SK Úradný vestník Európskej únie L 47/5

SMERNICA RADY 2008/120/ES

z 18. decembra 2008,

ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu ošípaných

(kodifikované znenie)

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 37,

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),

keďže:

(1) Smernica Rady 91/630/EHS z 19. novembra 1991, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu ošípaných (2), bola podstatným spôsobom opakovane (3) zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

(2) Väčšina členských štátov ratifikovala Európsky dohovor o ochrane zvierat chovaných na hospodárske účely. Spoločenstvo tiež schválilo tento dohovor rozhodnutím Rady 78/923/EHS (4).

(3) Smernica Rady 98/58/ES z 20. júla 1998 o ochrane zvierat chovaných na hospodárske účely (5) obsahuje ustanovenia Spoločenstva, ktoré sa vzťahujú na všetky poľnohospodárske zvieratá v súvislosti s požiadavkami na stavbu maštalí, izolácie, kúrenia a ventilácie, zariadenia na kontrolu a inšpekcie dobytka. Je preto potrebné zaoberať sa týmito záležitosťami v tejto smernici, pričom je potrebné stanoviť podrobnejšie požiadavky.

(4) Ošípané sú, ako živé zvieratá, zahrnuté do zoznamu produktov stanovených v prílohe I k zmluve.

(5) Chov ošípaných je neoddeliteľnou súčasťou poľnohospodárstva. Predstavuje zdroj príjmu pre časť obyvateľstva, ktoré sa zaoberá poľnohospodárstvom.

(6) Rozdiely, ktoré môžu deformovať konkurenčné podmienky, prekážajú hladkému chodu organizácie spoločného trhu s ošípanými a produktmi z ošípaných.

(7) Existuje potreba stanoviť spoločné minimálne normy na ochranu ošípaných chovaných na odchov a výkrm, aby sa zabezpečil racionálny rozvoj produkcie.

(8) Ošípané by mali mať prospech z prostredia, ktoré bude zodpovedať ich potrebám na pohyb a zvedavé správanie. Prosperita ošípaných sa stáva pri silne obmedzenom priestore pochybná.

(9) V prípade, že sa ošípané chovajú v skupinách, mali by sa podniknúť vhodné chovné opatrenia na ich ochranu a na zvýšenie ich prosperity.

(10) Ak majú prasnice slobodu pohybu a kompletné životné prostredie, uprednostňujú sociálny kontakt s ostatnými ošípanými. Preto by sa mal zakázať nepretržitý chov prasníc v obmedzenom priestore.

(11) Kupírovanie chvostov, skracovanie zubov a pilovanie zubov spôsobujú ošípaným okamžitú i dlhšie trvajúcu bolesť. Kastrácia môže spôsobiť dlhšie trvajúcu bolesť, ktorá sa zhoršuje, ak dochádza k roztrhnutiu tkanív. Tieto praktiky sú preto pre prosperitu zvierat škodlivé, najmä ak ich vykonávajú neskúsené a neschopné osoby. Preto by sa mali stanoviť pravidlá, ktoré zabezpečia lepšiu prax.

(12) Mala by sa zachovať rovnováha medzi rôznymi aspektmi, ako je prosperita, zdravie, hospodárske a sociálne úvahy, ako aj dosah na životné prostredie, ktoré je potrebné brať do úvahy.

(13) Je potrebné, aby štátne služby, výrobcovia, spotrebitelia a iní boli informovaní o pokroku v tejto oblasti. Komisia by preto mala na základe stanoviska Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín aktívne uskutočňovať vedecký výskum najlepších systémov odchovu ošípaných z hľadiska ochrany ošípaných. Ustanovenie by sa z toho dôvodu malo vypracovať na prechodné obdobie, aby Komisia mohla úspešne zavŕšiť svoju úlohu.

(14) Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (6).

(15) Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe II časti B,

PRIJALA TÚTO SMERNICU:

Článok 1

Táto smernica stanovuje minimálne kritériá na ochranu ošípaných určených na odchov a výkrm.

Článok 2

Na účely tejto smernice platia tieto vymedzenia pojmov:

1. „ošípaná“ je zviera ľubovoľného veku, ktoré patrí k druhu ošípaných a ktoré sa chová na plemeno alebo na výkrm;

2. „kanec“ je samec ošípanej po období dospievania určený na plemeno;

3. „prasnica prvôstka“ je samica ošípanej po období dospievania pred prasením;

4. „prasnica“ je samica ošípanej po prvom oprasení;

5. „prasná prasnica“ je samica ošípanej medzi perinatálnym obdobím a odstavom prasiatok;

6. „zasušená prasná prasnica“ je prasnica medzi odstavom prasiatok a perinatálnym obdobím;

7. „ciciak“ je ošípaná od narodenia po odstav;

8. „odstavča“ je ošípaná od odstavu do desiatich týždňov života;

9. „chovná ošípaná“ je ošípaná od veku desiatich týždňov do zabitia alebo do pripustenia;

10. „zodpovedný orgán“ je kompetentný úrad v zmysle článku 2 ods. 6 smernice Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúcej sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu (7).

Článok 3

1. Členské štáty zabezpečia, aby všetky chovy spĺňali nasledujúce požiadavky:

a) voľný podlažný priestor, ktorý je k dispozícii každému odstavčaťu alebo chovnej ošípanej chovanej v skupine okrem pripustených prasničiek a prasníc, musí byť aspoň: Živá hmotnosť (kg) m2 do 10 0,15 od 10 do 20 0,20 od 20 do 30 0,30 od 30 do 50 0,40 od 50 do 85 0,55 od 85 do 110 0,65 viac ako 110 1,00

b) celková voľná podlažná plocha, ktorú má k dispozícii každá pripustená prasnička a každá prasnica, pokiaľ sa prasničky a prasnice chovajú v skupinách, musí byť aspoň 1,64 m2 a 2,25 m2. Ak sa tieto zvieratá chovajú v skupinách menších ako šesť kusov, musí sa zväčšiť voľná podlažná plocha o 10 %. Ak sa tieto zvieratá chovajú v skupinách po 40 alebo viac kusov, môže sa voľná podlažná plocha zmenšiť o 10 %.

2. Členské štáty zabezpečia, aby povrch podláh spĺňal tieto požiadavky:

a) pri prasničkách a prasných ošípaných: časť plochy požadovanej v odseku 1 písm. b), rovnajúca sa aspoň 0,95 m2 pre jednu prasničku a aspoň 1,3 m2 pre prasnicu, musí byť súvislá pevná podlaha, z ktorej možno maximálne 15 % ponechať na odtokové otvory;

b) v prípade použitia betónových roštových podláh pre ošípané chované v skupinách: i) musí byť maximálna šírka otvorov: — 11 mm pre ciciaky, — 14 mm pre odstavčatá, — 18 mm pre chovné ošípané, — 20 mm pre pripustené prasničky a prasnice; ii) minimálna šírka roštov musí byť: — 50 mm pre ciciaky a odstavčatá a — 80 mm pre chovné ošípané, pripustené prasničky a prasnice.

3. Členské štáty zabezpečia, aby konštrukcia chovných priestorov, ale aj prestavba na také chovné priestory, v ktorých sa prasnice a prasničky uväzujú, bola zakázaná. Od 1. januára 2006 bude zakázané uväzovanie prasníc a prasničiek.

4. Členské štáty zabezpečia, aby sa prasnice a prasničky chovali v skupinách počas obdobia, ktoré sa začína štyri týždne po krytí do jedného týždňa pred očakávaným časom vrhu. Ohrada, v ktorej sa skupina chová, musí mať strany dlhšie ako 2,8 m. Pri počte menej ako šesť kusov chovaných v skupine musí mať ohrada, v ktorej sa skupina chová, strany dlhšie ako 2,4 m.

Ako výnimku z ustanovení prvého pododseku možno prasnice a prasničky chované v chovoch s menej ako 10 prasníc držať individuálne počas obdobia uvedeného v danom pododseku, ak sa môžu vo svojich boxoch ľahko otáčať.

5. Členské štáty zabezpečia, aby bez toho, aby boli dotknuté požiadavky stanovené v prílohe I, prasnice a prasničky mali stály prístup k manipulovateľnému materiálu, ktorý spĺňa aspoň základné požiadavky tejto prílohy.

6. Členské štáty zabezpečia, aby prasnice a prasničky chované v skupinách boli kŕmené systémom, ktorý zabezpečí, že každý kus získa dostatok potravy aj pri konkurencii pri kŕmení.

7. Členské štáty zabezpečia, aby všetky prasné ošípané a prasničky dostali dostatočné množstvo objemového a vysokoenergetického krmiva alebo krmiva s vysokým obsahom vlákniny, aby sa uspokojil ich hlad a potreba prežúvať.

8. Členské štáty zabezpečia, aby sa ošípané, ktoré sa musia chovať v skupinách, ktoré sú zvlášť agresívne, ktoré boli napadnuté inými ošípanými, ktoré sú choré alebo zranené, mohli dočasne chovať v individuálnych ohradách. V tomto prípade individuálna ohrada musí umožniť zvieraťu ľahké otáčanie, ak to nie je v rozpore so špecifickým príkazom veterinárneho lekára.

9. Ustanovenia stanovené v odseku 1 písm. b), odsekoch 2, 4, 5 a posledná veta odseku 8 sa uplatňujú na všetky nové alebo prestavané chovy alebo chovy, ktoré sa uvedú prvý raz do prevádzky po 1. januári 2003. Od 1. januára 2013 sa budú tieto ustanovenia vzťahovať na všetky chovy.

Ustanovenia uvedené v odseku 4 prvom pododseku sa neuplatňujú na chovy menšie ako desať prasníc.

Článok 4

Členské štáty zabezpečia, aby podmienky pre chovné ošípané spĺňali všeobecné požiadavky stanovené v prílohe I.

Článok 5

Ustanovenia prílohy I sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postupom uvedeným v článku 11 ods. 2 v nadväznosti na dosiahnutý vedecký pokrok.

Článok 6

Členské štáty zabezpečia, aby:

a) každá osoba, ktorá zamestnáva osoby ošetrujúce ošípané, zabezpečila, aby osoba, ktorá ošetruje zvieratá, dostala inštrukcie a pokyny o základných ustanoveniach článku 3 a prílohy I;

b) boli k dispozícii vhodné školiace kurzy. Tieto kurzy sa musia zvlášť sústrediť na aspekty prosperity zvierat.

Článok 7

1. Ak je to možné, Komisia predloží pred 1. januárom 2005, ale v každom prípade do 1. júla 2005, Rade správu pripravenú na základe stanoviska Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín. Správa musí zohľadňovať socioekonomické a sanitárne dôsledky, účinky na životné prostredie a rôzne klimatické podmienky. Musí zohľadňovať vývoj techník a systémov produkcie ošípaných a spracovania mäsa, ktoré by mohli znížiť potrebu využívania chirurgickej kastrácie. V prípade potreby musia byť k správe priložené návrhy právnych predpisov o účinkoch rôznych priestorov a typov podláh, ktoré možno uplatniť pri prosperite odstavčiat a chovných ošípaných.

2. Najneskôr 1. januára 2008 Komisia predloží Rade správu pripravenú na základe stanoviska Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín.

Správa zahŕňa najmä:

a) účinky hustoty obsadenia vrátane veľkosti skupín a metódy zoskupovania zvierat v rôznych systémoch chovu pre prosperitu a zdravie ošípaných;

b) dosah projektu maštale a rôznych typov podláh na ochranu a zdravie zvierat, pričom sa zohľadnia rôzne klimatické podmienky;

c) rizikové faktory spojené s ohryzovaním chvostov a odporúčania na zníženie potreby kupírovania chvostov;

d) ďalší vývoj systémového ustajnenia pre prasné ošípané, pričom zohľadní patologické, zootechnické, fyziologické a ekologické hľadiská rôznych systémov a dosah na ich zdravie a životné prostredie a dosah rôznych klimatických podmienok;

e) určenie priestorových požiadaviek vrátane krycieho priestoru pre individuálne ustajnené dospelé chovné kance;

f) ďalší vývoj voľného ustajňovacieho systému pre pripustené prasnice a pre rodiace prasnice, ktoré uspokojujú potreby prasnice bez toho, aby ohrozovali život ciciakov;

g) postoje spotrebiteľov a ich správanie v súvislosti s bravčovým mäsom v prípade rôznych úrovní zlepšení týkajúcich sa prosperity zvierat;

h) socioekonomické súvislosti rôznych systémov chovu ošípaných a ich účinky na hospodárskych partnerov Spoločenstva.

Správa môže byť v prípade potreby doplnená príslušnými legislatívnymi návrhmi.

Článok 8

1. Členské štáty zabezpečia, aby bol za vykonávanie kontrol zodpovedný kompetentný orgán, ktorý preverí, či sa plnia ustanovenia tejto smernice.

Tieto kontroly, ktoré sa môžu vykonávať pri príležitosti kontrol uskutočňovaných na iné účely, každý rok zahŕňajú štatisticky reprezentatívnu vzorku rôznych systémov odchovu v každom členskom štáte.

2. V súlade s postupom uvedeným v článku 11 ods. 2 Komisia zostaví súbor pokynov, ktoré sa budú uplatňovať pri vykonávaní kontrol stanovených v odseku 1 tohto článku.

3. Každé dva roky, a to do posledného pracovného dňa v mesiaci apríli a prvý raz do 30. apríla 1996, členské štáty informujú Komisiu o výsledkoch kontrol, ktoré vykonali počas predchádzajúcich dvoch rokov v súlade s týmto článkom, vrátane počtu kontrol vykonaných v pomere k počtu podnikov na ich území.

Článok 9

Aby sa zvieratá, ktoré pochádzajú z tretej krajiny, mohli dovážať do Spoločenstva, musí ich sprevádzať osvedčenie vydané zodpovedným orgánom tejto krajiny, ktoré potvrdzuje, že sa s nimi zaobchádzalo aspoň tak ako so zvieratami, ktoré pochádzajú zo Spoločenstva, tak ako to stanovuje táto smernica.

Článok 10

Veterinárni odborníci Komisie môžu, ak to vyžaduje jednotné uplatnenie tejto smernice, vykonávať kontroly na mieste v spolupráci s kompetentnými orgánmi. Osoby, ktoré vykonávajú tieto kontroly, dodržiavajú osobitné hygienické opatrenia, aby sa vylúčilo akékoľvek riziko prenosu chorôb.

Členský štát, na ktorého území sa kontrola má vykonať, poskytne odborníkom pri výkone ich povinností všetku potrebnú pomoc. Komisia informuje zodpovedný orgán príslušného členského štátu o výsledkoch kontrol.

Zodpovedný orgán príslušného členského štátu prijme všetky opatrenia, ktoré môžu byť nutné vzhľadom na výsledky kontroly.

V súvislosti so vzťahmi s tretími krajinami platia ustanovenia kapitoly III smernice Rady 91/496/EHS z 15. júla 1991 stanovujúcej princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do Spoločenstva z tretích krajín (8).

V súlade s postupom uvedeným v článku 11 ods. 2 sa prijmú všeobecné pravidlá, ktoré sa týkajú uplatnenia tohto článku.

Článok 11

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat zriadený podľa článku 58 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (9) (ďalej len „výbor“).

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.

Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.

Článok 12

Členské štáty môžu v súlade so všeobecnými pravidlami zmluvy v rámci svojich území zachovávať alebo uplatňovať prísnejšie ustanovenia na ochranu ošípaných, ako sú ustanovenia tejto smernice. Informujú Komisiu o všetkých takých opatreniach.

Článok 13

Smernica 91/630/EHS zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe II časti A sa ruší bez vplyvu na povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe II časti B.

Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe III.

Článok 14

Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 15

Táto smernica je určená členským štátom.

V Bruseli 18. decembra 2008 Za Radu predseda M. BARNIER

(1) Ú. v. EÚ C 146 E, 12.6.2008, s. 78.

(2) Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, s. 33.

(3) Pozri prílohu II časť A.

(4) Ú. v. ES L 323, 17.11.1978, s. 12.

(5) Ú. v. ES L 221, 8.8.1998, s. 23.

(6) Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

(7) Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 29.

(8) Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 56.

(9) Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1.

PRÍLOHA I KAPITOLA I VŠEOBECNÉ PODMIENKY Okrem hlavných ustanovení prílohy k smernici 98/58/EC budú platiť tieto požiadavky: 1. V časti budovy, kde sa chovajú ošípané, sa musí predchádzať nepretržitému hluku, ktorého hladina dosahuje 85 dBA. Treba sa vyhýbať nepretržitému alebo náhlemu hluku. 2. Ošípané musia mať osvetlenie s intenzitou aspoň 40 luxov osem hodín denne. 3. Ustajnenie ošípaných musí byť konštruované takým spôsobom, ktorý zvieratám umožní: — prístup k ležovisku, ktoré musí byť fyzicky pohodlné a spĺňať určité teplotné požiadavky, ako aj primerane odvodňované a čisté, a v ktorom môžu ležať všetky zvieratá naraz, — normálne odpočívať a vstávať, — vidieť na ostatné ošípané, týždeň pred očakávaným termínom oprasenia a počas prasenia sa musia prasnice a prasničky držať mimo dohľadu ostatných zvierat. 4. Bez ohľadu na článok 3 ods. 5 musia mať ošípané vždy prístup k dostatočnému množstvu materiálu, ktorý im umožní skúmanie a manipulovanie, ako je slama, seno, drevo, piliny, hubový kompost, rašelina alebo ich zmes, ktorá neohrozuje zdravie zvierat. 5. Podlahy musia byť hladké, ale nie šmykľavé, aby sa tak predišlo úrazom ošípaných. Musia byť navrhnuté, konštruované a udržiavané tak, aby ošípaným nespôsobovali úrazy ani utrpenie. Musia byť prispôsobené veľkosti a hmotnosti ošípaných, a ak nemajú podstielku, musia byť pevné, rovné a stabilné. 6. Všetky ošípané sa musia kŕmiť najmenej raz denne. Ak sa ošípané kŕmia v skupinách a nie ad libitum alebo automatickým systémom, ktorý kŕmi zvieratá jednotlivo, každá ošípaná musí mať prístup ku krmivu v tom istom čase ako ostatné zvieratá v skupine. 7. Všetky ošípané staršie ako dva týždne musia mať prístup k dostatočnému množstvu čerstvej vody. 8. Všetky postupy, ktoré sú mienené ako zásahy na iné účely ako liečebné alebo diagnostické alebo na identifikáciu ošípaných v súlade s príslušnou legislatívou a spôsobujú poškodenie alebo stratu citlivých častí tela alebo zmenu štruktúry kostí, sú zakázané s týmito výnimkami: — jednotné odstraňovanie očných zubov ciciakov obrusovaním alebo odstrihávaním najneskôr v siedmom dni veku ciciakov, pričom zostane povrch hladký; kly kancov možno skrátiť v prípade potreby, aby sa tak predišlo zraneniam iných zvierat, alebo z bezpečnostných dôvodov, — kupírovanie časti chvosta, — kastrácia kancov inými prostriedkami, ako je trhanie tkaniva, — nosné krúžky iba v prípade, že sa zvieratá chovajú vo výbehu, a ak je to v súlade s vnútroštátnou legislatívou. Kupírovanie chvostov ani skracovanie očných zubov sa nesmie vykonávať ako súčasť bežnej praxe, ale iba v prípadoch, keď je dokázateľné, že dochádza k zraneniam bradaviek prasníc, uší alebo chvostov iných ošípaných. Pred vykonaním týchto zákrokov sa musia podniknúť iné opatrenia, ktoré zabránia hryzeniu chvostov alebo iným zlozvykom, pričom sa musí zohľadniť prostredie a hustota osídlenia. Z tohto dôvodu sa musia zmeniť nevhodné podmienky prostredia alebo systému chovu. Každý z opísaných postupov smie vykonávať len veterinárny lekár alebo školená osoba v zmysle článku 6, ktorá má skúsenosti vo výkone používanej techniky s vhodnými prostriedkami a v hygienických podmienkach. Kastráciu alebo skracovanie chvostov po uplynutí siedmeho dňa veku môže vykonávať len veterinárny lekár, pričom použije anestéziu a analgetiká. KAPITOLA II ŠPECIFICKÉ USTANOVENIA PRE RÔZNE KATEGÓRIE OŠÍPANÝCH A. Kance Chovné oddelenia kancov musia byť umiestnené a konštruované tak, aby sa kance mohli otáčať, počuť, čuchať a vidieť ostatné ošípané. Dospelý kanec musí mať k dispozícii najmenej 6 m2 súvislej podlahovej plochy. Ak sa oddelenia používajú aj na prirodzené párenie, podlahová plocha, ktorú má dospelý kanec k dispozícii, musí mať rozlohu najmenej 10 m2 a v oddelení nesmú byť nijaké prekážky. B. Prasnice a prasničky 1. Podniknú sa opatrenia na zníženie agresie v skupinách. 2. Prasné prasnice a prasničky musia byť v prípade potreby ošetrené proti vonkajším a vnútorným parazitom. Keď sa umiestnia do pôrodných klietok, musia sa prasné prasnice a prasničky dôkladne umyť. 3. Týždeň pred predpokladaným časom prasenia musia prasnice a prasničky dostať dostatočné množstvo vhodného hniezdiaceho materiálu, pokiaľ to technicky neprekáža pri odvode kalu používanom na farme. 4. Za prasnicou alebo prasničkou musí byť dostatok priestoru, ktorý uľahčí prirodzený alebo asistovaný pôrod. 5. V pôrodných oddeleniach, v ktorých sa prasnice držia, musia byť určité prostriedky na ochranu ciciakov, napríklad pôrodné zábradlia. C. Ciciaky 1. Aby všetky zvieratá mohli oddychovať naraz, musia mať k dispozícii dostatočne veľkú časť celkovej rozlohy podlahy, ktorá musí byť pevná, pokrytá rohožou, podstielkou zo slamy alebo iného vhodného materiálu. 2. V pôrodnej klietke musia mať prasiatka k dispozícii dostatok priestoru, aby mohli cicať bez ťažkostí. 3. Prasiatka sa nesmú odstavovať pred 28. dňom svojho života, pokiaľ nie je ohrozená prosperita alebo zdravie prasnice alebo prasiatka. Ciciaky však možno odstaviť o sedem dní skôr, ak majú byť premiestnené do špecializovaného ustajnenia, ktoré sa vyprázdni, dôkladne vyčistí a vydezinfikuje pred príchodom novej skupiny a ktoré je oddelené od ustajnenia, v ktorom sa chovajú prasnice, aby sa tak minimalizoval prenos chorôb na ciciaky. D. Odstavčatá a chovné ošípané 1. Ak sa ošípané chovajú v skupinách, musia sa prijať opatrenia, aby sa tak zabránilo vzájomným bojom, ktoré prekračujú rámec normálneho správania. 2. Mali by sa chovať v skupinách, ktoré budú čo najmenej zmiešané. Ak sa musia zmiešať ošípané, ktoré sa nepoznajú, musí sa to urobiť v čo najmladšom veku, najlepšie do týždňa po odstavení. Zmiešané ošípané musia mať dostatok príležitostí na útek a skrýšu pred ostatnými ošípanými. 3. Keď sa objavia príznaky vážnych bojov, musia sa ihneď vyšetriť ich príčiny a podniknúť vhodné opatrenia, ako je poskytnutie dostatku slamy alebo iného materiálu pre zvieratá na hrabanie. Ohrozené zvieratá alebo zvlášť agresívne zvieratá sa musia držať oddelene od skupiny. 4. Upokojujúce prostriedky na uľahčenie zmiešania zvierat sa môžu používať len vo výnimočných prípadoch a po konzultácii s veterinárnym lekárom.