Smernica Rady z 31. marca 1982, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 73/405/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o metódach kontroly biologickej odbúrateľnosti aniónových povrchovo aktívnych látok



Úradný vestník L 109 , 22/04/1982 S. 0018 - 0030

Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 3 S. 0234

Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0135

Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 3 S. 0234

Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0135

CS.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

ET.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

HU.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

LT.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

LV.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

MT.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

PL.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

SK.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202

SL.ES Kapitola 15 Zväzok 01 S. 190 - 202



Smernica Rady z 31. marca 1982, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 73/405/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o metódach kontroly biologickej odbúrateľnosti aniónových povrchovo aktívnych látok (82/243/EHS) RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100, so zreteľom na návrh Komisie [1], so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2], so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3], keďže smernica Rady 73/405/EHS [4] sa musí prispôsobiť najnovšiemu stavu vedy a techniky, je potrebné: - priviesť odkazy na metódy uvedené v článku 2 na najnovší stav techniky, - doplniť článok 2 ďalšou meracou metódou, a to tou, ktorá platí v Spojenom kráľovstve, - zlepšiť "referenčnú metódu" ustanovené pre sporné prípady; keďže podľa článku 4 smernice Rady 73/404/EHS z 22. novembra 1973 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o detergentoch [5] by sa mali stanoviť vhodné tolerancie na meranie biologickej odbúrateľnosti, a to na zabezpečenie voči neistote kontrolných metód, ktoré by mohli mať za následok prijatie zamietavých rozhodnutí s významnými hospodárskymi dôsledkami; keďže zamietavé rozhodnutie sa musí prijať, len ak pri jednej z metód uvedených v článku 2 smernice Rady 73/405/EHS vyplynie, že biologická odbúrateľnosť je nižšia než 80 %; keďže sa vyskytli určité nejasnosti, čo do rozsahu pôsobnosti smernice 73/405/EHS, a je potrebné objasniť, že smernica platí len pre povrchovo aktívne látky použité v detergentoch a že v článku 2 ide o stupeň biologickej odbúrateľnosti aniónových povrchovo aktívnych látok v detergentoch, a nie o stupeň biologickej odbúrateľnosti detergentov samotných; keďže zmena a doplnenie prílohy k smernici 73/405/EHS sa uskutočnia podľa postupu stanoveného v jej článku 3a, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Týmto sa smernica 73/405/EHS mení a dopĺňa takto: 1. V článku 1 sa dopĺňajú nasledujúce slová: "prítomných v detergentoch uvedených v článku 1 smernice 73/404/EHS". 2. Články 2 a 3 sa nahrádzajú takto: "Článok 2 Podľa článku 4 smernice 73/404/EHS členské štáty zakážu na svojom území uvedenie na trh a použitie takých detergentov, ak miera biologickej odbúrateľnosti aniónových povrchovo aktívnych látok v nich obsiahnutých je nižšia než 80 % podľa jednej z nasledujúcich metód: - metódy OECD, zverejnenej v technickej správe OECD z 11. júna 1976 pod názvom "Navrhovaná metóda stanovenia biologickej odbúrateľnosti povrchovo aktívnych látok v syntetických detergentoch", - metódy používanej v Nemecku ustanovenej v "Verordnung über die Abbaubarkeit anionischer und nichtionischer grenzflächenaktiver Stoffe in Wasch- und Reinigungsmitteln" z 30. januára 1977, uverejnenej v Bundesgesetzblatt, 1977, časť I, strana 244, v znení nariadenia z 18. júna 1980, uverejneného v Bundesgesetzblatt, 1980, časť I, strana 706, meniaceho a doplňujúceho uvedené nariadenie, - metódy používanej vo Francúzsku, schválenej nariadením z 28. decembra 1977, uverejneným v Journal officiel de la République française z 18. januára 1978, strany 514 a 515, a experimentálnej normy T 73-260 z júna 1981, ktorú vydala "Association fran çaise de normalisation" (AFNOR), - metódy používanej v Spojenom kráľovstve pod označením "Porous Pot Test", ktorá je uvedená v technickej správe č. 70 (1978) výskumného strediska Water Research Centre. Článok 3 Podľa postupu článku 5 ods. 2 smernice 73/404/EHS sa vystaví posudok laboratória pre aniónové povrchovo aktívne látky na základe referenčnej metódy (postupu potvrdzujúceho testu) uvedenej v prílohe k tejto smernici." 3. Vkladá sa nasledujúci článok 3a: "Článok 3a Zmeny, ktoré sú potrebné na prispôsobenie prílohy technickému pokroku, sa prijmú podľa postupu článku 7b smernice 73/404/EHS." 4. Príloha sa nahrádza prílohou k tejto smernici. Článok 2 Členské štáty uvedú do účinnosti právne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do osemnástich mesiacov od jej oznámenia a bezodkladne o tom informujú Komisiu. Článok 3 Táto smernica je adresovaná členským štátom. V Bruseli 31. marca 1982 Za Radu predseda P. de Keersmaeker [1] Ú. v. ES C 112, 14.5.1981, s. 4. [2] Ú. v. ES C 172, 13.7.1981, s. 111. [3] Ú. v. ES 310, 30.11.1981, s. 7. [4] Ú. v. ES L 347, 17.12.1973, s. 53. [5] Ú. v. ES L 347, 17.12.1973, s. 51. -------------------------------------------------- PRÍLOHA STANOVENIE BIOLOGICKEJ ODBÚRATEľNOSTI ANIÓNOVÝCH POVRCHOVO AKTÍVNYCH LÁTOK Referenčná metóda (potvrdzujúci test) KAPITOLA 1 1.1. Definície Aniónové povrchovo aktívne látky v zmysle tejto smernice sú povrchovo aktívne látky, ktoré sa po prechode cez katiónový a aniónový vymieňač iónov oddelia frakčnou elúciou a stanovia sa podľa analytického predpisu uvedeného v kapitole 3 ako látka aktívna na metylénovú modrú (MBAS). 1.2. Potrebné vybavenie Meranie sa uskutočňuje za použitia zariadenia s aktivovaným kalom, ktoré je na obrázku 1 zobrazené schematicky a na obrázku 2 podrobnejšie. Zariadenie pozostáva zo zásobnej nádoby A pre syntetickú odpadovú vodu, dávkovacieho čerpadla B, prevzdušňovacej nádoby C, usadzovacej nádrže D, vzduchového čerpadla na tlakový vzduch E na recirkuláciu aktivovaného kalu a zbernej nádrž F pre odtekajúcu spracovanú odpadovú vodu. Nádoby A a F musia pozostávať zo skla alebo vhodnej umelej hmoty a musí sa do nich zmestiť najmenej 24 litrov. Čerpadlo B musí zaručovať rovnomerný prítok syntetickej odpadovej vody k prevzdušňovacej nádobe; v normálnej prevádzke sa musia do tejto nádoby zmestiť 3 litre odpadovej vody. V nádobe C je v špici dna nádoby v tvare kužeľa umiestnená na prevzdušnenie sklenená frita G. Vzduch vháňaný cez fritu sa musí merať prietokomerom H. 1.3. Syntetická odpadová voda Na vykonanie testu sa použije syntetická odpadová voda. Na tento účel sa na liter pitnej vody rozpustí: 160 mg peptónu, 110 mg mäsového extraktu, 30 mg močoviny CO(NH2)2, 7 mg chloridu sodného (NaCl), 4 mg chloridu vápenatého (CaCl2.2 H2O), 2 mg síranu horečnatého (MgSO4.7 H2O), 28 mg hydrofosforečnanu dvojdraselného (K2HPO4) a 20 ± 2 mg MBAS. MBAS sa extrahuje zo skúšaného materiálu metódou uvedenou v kapitole 2. Syntetická odpadová voda sa denne pripravuje čerstvá. 1.4. Príprava vzoriek 1.4.1. Čisté povrchovo aktívne látky sa môžu testovať bez predbežnej úpravy. Na prípravu syntetickej odpadovej vody (1.3) sa musí stanoviť obsah MBAS. 1.4.2. U formulovaných výrobkov sa zistí obsah MBAS a mydla. Vykoná sa extrakcia alkoholom a potom oddelene MBAS (pozri kapitolu 2). Obsah MBAS v extrakte musí byť pre výrobu syntetickej odpadovej vody známy. 1.5. Prevádzka skúšobného zariadenia Na začiatku testu sa prevzdušňovacia nádoba C, ako aj usadzovacia nádrž D naplnia syntetickou odpadovou vodou. Usadzovacia nádrž D sa zafixuje vo výške tak, aby sa do prevzdušňovacej nádoby C zmestili 3 litre. Očkovanie sa uskutoční tromi mililitrami tekutého odpadu z čistiarne odpadovej vody dobrej kvality, ktorý sa čerstvo odoberie z odtoku biologickej čistiarne odpadových vôd určenej pre prevažne odpadovú vodu z domácností. Vzorka z odtoku sa musí udržiavať v aeróbnych podmienkach od odobratia až po použitie. Potom sa zapne prívod vzduchu G, vzduchové čerpadlo pre tlakový vzduch E a dávkovacie čerpadlo B. Prítok syntetickej odpadovej vody do prevzdušňovacej nádoby C musí byť 1 liter za hodinu, čo zodpovedá priemernej dobe zotrvania 3 hodiny. Prívod vzduchu sa musí nastaviť tak, aby obsah prevzdušňovacej nádoby C zotrval stále v suspenzii a aby sa dodržal minimálny obsah rozpusteného kyslíka 2 mg/l. Tvorbe peny sa musí zabrániť vhodnými prostriedkami. Nesmú sa však použiť odpeňovacie prostriedky, ktoré majú inhibujúci vplyv na aktivovaný kal, ani také, ktoré obsahujú MBAS. Čerpadlo E musí byť nastavené tak, aby sa neustále uskutočňoval rovnomerný spätný tok aktivovaného kalu z usadzovacej nádrže k prevzdušňovacej nádobe C. Kal, nazhromaždený okolo hornej časti prevzdušňovacej nádoby C, na dne usadzovacej nádrže D alebo v spätnom vedení, sa musí najmenej raz denne priviesť späť do obehu kefovaním alebo inými vhodnými prostriedkami. Ak sa kal neusadzuje, je možné zlepšiť jeho usadzovacie a zahusťovacie vlastnosti prípadným opakovaným pridaním po 2 ml 5 %-ného roztoku chloridu železitého. Voda odtekajúca z usadzovacej nádrže D sa zachytáva v zbernej nádrži F počas 24 hodín; po uplynutí tejto doby sa po dôkladnom premiešaní odoberie vzorka. Následne sa zberná nádrž F starostlivo vyčistí. 1.6. Kontrola meracieho zariadenia Obsah MBAS v syntetickej odpadovej vode (v mg/l) sa stanoví bezprostredne pred použitím. Obsah MBAS (v mg/l) v odtoku zachytenom v zbernej nádrži F počas 24 hodín sa analyticky stanoví podľa tej istej metódy bezprostredne po odobratí vzorky; ak to nie je možné, musí sa vzorka zakonzervovať (prednostne zmrazením). Koncentrácia sa stanoví s presnosťou na 0,1 mg/l MBAS. Na kontrolu bezchybnej prevádzky meracieho zariadenia sa najmenej dvakrát do týždňa zmeria chemická spotreba kyslíka (CHSK) alebo rozpustený organický uhlík (ROU) odpadovej vody prefiltrovanej cez sklené vlákna v zbernej nádrži F a prefiltrovanej syntetickej odpadovej vody v zásobnej nádobe A. Po dosiahnutí biologickej odbúrateľnosti MBAS, ktorá je na deň skoro rovnaká, to znamená po ukončení doby zábehu podľa obrázku 3, by malo naďalej neustále prebiehať znižovanie hodnoty CHSK alebo ROU. Sušina aktivovaného kalu v g/l v prevzdušňovacej nádobe sa musí zisťovať dvakrát do týždňa. Ak je jej obsah väčší než 2,5 g/l, musí sa nadbytok aktivovaného kalu odstrániť. Skúška odbúrateľnosti sa musí vykonať pri približne konštantnej teplote miestnosti v rozsahu medzi 292 K a 297 K (19 až 24oC). 1.7. Výpočet biologickej odbúrateľnosti Biologická odbúrateľnosť MBAS v percentách sa vypočítava denne z obsahu MBAS v mg/l syntetickej odpadovej vody a odtoku nazbieraného v zbernej nádrži F. Vypočítané hodnoty odbúrateľnosti sa graficky znázornia podľa obrázku 3. Pre výpočet hodnôt biologickej odbúrateľnosti MBAS sa musí vytvoriť aritmetický stred z hodnôt odbúrateľnosti, ktoré sa zistili po ukončení doby zábehu, t. j. počas 21 po sebe nasledujúcich dňoch pri konštantnom odbúravaní v bezporuchovej prevádzke. Doba zábehu nesmie v žiadnom prípade trvať viac než 6 týždňov. Denné hodnoty biologického odbúravania sa vypočítajú s presnosťou na 0,1 %; konečný výsledok sa však musí zaokrúhliť na celé čísla. V mnohých prípadoch je možné obmedziť častosť stanovení, avšak na zistenie strednej hodnoty sa musia použiť výsledky z najmenej 14 denných odberov vzoriek, ktoré sa rozdelia na časové obdobie 21 dní nasledujúcich po dobe zábehu. KAPITOLA 2 PREDBEŽNÉ SPRACOVANIE ANALYZOVANÉHO MATERIÁLU 2.1. Predbežné poznámky 2.1.1. Spracovanie vzoriek S odvolaním sa na spracovanie aniónových povrchovo aktívnych látok a detergentov na stanovenie biologickej odbúrateľnosti potvrdzujúcim testom sa postupuje takto: Výrobky | Spracovanie | Aniónové povrchovo aktívne látky | Žiadne | Kombinované detergenty | Alkoholové extrakcie s následnou izoláciou aniónových povrchovo aktívnych látok výmenou iónov | Účelom extrakcie je odstránenie nerozpustných a anorganických zložiek komerčného výrobku, ktoré by za určitých okolností mohli rušiť skúšku biologickej odbúrateľnosti. 2.1.2. Metóda výmeny iónov Na správne uskutočnenie testu biologickej odbúrateľnosti je potrebné izolovanie a oddelenie aniónových povrchovo aktívnych látok od mydla, neiónových a katiónových povrchovo aktívnych látok. Tento výsledok sa docieli metódou výmeny iónov prostredníctvom makroporéznej ionomeničovej živice a vhodných eluačných prostriedkov pre frakčnú elúciu. Týmto spôsobom sa v jednom pracovnom úkone izoluje mydlo, aniónové a neiónové povrchovo aktívne látky. 2.1.3. Analytická kontrola Obsah aniónových povrchovo aktívnych látok v detergentoch sa stanoví po homogenizácii analytickou metódou MBAS. Obsah mydla sa stanoví prostredníctvom vhodnej analytickej metódy. Táto analýza výrobku je potrebná na výpočet množstiev, ktoré sú potrebné na prípravu frakcií pre test biologickej odbúrateľnosti. Kvantitatívna extrakcia nie je potrebná; predsa by sa však malo extrahovať najmenej 80 % neiónových povrchovo aktívnych látok. Spravidla sa získa 90 % a viac. 2.2. Princíp Z homogénnej vzorky (prášok, pasty a vysušené kvapaliny) sa získa etanolový extrakt, ktorý obsahuje povrchovo aktívne látky, mydlo a ostatné zložky vzorky syntetického detergentu, rozpustné v alkohole. Etanolový extrakt sa do sucha odparí, rozpustí sa v zmesi izopropanolu s vodou a tento roztok sa nechá prejsť cez kombináciu meničov iónov zo silne kyslého katexu a makroporézneho anexu vyhriatu na 323 K (50 oC). Táto teplota je potrebná, aby sa zabránilo vyzrážaniu mastných kyselín v kyslom prostredí. Neiónové povrchovo aktívne látky zostanú vo filtráte. Mydlové mastné kyseliny sa oddelia elúciou etanolom obsahujúcim CO2. Aniónové povrchovo aktívne látky sa potom získajú elúciou vodným roztokom hydrouhličitanu amónneho a izopropanolu ako amónne soli. Tieto amónne soli sa použijú pre test odbúrateľnosti. Katiónové povrchovo aktívne látky, ktoré by mohli rušiť test odbúrateľnosti a analytickú metódu, sa eliminujú katexom nasadeným nad anexom. 2.3. Chemikálie a prístroje 2.3.1. Deionizovaná voda 2.3.2. Etanol, 95 obj. % C2H5OH (prípustný denaturačný prostriedok: metyletylketón alebo metanol) 2.3.3. Zmes izopropanolu s vodou (50/50 v/v): 50 objemových dielov izopropanolu (CH3CHOH. CH3) a 50 objemových dielov vody (2.3.1) 2.3.4. Roztok CO2 v etanole (približne 0,1 % CO2); použije sa privádzacia rúrka so zabudovanou fritou a 10 minút sa nechá prúdiť oxid uhličitý (CO2) cez etanol (2.3.2). Používať len čerstvo pripravené roztoky. 2.3.5. Roztok hydrouhličitanu amónneho (60/40 v/v): 0,3 mol NH4HCO3 v 1000 ml zmesi izopropanolu s vodou pozostávajúcej zo 60 objemových dielov izopropanolu a 40 objemových dielov vody (2.3.1) 2.3.6. Menič katiónov (katex) (KAT), silno kyslý, odolný voči alkoholu, (50 — 100mesh) 2.3.7. Menič aniónov (anex) (AAT), makroporézny, Merck Lewatit MP 7080 (70 – 2.3.8. Kyselina soľná, 10 hmotn. % HCl (hmotn.) 2.3.9. Banka s okrúhlym dnom s kónickým zábrusom a spätným chladičom, obsah2000 ml 2.3.10. Nuč (vyhrievateľný) pre filtračný papier, priemer 90 mm 2.3.11. Odsávacia fľaša, 2000 ml 2.3.12. Ionomeničový stĺpec s ohrievacím plášťom a kohútom: priemer vnútornej rúry 60 mm, výška 450 mm (obrázok 4) 2.3.13. Vodný kúpeľ 2.3.14. Vákuová sušiareň 2.3.15. Termostat 2.3.16. Vákuový odparovač 2.4. Príprava extraktu a oddelenie aniónových aktívnych činidiel 2.4.1. Príprava extraktu Pre test odbúrateľnosti je potrebných asi 50 g MBAS ako povrchovo aktívnej látky. Bežne sa na extrakciu nepoužíva viac než 1000 g výrobku, predsa však môže byť potrebná extrakcia väčších množstiev vzorky. Z praktických dôvodov je najvyššia hranica pri príprave extraktov pre test odbúrateľnosti vo väčšine prípadov 5000 g. Podľa skúsenosti je šaržovité získavanie extraktov pracovno — technicky výhodnejšie než práca vo väčšom meradle. Predpísané množstvá meničov zodpovedajú pracovnej kapacite 600 až 700 mmol povrchovo aktívnych látok a mydla. 2.4.2. Oddelenie zložiek rozpustných v alkohole Po vnesení 250 g skúmaného detergentu do 1250 ml etanolu sa zmes zahreje do varu a za varu sa za miešania a spätného toku zahrieva počas 1 hodiny. Horúci alkoholový roztok sa nechá prejsť cez nuč vyhriaty na 323 K (50oC) s filtrom s hrubými pórmi a rýchlo sa odsaje. Následne sa banka a nuč vypláchne 200 ml horúceho etanolu. Filtrát a preplachovací alkohol sa zachytia v prázdnej odsávačke. V prípade pastovitých a kvapalných výrobkov sa naváži toľko, aby bolo prítomných nie viac než 55 g aniónovej povrchovo aktívnej látky a 35 g mydla. Toto navážené množstvo sa vysuší. Zbytok sa rozpustí v 2000 ml etanolu; potom sa postupuje tak, ako je to uvedené vyššie. Ak má práškovitý detergent výrazne nižšiu sypnú váhu (< 300 g/l), odporúča sa zvýšiť množstvo etanolu až po zmiešavací pomer 20: 1. Etanolový filtrát sa odparí — s výhodou prostredníctvom rotačného odparovača — do sucha. Ak je potrebné väčšie množstvo extraktu, postup sa opakuje. Zvyšok sa rozpustí v 5000 ml zmesi izopropanolu s vodou. 2.4.3. Príprava ionomeničových stĺpcov Katexový stĺpec 600 ml katexovej živice KAT (2.3.6) sa dá do 3000 ml kadičky a v nej sa zaleje 2000 ml kyseliny soľnej (2.3.8). Za občasného miešania sa to nechá najmenej dve hodiny stáť. Potom sa kyselina dekantuje a KAT sa spláchne deionizovanou vodou do stĺpca (2.3.12), do ktorého bol predtým vložený chumáč sklenej vlny. Stĺpec sa premyje deionizovanou vodou pri rýchlosti prietoku 10 až 30 ml/min. až do neprítomnosti chloridov. Následne sa voda vytlačí zmesou 2000 ml izopropanolu s vodou (2.3.3.) pri rýchlosti prietoku tiež 10 až 30 ml/min. Tým je ionomeničový stĺpec KAT pripravený na prevádzku. Anexový stĺpec 600 ml anexovej živice AAT (2.3.7) sa dá do 3000 ml kadičky a v nej sa dokonale zaleje 2000 ml deionizovanej vody. Potom sa menič iónov nechá najmenej 2 hodiny napučiavať. Následne sa AAT spláchne deionizovanou vodou do stĺpca, do ktorého sa predtým tiež vložil chumáč sklenenej vlny. Stĺpec sa vymýva 0,3 M roztokom hydrouhličitanu amónneho (2.3.5) až po neprítomnosť chloridov; na to je potrebných asi 5000 ml roztoku. Následne sa dodatočne premyje 2000 ml deionizovanej vody, potom sa voda vytlačí 2000 ml zmesi izopropanolu s vodou (2.3.3) pri rýchlosti prietoku 10 až 30 ml/min. Tým je ionomeničový stĺpec AAT vo forme OH pripravený na prevádzku. 2.4.4. Postup menenia iónov Obidva ionomeničové stĺpce sa spoja takým spôsobom, aby sa stĺpec KAT nachádzal pred stĺpcom AAT. Ionomeničové stĺpce sa zahrejú za použitia termostatu na 323 K (50oC). Potom sa 5000 ml roztoku získaného podľa 2.4.2 vyhreje na 333 K (60 oC) a horúci roztok sa nechá prejsť pri rýchlosti prietoku 20 ml/min. cez kombináciu stĺpcov. Nakoniec sa stĺpce vymyjú 1000 ml horúcej zmesi izopropanolu s vodou (2.3.3). Na získanie aniónových povrchovo aktívnych látok (MBAS) sa oddelí katiónový stĺpec. Eluovať zo stĺpca KAT mydlové mastné kyseliny pomocou 5000 ml roztoku CO2 v etanole (323 K, 50oC) (2.3.4). Eluát zahodiť. Následne sa vyeluuje MBAS zo stĺpca AAT pomocou 5000 ml roztoku hydrouhličitanu amónneho (2.3.5) a eluát sa suší v parnom kúpeli alebo v rotačnom odparovači. Zbytok obsahuje MBAS (ako amónnu soľ) a prípadne netenzidové aniónové látky, ktoré neovplyvňujú nepriaznivo test biologickej odbúrateľnosti. Pridať k zbytku deionizovanú vodu až po určitý objem a stanoviť obsah MBAS analogicky podľa kapitoly 3. Roztok sa použije ako základný roztok aniónových syntetických detergentov pre test biologickej odbúrateľnosti. Uskladňuje sa pri teplote pod 278 K (5oC). 2.4.5. Regenerácia použitých meničov Menič katiónov sa po použití zahodí. Menič aniónov sa regeneruje preliatím ďalším množstvom roztoku hydrouhličitanu amónneho (2.3.5) cez stĺpec pri rýchlosti prietoku asi 10 ml/min, až kým je eluát bez obsahu aniónových povrchovo aktívnych látok (test na metylénovú modrú). Nakoniec sa cez menič aniónov preleje ešte 2000 ml zmesi izopropanolu s vodou (2.3.3). Po tomto je menič aniónov opäť pripravený na prevádzku. KAPITOLA 3 STANOVENIE ANIÓNOVÝCH POVRCHOVO AKTÍVNYCH LÁTOK PRI TESTE BIOLOGICKEJ ODBÚRATEĽNOSTI 3.1. Princíp Metóda je založená na skutočnosti, že katiónové farbivo metylénová modrá tvorí s aniónovými tenzidmi modré soli, ktoré môžu byť extrahované chloroformom. Na zabránenie rušení sa vykoná extrakcia najskôr z alkalického roztoku; potom sa extrakt pretrepe kyslým roztokom metylénovej modrej. Extinkcia oddelenej organickej fázy sa zmeria fotometricky v absorpčnom maxime pri vlnovej dĺžke 650 nm. 3.2. Chemikálie a prístroje 3.2.1. Tlmivý roztok pH 10: Rozpustiť 24 g hydrouhličitanu sodného (NaHCO3) (p. a.) a 27 g bezvodého uhličitanu sodného (Na2CO3) (p. a.) v deionizovanej vode a zriediť na 1000 ml. 3.2.2. Neutrálny roztok metylénovej modrej: Rozpustiť 0,35 g metylénovej modrej (p. a.) v deionizovanej vode a zriediť na 1000 ml. Roztok pripraviť najmenej 24 hodín pred použitím. Extinkcia chlorofomovej fázy slepej vzorky nesmie oproti čistému chloroformu pri 650 nm prekročiť 0,015 na 1 cm hrúbky vrstvy. 3.2.3. Kyslý roztok metylénovej modrej: Rozpustiť v 500 ml deionizované vody 0,35 g metylénovej modrej (p. a.) a zmiešať s 6,5 ml H2SO4 (d = 1,84 g/ml). Deionizovanou vodou zriediť na 1000 ml. Roztok je treba pripraviť najmenej 24 hodín pred použitím. Extinkcia chlorofomovej fázy slepej vzorky nesmie oproti čistému chloroformu pri 650 nm prekročiť 0,015 na 1 cm hrúbky vrstvy. 3.2.4. Chloroform (trichlórmetan) CHCl3 (p. a.) čerstvo destilovaný 3.2.5. Metylester kyseliny dodecylbenzénsulfónovej 3.2.6. Roztok hydroxidu draselného v etanole, KOH 0,1 M 3.2.7. Etanol čistý, C2H5OH (p. a.) 3.2.8. 0,5 M kyselina sírová, H2SO4 3.2.9. Roztok fenolftaleínu: Rozpustiť za miešania 1 g fenolftaleínu v 50 ml etanolu a 50 ml deionizovanej vody. Zrazeninu odfiltrovať. 3.2.10. Kyselina soľná v metanole [250 ml koncentrovanej kyseliny soľnej (p. a.) a 750 ml metanolu] 3.2.11. Oddeľovací lievik, 250 ml 3.2.12. Odmerná banka, 50 ml 3.2.13. Odmerná banka, 500 ml 3.2.14. Odmerná banka, 1000 ml 3.2.15. Banka s guľatým dnom so zábrusom a spätným chladičom, 250 ml; varné guličky 3.2.16. pH — meter 3.2.17. Fotometer na merania pri 650 nm s 1 až 5 cm kyvetami 3.2.18. Hruboporézny filtračný papier 3.3. Postup Analytické vzorky sa nesmú odoberať cez penovú vrstvu. Po dôkladnom vyčistení vodou sa analytické prístroje pred použitím dobre prepláchnu kyselinou soľnou v metanole (3.2.10) a následne deionizovanou vodou. Pri odoberaní vzorky okamžite filtrovať vzorky skúšaného prítoku a odtoku čistiarne s aktivovaným kalom. Prvých 100 ml filtrátu sa zahodí. Do 250 ml oddeľovacieho lievika (3.2.11) sa dá, po prípadnej neutralizácii, odmerané množstvo vzorky. Množstvo vzorky by malo obsahovať 20 až 150 μg MBAS. Pri nižšom obsahu MBAS sa môže použiť až 100 ml vzorky. Ak sa použije menej než 100 ml, deionizovanou vodou sa zriedi na 100 ml. Ku vzorke pridať 10 ml tlmivého roztoku (3.2.1), 5 ml neutrálneho roztoku metylénovej modrej (3.2.2) a 15 ml chloroformu (3.2.4). Zmes pretrepávať jednu minútu opatrne a nie príliš silno. Po oddelení fáz dať chloroformovú vrstvu do druhého oddeľovacieho lievika so 110 ml deionizovanej vody a 5 ml kyslého roztoku metylénovej modrej (3.2.3). Zmes pretrepávať jednu minútu. Chloroformovú vrstvu dať cez vopred alkoholom vymytý a v chloroforme namočený vatový filter do odmernej banky (3.2.12). Alkalické a kyslé roztoky trikrát extrahovať, pričom pri druhej a tretej extrakcii sa použije po 10 ml chloroformu. Spojené chloroformové extrakty prefiltrovať cez ten istý vatový filter a zriediť až po značku 50 ml banky (3.2.12) chloroformom použitým na premytie vaty. Zmerať extinkciu chloroformového roztoku oproti chloroformu pri 650 nm v 1 až 5 cm kyvetách. Celý postup vykonať so slepým pokusom. 3.4. Kalibračná krivka Zo štandardného roztoku metylesteru kyseliny dodecylbenzénsulfónovej (tetrapropylénový typ, mólová hmotnosť 340) po zmydelnení v hydroxide draselnom pripraviť kalibračný roztok. MBAS sa počíta ako dodecylbenzénsulfonát sodný (mólová hmotnosť 348). V banke s guľatým dnom navážiť 400 až 450 mg metylesteru kyseliny dodecylbenzénsulfónovej (3.2.5) s presnosťou na 0,1 mg a pridať 50 ml etanolového roztoku hydroxidu draselného (3.2.6) a niekoľko varných guličiek. Pripevniť spätný chladič a jednu hodinu variť. Po ochladení premyť chladič a zábrus 30 ml etanolu a na to použitú kvapalinu pridať k obsahu banky. Roztok titrovať kyselinou sírovou na fenolftaleín až do bezfarebna. Tento roztok preliať do 1000 ml odmernej banky (3.2.14), doplniť po značku deionizovanou vodou a premiešať. Časť tohto základného roztoku tenzidu sa potom ďalej zriedi. Odoberie sa 25 ml, 500 ml sa dá do odmernej banky (3.2.13), doplní sa deionizovanou vodou až po značku a premieša sa. Tento štandardný roztok obsahuje mg MBAS na ml , pričom E = hmotnosť vzorky v mg. Na zostrojenie kalibračnej krivky sa odoberie 1, 2, 4, 6, 8 ml štandardného roztoku a zakaždým sa zriedi deionizovanou vodou na 100 ml. Potom sa postupuje tak, ako je to popísané v 3.3 (vrátane slepého testu). 3.5. Výpočet výsledkov Obsah aniónových tenzidov vo forme MBAS vo vzorke sa odčíta z kalibračnej krivky (3.4). Obsah MBAS vzorky sa zistí z: = MBAS mg/l, pričom = ml objem použitej vzorky. Výsledky sa vyjadria ako dodecylbenzénsulfonát sodný (mólová hmotnosť 348). 3.6. Vyjadrenie výsledkov Výsledky sa udajú v mg/l MBAS s presnosťou na 0,1. +++++ TIFF +++++ A. Zásobná nádoba B. Dávkovacie čerpadlo C. Prevzdušňovacia nádoba (kapacita 3 l) D. Usadzovacia nádrž E. Vzduchové čerpadlo na tlakový vzduch F. Zberná nádrž G. Prevzdušňovač H. Vzduchový prietokomer +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ Výpočet biologickej odbúratel'nosti Potvrdzujúci test +++++ TIFF +++++ Vyhrievaná výmenná kolóna (Rozmery v milimetroch) --------------------------------------------------