznamenajú pri frekvencii odberu vzoriek najmenej 1 Hz;

d) ak sa výrobca domnieva, že uvedené mapovacie techniky sú v prípade akéhokoľvek daného motora nebezpečné alebo nie sú reprezentatívne, môžu sa použiť alternatívne mapovacie techniky. Tieto alternatívne techniky musia spĺňať zámer stanovených mapovacích postupov, ktorým je určenie maximálneho dostupného krútiaceho momentu pri všetkých otáčkach motora dosiahnutých v priebehu skúšobných cyklov. Odchýlky od mapovacích techník uvedených v tomto oddiele z dôvodov bezpečnosti alebo reprezentatívnosti musí schváliť schvaľovací úrad spolu so zdôvodnením ich použitia. V žiadnom prípade však krivka krútiaceho momentu regulovaných motorov alebo motorov preplňovaných turbodúchadlom nesmie prebiehať pri zostupných otáčkach motora;

e) motor nie je potrebné mapovať pred každým skúšobným cyklom. Motor sa znovu mapuje, ak: i) na základe osvedčeného technického úsudku uplynul od posledného mapovania neprimerane dlhý čas; alebo ii) na motore sa vykonali fyzické zmeny alebo bol znovu kalibrovaný, čo mohlo ovplyvniť výkon motora; alebo iii) atmosférický tlak blízko vstupu vzduchu do motora nie je v rozmedzí ± 5 kPa hodnoty zaznamenanej v čase posledného mapovania motora.

7.6.3. Mapovanie motora pri cykle NRSC s konštantnými otáčkami

Motor sa môže prevádzkovať s výrobným regulátorom konštantných otáčok alebo regulátor konštantných otáčok môže byť simulovaný riadenými otáčkami motora so systémom riadenia požiadavky obsluhy. Podľa vhodnosti sa použije buď izochrónny regulátor, alebo regulátor s klesajúcimi otáčkami.

7.6.3.1. Kontrola menovitého výkonu v prípade motorov, ktoré sa majú skúšať v cykle D2 alebo E2

Vykonávajú sa tieto kontroly:

a) Motor s regulátorom otáčok alebo so simulovaným regulátorom, ktorý reguluje otáčky na základe požiadavky obsluhy, môže byť prevádzkovaný pri menovitých otáčkach a menovitom výkone tak dlho, ako je to potrebné na dosiahnutie stabilnej prevádzky.

b) Krútiaci moment sa zvyšuje, až kým motor nie je schopný udržať regulované otáčky. Výkon v tomto bode sa zaznamená. Pred vykonaním tejto kontroly sa musí technická služba, ktorá kontrolu vykonáva, dohodnúť s výrobcom na metóde bezpečného určenia okamihu, keď sa uvedený bod dosiahol, v závislosti od charakteristík regulátora. Výkon zaznamenaný v bode b) nesmie prekročiť menovitý výkon, ako je vymedzený v článku 3 ods. 25 nariadenia (EÚ) 2016/1628, o viac než 12,5 %. Ak sa táto hodnota prekročí, výrobca musí udávaný menovitý výkon revidovať.

Ak sa na konkrétnom motore, ktorý sa skúša, táto kontrola nedá vykonať v dôsledku rizika poškodenia motora alebo dynamometra, výrobca musí schvaľovaciemu úradu predložiť presvedčivý dôkaz, že maximálny výkon neprekračuje menovitý výkon o viac než 12,5 %.

7.6.3.2. Postup mapovania pri cykle NRSC s konštantnými otáčkami

a) Motor s regulátorom otáčok alebo so simulovaným regulátorom, ktorý reguluje otáčky na základe požiadavky obsluhy, môže byť prevádzkovaný s regulovanými otáčkami bez zaťaženia (pri vysokých otáčkach, nie pri nízkych voľnobežných otáčkach) najmenej 15 sekúnd okrem prípadu, keď sa na konkrétnom motore táto úloha nedá vykonať.

b) Na zvyšovanie krútiaceho momentu v konštantnej miere sa použije dynamometer. Mapa sa vytvorí tak, že počas najmenej 2 minút sa regulované otáčky bez zaťaženia zvyšujú na krútiaci moment zodpovedajúci menovitému výkonu v prípade motorov, ktoré sa majú skúšať v cykle D2 alebo E2, alebo na maximálny krútiaci moment v prípade iných skúšobných cyklov s konštantnými otáčkami. Počas mapovania motora sa s frekvenciou najmenej 1 Hz zaznamenávajú skutočné otáčky a krútiaci moment.

c) Motor s konštantnými otáčkami a s regulátorom, ktorý sa dá nastaviť na alternatívne hodnoty otáčok, sa skúša pri všetkých príslušných konštantných otáčkach.

V prípade motorov s konštantnými otáčkami sa po dohode so schvaľovacím úradom a na základe osvedčeného technického úsudku uplatnia iné metódy zaznamenania krútiaceho momentu a výkonu pri stanovených prevádzkových otáčkach.

Ak sú v prípade motorov, ktoré sa skúšajú v iných cykloch než D2 alebo E2, k dispozícii namerané aj udávané hodnoty maximálneho krútiaceho momentu, namiesto nameranej hodnoty sa môže použiť udávaná hodnota, ak je v rozmedzí 95 až 100 % nameranej hodnoty.

7.7. Vytvorenie skúšobného cyklu

7.7.1. Vytvorenie cyklu NRSC

Tento bod sa používa na stanovenie hodnôt otáčok a zaťaženia motora, pri ktorých sa bude motor prevádzkovať počas skúšok s ustáleným cyklom v nespojitom režime NRSC alebo s cyklom RMC.

7.7.1.1. Stanovenie skúšobných otáčok cyklu NRSC pri motoroch skúšaných v cykloch NRSC a buď NRTC, alebo LSI-NRTC

V prípade motorov, ktoré sa okrem cyklu NRSC skúšajú aj v cykle NRTC alebo LSI-NRTC, sa ako 100 % otáčok používajú maximálne skúšobné otáčky špecifikované v bode 5.2.5.1, pri nestálych aj ustálených skúškach.

Maximálne skúšobné otáčky sa používajú namiesto menovitých otáčok pri určovaní medziľahlých otáčok podľa bodu 5.2.5.4.

Voľnobežné otáčky sa určujú podľa bodu 5.2.5.5.

7.7.1.2. Stanovenie skúšobných otáčok v cykle NRSC pri motoroch skúšaných iba v cykle NRSC

V prípade motorov, ktoré sa neskúšajú v nestálom cykle (NRTC alebo LSI-NRTC), sa ako 100 % otáčok používajú menovité otáčky špecifikované v bode 5.2.5.3.

Menovité otáčky sa používajú na určovanie medziľahlých otáčok podľa bodu 5.2.5.4. Ak sú v cykle NRSC špecifikované doplňujúce otáčky ako percentuálne hodnoty, vypočítajú sa ako percentuálny podiel menovitých otáčok.

Voľnobežné otáčky sa určujú podľa bodu 5.2.5.5.

Na základe predchádzajúceho súhlasu technickej služby sa na stanovenie skúšobných otáčok v tomto bode môžu namiesto menovitých otáčok použiť maximálne skúšobné otáčky.

7.7.1.3. Stanovenie zaťaženia v cykle NRSC pre každý skúšobný režim

Percentuálna hodnota zaťaženia pre každý skúšobný režim zvoleného skúšobného cyklu sa vyberie z príslušnej tabuľky NRSC v doplnku 1 alebo 2 k prílohe XVII. V závislosti od skúšobného cyklu je v súlade s bodom 5.2.6 zaťaženie v týchto tabuľkách a v poznámkach ku každej tabuľke vyjadrené buď ako výkon, alebo ako krútiaci moment.

Hodnota 100 % pri daných skúšobných otáčkach je nameraná alebo udávaná hodnota, ktorá sa vyberie z mapovacej krivky vytvorenej podľa bodu 7.6.1, 7.6.2 alebo 7.6.3 a je vyjadrená ako výkon (kW).

Nastavenie motora pre každý skúšobný režim sa vypočíta pomocou rovnice 6-14:

6-14

keď:

S je nastavenie dynamometra (kW) P max je maximálny pozorovaný alebo udávaný výkon pri skúšobných otáčkach v skúšobných podmienkach (stanovených výrobcom) (kW) P AUX je udávaný celkový výkon absorbovaný pomocným zariadením, ako je stanovené v rovnici 6-8 (pozri bod 6.3.5) pri špecifikovaných skúšobných otáčkach (kW) L je percentuálna hodnota krútiaceho momentu

Minimálny krútiaci moment pri zahriatom motore, ktorý je reprezentatívny pre bežnú prevádzku, sa môže udať a použiť pre akýkoľvek bod zaťaženia, ktorý by inak ležal pod touto hodnotou, ak tento typ motora za normálnych okolností nepracuje pri krútiacom momente nižšom ako táto minimálna hodnota, napríklad preto, že je pripojený k necestnému mobilnému stroju, ktorý nepracuje pri krútiacom momente nižšom ako určitá minimálna hodnota.

V prípade cyklov D2 a E2 výrobca udáva menovitý výkon a ten sa používa pri vytváraní skúšobného cyklu ako 100 % výkonu.

7.7.2. Stanovenie otáčok a zaťaženia v cykloch NRTC a LSI-NRTC pre každý skúšobný bod (denormalizácia)

Tento bod sa používa na stanovenie zodpovedajúcich hodnôt otáčok a zaťaženia, pri ktorých sa bude motor prevádzkovať počas skúšok s cyklom NRTC alebo LSI-NRTC. V doplnku 3 k prílohe XVII sú definované príslušné skúšobné cykly v normalizovanom formáte. Normalizovaný skúšobný cyklus pozostáva zo série spárovaných hodnôt otáčok a krútiaceho momentu vyjadrených v percentách.

Normalizované hodnoty otáčok a krútiaceho momentu sa transformujú týmto spôsobom:

a) normalizované otáčky sa transformujú na sériu referenčných otáčok n ref, podľa bodu 7.7.2.2;

b) normalizovaný krútiaci moment sa vyjadrí ako percento mapovaného krútiaceho momentu z krivky vytvorenej podľa bodu 7.6.2 pri zodpovedajúcich referenčných otáčkach. Tieto normalizované hodnoty sa transformujú na sériu referenčných krútiacich momentov T ref podľa bodu 7.7.2.3;

c) hodnoty referenčných otáčok a krútiaceho momentu vyjadrené v koherentných jednotkách sa vynásobia, aby sa vypočítali hodnoty referenčného výkonu.

7.7.2.1. Vyhradené

7.7.2.2. Denormalizácia otáčok motora

Otáčky motora sa denormalizujú pomocou rovnice 6-15:

6-15

keď:

n ref sú referenčné otáčky MTS sú maximálne skúšobné otáčky n idle sú voľnobežné otáčky %speed je hodnota normalizovaných otáčok cyklu NRTC alebo LSI-NRTC prevzatá z doplnku 3 k prílohe XVII.

7.7.2.3. Denormalizácia krútiaceho momentu motora

Hodnoty krútiaceho momentu v časovom pláne dynamometra motora uvedenom v doplnku 3 k prílohe XVII sa normalizujú na maximálny krútiaci moment pri príslušných otáčkach. Hodnoty krútiaceho momentu referenčného cyklu sa denormalizujú pomocou mapovacej krivky určenej podľa bodu 7.6.2 prostredníctvom rovnice 6-16:

6-16

pre príslušné referenčné otáčky stanovené v bode 7.7.2.2.

keď:

T ref je referenčný krútiaci moment pri príslušných referenčných otáčkach max.torque je maximálny krútiaci moment pri príslušných skúšobných otáčkach získaný mapovaním motora vykonaným podľa bodu 7.6.2, v prípade potreby upravený podľa bodu 7.7.2.3.1. %torque je hodnota normalizovaného krútiaceho momentu cyklu NRTC alebo LSI-NRTC prevzatá z doplnku 3 k prílohe XVII.

a) Udávaný minimálny krútiaci moment

Udávať sa môže minimálna hodnota krútiaceho momentu, ktorá reprezentuje prevádzku. Ak je napríklad motor typicky pripojený k necestnému pojazdnému stroju, ktorý nepracuje pri krútiacom momente nižšom než určitá minimálna hodnota, uvedený krútiaci moment môže byť udávaný a používaný pre každý bod zaťaženia, ktorý by inak ležal pod touto hodnotou.

b) Úprava krútiaceho momentu motora v súvislosti s pomocným zariadením namontovaným pri emisnej skúške

V prípade, že pomocné zariadenie je namontované podľa doplnku 2, nevykonajú sa žiadne úpravy maximálneho krútiaceho momentu pri príslušných skúšobných otáčkach získaného z mapovania motora vykonaného podľa bodu 7.6.2.

V prípade, že podľa bodov 6.3.2 alebo 6.3.3 pomocné zariadenie, ktoré sa malo pri skúške namontovať, nie je inštalované, alebo pomocné zariadenie, ktoré sa malo pri skúške odstrániť, je inštalované, hodnota T max sa upraví prostredníctvom rovnice 6-17.

T max = T map – T AUX 6-17

pričom:

TAUX = Tr – Tf 6-18

keď:

T map je neupravený maximálny krútiaci moment pri príslušných skúšobných otáčkach získaný mapovaním motora vykonaným podľa bodu 7.6.2. T f je krútiaci moment potrebný na prevádzku pomocného zariadenia, ktoré sa malo namontovať, ale pri skúške nebolo inštalované T r je krútiaci moment potrebný na prevádzku pomocného zariadenia, ktoré sa malo odstrániť, ale pri skúške bolo inštalované

7.7.2.4. Príklad postupu denormalizácie

Ako príklad sa denormalizuje tento skúšobný bod:

% speed = 43 %

% torque = 82 %

Dané sú tieto hodnoty:

MTS = 2 200 min-1

n idle = 600 min-1

Výsledná hodnota je:

s maximálnym krútiacim momentom 700 Nm zisteným z mapovacej krivky pri otáčkach 1 288 min-1.

7.8. Špecifický postup priebehu skúšobného cyklu

7.8.1. Postupnosť emisnej skúšky pri cykle NRSC v nespojitom režime

7.8.1.1. Zahrievanie motora pred ustáleným cyklom NRSC v nespojitom režime

Vykoná sa postup pred skúškou podľa bodu 7.3.1 vrátane kalibrácie analyzátora. Motor sa zahreje s použitím postupnosti predkondicionovania uvedenej v bode 7.3.1.1.3. Z tohto bodu kondicionovania motora sa ihneď spustí meranie skúšobného cyklu.

7.8.1.2. Vykonanie cyklu NRSC v nespojitom režime

a) Skúška sa vykonáva vo vzostupnom poradí režimov, ako je stanovené v prípade skúšobného cyklu (pozri doplnok 1 k prílohe XVII).

b) Každý režim trvá najmenej 10 minút okrem prípadu, keď sa skúšajú zážihové motory s použitím cyklov G1, G2 alebo G3, keď každý režim trvá najmenej 3 minúty. V každom režime sa motor stabilizuje minimálne 5 minút a vzorky emisií v prípade plynných emisií sa odoberajú počas 1 až 3 minút, a ak neexistuje príslušný limit, zisťuje sa počet tuhých častíc PN na konci každého režimu. Výnimkou je prípad, keď sa skúšajú zážihové motory s použitím cyklov G1, G2 alebo G3, keď sa vzorky emisií odoberajú počas posledných najmenej 2 minút príslušného skúšobného režimu. Na zvýšenie presnosti odberu vzoriek tuhých častíc (PM) je povolený predĺžený čas odberu. Dĺžka trvania režimu sa zaznamená a oznámi.

c) Odber vzoriek tuhých častíc sa môže vykonávať buď jednofiltrovou metódou, alebo viacfiltrovou metódou. Keďže sa výsledky týchto metód môžu mierne odlišovať, spolu s výsledkami sa uvádza aj použitá metóda. Pri jednofiltrovej metóde sa v postupe skúšobného cyklu určia váhové faktory režimov a zohľadní sa skutočný prietok výfukových plynov počas odberu vzoriek tak, že sa nastaví prietok vzorky a/alebo zodpovedajúci čas odberu vzoriek. Efektívny váhový faktor odberu vzoriek PM musí byť v rozmedzí ± 0,005 váhového faktora daného režimu. Odber vzoriek sa musí v rámci každého režimu vykonať čo najneskôr. Pri jednofiltrovej metóde sa musí ukončenie odberu vzoriek PM zhodovať s ukončením merania plynných emisií s toleranciou ± 5 sekúnd. Čas odberu vzoriek je v každom režime najmenej 20 sekúnd v prípade jednofiltrovej metódy a najmenej 60 sekúnd v prípade viacfiltrovej metódy. V systémoch bez možnosti obtoku musí byť čas odberu vzoriek v každom režime najmenej 60 sekúnd v prípade jednofiltrovej aj viacfiltrovej metódy.

d) Otáčky a zaťaženie motora, teplota nasávaného vzduchu, prietok paliva a prípadne prietok vzduchu alebo výfukových plynov sa pri každom režime merajú v rovnakom časovom intervale, aký sa použil na meranie koncentrácie plynov. Zaznamenávajú sa všetky doplňujúce údaje potrebné na výpočet.

e) Ak motor zhasne alebo sa odber vzoriek emisií preruší kedykoľvek po začiatku odberu vzoriek emisií v cykle NRSC v nespojitom režime a pri jednofiltrovej metóde, skúška je neplatná a opakuje sa od postupu zahrievania motora. V prípade merania PM pomocou viacfiltrovej metódy (jeden filter na odber vzoriek pre každý prevádzkový režim) skúška pokračuje stabilizovaním motora v predchádzajúcom režime pri teplote kondicionovania a potom sa začne meranie v režime, v ktorom motor zhasol.

f) Vykonajú sa postupy po skúške podľa bodu 7.3.2.

7.8.1.3. Kritériá overovania

Počas každého režimu daného ustáleného skúšobného cyklu sa po počiatočnej prechodnej perióde namerané otáčky nesmú odchyľovať od referenčných otáčok o viac než ± 1 % menovitých otáčok alebo ± 3 min-1 podľa toho, ktorá hodnota je väčšia, okrem voľnobežných otáčok, ktoré musia byť v rámci tolerancií udávaných výrobcom. Nameraný krútiaci moment sa nesmie odchyľovať od referenčného krútiaceho momentu o viac než ± 2 % maximálneho krútiaceho momentu pri skúšobných otáčkach.

7.8.2. Postupnosť emisnej skúšky pre cyklus RMC

7.8.2.1. Zahrievanie motora

Vykoná sa postup pred skúškou podľa bodu 7.3.1 vrátane kalibrácie analyzátora. Motor sa zahreje s použitím postupnosti predkondicionovania uvedenej v bode 7.3.1.1.4. Ak otáčky a krútiaci moment motora ešte nie sú nastavené na prvý režim skúšky, ihneď po tomto postupe kondicionovania motora sa zmenia na prvý režim skúšky lineárnym stupňovitým prechodom 20 ± 1 s. Meranie skúšobného cyklu sa začne 5 až 10 sekúnd po ukončení prechodu.

7.8.2.2. Vykonávanie cyklu RMC

Skúška sa vykonáva v poradí režimov, ako je stanovené v prípade skúšobného cyklu (pozri doplnok 2 k prílohe XVII). V prípade, že pre konkrétny cyklus NRSC nie je k dispozícii žiadny cyklus RMC, uplatní sa postup NRSC v nespojitom režime podľa bodu 7.8.1.

Motor sa v každom režime prevádzkuje počas stanoveného intervalu. Prechod z jedného režimu do druhého prebieha lineárne počas 20 s ± 1 s v rámci tolerancií predpísaných v bode 7.8.2.4.

V prípade RMC sa hodnoty referenčných otáčok a krútiaceho momentu dosiahnu pri minimálnej frekvencii 1 Hz a táto