ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2019/767

z 31. júla 2018

o štátnej pomoci SA.36511 (2014/C) (ex 2013/NN), ktorú poskytlo Francúzsko na strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie

[oznámené pod číslom C(2018) 4975]

(Iba francúzske znenie je autentické)

(Text s významom pre EHP)

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2, prvý pododsek,

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),

po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na tieto pripomienky,

keďže:

1. POSTUP

(1) Po predbežnej komunikácii uskutočnenej počas roka 2013 medzi útvarmi Komisie a Francúzskom oznámilo Francúzsko 11. októbra 2013 svoj režim podpory veternej energie získavanej na pevnine, ktorý sa dovtedy financoval prostredníctvom poplatku za elektrickú energiu nazývaného „príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie“.

(2) Keďže režim bol už v platnosti v čase oznámenia, spis sa 29. novembra 2013 presunul do registra neoznámených štátnych pomocí.

(3) Listom z 27. marca 2014 Komisia informovala Francúzsko, že nemá námietky voči podpore veternej energie získavanej na pevnine, ale že má pochybnosti, pokiaľ ide o zlučiteľnosť zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré sa poskytlo spotrebiteľom pre vlastnú potrebu, veľkým spotrebiteľom elektrickej energie a spotrebiteľom náročným na spotrebu elektrickej energie, s vnútorným trhom. Komisia preto informovala Francúzsko, že sa v súvislosti s týmto znížením príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“).

(4) Rozhodnutie Komisie o začatí konania („rozhodnutie o začatí konania“) bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie. Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k predmetným opatreniam a k prípadnému uplatneniu usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia a energetiku na obdobie 2014 – 2020 (2) („usmernenia z roka 2014“) a na predmetné zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(5) Komisia dostala pripomienky od piatich zainteresovaných strán: i) Air Liquide listom z 3. novembra 2014; ii) EDF listom zo 17. novembra 2014; iii) RATP listom z 2. decembra 2014; iv) SNCF listom z 3. decembra 2014 a v) Union des Industries Utilisatrices d'Energie (UNIDEN) listom z 3. novembra 2014. Tieto pripomienky sa najprv týkali existencie štátnej pomoci a následne zhody opatrení so ZFEÚ na jednej strane a usmerneniami z roka 2014 na strane druhej.

(6) Francúzsko sa vyjadrilo k týmto pripomienkam v nóte z 5. mája 2014, ktorú doplnilo listom z 22. októbra 2015. Po zdôraznení rôznych typov znížení príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v rámci tejto korešpondencie Francúzsko najprv tvrdilo, že zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré využívajú výrobcovia elektrickej energie pre vlastnú potrebu, nepredstavujú štátnu pomoc. Ďalej sa domnievalo, že strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto a strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty boli zlučiteľné s pravidlami štátnej pomoci.

(7) Počas formálneho vyšetrovacieho konania Komisia poslala sedem žiadostí o informácie od 21. augusta 2014 do 27. októbra 2017. Francúzske orgány poslali od 7. mája 2014 do 12. decembra 2017 jedenásť nót a informačných dokumentov. Táto výmena informácií sa týkala i) objasnenia výšky vyplateného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie a znížení priznaných niektorým príjemcom opatrenia, ii) posúdenia opatrenia ako štátnej pomoci a právnej analýzy dodržiavania pravidiel štátnej pomoci a iii) predloženia plánu úpravy s cieľom poskytnúť také zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, aby táto úroveň bola zlučiteľná s úrovňou podľa pravidiel uplatniteľných na štátnu pomoc. Prvý navrhovaný plán úpravy bol predložený v nóte zo 4. novembra 2014 a konečný plán v nóte z 23. novembra 2017.

2. OPIS OPATRENÍ

(8) V tomto oddiele je postupne predstavený príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie na jednej strane a zníženie tohto príspevku na obdobie 2003 – 2015 na strane druhej, pričom zníženie príspevku je predmetom tohto rozhodnutia.

2.1. Predstavenie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie

(9) Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa zaviedol zákonom č. 2003-8 z 3. januára 2003 o trhu s plynom a elektrickou energiou a o verejnej službe v oblasti energetiky („zákon č. 2003-8“). Mechanizmus uvedený v tomto rozhodnutí predchádzal reforme príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie z roku 2016 zavedenej opravným finančným zákonom č. 2015-1786 z 29. decembra 2015 pre rok 2015 (LFR 2015).

(10) Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je určený na kompenzáciu dodatočných nákladov spojených s poplatkami za verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré znášajú etablovaní dodávatelia elektrickej energie (EDF a miestne distribučné podniky). Tieto dodatočné náklady vyplývajú hlavne z financovania štyroch druhov politík: a) vyplývajú po prvé zo skutočnosti, že EDF alebo miestne distribučné podniky sú povinné nakupovať elektrickú energiu vyrobenú prostredníctvom určitých typov zariadení, ktoré vyrábajú elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov (veterná, fotovoltická atď.). Táto časť predstavuje 39 percent príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vybratého počas celého obdobia trvania opatrení, teda v rokoch 2003 – 2015; b) zodpovedajú financovaniu vysoko účinnej kogenerácii vo výške 25 percent príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vybratého počas obdobia rokov 2003 – 2015. Vo svojej nóte z 20. decembra 2016 Francúzsko spresnilo, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie mal slúžiť iba na financovanie vysoko účinnej kogenerácie. Vo svojej nóte Francúzsko spresnilo, že táto podpora sa odchyľovala na jednej strane od dojednania v kúpno-predajnej zmluve platnej od roku 1997 do roku 2001, ktorá zvýhodňovala kogeneračné zariadenia, ktorých energetická účinnosť bola vyššia ako 65 percent, a na druhej strane od podpory poskytnutej od roku 2013 vysoko účinným kogeneračným zariadeniam na zemný plyn nad 12 MW; c) sú dôsledkom kompenzácie výrobcov elektrickej energie nachádzajúcich sa v neprepojených oblastiach (Korzika alebo francúzske zámorské departementy), aby nepreniesli zvýšené náklady na výrobu elektrickej energie oproti nákladom na výrobu znášaným v kontinentálnom Francúzsku a prenášaným na cenu elektrickej energie, ktorú hradí konečný spotrebiteľ, a ktoré sú nižšie, lebo využívajú výhodu nákladov na jadrovú energiu. Táto položka predstavuje 31 percent celkového príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vybratého počas celého obdobia trvania opatrení 2003 – 2015. Tento systém udržania sadzieb za elektrickú energiu na úrovni sadzieb uplatňovaných v kontinentálnom Francúzsku, na Korzike a vo francúzskych zámorských departementoch sa inak nazýva „Vyrovnanie sadzieb“; d) sú generované vo výške 3 percent prostredníctvom zavedenia sociálnej tarify, takzvaného „produktu základnej potreby“, ako aj časti nákladov, ktoré znášajú dodávatelia elektrickej energie z dôvodu finančnej účasti na mechanizme zriadenom v prospech osôb v stave chudoby.

(11) Komisia zdôrazňuje, že okrem týchto politík financovaných prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa iné politiky financujú prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v menšej miere. Tieto opatrenia predstavujú menej ako 2 percentá vybratého príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Zodpovedajú hlavne: 1. podpore, ktorá sa poskytla od roku 2003 do roku 2015 zariadeniam na výrobu elektrickej energie zo spaľovania komunálneho odpadu. EDF a miestne distribučné podniky boli teda povinné nakupovať elektrickú energiu vyrobenú týmito zariadeniami za sadzby stanovené vyhláškou ministerstva. Dodatočné náklady, ktoré znášali títo operátori, sa kompenzovali prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Francúzsko sa domnievalo, že časť obnoviteľnej energie vyrábaná týmito zariadeniami predstavuje 50 percent podľa predpisov o štatistikách v oblasti energetiky Medzinárodnej agentúry pre energiu (IEA) a Eurostatu. 2. podpore špičkových zariadení, ktoré prispievajú k bezpečnosti zásobovania. Tieto zariadenia sú predovšetkým naftové a boli vybudované v deväťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia. Používajú sa počas počtu hodín, ktorý je znížený v závislosti od potrieb elektrického systému. 3. podpore rôznych opatrení (221 miliónov EUR počas obdobia 2003 – 2015), a to v prvom rade financovania zmlúv o tzv. zaručenom výkone s cieľom podporiť nezávislú výrobu (zariadenia na výrobu elektrickej energie s výkonom nižším ako 8 000 kVA, zariadenia na účely využitia výhrevnosti komunálneho odpadu), ktoré predstavilo Francúzsko ako „pomocné zariadenia“ pre verejné služby v oblasti elektrickej energie. V druhom rade ide o financovanie zmlúv s rôznymi výrobcami na základe zmluvy o predaji ich výroby.

(12) V článku L121-7 Zákona o energetike sa stanovuje, že kompenzácia nákladov súvisiacich s plnením úlohy verejnej služby v oblasti elektrickej energie sa zabezpečuje prostredníctvom príspevkov od konečných spotrebiteľov elektrickej energie na vnútroštátnom území. Všetky tieto zložky takto predstavujú pre francúzskych spotrebiteľov jediný a ten istý dodatočný náklad. Príspevok platia všetci koneční spotrebitelia elektrickej energie v pomere zodpovedajúcom spotrebovaným kWh (kilowatthodinám) vrátane výrobcov elektrickej energie pre vlastnú potrebu. Od roku 2003 do roku 2015 sa príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie pohyboval takto: Zmena vo výške vybratého príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie - 2003/2015 (EUR/MWh) 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 príspevok na verejné služby elektrickej energie 3,0 3,3 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 9,0 10,5 13,5 16,5 19,5 Zdroj: Správa Dvora audítorov 2017

(13) Príspevky oprávnených konečných spotrebiteľov, ktorí si uplatnili práva priznané v kapitole III čl. 22 zákona č. 2000-108 z 10. februára 2000 o modernizácii a rozvoji verejnej služby v oblasti elektrickej energie (ďalej len „Zákon č. 2000-108“)a ktorí sú zásobovaní prostredníctvom verejnej prepravnej siete alebo prostredníctvom verejnej distribučnej siete, vyberá operátor poverený riadením siete, na ktorú sú títo spotrebitelia napojení, a to vo forme dodatočného poplatku k tarife za používanie sietí.

(14) Príspevky, ktoré vyberie tento operátor, sa prostredníctvom Vkladového a konsignačného úradu („CDC“) vyplatia operátorom, ktorí znášajú náklady za verejnú službu. CDC vyplatí tento príspevok z vybratých súm štyrikrát ročne operátorom, ktorí znášajú uvedené náklady. Každý rok 1. januára vyplatí národnému ombudsmanovi pre energetiku sumu vo výške jeho rozpočtu.

(15) CDC sleduje tieto rôzne operácie na špeciálnom účte. Výšku výdavkov na správu, ktoré vynaloží tento úrad, určuje každý rok minister hospodárstva a minister energetiky. Ak výška vybratých príspevkov nezodpovedá zistenej výške ročných nákladov, nasledujúci rok sa vykoná oprava na základe výdavkov splatných za tento rok. Ak sa splatné sumy nevyberú v priebehu roka, započítajú sa k sume nákladov za nasledujúci rok (3).

(16) Komisia pre reguláciu energetiky („CRE“) každý rok vo svojej výročnej správe vyhodnotí fungovanie mechanizmu uvedených nákladov verejnej služby v oblasti elektrickej energie. Podľa vyhlášky č. 2004-90 v znení neskorších predpisov (Vyhláška č. 2004-90 z 28. januára 2004 o kompenzácii nákladov verejnej služby v oblasti elektrickej energie) sa upravuje fungovanie kompenzácie: každý rok pred 15. októbrom Komisia pre reguláciu energetiky navrhne ministrovi pre energetiku predpokladané náklady za nasledujúci rok, ako aj jednotkový príspevok na spotrebovanú kWh vo Francúzsku, ktorý ich umožní financovať. Návrh Komisie pre reguláciu energetiky sa stanovuje na základe vyhlásenia o zistených nákladoch za predchádzajúci rok (N-1) a na základe vyhlásenia o predpokladaných nákladoch za nasledujúci rok (N+1). Vyhlásenia predkladajú operátori, ktorí znášajú náklady. Ako sa uvádza v odôvodneniach 14 a 15, mechanizmus vyberania poplatkov sa centralizuje na úrovni CDC.

(17) Komisia pre reguláciu energetiky overí výšku zistených nákladov. Pokiaľ ide o náklady spojené s podporou energií z obnoviteľných zdrojov, zodpovedajú rozdielu medzi výškou podpory a trhovou cenou získanou z predaja tejto energie danými operátormi. Odkaz na trhovú cenu takto slúži na určenie výšky kompenzácie. Komisia pre reguláciu energetiky spresnila metódu určenia tejto trhovej ceny. Trhová cena nezodpovedá skutočnej trhovej hodnote, z ktorej ťažil daný operátor, ale referenčnej hodnote stanovenej v závislosti od rôznych parametrov (termínovaná trhová cena a okamžitá cena s rôznymi váhami podľa odvetvia, trhová cena v priebehu dňa, zúčtovacia cena odchýlok), ktoré umožňujú čo najpresnejšie odrážať správanie výkonného účastníka trhu s cieľom podnietiť daného operátora k výkonu.

(18) Bez toho, aby boli dotknuté sankcie stanovené v zákone, v prípade, že v lehote dvoch mesiacov od dátumu splatnosti príspevku nedôjde k jeho zaplateniu alebo bude zaplatený len čiastočne, Komisia pre reguláciu energetiky zašle upomienku spolu s pokutou za omeškanie vo výške 10 % sumy splatného príspevku. V prípade, ak platca nezaplatí stanovené príspevky, minister pre energetiku nakoniec uloží administratívnu sankciu za podmienok stanovených v článku 41.

(19) Od roku 2003 do roku 2015 sa suma príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorú vybral operátor zodpovedný za danú sieť, zvýšila na 36,9 miliardy EUR. Suma bola rozčlenená takto: Vymáhaná suma spoločnosťou EDF v rámci príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie (EUR v mil.) Energia z obnoviteľných zdrojov Kogenerácia Vyrovnanie sadzieb Sociálne tarify Rôzne Spolu 2003 129 689 332 0 69 1 219 2004 261 835 470 0 89 1 655 2005 186 810 501 98 99 1 694 2006 72 944 540 49 66 1 671 2007 (5) 560 921 (12) 2 1 466 2008 121 488 995 49 41 1 694 2009 293 499 780 42 42 1 656 2010 411 769 678 57 21 1 936 2011 1 231 784 767 32 68 2 882 2012 1 724 741 1 063 70 29 3 627 2013 2 667 823 1 462 134 60 5 146 2014 3 286 545 1 495 251 46 5 623 2015 4 057 626 1 618 304 58 6 663 14 433 9 113 11 622 1 074 690 36 932 Zdroj: Nóta francúzskych orgánov adresova ná Komisii - 20. december 2016

(20) Od roku 2003 do roku 2015 sa zloženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie pohybovalo takto: Energia z obnoviteľných zdrojov Kogenerácia Zmena príspevku na verejné služby v oblastielektrickej energie- 2003 – 2015 EUR in billion Rôzne Sociálne tarify Vyrovnanie sadzieb 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 Zdroj: Francúzsko – nóta z 20.12.2016

2.2. Zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie

(21) V zákone sa stanovujú tri kategórie zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie pre určitých spotrebiteľov. Tieto zníženia sú kumulovateľné a sú uvedené ďalej: a) pre priemyselných odberateľov, ktorí spotrebujú viac ako 7 GWh, je strop príspevku stanovený na 0,5 percenta pridanej hodnoty (PH) podniku (článok L. 121-21 Zákona o energetike); b) v článku L. 121-12 Zákona o energetike sa ďalej stanovuje strop splatného príspevku na 627 783 EUR (4) za odberné miesto pre konečných spotrebiteľov. Tento strop sa každý rok aktualizoval pri inflácii až do roku 2013. V roku 2014 a 2015 sa strop zvýšil rovnakým tempom ako jednotkový príspevok, a to do 5 percent za rok; c) oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie môžu využiť takisto výrobcovia elektrickej energie pre vlastnú potrebu do 240 GWh za rok a za výrobný závod (článok L.121-11 Zákona o energetike).

(22) Od roku 2003 do roku 2015 sa tieto rôzne zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, mimo dopravných podnikov, zvýšili na 6,8 miliardy EUR a boli rozdelené takto: Rozpis poskytnutého zniženia príspevku na verejné služby elektrickej energie podľa kategórie – 2003-2015 (6,8 miliardy EUR) Odberné miesto Odberné miesto Spotreba pre vlastnú potrebu Spotreba pre vlastnú potrebu Pridaná hodnota Pridaná hodnota Zdroj: Francúzsko – 15.11.2017

(23) Podrobnosti týchto stropov sa uvádzajú nižšie.

2.2.1. Strop príspevku stanovený na 0,5 percenta pridanej hodnoty (článok L.121-21 Zákona o energetike zavedený článkom 67 Zákona č. 2005-781 z 13. júla 2005, ktorým sa stanovujú usmernenia pre energetickú politiku)

(24) Strop 0,5 percenta pridanej hodnoty, ktorý sa uplatňuje na priemyselných odberateľov, ktorí spotrebujú viac ako 7 GWh za rok, sa stanovil v roku 2005 v rámci zákona č. 2005-781 z 13. júla 2005, ktorým sa stanovujú usmernenia pre energetickú politiku a ktorý sa účinne vykonal v roku 2006.

(25) Francúzsko uviedlo, že cieľom tohto stropu je zachovať konkurencieschopnosť podnikov s vysokým odberom elektrickej energie pôsobiacich hlavne v odvetví metalurgie, papierenského priemyslu, chemického priemyslu atď., to znamená v odvetviach vystavených medzinárodnej hospodárskej súťaži, predovšetkým takých podnikov, ktorých úroveň spotreby je vyššia ako prah 7 GWh za rok, pričom vďaka tomuto prahu obmedzuje svoj vplyv na iné kategórie spotrebiteľov.

(26) Tento strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty je predmetom vyhlásenia predkladaného Komisii pre reguláciu energetiky, ktorá po overení rozhodne o preplatení splatných súm. Tieto sumy sa preplácajú len vtedy, keď je známa pridaná hodnota podniku (a to najskôr v priebehu roka N+1 za odvedené sumy v roku N).

(27) Francúzsko uviedlo, že z celkovej sumy 6,8 miliardy EUR poskytnutého zníženia príspevku od roku 2003 do roku 2015 tvoril strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty 69 percent (4,7 miliardy EUR) celkového oslobodenia od príspevku. Podľa informácií, ktoré oznámilo Francúzsko, sa tento strop týkal celkového počtu 1 636 podnikov počas obdobia 2003 – 2015.

2.2.2. Strop príspevku za odberné miesto (článok L.121-12 Zákona o energetike a článok 5 Zákona č. 2000-108)

(28) Tento strop sa stanovil v čase vytvorenia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie podľa článku 37 vyššie uvedeného zákona č. 2003-8 z 3. januára 2003 (ktorým sa menil článok 5 Zákona č. 2000-108). Platnosť nadobudol v roku 2003. Strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto sa najprv stanovil na 500 000 EUR. Následne sa tento strop zvýšil na 550 000 EUR podľa článku 37 zákona č. 2010-1657 z 29. decembra 2010 o financiách na rok 2011. V tomto článku sa uvádzala aktualizácia tohto stropu v pomere rovnajúcom sa predpokladanej miere nárastu indexu spotrebiteľských cien okrem tabaku, v kombinácii s návrhom finančného zákona na daný rok. V roku 2013 Európsky parlament stanovil tento strop na 569 418 EUR a prijal podľa článku 59 opravného finančného zákona na rok 2013 nové pravidlo na aktualizáciu tohto stropu: aktualizuje sa teda každý rok v pomere rovnajúcom sa vývoju výšky jednotkového príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie do maximálnej výšky nárastu 5 percent za rok. K 1. januáru 2015 sa strop zvýšil na 627 783 EUR.

(29) Strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto predstavuje podľa Francúzska odklon od stropu 0,5 % pridanej hodnoty, skôr však na úrovni spotrebného miesta ako na úrovni spoločnosti. Francúzsko takisto spresnilo, že tento strop na úrovni odberného miesta umožňuje zahrnúť podniky, ktoré spotrebujú veľa elektrickej energie na úrovni odberného miesta bez toho, aby išlo o podniky náročné na spotrebu elektrickej energie.

(30) Francúzsko uviedlo, že z celkovej sumy 6,8 miliardy EUR poskytnutého zníženia príspevku od roku 2003 do roku 2015 predstavoval strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za dané miesto 29 % (2,0 miliardy EUR) tejto sumy. Podľa Francúzska tento strop využilo 522 podnikov.

2.2.3. Prah pre oslobodenie od príspevku stanovený na 240 GWh (článok L.121-11 Zákona o energetike a článok 5 Zákona č. 2000-108)

(31) Oslobodenie od príspevku týkajúce sa elektrickej energie vyrobenej pre vlastnú potrebu sa prevzalo z Verejného fondu na výrobu elektrickej energie (Verejný fond na výrobu elektrickej energie bol mechanizmus, ktorý predchádzal príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie). Tento fond bol založený podľa článku 5 zákona z 10. februára 2000 o modernizácii a rozvoji verejnej služby v oblasti elektrickej energie. Do fondu prispievali výrobcovia, dodávatelia elektrickej energie, dovozcovia elektrickej energie, ako aj výrobcovia elektrickej energie pre vlastnú potrebu nad množstvo elektrickej energie, ktoré sa vyrobilo ročne a ktoré sa stanovilo vo vyhláške. Toto množstvo sa stanovilo na 240 GWh vo vyhláške č. 2001-1157 zo 6. decembra 2001 o verejnom fonde na výrobu elektrickej energie prijatej na účely uplatnenia článku 5 Zákona č. 2000-108.

(32) Výrobca elektrickej energie môže byť takto oslobodený od príspevku v počte kWh vyrobených pre vlastnú potrebu do výšky stropu 240 GWh za výrobný závod. Tento istý výrobca môže poskytnúť jedinému spotrebiteľovi na tom istom odbernom mieste možnosť využiť uvedené oslobodenie od príspevku, ak počet kWh oslobodených na základe spotreby pre vlastnú potrebu a predaných tomuto spotrebiteľovi neprekročí prah 240 GWh na výrobný závod.

(33) Francúzsko uviedlo, že cieľom oslobodenia od príspevku priznaného na základe elektrickej energie vyrobenej pre vlastné použitie je obmedziť zdaňovanie spotrebiteľov elektrickej energie pre vlastnú potrebu, ktorí tým, že financujú svoje vlastné zariadenia, sa rozhodli neprispievať, ale ani nevyužiť výhody vnútroštátnej politiky v oblasti energetiky.

(34) Toto oslobodenie od príspevku nadobudlo platnosť v roku 2002. Zachovalo sa až do vytvorenia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie (nahradiac verejný fond na výrobu elektrickej energie) v roku 2003 podľa článku 37 zákona č. 2003-8: „Elektrina vyrobená výrobcom pre vlastné použitie alebo kúpená koncovým spotrebiteľom pre vlastné použitie od tretieho prevádzkovateľa výrobného zariadenia v odbernom mieste sa pri výpočte príspevku zohľadňuje až od 240 miliónov kilowatthodín ročne za výrobný závod.“

(35) Francúzsko spresnilo, že v praxi sa toto oslobodenie od príspevku týkalo hlavne priemyselných podnikov, ktorých väčšina vlastní kogeneračné zariadenia (mimo výroby elektrickej energie), a že navyše jednotlivci nie sú oslobodení od tohto príspevku.

(36) V roku 2011 bolo od príspevku oslobodených 88 odberných miest pre spotrebu pre vlastnú potrebu, a to vo výške 11 TWh. V rokoch 2012, 2013 a 2014 bolo od príspevku oslobodených 94,8 TWh, 84,6 TWh a 87,4 TWh v uvedenom poradí (5).

(37) Podľa Francúzska bolo od príspevku počas celého obdobia 2003 – 2015 oslobodených 88 daných miest. Toto oslobodenie od príspevku tvorilo približne 2 percentá celkového zníženia príspevku z celkovej sumy 6,8 miliardy EUR.

2.3. Suma poskytnutého zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie

(38) Počas celého posudzovaného obdobia 2003 – 2015 zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie predstavovalo 6,8 miliardy EUR. Rozpis tohto zníženia príspevku sa uvádza v oddieloch 2.2.1 až 2.2.3.

2.4. Príjemcovia opatrení

(39) Spoločnosti, ktoré využívajú zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, sú veľkí spotrebitelia elektrickej energie pôsobiaci približne v 227 odvetviach pod kodifikáciou NACE. Hlavné oblasti činnosti, v ktorých pôsobia, sú metalurgia, chemický a petrochemický priemysel, plynárenské spoločnosti, papierenský priemysel, jadrový priemysel, letecký priemysel, výroba elektroniky, automobilový priemysel, agropotravinársky priemysel a doprava. Spoločnosť môže súčasne využiť viacero kritérií oslobodenia od príspevku.

(40) Títo príjemcovia opatrení sú oprávnení uplatniť si jeden alebo viacero stropov príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Podľa informácií, ktoré oznámilo Francúzsko, počas celého uvedeného obdobia 2003 – 2015 využilo zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie1 664 podnikov, a to takto: 1 636 v rámci stropu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanoveného na 0,5 % pridanej hodnoty, 552 v rámci stropu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto, 88 (6) v rámci oslobodenia od príspevku pre spotrebu pre vlastnú potrebu. Niektoré podniky mohli kumulovať viacero typov znížení príspevku.

2.5. Trvanie opatrení a reforma z roku 2016

(41) Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa zaviedol v roku 2003. Jeho výška a jeho rozdelenie sa uvádza v oddieloch 2.2.1 až 2.2.3.

(42) V roku 2015 ho nahradil nový mechanizmus. Opravným finančným zákonom č. 2015-1786 z 29. decembra 2015 pre rok 2015 (LFR 2015) sa zaviedla nová reforma energetickej dane o financovaní predovšetkým nákladov na verejnú službu elektrickej energie a plynu. Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa teda zrušil pre spotrebu po 31. decembri 2015.

(43) Od 1. januára 2016 sa financovanie politík, predtým zabezpečované prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, realizuje zo štátneho rozpočtu.

2.6. Vylúčenie z rozsahu pôsobnosti rozhodnutia o znížení príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie priznaného dopravným podnikom

(44) Vzhľadom na špeciálny normatívny rámec uplatňovaný na železničné podniky (7), zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté železničným podnikom sa vylučuje z tohto konania a je predmetom špeciálneho rozhodnutia Komisie. Následne sa vylučuje z rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia.

(45) Výška zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie uvedeného v oddiele 2.2 neobsahuje teda zníženie príspevku priznané železničným podnikom.

2.7. Dôvody na začatie konania

(46) Vo svojom rozhodnutí o začatí konania (8) sa Komisia domnievala, že opatrenia predstavovali štátnu pomoc, ktorej zlučiteľnosť s vnútorným trhom nebola dostatočne preukázaná.

2.7.1. Existencia pomoci

(47) Komisia sa domnievala, že priznané zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie predstavuje štátnu pomoc.

(48) Najprv sa domnievala, že rôzne typy zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovené v zákone predstavujú selektívnu výhodu v prospech spotrebiteľov pre vlastnú potrebu, veľkých spotrebiteľov elektrickej energie a spotrebiteľov náročných na spotrebu elektrickej energie: po prvé, oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie priznané podnikom vyrábajúcim elektrickú energiu pre vlastnú potrebu, ako sa uvádza v odôvodnení 144 rozhodnutia o začatí konania, predstavuje selektívnu pomoc. Po druhé, Komisia dospela k záveru, že existuje výhoda poskytnutá subjektom využívajúcim strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto, ktorá sa poskytuje len v niektorých hospodárskych odvetviach. Nakoniec, strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty sa týka iba priemyselných podnikov, ktoré prekračujú istý prah spotreby, a tak týmto podnikom poskytuje výhodu.

(49) Komisia následne poznamenala, že výhody vyplývajúce zo zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa financujú, ako v prípade príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, teda zo štátnych zdrojov, a sú pripísateľné štátu. Keďže príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je štátnym zdrojom, zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie predstavuje a fortiori vzdanie sa štátnych zdrojov.

(50) Nakoniec sa Komisia takisto domnievala, že rôzne typy zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie môžu mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi a môžu narušiť hospodársku súťaž z dôvodu rôzneho zaobchádzania medzi príjemcami opatrení a ich konkurentmi, ktorí nemajú možnosť využiť tieto výhody.

2.7.2. Zlučiteľnosť pomoci

(51) Pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrení s vnútorným trhom, Komisia zdôraznila, že v čase rozhodnutia o začatí konania nebola environmentálna daň ani harmonizovaná v zmysle bodu 153 LDAE, ani (9) neharmonizovaná v zmysle bodu 151 v spojení s bodom 70(14) týchto usmernení z roka 2008.

(52) Komisia v tomto ohľade zdôraznila, že špecifický daňový základ nemá nevyhnutne negatívny účinok na životné prostredie, keďže príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je z časti splatný z obnoviteľnej elektrickej energie. Z tohto dôvodu ho nemožno ani považovať za príspevok, ktorý má slúžiť na internalizáciu nákladov súvisiacich s ochranou životného prostredia do výšky príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Okrem toho cieľom príspevku nie je smerovanie výrobcov ani koncových spotrebiteľov k činnostiam, ktoré viac rešpektujú životné prostredie. Zníženie spotreby by naopak spôsobilo potrebu zvýšiť príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie na pokrytie nákladov na výrobu obnoviteľnej energie. Preto sa kapitola 4 (10) usmernení z roka 2008 neuplatnila.

(53) Komisia sa však domnievala, že opatrenia na zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie možno analyzovať z hľadiska článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pričom sa Francúzsko má vyzvať, aby spresnilo podmienky.

(54) Komisia takisto poznamenala, že proces prehodnotenia usmernení z roka 2008 prebieha a že návrh usmernení 2014 obsahuje nasledovné body: „180. Financovanie podpory výroby energie z obnoviteľných zdrojov prostredníctvom poplatkov nie je ako také zamerané na negatívnu externalitu, a preto nemá priamy účinok na životné prostredie. Môže mať však za následok vyššie ceny elektrickej energie. Toto zvýšenie cien elektrickej energie môže byť zjavné prostredníctvom osobitného poplatku, ktorý odvádzajú spotrebitelia elektrickej energie okrem ceny za elektrickú energiu, alebo nepriamo prostredníctvom dodatočných nákladov, ktoré vznikajú dodávateľom elektrickej energie vzhľadom na povinnosť kupovať obnoviteľnú energiu a ktoré potom prenesú na svojich zákazníkov, spotrebiteľov elektrickej energie. Typickým príkladom by bol povinný nákup určitého objemu energie z obnoviteľných zdrojov zo strany dodávateľov elektrickej energie prostredníctvom zelených certifikátov, za ktoré dodávateľ nezíska kompenzáciu. 181. V zásade by mali náklady na financovanie podpory energie z obnoviteľných zdrojov znášať všetci spotrebitelia energie. Na zabezpečenie dostatočnej základne financovania podpory na energiu z obnoviteľných zdrojov však môže byť potrebné určité zníženie (84). S cieľom predísť tomu, aby sa podniky, na ktoré má toto financovanie podpory energie z obnoviteľných zdrojov najväčší vplyv, dostali do zložitej situácie v rámci hospodárskej súťaže, môžu členské štáty poskytnúť čiastočnú kompenzáciu za dodatočné náklady, aby sa uľahčilo celkové financovanie podpory na energiu z obnoviteľných zdrojov a zabránilo úniku uhlíka. Bez kompenzácie poskytnutej najviac dotknutým podnikom je možné, že zavádzanie ambicióznych opatrení podpory energie z obnoviteľných zdrojov prijme verejnosť len v obmedzenej miere. Pozitívny postoj verejnosti k podpore energie z obnoviteľných zdrojov môže na druhej strane oslabiť aj to, ak je takáto kompenzácia príliš veľká alebo sa poskytuje príliš veľkému množstvu spotrebiteľov elektrickej energie.“

(55) Komisia nakoniec zdôraznila, že v návrhu usmernení z roka 2014 (bod 229) sa stanovuje, že poskytnutá pomoc vo forme zníženia príspevku, ktorý slúži na financovanie podpory energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov, sa bude posudzovať na základe nových usmernení o pomoci životnému prostrediu a energii, keď sa tieto usmernenia prijmú (aj keď sa pomoc poskytla pred vstupom usmernení z roka 2014 do platnosti).

(56) Keďže Francúzsko poskytlo veľmi málo detailov o cieli zníženia príspevku a jeho odôvodnení, Komisia vyjadrila pochybnosti, pokiaľ ide o zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom. Vyzvala Francúzsko, aby spresnilo: i) cieľ spoločného záujmu, pre ktorý slúži opatrenie, ii) jeho príslušný charakter, iii) jeho stimulačný účinok, iv) jeho dostatočnú prevenciu pred negatívnymi a neželanými účinkami pri obchodovaní.

(57) Vo svojom rozhodnutí o začatí konania sa teda Komisia domnievala, že Francúzsko dostatočne neodôvodnilo zlučiteľnosť opatrení na zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie pre istých príjemcov s vnútorným trhom.

2.8. Prijatie usmernení z roku 2014

(58) Usmernenia z roku 2014 nadobudli platnosť 1. júla 2014. Uvádza sa v nich oddiel 3.7.2 o „pomoci vo forme zníženia príspevkov na financovanie podpory výroby energie z obnoviteľných zdrojov“.

(59) V tomto oddiele sa v prvom rade uvádza, že poplatky vybraté na financovanie energetickej politiky nemajú priamy účinok na životné prostredie a netvoria environmentálne dane v pravom zmysle slova, ktoré smerujú k zvyšovaniu nákladov za škodlivé účinky na životné prostredie. Môžu však nepriamo prispieť k ochrane životného prostredia tak, že umožnia financovanie režimu podpory prispievajúceho k ochrane životného prostredia.

(60) Po druhé, v týchto usmerneniach sa zdôrazňuje, že v niektorých prípadoch systém financovania týchto opatrení prostredníctvom poplatku za elektrickú energiu prichádza do úvahy, len ak podniky, obzvlášť dotknuté nákladmi spojenými s financovaním podpory energie z obnoviteľných zdrojov, môžu využiť zníženie príspevku.

(61) Po tretie, v týchto usmerneniach sa stanovujú úrovne zníženia, ktoré sa považujú za prijateľné na zachovanie finančnej prijateľnosti podporných opatrení, pričom zabraňujú prenosu značného nákladu na iných spotrebiteľov.

(62) Nakoniec, v oddiele 3.7.3 usmernení z roka 2014 sa stanovuje možnosť prijať plán úpravy na postupné nasmerovanie úrovne zníženia stanovenej v štátnom opatrení k takej úrovni zníženia, ktorá je zlučiteľná s predpismi usmernení a proporcionálna podľa právnych predpisov týkajúcich sa štátnej pomoci.

3. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

(63) Okrem prepravných podnikov, ktoré sa posudzujú osobitne, rozhodnutie o začatí konania je predmetom nasledovných pripomienok.

3.1. Spoločnosť EDF

(64) Spoločnosť EDF predložila svoje pripomienky Komisii 17. novembra 2014. Podľa tejto spoločnosti oslobodenie od príspevku, ktoré spoločnosť využila približne vo výške […] %, sa týka spotreby elektrickej energie pre vlastnú potrebu na účely výroby elektrickej energie privádzanej do verejnej siete. Podľa EDF sa táto spotreba pre vlastnú potrebu na jednej strane týka spotreby elektrickej energie pomocných zariadení elektrární a na druhej strane spotreby elektrickej energie staníc na prenos energie prostredníctvom prečerpávania vo vodných elektrárňach, ktorá je v tomto prípade zásobovaná jadrovými elektrárňami.

(65) Spoločnosť sa domnieva, že táto spotreba pre vlastnú potrebu má byť celkovo oslobodená od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, na jednej strane podľa smernice Rady 2003/96/ES (11) uvedenej v ods. 51, v ktorej článku 14 ods. 1 písm. a) sa uvádza, že členské štáty oslobodia od spotrebnej dane energetické produkty, ako aj elektrickú energiu, ktoré sa použili na výrobu elektrickej energie alebo na udržanie kapacity na výrobu elektrickej energie, a na druhej strane podľa rozhodnutia, ktorým sa v zmysle štátnej pomoci schvaľuje nemecký mechanizmus „príplatok EEG“ stanovený v zákone „EEG 2014“ (12).

(66) Spoločnosť EDF dodatočne zdôrazňuje potrebu zabezpečiť súlad medzi systémami oslobodenia od poplatkov spojených s energiou medzi jednotlivými členskými štátmi, čím sa poskytnú výhody hlavne priemyselným odvetviam s veľkou spotrebou energie. Rôzne zaobchádzanie pri oslobodení od príspevku medzi členskými štátmi by mohlo mať za následok nárast existujúcich rozdielov konkurencieschopnosti na rôznych trhoch.

3.2. Spoločnosť ALFI

(67) Spoločnosť ALFI (Air Liquide France Industrie) predložila svoje pripomienky Komisii 3. novembra 2014. Spoločnosť v prvom rade zdôrazňuje, že náklady spojené s energiou, ktoré znáša, predstavujú […] až […] percent výrobných nákladov. Po druhé spoločnosť ALFI tvrdí, že vysoký nárast nákladov za elektrickú energiu by dal podnet k internalizácii výroby priemyselných plynov rôznymi priemyselnými podnikmi, ktoré ich používajú (chemické, oceliarske, petrochemické, sklárske), ale v menšom rozsahu, čo by viedlo k celosvetovému nárastu spotreby energie.

(68) Spoločnosť ALFI následne popiera, že zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytuje príjemcom tohto opatrenia výhody. Podľa tejto spoločnosti zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie je len odpoveďou na „plnenie úlohy vo verejnom záujme“ v oblasti zásobovania, a nepredstavuje pomoc, pričom nespresnila právny základ.

(69) Spoločnosť ALFI sa nakoniec domnieva, že bez toho, aby bola dotknutá neexistencia pomoci zdôraznená v predošlom odôvodnení, toto zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie by v prípade posudzovania ako štátna pomoc bolo zlučiteľné s oddielom 3.7.2 usmernení z roku 2014, ktorým sa za istých podmienok priznáva zlučiteľnosť diferenciácie a cieleného zníženia príspevku v prospech priemyselných podnikov náročných na spotrebu elektrickej energie. Z tohto dôvodu by vymáhanie pomoci, pokiaľ by sa jej existencia preukázala, bolo v každom prípade potrebné vylúčiť.

3.3. UNIDEN

(70) UNIDEN, združenie reprezentujúce záujmy veľkých spotrebiteľov energie vo Francúzsku, predložilo svoje pripomienky Komisii 3. novembra 2014. Podľa tohto združenia zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie plní viacero cieľov spoločného záujmu, čím sú opatrenia zlučiteľné podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ a usmernení z roka 2014.

(71) Po prvé, opatrenia plnia cieľ udržania konkurencieschopnosti priemyselných odvetví vystavených celosvetovej hospodárskej súťaži. Po druhé, opatrenia plnia sociálny cieľ. Po tretie, opatrenia plnia cieľ ekonomickej, sociálnej a územnej súdržnosti, spočívajúci hlavne v ochrane najviac znevýhodnených spotrebiteľov. Opatrenia nakoniec plnia cieľ energetickej účinnosti v úplnom súlade s právnymi predpismi Európskej únie.

4. PRIPOMIENKY FRANCÚZSKA

(72) Francúzsko predložilo svoje pripomienky ku kvalifikácii opatrení, ako aj k ich zlučiteľnosti s vnútorným trhom.

4.1. Strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za dané miesto a stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty nepredstavujú štátnu pomoc

(73) Hlavné argumenty, ktoré predložilo Francúzsko na odôvodnenie neexistencie pomoci, sa týkajú neexistencie selektívnosti na jednej strane a neexistencie narušenia hospodárskej súťaže na strane druhej.

4.1.1. Neexistencia selektívnosti

(74) Podľa Francúzska opatrenia nie sú selektívne z troch hlavných dôvodov:

(75) Po prvé, judikatúra sa domnievala, že zavedenie zníženia príplatkov zo strany členských štátov nestačí na stanovenie selektívnosti, pokiaľ sa hypoteticky podniky, ktoré prekračujú stanovené prahy, nenachádzajú v rovnakej skutkovej situácii ako iné podniky. Judikatúra Súdneho dvora sa takto domnievala, že strop za odberné miesto nestačí na to, aby sa opatrenie považovalo za selektívne, a že stropy daní tak nemôžu predstavovať selektívnu pomoc (13). Pokiaľ ide o strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty, Francúzsko sa opiera o judikatúru Ústavnej rady (14) a pripomína, že považujúc príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie za príspevok, ktorý je v súlade so zásadou rovnosti zdaňovania, súd priznal, že subjekty, ktoré využívajú tento strop, sa nachádzajú v odlišnej skutkovej situácii ako iné podniky, odkiaľ vychádza neexistencia selektívnej pomoci.

(76) Po druhé, pokiaľ ide o spotrebu pre vlastnú potrebu, Francúzsko sa domnieva, že oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie priznané spotrebiteľom pre vlastnú potrebu sa týka príjemcov opatrenia nachádzajúcich sa v odlišnej skutkovej situácii ako iní platcovia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, a preto vylučuje selektívnosť pomoci.

(77) Po tretie, neexistencia selektívnosti sa odôvodnila povahou francúzskeho daňového systému, z ktorého vyplývajú opatrenia, a ktorý nepredstavuje žiadny selektívny charakter. Podľa Francúzska strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vyplýva aj z povahy daňového systému, podľa ktorého sa stanovuje, že daňové zaťaženie musí zohľadniť platobné schopnosti každého.

(78) Nakoniec, pokiaľ ide o spotrebiteľov pre vlastnú potrebu, ktorí vyrábajú elektrickú energiu z energie z obnoviteľných zdrojov alebo kogenerácie, pôsobiacich hlavne v odvetví chemického, hutníckeho, petrochemického priemyslu, Francúzsko zdôrazňuje, že je logické, že elektrická energia vyrábaná a spotrebovaná pre vlastnú potrebu je oslobodená od príspevku, a to v tej časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorou sa financuje energia z obnoviteľných zdrojov alebo podpora kogenerácie, pokiaľ sa na túto elektrickú energiu neuplatnila žiadna štátna podpora financovaná prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, a pokiaľ elektrická energia prispieva k cieľu ochrany životného prostredia sledovaného prostredníctvom podpory energie z obnoviteľných zdrojov a kogenerácie financovanej z príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie rovnako ako elektrická energia privádzaná do siete (na ktorú sa uplatnila podpora financovaná prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie). Francúzsko zdôrazňuje, že z tohto dôvodu oslobodenie od príspevku spotrebiteľov pre vlastnú potrebu, ktorí používajú obnoviteľné zdroje energie alebo kogeneráciu, nepredstavuje selektívnu výhodu.

4.1.2. Neexistencia narušenia hospodárskej súťaže

(79) Francúzsko tvrdí, že podobné opatrenie existovalo pred nadobudnutím platnosti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v roku 2003. Francúzsko sa preto domnieva, že pomoc mala len malý vplyv na ekonomickú a konkurenčnú situáciu podnikov nachádzajúcich sa vo Francúzsku.

4.2. Za predpokladu, že sa pomoc potvrdí ako štátna pomoc, bude strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za dané miesto a stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty predstavovať zlučiteľnú pomoc

(80) Za predpokladu, že by sa však pomoc potvrdila ako štátna pomoc, Francúzsko navrhne vykonať analýzu zlučiteľnosti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie podľa troch rôznych línií:

(81) Po prvé, zlučiteľnosť opatrení vyplýva zo skutočnosti, že opatrenia zodpovedajú ustanoveniam stanoveným v smernici 2003/96 (pozri oddiel 4.2.1).

(82) Po druhé, ak príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie možno považovať za environmentálnu daň, jeho zníženie je takto úplne zlučiteľné s usmerneniami Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (15) (ďalej len „usmernenia z roka 2001“), usmerneniami z roka 2008 a usmerneniami z roka 2014 (pozri oddiel 4.2.2).

(83) Po tretie, ak by príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie nebolo možné považovať za environmentálnu daň, vtedy by jeho strop bol zlučiteľný s usmerneniami z roka 2014 pre tú časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorým sa financuje obnoviteľná energia a s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ pre iné časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie (pozri oddiel 4.2.3).

4.2.1. Zlučiteľnosť opatrení vyplýva z dodržiavania ustanovení smernice 2003/96/ES

(84) Francúzsko zdôrazňuje, že smernica Komisie 2003/96/ES umožňuje určité oslobodenia od príspevku:

(85) Po prvé, v článku 14 ods. 1 písm. a) smernice sa umožňuje oslobodenie od poplatkov týkajúcich sa elektrickej energie použitej na výrobu elektrickej energie alebo na udržanie výrobnej kapacity. Toto oslobodenie od príspevku pokrýva vo veľkej miere oslobodenie od príspevku spotrebiteľov pre vlastnú potrebu stanovené v rámci predmetných opatrení.

(86) Po druhé, v článku 15 ods. 1 písm. e) smernice sa umožňuje oslobodenie od poplatkov v prípade elektrickej energie spotrebovanej pre vlastnú potrebu a vyrobenej z kogenerácie.

(87) Nakoniec, v článku 17 ods. 1 písm. a) smernice sa umožňuje čiastkové oslobodenie od príspevku podnikom „veľkým spotrebiteľom energie“, definovaným ako podniky, ktorých nákup energetických produktov a elektrickej energie predstavuje 3 percentá výrobnej hodnoty alebo ktorých dane z energií predstavujú 0,5 percenta pridanej hodnoty.

4.2.2. Za predpokladu, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je environmentálnou daňou, strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie je zlučiteľný s pravidlami uplatňovanými na štátnu pomoc

(88) Vo svojej korešpondencii s Komisiou sa Francúzsko domnieva, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie možno považovať za environmentálnu daň definovanú v bode 70(14) usmernení z roka 2008. Francúzsko sa totiž domnievalo, že daňový základ pripúšťa negatívne účinky na životné prostredie, aj keď cieľom je financovať energiu z obnoviteľných zdrojov, a že z tohto dôvodu je tento režim pomoci priaznivý pre životné prostredie. Dôsledkom tohto posúdenia bolo hodnotenie zlučiteľnosti opatrení s vnútorným trhom z hľadiska troch postupných základov zlučiteľnosti.

(89) Po prvé, počas obdobia od 2003 do 2008 sa má zlučiteľnosť zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie hodnotiť podľa usmernení z roka 2001. Podľa Francúzska je táto zlučiteľnosť zabezpečená tým, že príjemcovia opatrenia platia značnú časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, a to najmenej 20 percent, v súlade s bodmi 51.1.a a 51.1.b usmernení z roka 2001.

(90) Po druhé, Francúzsko sa domnieva, že opatrenia sú v súlade s usmerneniami z roka 2008 na obdobie 2008 – 2014. Na jednej strane Francúzsko považuje príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie za environmentálnu daň. Na druhej strane sa v bode 4 usmernení z roka 2008 stanovuje, že environmentálne dane sú zlučiteľné s vnútorným trhom. Preto by zlučiteľnosť opatrení s vnútorným trhom bola takto dostatočne preukázaná.

(91) Nakoniec sa Francúzsko domnieva, že dva stropy príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sú zlučiteľné s usmerneniami z roka 2014, ktoré sa uplatňovali od 1. júla do ukončenia opatrení v roku 2015, a že sa nimi dodržiava hlavne bod 170 týchto usmernení.

4.2.3. Táto zlučiteľnosť sa odôvodňuje podľa oddielu 3.7.2 usmernení z roka 2014 na jednej strane a článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ na strane druhej

(92) Vo svojom oznámení z 22. októbra 2015 však Francúzsko súhlasilo s tým, že zváži možnosť, že nebude príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie považovať za environmentálnu daň a že vyvodí dôsledky, pokiaľ ide o analýzu jeho zlučiteľnosti s vnútorným trhom podľa oddielu 3.7.2 usmernení z roka 2014 na jednej strane a článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ na strane druhej.

4.2.3.1. Zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v rozsahu, v akom umožňuje financovať energiu z obnoviteľných zdrojov

(93) Podľa Francúzska je zhoda opatrení s usmerneniami z roka 2014 preukázaná. Francúzsko sa výslovne odvoláva na oddiel 3.7.2 ako na právny základ na vyhodnotenie zlučiteľnosti predmetných opatrení (16) s vnútorným trhom.

(94) Po prvé, Francúzsko poznamenáva, že všetky pomoci poskytnuté pred 1. januárom 2011 vo forme zníženia príspevku, ktorý slúži na financovanie podpory energie vyrábanej z energie z obnoviteľných zdrojov, možno vyhlásiť za zlučiteľné s vnútorným trhom, ako sa stanovuje v bode 248 usmernení z roka 2014.

(95) Po druhé, pokiaľ ide o obdobie po roku 2011, Francúzsko sa domnieva, že pomoc možno poskytnúť, pokiaľ podlieha plánu úpravy, ktorý na základe objektívnych kritérií zabezpečuje priblíženie úrovne zníženia poskytnutej v rámci predmetných opatrení k úrovni stanovenej v oddiele 3.7.2 usmernení z roka 2014.

(96) Francúzsko zdôrazňuje, že 50 percent podpory na spaľovanie má byť posudzované ako podpora na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, keďže 50 percent spaľovaného odpadu predstavuje biologicky rozložiteľný odpad, ako to vyplýva zo štatistík Medzinárodnej agentúry pre energiu (IEA) a Eurostatu.

4.2.3.2. Zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v rozsahu, v akom umožňuje financovať kogeneráciu, vyrovnanie sadzieb a sociálne tarify

(97) Pokiaľ ide o časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorá sa netýka financovania výroby elektrickej energie z energie z obnoviteľných zdrojov, Francúzsko poskytlo podrobnú analýzu opatrení, ktoré Komisia opisuje nižšie.

4.2.4. Cieľ spoločného záujmu stropov

(98) Francúzsko sa domnieva, že zmluva poskytuje dostatočný právny základ na odôvodnenie zlučiteľnosti opatrenia s vnútorným trhom pre tú časť stropov príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorá sa vzťahuje na„iné politiky, ako je rozvoj energie z obnoviteľných zdrojov, stropy týkajúce sa časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorou sa financuje rozvoj energie z obnoviteľných zdrojov ako […], ktoré sa riadia [] usmerneniami o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky 2014.“

(99) Francúzsko v prvom rade zdôrazňuje, že podľa európskych právnych predpisov možno považovať za prípustné, že podniky s vysokým odberom elektrickej energie neznášajú nadmerné náklady na zásobovanie elektrickou energiou z dôvodu cieľov spoločného záujmu, ako sú i) kogenerácia, ii) cieľ územnej súdržnosti a ochrany najvzdialenejších regiónov, iii) cieľ sociálnej súdržnosti a boj proti sociálnemu vylúčeniu. 1. Po prvé podpora kogenerácie sa na jednej strane odôvodňuje smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/8 (17), a na druhej strane rozhodnutím Európskej rady zo 7. a 8. marca 2007, ktorým sa stanovuje cieľ zníženia spotreby energie, pre ktorý má kogenerácia veľký význam. Francúzsko poznamenáva, že časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie týkajúca sa podpory kogenerácie môže zahŕňať podporu poskytnutú na spaľovanie biologicky nerozložiteľného odpadu, pretože tento sa používa na vysoko účinnú kogeneráciu. 2. Po druhé vyrovnanie sadzieb prispieva k cieľu Spoločenstva, čo sa týka územnej súdržnosti, zakotvenému v článku 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ). Francúzsko takisto tvrdí, že cieľ spoločného záujmu tejto politiky vychádza z článkov 174 ZFEÚ, 349 ZEÚ, ako aj 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ. 3. Po tretie, podľa Francúzska sociálne tarify predstavujú cieľ spoločného záujmu, ktorý je podporený v článku 3 ZEÚ a 174 ZFEÚ. Francúzsko pripomína, že cieľ tejto politiky môže takisto nájsť svoje odôvodnenie v článku 1 Charty základných práv. Francúzsko ďalej uvádza odôvodnenie 45 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (18) podľa ktorej „je potrebné, aby členské štáty prijali nevyhnutné opatrenia na ochranu zraniteľných spotrebiteľov v súvislosti s trhom“. Francúzsko poznamenáva, že sociálne oceňovanie elektrickej energie, pričom sa zaručuje prístup k základnému majetku, prispieva k ochrane dôstojnosti ľudskej bytosti.

(100) Podľa Francúzska dva stropy príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, a to za odberné miesto a vo výške 0,5 % pridanej hodnoty, plnia v druhom rade cieľ zachovania konkurencieschopnosti podnikov podložený článkom 173 ods. 1 ZFEÚ. Francúzsko dopĺňa, že podľa smernice 2003/96/ES majú členské štáty takisto možnosť uplatniť oslobodenie od príspevku v prospech veľkých spotrebiteľov elektrickej energie, aby udržali konkurencieschopnosť týchto podnikov, možnosť okrem iného uznanú v usmerneniach z roka 2014 (oddiel 3.7.2) na financovanie energie z obnoviteľných zdrojov. Ak tento cieľ udržania konkurencieschopnosti nie je dostatočný na odôvodnenie existencie spoločného záujmu, podľa Francúzska prispieva k odôvodneniu tohto cieľa spoločného záujmu.

4.2.4.1. Nevyhnutnosť

(101) Nevyhnutnosť opatrení je podľa Francúzska náležite odôvodnená, lebo opatrenia prispievajú k posilneniu konkurencieschopnosti podnikov ako príjemcov opatrení, a tým k prevencii rizík premiestnenia prevádzok. Ak sú navyše opatrenia správne zacielené a stropy správne určené, nemajú diskriminačný charakter. Francúzsko v tomto ohľade poukazuje na súlad vybratých prahov medzi dvomi typmi oslobodenia od príspevku, a to za odberné miesto a podľa pridanej hodnoty, pričom strop za odberné miesto je len odklonom od stropu vo výške 0,5 % pridanej hodnoty. Príjemcovia opatrenia sa nakoniec vyberú podľa transparentných a objektívnych pravidiel s cieľom podporiť podniky, ktoré sú najviac vystavené strate konkurencieschopnosti.

(102) Francúzsko takisto odôvodňuje nevyhnutnosť opatrení skutočnosťou, že spochybnenie týchto znížení môže spôsobiť vznik dodatočných nákladov na úrovni od 12 percent do 24 percent pridanej hodnoty. Francúzsko okrem toho tvrdí, že nárast faktúry za energiu o 2 EUR/MWh predstavuje nárast výrobných nákladov o 2 percentá, čo predstavuje viac než „čisté obchodné rozpätie“ týchto podnikov. V tejto súvislosti dodatočné finančné úsilie vyvolané zrušením zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie by podľa Francúzska spôsobilo iba nárast rizika premiestnenia podnikov náročných na spotrebu elektrickej energie a rizika spojeného s financovaním uvedených politík tým, že by sa zaťaženie prenieslo na iných spotrebiteľov.

4.2.4.2. Vhodnosť opatrenia pomoci

(103) Francúzsko sa takisto domnieva, že vhodnosť opatrení možno odôvodniť na základe smernice 2003/96/ES, v ktorej sa pripúšťa skutočnosť, že podniky, ktoré platia daň z energií vo výške 0,5 percenta ich pridanej hodnoty, môžu byť oslobodené nad tento prah z dôvodu neexistencie daňovej harmonizácie, ako aj rizík straty konkurencieschopnosti na medzinárodnej úrovni.

(104) Zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie je podľa Francúzska vhodné v súvislosti s neexistenciou úplnej daňovej harmonizácie a výrazným zhoršením európskej konkurencieschopnosti.

4.2.4.3. Proporcionalita

(105) Francúzsko ďalej zdôrazňuje, že toto zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie je úmerné. Zodpovedá priemernému príspevku vo výške 31 percent až 34 percent celkového príspevku, a to 5,1 a 5,6 EUR/MWh (odhad z roka 2014), v porovnaní s príspevkom na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorý sa zvýšil na 16,5 EUR/MWh k tomu istému dátumu. Francúzsko poznamenáva, že táto sadzba vo výške 31 percent až 34 percent je vyššia než minimálna povolená miera podľa usmernení z roka 2008, ako aj podľa oddielu 3.7.1 a oddielu 3.7.2 usmernení z roka 2014, a preto je úmerná.

(106) Podľa Francúzska možno teda toto zníženie považovať za úmerné, pokiaľ príjemcovia opatrenia zaplatia dostatočne veľkú časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(107) Francúzsko oznámilo sumy príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie pripadajúce na príjemcu opatrenia za rok 2014. Komisia zdôrazňuje, že len v roku 2014 najmenej 124 príjemcov opatrenia uhradilo príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie na úrovni nižšej ako 15 percent stanovenej v bode 188 usmernení z roka 2014.

4.2.4.4. Motivačná povaha opatrení

(108) Francúzsko sa domnieva, že v danom prípade túto podmienku nemožno uplatniť. Poznamenáva, že opatrenia nie sú zamerané na podnecovanie príjemcov opatrení, aby zmenili svoje správanie, ale sú skôr preventívne zamerané na to, aby sa konkurencieschopnosť príjemcov opatrení nezhoršovala.

4.2.4.5. Obmedzovanie účinkov, ktorými sa narúša hospodárska súťaž a pozitívny pomer nákladov a prínosov

(109) Francúzsko v tejto súvislosti tvrdí, že zavedené oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie umožňuje presne obmedziť narušenie hospodárskej súťaže. Vo svojich pripomienkach poznamenáva, že napriek stropom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie zostáva značný rozdiel medzi cenami vo Francúzsku a Severnej Amerike, a to vo výške rádovo 10 EUR/MWh pre podniky náročné na spotrebu elektrickej energie. Francúzsko tiež uvádza štúdiu ICF, aby poukázalo na skutočnosť, že Francúzsko priznáva menej oslobodení od príspevku ako Nemecko, Taliansko a Dánsko (19).

4.2.4.6. Zlučiteľnosť stropov príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ak sa príspevok poskytuje na iné účely ako financovanie výroby elektrickej energie z energie z obnoviteľných zdrojov, vysoko účinnej kogenerácie, ako podpora vyrovnania sadzieb a sociálnych taríf

(110) Pokiaľ ide o iné časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie uvedené v odôvodnení 11 (1) až 11 (3), Francúzsko poskytlo tieto informácie: 1. Pokiaľ ide o podporu spaľovania biologicky rozložiteľného odpadu, Francúzsko najprv zdôrazňuje existenciu spoločného záujmu v tej časti týkajúcej sa spaľovania, ktorej cieľom je vznik energie z obnoviteľných zdrojov. Pokiaľ ide o spaľovanie týkajúce sa biologicky nerozložiteľného odpadu, Francúzsko následne zdôrazňuje, že svoju podporu zameriava na zlepšenie energetickej účinnosti. Francúzsko vysvetlilo, že opatrenia sú primerané, pokiaľ nákupná tarifa umožní dosiahnuť mieru návratnosti od 6 do 7 percent. Opatrenia nakoniec nemajú účinok, ktorým sa narúša hospodárska súťaž, pokiaľ sú všetky spaľovacie zariadenia oprávnené podľa daného mechanizmu. 2. Podpora špičkových zariadení slúži cieľu spoločného záujmu v oblasti bezpečnosti zásobovania. Podpora je potrebná na realizáciu investícií. Francúzsko sa nakoniec domnievalo, že obmedzený výkon predmetných zariadení (78 MW v roku 2014) obmedzuje účinok, ktorým sa narúša hospodárska súťaž. 3. Pokiaľ ide o financovanie zmlúv o zaručenom výkone, Francúzsko nespresnilo potrebu ani príslušný charakter tejto podpory.

4.3. Oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré sa priznalo spotrebiteľom pre vlastnú potrebu, nepredstavuje štátnu pomoc

(111) Francúzsko najprv zdôraznilo, že toto oslobodenie od príspevku v prípade spotreby pre vlastnú potrebu na výrobu elektrickej energie je úplne zlučiteľné so smernicou 2003/96/ES, v ktorej sa stanovuje, že malí výrobcovia elektrickej energie môžu byť oslobodení od dane za elektrickú energiu, pokiaľ by produkty použité na výrobu tejto elektrickej energie boli zdanené inak.

(112) Pokiaľ ide o existenciu pomoci, Francúzsko v prvom rade vysvetľuje, že toto oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie nepredstavuje selektívnu pomoc. Francúzsko poznamenáva, že toto oslobodenie od príspevku nezávisí od povahy činnosti príjemcov opatrenia a že sa v zásade uplatňuje na všetky podniky v rámci kapacity 240 GWh. Títo príjemcovia opatrenia navyše nepredstavujú žiadnu záťaž na elektrický systém, pokiaľ ide o spotrebu pre vlastnú potrebu. Je teda prípustné, aby sa s nimi zaobchádzalo odlišne od spotrebiteľov, ktorí nakupujú všetku svoju elektrickú energiu.

(113) Francúzsko sa ďalej domnieva, že oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie priznané spotrebiteľom elektrickej energie pre vlastnú potrebu nenarúša hospodársku súťaž, pokiaľ viaceré krajiny hlavne v rámci Európskej únie uplatňujú rovnaký typ oslobodenia od príspevku. Toto oslobodenie od príspevku preto nepredstavuje štátnu pomoc.

(114) Pokiaľ ide o zlučiteľnosť oslobodenia od príspevku, Francúzsko sa domnieva, že za predpokladu, že by spotreba pre vlastnú potrebu predstavovala štátnu pomoc, plnila by cieľ spoločného záujmu tým, že by prispievala k zabezpečeniu zásobovania zmierňovaním účinkov vysokej spotreby elektrickej energie.

4.4. Plán úpravy po prijatí usmernení z roka 2014

(115) Francúzsko, ktoré zvažovalo predpoklad zlučiteľnosti opatrenia s vnútorným trhom na základe spojenia oddielu 3.7.2 usmernení z roka 2014 a článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, ako to vysvetlilo v oddiele 4.2.3, vyvodilo z toho dôsledky v liste z 27. októbra 2017, ktorý poslalo Komisii. V tejto korešpondencii Francúzsko oznámilo novú verziu pánu úpravy v súlade s oddielom 3.7.3 usmernení z roka 2014 s cieľom nasmerovať podľa objektívnych pravidiel oslobodenie od príspevku priznané v rámci opatrení na takú úroveň oslobodenia od príspevku, ktorá je zlučiteľná s týmito usmerneniami podľa oddielu 3.7.2.

(116) Táto etapa výpočtu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie určeného pre rôzne účely umožňuje vypočítať sumu, ktorú majú zaplatiť príjemcovia opatrenia zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v rámci plánu úpravy. Táto suma sa pohybuje medzi sumou príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorá už bola zaplatená a sumou vypočítanou podľa usmernení. Suma príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorá sa má uhradiť, sa vypočíta odlišným spôsobom v závislosti od dotknutých častí príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie a stanoví sa tak, ako sa uvádza v oddiele 4.4.1.

4.4.1. Priame uplatnenie oddielu 3.7.3 na časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie „financovanie energie z obnoviteľných zdrojov“

(117) Pokiaľ ide o časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorým sa financuje energia z obnoviteľných zdrojov vrátane spaľovania biologicky rozložiteľného odpadu, Francúzsko zvažuje plán úpravy tak, aby sa k teoretickému dátumu 1. januára 2019 výška príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, pozastaveného k 1. januáru 2016, ktorú je potrebné uhradiť k 1. januáru 2019, postupne vypočítala podľa usmernení z roka 2014:

(118) Ak podnik i) patrí do sektora činností uvedeného v prílohe 3 k usmerneniam z roka 2014 a má energetickú náročnosť nad 20 percent alebo ii) má spoločnú energetickú náročnosť najmenej 20 percent a je vystavený medzinárodnému obchodu nad 4 percentá (alebo sa uvádza v prílohe 5 k týmto usmerneniam), v takom prípade musí zaplatiť najnižšiu hodnotu v rozmedzí 15 percent nákladov alebo 0,5 percenta svojej pridanej hodnoty.

(119) Ak podnik patrí do sektora uvedeného v prílohe 3 k usmerneniam z roka 2014 a má energetickú náročnosť do 20 percent, v takom prípade musí zaplatiť najnižšiu hodnotu v rozmedzí 15 percent nákladov alebo 4 percentá svojej pridanej hodnoty.

(120) V ostatných prípadoch, ak podnik i) patrí do sektora činnosti, ktorý sa neuvádza v prílohe 3 k usmerneniam, alebo ii) ak sa jeho sektor uvádza v prílohe 5, ale má energetickú náročnosť do 20 percent a iii) ak využil štátnu pomoc pred 1. júlom 2014, v takom prípade musí zaplatiť aspoň 20 percent nákladov.

(121) Nakoniec, vo všetkých ostatných prípadoch sa musí dosiahnuť výška 100 percent príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie k 1. januáru 2019.

4.4.2. Analogické uplatnenie oddielu 3.7.3 na časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie „kogenerácia“, „vyrovnanie sadzieb“ a „sociálne tarify“

(122) Pokiaľ ide o kogeneráciu, vyrovnanie sadzieb a sociálne tarify, plán úpravy smeruje k tomu, aby sa príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie najneskôr v roku 2019 platil takto: — 15 percent, ak ide o podnik náročný na spotrebu elektrickej energie podľa bodov 185 až 186 usmernení z roka 2014. Ak má podnik spotrebu elektrickej energie nad 20 percent a ak jeho sektor patrí do sektorov uvedených v prílohe 3 alebo prílohe 5 týchto usmernení, v takom prípade možno obmedziť výšku príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie na 0,5 percenta pridanej hodnoty podniku a na 4 percentá, ak podnik nemá spotrebu elektrickej energie, ktorá dosahuje alebo prekračuje 20 percent spotreby elektrickej energie. — 100 percent pre ostatné podniky.

(123) Francúzsko sa domnieva, že tento plán úpravy možno odôvodniť na základe rovnakých dôvodov, ako sa uvádzajú v oddiele 3.7.3 usmernení z roka 2014 o znížení nákladov určených na financovanie energie z obnoviteľných zdrojov. Plán úpravy predovšetkým zabraňuje nadmernému nárastu nákladu, ktorý by vyplynul z okamžitého uplatnenia kritérií uvedených v bodoch 185 až 189 usmernení z roka 2014. V tomto zmysle prispieva k finančnej udržateľnosti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, pričom zabezpečuje prijateľnosť podpory a podmienok jeho financovania.

4.4.3. Neuplatňovanie plánu úpravy na iné časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie

(124) Pokiaľ však ide o zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie určeného na účely uvedené v odôvodnení 110 (1) až 110 (2), Francúzsko nestanovilo, aby boli zahrnuté do plánu úpravy. Francúzsko potvrdilo, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie určený na tieto účely sa musí zaplatiť v posudzovanom období 2003 – 2015 (20) a zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie určeného pre tieto účely bude predmetom vymáhania celkovej sumy.

4.4.4. Dátum spustenia plánov úpravy

(125) Pokiaľ ide o časti obnoviteľné zdroje energie a kogenerácia, Francúzsko spúšťa plán úpravy v roku 2011. Francúzsko sa v tomto ohľade opiera o bod 248 usmernení z roka 2014 a o rozhodnutia Komisie z 15. júna 2017 (SA.38635 (21)) a z 21. septembra 2017 (SA.47887) (22).

(126) Pokiaľ ide o ostatné časti financované z príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, Francúzsko na základe pochybností, ktoré vyjadrila Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania, spúšťa v roku 2004 plán úpravy. Francúzsko sa domnieva, že tento dátum možno odôvodniť na základe premlčacej doby 10 rokov, ktorú možno v danom prípade uplatniť podľa desaťročnej premlčacej doby stanovenej v článku 17 nariadenia Rady (EÚ) 1589/2015 (23).

4.4.5. Posudzovanie spotreby pre vlastnú potrebu v rámci plánu úpravy

4.4.5.1. Oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie z dôvodu spotreby elektrickej energie použitej na výrobu elektrickej energie.

(127) Podľa Francúzska v súlade s článkom 14 smernice 2003/96/ES, v ktorom sa stanovuje, že spotreba elektrickej energie použitej na výrobu elektrickej energie, ako aj na udržanie kapacity na výrobu elektrickej energie sa úplne oslobodzuje od daní, subjekty oslobodené od dane z dôvodu spotreby pre vlastnú potrebu, ktoré sú výrobcami elektrickej energie (kód NACE 3511), môžu byť oslobodené od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie z dôvodu spotreby elektrickej energie pre vlastnú potrebu. Francúzsko sa domnieva, že preto nie je potrebné zahrnúť týchto príjemcov opatrenia do plánu úpravy.

4.4.5.2. Elektrická elektrina vyrobená z energie z obnoviteľných zdrojov a spotrebovaná pre vlastnú potrebu

(128) Pokiaľ ide o subjekty oslobodené od dane, ktoré vyrábajú elektrickú energiu z energie z obnoviteľných zdrojov, elektrickú energiu vyrobenú a spotrebovanú pre vlastnú potrebu možno oslobodiť od časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorou sa financuje energia z obnoviteľných zdrojov, pokiaľ sa na ňu neuplatnila žiadna štátna podpora a z príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa čiastočne financovala podpora energie z obnoviteľných zdrojov.

(129) Francúzsko však do plánu úpravy zahrnulo oslobodenie od príspevku týkajúce sa zostávajúcej časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie s výnimkou prípadov, keď je zodpovedajúca výhoda nižšia než strop minimálnej pomoci.

4.4.5.3. Elektrická elektrina vyrobená z kogenerácie a spotrebovaná pre vlastnú potrebu

(130) Rovnako, pokiaľ ide o subjekty oslobodené od dane, ktoré vyrábajú elektrickú energiu z energie z obnoviteľných zdrojov, elektrickú energiu vyrobenú a spotrebovanú pre vlastnú potrebu možno oslobodiť od časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorou sa financuje kogenerácia, pokiaľ sa na ňu neuplatnila žiadna štátna podpora.

(131) Francúzsko však do plánu úpravy zahrnulo oslobodenie od príspevku týkajúce sa zostávajúcej časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie s výnimkou prípadov, keď je zodpovedajúca výhoda nižšia než strop minimálnej pomoci.

4.4.6. Metodológia rozdelenia teoreticky splatného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie na základe politiky, bez oslobodenia od príspevku

(132) Pokiaľ ide o splatný príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie bez oslobodenia, Francúzsko vykoná výpočet pre každý podnik na základe ročnej miery jeho spotreby. Táto teoretická suma príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa rozdelí na jednotlivé politiky podľa rozdelenia, ktoré predložila Komisia pre reguláciu energetiky a oznámila 20. decembra 2016 Komisii: Energia z obnoviteľných zdrojov (%) Spaľovanie (%) Kogenerácia (%) Vyrovnanie sadzieb (%) Sociálne tarify (%) Špičkové zariadenia (%) Rôzne (%) 2003 11 2 57 27 0 2 1 2004 16 3 50 28 0 2 1 2005 11 2 48 30 6 3 1 2006 4 1 57 32 3 2 1 2007 0 – 3 38 63 – 1 2 1 2008 7 – 1 29 59 3 3 1 2009 18 0 30 47 3 1 1 2010 21 – 1 40 35 3 1 1 2011 43 1 27 27 1 0 1 2012 48 0 20 29 2 0 0 2013 52 1 16 28 3 0 0 2014 58 1 10 27 4 0 0 2015 61 1 9 24 5 0 0 Spolu 41,9 0,6 23,0 30,5 2,9 0,7 0,5 Medziročná váha každej politiky, nóta francúzskych orgánov z 20. decembra 2016

(133) Francúzsko zdôrazňuje, že energia z obnoviteľných zdrojov, kogenerácia, vyrovnanie sadzieb a sociálne tarify predstavujú 98,2 percenta výšky príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie znášaného od roku 2003.

(134) Pokiaľ ide o spaľovanie, Francúzsko zdôrazňuje, že podľa štatistík Medzinárodnej agentúry pre energiu a Eurostatu možno považovať za prípustné, aby sa energia, ktorú vyrobí reťazec UIOM (Unité d'Incinération d'Ordures Ménagères) a ktorá sa zhodnocuje vo forme tepla alebo elektrickej energie, z polovice zaúčtovala ako obnoviteľná energia. Z tohto dôvodu sa 50 percent príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie určeného na podporu spaľovania začleňuje do časti energia z obnoviteľných zdrojov. Podpora spaľovania biologicky nerozložiteľného odpadu použitého na vysoko účinnú kogeneráciu sa navyše alokuje v časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie kogenerácia. Na základe tohto predpokladu Francúzsko zvolilo toto rozčlenenie: Energia z obnoviteľných zdrojov (%) Kogenerácia (%) Vyrovnanie sadzieb + sociálne nástroje (%) Spaľovanie biologicky nerozložiteľného odpadu (%) Rôzne (%) 2003 12 57 27 1 3 2004 17 50 28 2 2 2005 12 48 35 1 4 2006 5 57 35 1 3 2007 – 2 38 62 – 2 3 2008 6 29 62 – 1 4 2009 18 30 50 0 2 2010 21 40 38 – 1 2 2011 43 27 28 1 1 2012 48 20 31 0 1 2013 52 16 31 0 0 2014 59 10 31 0 0 2015 61 9 29 0 0

4.4.6.1. Uplatnenie minimálneho prahu

(135) Francúzsko spresňuje, že pre každé poskytnuté zníženie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa uplatnil minimálny prah stanovený v nariadení (EÚ) Komisie 1407/2013 (24): pre každého príjemcu opatrenia sa výška poskytnutej pomoci za kĺzavé obdobie troch rokov porovnáva so sumou 200 000 EUR. V prípade, že je výška poskytnutej pomoci za kĺzavé obdobie troch rokov nižšia ako 200 000 EUR, suma na preplatenie sa rovná nule počas obdobia týchto troch rokov. Francúzsko spresňuje, že takisto zohľadní rozhodnutie Európskej komisie N 7/09 (25), v ktorom sa stanovuje zvýšenie minimálneho prahu na 500 000 EUR na roky 2009 a 2010, aby sa zobrala do úvahy súvislosť s vtedajšou ekonomickou krízou.

4.4.7. Progresívnosť plánu úpravy

(136) Pokiaľ ide o príjemcov opatrenia, ktorí nemôžu byť posudzovaní ako podniky náročné na spotrebu elektrickej energie podľa bodov 185 – 187 usmernení z roka 2014 alebo ktorí nedodržiavajú v plnom rozsahu ustanovenia oddielu 3.7.2 týchto usmernení, Francúzsko predložilo plán úpravy, ktorý vedie k postupnému zvýšeniu ich príspevku (pozri odôvodnenia 117 a 118).

(137) Tento plán úpravy je spoločný pre všetky zložky príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Upravuje všetky stropy a oslobodenia od príspevku poskytnuté v rámci opatrenia. Pokrýva takisto všetky politiky financované prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(138) Plán úpravy vychádza z príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorý reálne zaplatili príjemcovia opatrenia počas roka, kedy sa plán spustil (2004 alebo 2011 podľa konkrétneho prípadu).

(139) Tento plán úpravy týkajúci sa rôzneho zníženia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie má viesť k tomu, aby najneskôr k 1. januáru 2019 dosiahli zaplatené sumy minimálnu úroveň príspevkov v súlade s právnymi predpismi o štátnej pomoci. Výška požadovaného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie podľa pravidiel uvedených v odôvodnení 118 až 122 sa má dosiahnuť.

(140) Toto zvýšenie sa realizuje prostredníctvom uplatnenia pravidla nárastu takto:

(141) Splatná suma za rok a za financovanú politiku = zaplatená suma

(142) + (splatná suma – zaplatená suma) × [(e^n)-1]/[(e^N)-1] pričom n: číslo roka plánu úpravy (príklad: pokiaľ ide o plán so spustením v roku 2011 a celkovým uplatnením v roku 2019, v roku 2011 n = 0, v roku 2012 n = 1, …, v roku 2019 n = 8) a N: počet rokov trvania plánu (napríklad: pre ten istý príklad uvedený vyššie, N = 8)

(143) Toto pravidlo zaručuje, aby sa splatná suma príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie časom priblížila k teoretickej hodnote splatného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v roku 2019. Keďže sa príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie v roku 2016 zrušil, plán úpravy sa po roku 2015 neuplatňoval.

(144) Funkcia, ktorá sa použila od východiskového bodu po teoretický cieľový bod, je postupná.

4.4.8. Výpočet vymáhaných súm

(145) V pláne úpravy sa stanovuje, že sumy príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie oslobodené nad povolenú úroveň stanovenú v pláne úpravy sa budú vymáhať.

(146) Suma, ktorá je predmetom preplácania, je rozdiel medzi i) splatným príspevkom na verejné služby v oblasti elektrickej energie uvedeným v oddieloch 4.4.1 až 4.4.7 a ii) príspevkom na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorý skutočne zaplatili príjemcovia opatrenia. Táto suma sa vypočíta za každého príjemcu opatrenia a za každý rok.

(147) V prípade subjektov oslobodených od dane, ktoré vyrábajú elektrickú energiu pre vlastnú potrebu z energie z obnoviteľných zdrojov alebo kogenerácie, je minimálna úroveň príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanovená na nulu pre ten príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorým sa financuje príslušne energia z obnoviteľných zdrojov alebo kogenerácia.

(148) Za predpokladu, že príjemca opatrenia za daný rok zaplatí vyššiu alebo rovnakú sumu za danú politiku, ako je minimálna suma požadovaného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, suma určená pre plán úpravy je minimálna požadovaná suma splatného príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za daný rok. V takom prípade sa zaplatený preplatok, ktorý vyplýva z výpočtu vykonaného za ostatné roky, neodčíta zo sumy splatnej týmto príjemcom opatrenia.

(149) Vo svojej nóte z 11. októbra oznámilo Francúzsko predbežný odhad vymáhaných súm, rádovo 31 miliónov EUR. Konanie vo veci vymáhania sa dotklo približne 700 podnikov. Francúzsko však spresnilo, že vyhodnotenie tejto sumy sa ukončí, keď sa zhromaždia informácie o znížení príspevku za jednotlivých príjemcov opatrenia za všetky roky.

5. POSÚDENIE KOMISIOU

5.1. Existencia pomoci

(150) Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ pomoc poskytovaná členským štátom akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

(151) Komisia skúmala posúdenie rôznych znížení príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie ako štátnu pomoc:

5.1.1. Posúdenie stropu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie za odberné miesto a stropu vo výške 0,5 % pridanej hodnoty ako štátna pomoc

5.1.1.1. Pomoc pripísateľná štátu a udelená prostredníctvom štátnych zdrojov

(152) V oddiele 3.1.1 rozhodnutia o začatí konania z roka 2014 Komisia dospela k záveru, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je štátnym zdrojom.

(153) Komisia v prvom rade poznamenáva, že žiadna zainteresovaná strana nepopiera záver Komisie uvedený v predchádzajúcom odôvodnení.

(154) Komisia zdôrazňuje, že podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie sa za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ pokladajú len výhody poskytnuté priamo alebo nepriamo z verejných zdrojov.

(155) Samotná skutočnosť, že výhoda sa nefinancuje priamo zo štátnych zdrojov, nie je dostatočná pre vylúčenie zapojenia štátnych zdrojov. Z judikatúry Súdneho dvora Európskej únie totiž vyplýva, že k tomu, aby mohla byť výhoda poskytnutá jednému alebo viacerým podnikom považovaná za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, nie je potrebné dokázať, že k prevodu zo štátneho rozpočtu alebo zo strany verejného subjektu došlo (26).

(156) Podľa judikatúry a ustálenej rozhodovacej praxe Komisie výnosy pochádzajúce z odvodov vyberaných štátom, riadené a prideľované podľa vnútroštátnych zákonov, predstavujú štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, či ich riadi verejný alebo súkromný subjekt (Essent (27), Vent de Colère (28)).

(157) Pokiaľ však ide o príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, Súdny dvor už mal príležitosť potvrdiť, že príspevok je štátnym zdrojom. V spise Association Vent de Colère (29), ktorý je predmetom rozhodnutia Súdneho dvora z 19. decembra 2013 a ktorý sa týkal povinnosti nákupu veternej elektrickej energie, uvedenej v odôvodnení 10 a) vyššie, financovanej prostredníctvom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, však Súdny dospel k záveru, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie je štátnym zdrojom.

(158) Po tretie, Komisia zdôrazňuje, že výhoda je pripísateľná štátu, lebo stropy vyplývajú zo zákona a vykonávacích správnych aktov, ktoré určujú režim a podmienky ich uplatňovania.

(159) Štátnu povahu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie okrem toho potvrdzuje mechanizmus, ktorý zaviedlo Francúzsko na jeho vyberanie. Ako sa uvádza v odôvodneniach 14 a 15, vyberanie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa centralizuje na úrovni Vkladového a konsignačného úradu, ktorý je verejným subjektom, aby sa zabezpečilo finančné riadenie príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie verejným subjektom a kontrola štátom, čo posilňuje kvalifikáciu štátneho zdroja.

(160) Komisia preto potvrdzuje závery, ktoré uviedla vo svojom rozhodnutí o začatí konania. Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie a a fortiori jeho stropy sú pripísateľné štátu a poskytované prostredníctvom štátnych zdrojov.

5.1.1.2. Hospodárska výhoda a selektívnosť

(161) Pokiaľ ide o posúdenie existencie výhody, Komisia poznamenáva, že podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie opatrenia, ktoré v rôznych podobách zmierňujú náklady znášané podnikom a ktoré bez toho, aby boli dotáciami v pravom zmysle slova, majú v podstate podobný charakter ako štátna pomoc, a preto sa považujú za štátnu pomoc (30).

(162) Komisia v danom prípade zdôrazňuje, že v článku 5 zákona č. 2000-108 (v znení zmeny článku 37 zákona č. 2003-8) sa stanovuje zásada, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie majú zaplatiť koneční spotrebitelia elektrickej energie nachádzajúci sa na francúzskom území a že výška príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa vypočíta v pomere zodpovedajúcom množstvu spotrebovanej elektrickej energie. Tým, že sa oslobodila elektrická energia od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie spotrebovaná nad strop za odberné miesto alebo nad strop stanovený na 0,5 % pridanej hodnoty v prípade priemyselných podnikov náročných na spotrebu elektrickej energie, štát zmiernil náklady za príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré by podniky ako príjemcovia opatrenia inak museli zaplatiť. Strop za odberné miesto a strop podľa pridanej hodnoty teda pre podniky ako príjemcov opatrení predstavujú výhody.

(163) Pokiaľ ide o existenciu selektívnej výhody, Súdny dvor vo svojom rozhodnutí z 21. decembra 2016 vo veciach Komisia/World Duty Free Group na jednej strane a Komisia/Banco Santander a Santusa na strane druhej (31) zdôraznil, že na stanovenie selektívnosti daňového opatrenia alebo nákladu sa musí stanoviť, či zavádza rozlišovanie medzi subjektmi, ktoré sa vzhľadom na cieľ sledovaný dotknutým všeobecným daňovým systémom nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii, pričom ide o rozlišovanie, ktoré nie je odôvodnené povahou a štruktúrou tohto systému.

(164) Koncept pomoci však nezahŕňa opatrenia zakladajúce odlišné zaobchádzanie s podnikmi vo vzťahu k nákladom vtedy, keď možno uvedenú odlišnosť pripísať povahe a štruktúre systému predmetných nákladov. V tomto prípade prináleží členskému štátu, ktorý zavádza takéto rozlišovanie medzi podnikmi v oblasti nákladov, preukázať, že je skutočne odôvodnené povahou a štruktúrou dotknutého systému (32).

Referenčný systém

(165) Komisia zdôrazňuje, že v článku 5 zákona č. 2000-108 (v znení zmeny článku 37 zákona č. 2003-8) sa stanovuje zásada, že príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie majú zaplatiť koneční spotrebitelia elektrickej energie nachádzajúci sa na francúzskom území a že výška príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa vypočíta v pomere zodpovedajúcom množstvu spotrebovanej elektrickej energie. Príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie slúži na financovanie týchto opatrení: a) Povinnosť určená pre EDF alebo miestne distribučné podniky nakupovať elektrickú energiu vyrobenú prostredníctvom istých typov zariadení, ktoré vyrábajú elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov; b) Financovanie vysoko účinnej kogenerácie; c) Kompenzácia výrobcov elektrickej energie nachádzajúcich sa v neprepojených oblastiach (Korzika alebo zámorské departmány), aby nepreniesli zvýšené náklady na výrobu elektrickej energie v porovnaní s nižšími nákladmi na výrobu v kontinentálnom Francúzsku na cenu elektrickej energie, ktorú hradí konečný spotrebiteľ („vyrovnanie sadzieb“); d) Zavedenie sociálnej tarify, takzvaného „produktu základnej potreby“, ako aj časti nákladov, ktoré znášajú dodávatelia elektrickej energie z dôvodu ich finančnej účasti na mechanizme zriadenom v prospech osôb v stave chudoby. e) Iné ciele, hlavne podpora spaľovania, podpora špičkovej výroby, v rozsahu do 2 percent vybratého príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

Rozlišovanie podnikov nachádzajúcich sa vzhľadom na cieľ predmetných opatrení v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii

(166) Komisia zdôrazňuje, že podniky, ktoré využívajú strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vo výške 0,5 % pridanej hodnoty a strop za odberné miesto, sa vzhľadom na ciele príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie nachádzajú v rovnakej skutkovej situácii ako iní koneční spotrebitelia. Na jednej strane ide skutočne o spotrebiteľov elektrickej energie a nič nedovoľuje domnievať sa, že by sa títo spotrebitelia, ktorí využívajú uvedené stropy, odlišovali od spotrebiteľov, ktorí tieto stropy nevyužívajú vzhľadom na ciele financovania podpory energie z obnoviteľných zdrojov, kogenerácie, vyrovnania sadzieb a sociálnych taríf. Títo príjemcovia opatrenia by tak mali prispievať na financovanie verejnej služby v oblasti elektrickej energie v rovnakom pomere ako iní koneční spotrebitelia.

(167) Kritériá oprávnenosti stropov, a to vo výške 0,5 % pridanej hodnoty a za odberné miesto, majú navyše za následok ďalšiu diskrimináciu v rámci skupiny podnikov, ktorých sa tieto stropy môžu týkať.

(168) Po prvé, strop vo výške 0,5 % pridanej hodnoty, ktorý sa má týkať podnikov náročných na spotrebu elektrickej energie, sa v skutočnosti týka veľkých podnikov z dôvodu oprávneného minimálneho prahu spotreby 7 GWh ročne. Podniky náročné na spotrebu elektrickej energie, pre ktoré príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie prekračuje 0,5 % pridanej hodnoty, ktoré však majú nižšiu ročnú spotrebu, takto nemajú nárok na strop určený z pridanej hodnoty, aj keď sú rovnako náročné na spotrebu elektrickej energie a pôsobia v tom istom odvetví. Strop určený z pridanej hodnoty je navyše vyhradený pre priemyselné podniky s výnimkou podnikov náročných na spotrebu elektrickej energie pôsobiacich napríklad v odvetví služieb. Komisia preto dospela k záveru, že žiadne z týchto rozlišovaní nemožno vysvetliť povahou a cieľom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(169) Po druhé, pokiaľ ide o strop za odberné miesto, podľa zákona č. 2000-108 (v znení zmeny článku 37 zákona č. 2003-8) sa stanovuje strop príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie na počiatočnú sumu 500 000 EUR za odberné miesto. Komisia poznamenáva, že podľa dodatočných informácií, ktoré oznámilo Francúzsko, tento strop tým, že sa opiera o výšku stropu a príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie z roka 2013, zodpovedá ročnej spotrebe 42 GWh (gigawatthodín). Takúto spotrebu dosahujú len niektoré hospodárske odvetvia, ako to potvrdzuje Francúzsko v poskytnutých informáciách o dotknutých odvetviach. Tento strop tak poskytuje niektorým podnikom alebo niektorým odvetviam selektívnu výhodu a nemožno ho vysvetliť účelom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Komisia preto dospela k záveru, pokiaľ ide o tento druhý strop, že žiadne z týchto rozlišovaní ustanovených zákonom nemožno vysvetliť povahou a cieľom príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(170) Pokiaľ ide o argument, ktorý predložilo Francúzsko v odôvodnení 77, podľa ktorého stropy príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie možno odôvodniť uplatnením zásady, podľa ktorej sa poplatky odvádzajú v závislosti od platobnej schopnosti daňovníka, Komisia poznamenáva, že Francúzsko nepreukázalo, že táto zásada je základnou zásadou príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Francúzsko ani nepreukázalo, že podniky, ktoré nevyužívajú strop, sú schopné príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie platiť, čo je potrebné na odôvodnenie skutočnosti, že tieto stropy sú v súlade s logikou systému. Francúzsko nakoniec ani nepreukázalo, že podniky, ktoré využívajú strop, nie sú schopné zaplatiť vyšší príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie (33).

(171) Strop určený za odberné miesto sa navyše uplatnil bez akejkoľvek spojitosti s platobnou schopnosťou daňového subjektu. Ak možno v skutočnosti pripustiť, že existuje spojitosť medzi platobnou schopnosťou a obratom alebo pridanou hodnotou podniku, strop stanovený za odberné miesto spôsobí oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie nad tento strop nezávisle od rastu obratu alebo pridanej hodnoty. Argument, ktorý predložilo Francúzsko v odôvodnení 77, preto nie je prípustný.

(172) Nakoniec, pokiaľ ide o strop stanovený z pridanej hodnoty, Komisia poznamenáva, že tu skutočne možno nájsť jeho spojitosť s platobnou schopnosťou dotknutého podniku. Preto aj za predpokladu, že by bol príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie založený na zásade platobnej schopnosti, čo Francúzsko nestanovilo, strop určený z pridanej hodnoty by nebol o nič menej selektívny, lebo sa neuplatnil nediskriminačne na všetky podniky nachádzajúce sa rovnakej skutkovej a právnej situácii. Strop stanovený z pridanej hodnoty sa v skutočnosti obmedzuje len na priemyselné podniky, vynímajúc podniky, ktoré nie sú priemyselného charakteru. Pokiaľ by však tieto podniky mali spotrebu elektrickej energie takú, bolo by možné strop na úrovni 0,5 percenta pridanej hodnoty odôvodniť. Okrem toho sa tento strop stanovený z pridanej hodnoty takisto obmedzuje len na podniky, ktoré sú dostatočne veľké, aby dosiahli ročnú spotrebu 7 GWh, vynímajúc menšie podniky, ktoré tento prah spotreby nedosahujú, aj to vtedy, keď príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie dosahuje 0,5 percenta ich pridanej hodnoty.

(173) Z týchto dôvodov Komisia dospela k záveru, že rôzne stropy stanovené podľa zákona predstavujú selektívnu výhodu v prospech určitých podnikov alebo hospodárskych odvetví, a takto potvrdila svoju analýzu uvedenú v rozhodnutí o začatí konania zo 16. septembra 2014. Opatrenia skutočne predstavujú výhodu pre príjemcov v porovnaní s referenčným systémom, v ktorom sa stanovuje, že všetci koneční spotrebitelia musia byť zapojení do systému na účely financovania cieľov príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. V tejto súvislosti Komisia nesúhlasí so stanoviskom spoločnosti ALFI uvedeným v odôvodnení 68 ani so stanoviskom Francúzska uvedeným v odôvodneniach 74 až 78.

(174) Ako sa nakoniec uvádza v odôvodnení 164, Francúzsko nepreukázalo, že toto rozdielne zaobchádzanie vyplynulo zo systému zaťaženia. Dôkazné bremeno nesie v danom prípade členský štát.

5.1.1.3. Vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi

(175) Podniky zvýhodňované prostredníctvom stropu príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie stanoveného za odberné miesto a stropu stanoveného z pridanej hodnoty konkurujú podnikom iných členských štátov (metalurgia, papierenský priemysel, agropotravinársky priemysel, chemický priemysel a i.). Strop príspevku stanovený za odberné miesto a strop stanovený z pridanej hodnoty preto môžu mať vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi.

(176) Komisia preto nesúhlasí so stanoviskom Francúzska, ktoré sa uvádza v odôvodnení 79.

5.1.1.4. Záver o existencii pomoci

(177) Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 48 až 50 Komisia potvrdzuje závery, ktoré uviedla vo svojom rozhodnutí o začatí konania a tvrdí, že strop určený za odberné miesto a strop určený z pridanej hodnoty predstavujú štátnu pomoc.

5.1.2. Oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté na spotrebu pre vlastnú potrebu určenú na výrobu elektrickej energie

5.1.2.1. Pomoc pripísateľná štátu a udelená prostredníctvom štátnych zdrojov

(178) Z tých istých dôvodov, ako sa uvádzajú v oddiele 5.1.1.1, Komisia potvrdzuje, že toto oslobodenie od príspevku je pripísateľné štátu a poskytnuté prostredníctvom štátnych zdrojov.

5.1.2.2. Vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi

(179) Podniky, ktoré využívajú toto oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie (hlavne výrobcovia elektrickej energie, ktorí používajú jadrové elektrárne a vodné elektrárne a používajú prečerpávanie), konkurujú podnikom iných členských štátov. Toto oslobodenie preto môže mať vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi.

(180) Francúzsko sa ďalej domnieva, že oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie priznané spotrebiteľom elektrickej energie pre vlastnú potrebu nenarúša hospodársku súťaž, pokiaľ viaceré krajiny, hlavne v rámci Európskej únie, uplatňujú rovnaký typ oslobodenia od príspevku, ako sa uvádza v odôvodnení 79.

(181) Podľa ustálenej judikatúry opatrenie zavedené štátom možno považovať za opatrenie narúšajúce hospodársku súťaž, keď sa ním zlepšuje konkurenčné postavenie príjemcu opatrenia voči iným konkurentom (34). To je aj prípad opatrenia, keď sa na jeho základe znížia náklady, ktoré štandardne zaťažujú podnik. Súdny dvor už navyše rozhodol, že jednotlivé opatrenia, ktorými štát zosúlaďuje podmienky hospodárskej súťaže istého odvetvia s podmienkami, ktoré existujú v iných členských štátoch, možno prípadne posudzovať ako štátnu pomoc (35).

5.1.2.3. Hospodárska výhoda a selektívnosť

(182) Komisia poznamenáva, že oslobodenie od príspevku na prvý pohľad predstavuje pre spotrebiteľov energie pre vlastnú potrebu výhodu. Ako sa uvádza v odôvodnení 162, príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie platia koneční spotrebitelia elektrickej energie nachádzajúci sa na francúzskom území a výška príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie sa vypočíta v pomere zodpovedajúcom množstvu spotrebovanej elektrickej energie. Tým, že sa oslobodila časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie zodpovedajúca spotrebe energie pre vlastnú potrebu, štát zmiernil náklady za príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktoré by podniky ako príjemcovia opatrenia inak museli zaplatiť.

(183) Komisia následne skúmala, či bola táto výhoda selektívna. Komisia v prvom rade zdôrazňuje, že referenčný systém, príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, sa uvádzal v odôvodnení 165. Systém pozostáva z nákladu, ktorý platia všetci koneční spotrebitelia elektrickej energie za svoju spotrebu elektrickej energie. Tento náklad sa zhromaždí na účely financovania podporných opatrení, ktoré plnia špeciálne ciele.

(184) Po druhé, Komisia musí overiť, či subjekty oslobodené od dane, ktoré vyrábajú elektrickú energiu pre vlastnú potrebu, zapadajú do systému zaťaženia elektrickej energie. Spotreba elektrickej energie na výrobu elektrickej energie je (konečnou) spotrebou elektrickej energie. Spotreba elektrickej energie výrobcom elektrickej energie sa v tomto ohľade neodlišuje od spotreby elektrickej energie iného spotrebiteľa pre vlastnú potrebu vzhľadom na ciele príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie a čiastkové oslobodenie od príspevku z dôvodu spotreby elektrickej energie pre vlastnú potrebu na výrobu elektrickej energie môže viesť ku vzniku neoprávneného rozdielu vzhľadom na cieľ príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie. Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie sa javí prima facie selektívne, lebo sa ním vytvára rozdiel medzi podnikmi, ktoré sú vzhľadom na cieľ príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii.

(185) Francúzsko však tvrdí, že oslobodenie od príspevku má zabrániť dvojitému zdaňovaniu, čo je všeobecná zásada prijatá v daňových systémoch.

(186) Bez oslobodenia od príspevku by v skutočnosti spotrebovaná elektrická energia konečným spotrebiteľom obsahovala dvakrát príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie: raz za elektrickú energiu A použitú na výrobu elektrickej energie B a raz za elektrickú energiu B vyrobenú z elektrickej energie A.

(187) Komisia už uznala, že záujem o prevenciu dvojitého zdaňovania je zásada, ktorú všeobecne možno nájsť v systémoch zaťaženia elektrickou energiou (36), ale takisto aj v iných daňových systémoch (37). Ide tiež o zásadu, ktorá viedla k prijatiu článku 14 ods. 1 písm. a) smernice 2003/96/ES z 27. októbra 2003. Komisia teda schvaľuje argument, ktorý predložilo Francúzsko v odôvodnení 111.

(188) Komisia sa domnieva, že pokiaľ ide o oslobodenie od príspevku poskytnuté spoločnostiam, ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu pre vlastnú potrebu na výrobu elektrickej energie, je toto oslobodenie od príspevku skutočne odôvodnené povahou a štruktúrou dotknutého systému nákladov za príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(189) Komisia sa preto domnieva, že oslobodenie od príspevku v prospech podnikov, ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu pre vlastnú potrebu určenú na spotrebu elektrickej energie, nepredstavuje selektívnu výhodu. Komisia dospela k záveru, že oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté spotrebiteľom elektrickej energie pre vlastnú potrebu na výrobu elektrickej energie nepredstavuje štátnu pomoc.

5.1.2.4. Záver o existencii pomoci

(190) Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 178 až 189 dospela Komisia k záveru, že oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté na spotrebu elektrickej energie pre vlastnú potrebu určenú na výrobu elektrickej energie nepredstavuje štátnu pomoc.

(191) Komisia takto potvrdzuje závery uvedené v odôvodnení 127, ktoré predložilo Francúzsko, podľa ktorých sa pre týchto príjemcov opatrenia nevyžaduje žiadny plán úpravy.

5.1.3. Oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté na spotrebu elektrickej energie vyrobenej pre vlastnú potrebu z vysoko účinnej kogenerácie a z energie z obnoviteľných zdrojov, pokiaľ je časť príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie určená na financovanie týchto cieľov.

5.1.3.1. Pomoc pripísateľná štátu a udelená prostredníctvom štátnych zdrojov

(192) Z tých istých dôvodov, ako sa uvádzajú v oddiele 5.1.2.1, Komisia potvrdzuje, že toto oslobodenie od príspevku je pripísateľné štátu a poskytnuté prostredníctvom štátnych zdrojov.

5.1.3.2. Hospodárska výhoda a selektívnosť

(193) Ako sa uvádza v odôvodneniach 182 až 189, Komisia sa na prvý pohľad domnieva, že čiastkové oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie poskytnuté spotrebiteľom elektrickej energie pre vlastnú potrebu, predstavuje pre nich štátnu pomoc.

(194) Komisia ďalej skúmala, či bola táto výhoda selektívna pre spotrebiteľov elektrickej energie vyrobenej pre vlastnú potrebu z vysoko účinnej kogenerácie a energie z obnoviteľných zdrojov.

(195) Po prvé, referenčný systém sa uvádzal v odôvodnení 165. Referenčný systém, príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie, to znamená zaťaženie, ktoré financujú všetci spotrebitelia elektrickej energie a ktoré plní špeciálne ciele

(196) Po druhé, pokiaľ ide o oslobodenie od príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie z dôvodu spotreby elektrickej energie pre vlastnú potrebu zariadeniami používajúcimi energiu z obnoviteľných zdrojov alebo z vysoko účinnej kogenerácie, oslobodenie týkajúce sa tej časti príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorý slúži na financovanie energie z obnoviteľných zdrojov a kogenerácie, Komisia sa domnieva, že subjekty oslobodené od tejto dane sa nachádzajú v rovnakej skutkovej a právnej situácii ako ostatní platcovia príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie vzhľadom na cieľ príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie, ktorým sa stanovuje, že všetci koneční spotrebitelia elektrickej energie musia byť zapojení do systému na účely financovania cieľov príspevku na verejné služby v oblasti elektrickej energie.

(197) Komisia poznamenáva, že výrobcovia energie pre vlastnú potrebu, ktorí sa rozhodli, že budú využívať energiu z obnoviteľných zdrojov alebo vysoko účinnú kogeneráciu na vlastnú spotrebu elektrickej energie, priamo prispievajú k cieľom obidvoch opatrení, ktoré má príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie financovať, a to podporu výroby energie z obnoviteľných zdrojov a výroby elektrickej energie pochádzajúcej zo zariadení vysoko účinnej kogenerácie. Francúzsko však potvrdilo, že výrobcovia energie pre vlastnú potrebu nevyužívajú opatrenia podpory, pokiaľ ide o časť týkajúcu sa spotreby pre vlastnú potrebu. Podporu financovanú cez príspevok na verejné služby v oblasti elektrickej energie možno získať iba pre elektrickú energiu privádzanú do siete. Keďže výroba elektrickej energie pre vlastnú potrebu z energie z obnoviteľných zdrojov alebo vysoko účinnej kogenerácie prispieva rovnako ako elektrická energia privádzaná do siete k cieľom ochrany životného prostredi