(8)

ESRB vo svojom hodnotení zraniteľných miest poukazuje na tieto skutočnosti vo vzťahu k Nórsku: a) Zadlženosť domácností je v porovnaní s inými krajinami a predchádzajúcimi rokmi veľmi vysoká a za posledných desať rokov stabilne rastie. Veľký podiel úverov je navyše s pohyblivými úrokovými sadzbami a preto sú aj domácnosti zraniteľné v prípade zvýšenia úrokových sadzieb. Stresové testovanie pre prípad zvýšenia úrokových sadzieb však ukázalo, že žiadatelia o hypotéky by boli vo všeobecnosti schopní hradiť bežné životné náklady aj v prípade šoku spojeného s úrokovými sadzbami. Riziko potenciálneho nesplácania spôsobeného zvýšením úrokových sadzieb by preto malo byť obmedzené. b) Poskytovanie hypotekárnych úverov zo strednodobého hľadiska rástlo a predstavuje hlavný prvok, ktorý prispieva k rastu poskytovania úverov domácnostiam. Hypotekárne úvery sú navyše systémovo dôležité pre bankový sektor, keďže predstavujú vysoký podiel zo všetkých úverov poskytnutých úverovými inštitúciami. Bankový sektor môže byť tiež vystavený rizikám, ktoré pochádzajú z medzinárodného prostredia, a to vzhľadom na vysoký podiel zahraničných investorov na trhu s krytými dlhopismi a prepojením nórskeho finančného systému s ostatnými severskými krajinami. c) Po dlhom období zvýšených cien nehnuteľností a ich neustáleho rastu možno pozorovať znaky nadhodnotenia cien nehnuteľností. V posledných štvrťrokoch sa navyše ceny nehnuteľností zmiernili, ale objem transakcií sa neznížil. Podiel domácností s vlastným bývaním s pomocou hypoték je vysoký, čo by mohlo potenciálne spôsobiť, že domácnosti budú zraniteľné v prípade nepriaznivých hospodárskych alebo finančných podmienok alebo v prípade nepriaznivého vývoja na trhu s nehnuteľnosťami na bývanie d) Hospodársky alebo finančný šok by mohol vzhľadom na uvedené zraniteľné miesta viesť k naplneniu priamych a nepriamych rizík pre finančnú stabilitu. Možné priame riziká pre bankový systém v Nórsku sú spojené s potenciálnymi úverovými stratami z nových hypotekárnych úverov, keďže tieto úvery boli poskytnuté v prostredí možného nadhodnotenia cien nehnuteľností. Okrem toho, ak je pokles cien nehnuteľností výrazný, domácnosti môžu pocítiť negatívny dosah bohatstva, alebo sa dostať do negatívnej majetkovej pozície. Ak sa navyše napríklad zvýši nezamestnanosť a/alebo sa zníži rast príjmov domácností, niektoré domácnosti môžu mať ťažkosti so splácaním svojich dlhov. Súvisiaci negatívny vplyv na príjmy domácností a negatívny dosah bohatstva môžu posilniť počiatočný šok, ak sú domácnosti nútené znížiť spotrebu, aby mohli splácať svoje úvery na bývanie. To by mohlo viesť k druhotným účinkom a k zvýšeniu rizík pre úverové inštitúcie a finančný systém. e) ESRB berie na vedomie skutočnosť, že Nórsko implementovalo ucelený súbor opatrení zameraných na dlžníkov a opatrení založených na kapitáli, ktorých cieľom je zabezpečiť odolnosť tak úverových inštitúcií, ako aj dlžníkov. Dolná hranica straty v prípade zlyhania (LGD) a požiadavky na modely pravdepodobnosti zlyhania (PD) (12) spolu s proticyklickým kapitálovým vankúšom sú dôležitými opatreniami založenými na kapitáli, ktoré by mali zabezpečiť, že úverové inštitúcie budú schopné absorbovať straty plynúce z potenciálneho hospodárskeho alebo finančného šoku. Nórske orgány navyše aktivovali širokú škálu opatrení zameraných na dlžníkov: kombináciu limitov na pomer výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti (LTV) a pomer výšky dlhu k výške príjmu (DTI), ako aj testy dostupnosti úverov. Boli zdokumentované účinky opatrení zameraných na dlžníkov a v súvislosti s pomermi, na ktoré sa uplatňujú limity sa znížil podiel hypoték na nehnuteľnosti s vysokou hodnotou. Napriek značnému úsiliu, ktoré bolo vynaložené v oblasti makroprudenciálnej politiky, sú systémové riziká spojené s trhom nehnuteľností na bývanie naďalej v Nórsku zvýšené. f) Súčasné opatrenia makroprudenciálnej politiky sa hodnotia ako vhodné na zmiernenie zistených systémových rizík súvisiacich so zraniteľnými miestami v sektore nehnuteľností na bývanie v Nórsku. Stále však existuje určité systémové riziko spojené s nórskym trhom s nehnuteľnosťami na bývanie a preto bola makroprudenciálna politika posúdená ako čiastočne dostatočná. V oblasti makroprudenciálnej politiky bol predmetom prvoradého záujmu oslabenie identifikovaných zraniteľných miest, čoho výsledkom je ucelený súbor politických opatrení. Makroprudenciálna politika by však mohla byť doplnená rozsiahlejšími politickými opatreniami zameranými na obmedzenie alebo odstránenie faktorov, ktoré uľahčujú alebo podporujú zvyšovanie zadlženosti domácností. Tieto opatrenia by mali podporovať existujúce makroprudenciálne opatrenia s cieľom účinne a efektívne riešiť zostávajúce zraniteľné miesta identifikované na trhu s nehnuteľnosťami na bývanie v Nórsku a zároveň by nemali vytvárať neprimerané náklady pre reálnu ekonomiku a finančný systém v Nórsku. Medzi ďalšie opatrenia by mohlo patriť odstránenie stimulov na zvýšenie zadlženosti domácností zvýšením efektívnosti na trhu s nájmom nehnuteľností a výstavbou bývania vo vlastnom obydlí, ako aj zabezpečením dostatočnej ponuky bývania. Ak sa neprijme žiadne iné opatrenie a zraniteľné miesta sa neoslabia, alebo ak sa vzhľadom na hospodársky a finančný vývoj posilnia, mohli by sa existujúce makroprudenciálne opatrenia sprísniť alebo by sa mohli aktivovať nové.