PRÍLOHA

PRÍRUČKA PRE POLICAJNÉ A BEZPEČNOSTNÉ ORGÁNY O SPOLUPRÁCI PRI VÝZNAMNÝCH PODUJATIACH S MEDZINÁRODNÝM ROZMEROM

I. ÚVOD

I.1 Účel

I.2 Základné zásady

II. SPRÁVA INFORMÁCIÍ

II.1 Kontaktné miesta

II.1.1 Stále kontaktné miesta

II.1.2 Kontaktné miesta podujatí

II.2 Výmena informácií

II.3 Posudzovanie hrozieb a analýza rizík

III. RIADENIE PODUJATÍ

III.1 Povinnosti zúčastnených orgánov a služieb v organizujúcom členskom štáte

III.2 Udržiavanie verejného poriadku a bezpečnosti

III.2.1 Verejný poriadok a bezpečnosť

III.2.2 Vyšetrovanie trestných činov

III.2.3 Teroristické hrozby

III.3 Operačná spolupráca s ostatnými členskými štátmi

III.3.1 Cezhraničná spolupráca

III.3.2 Operačná podpora

III.3.3 Styční dôstojníci

III.3.4 Pozorovatelia

III.3.5 Finančné pravidlá a vybavenie

III.3.6 Komunikačný plán

III.4 Mediálna stratégia

III.5 Výučba, odborná príprava a cvičenia

IV. HODNOTENIE

IV.1 Hodnotenie podujatí

IV.2 Strategické hodnotenie

PRÍLOHA A Vzorový formulár žiadosti o styčných dôstojníkov alebo dôstojníkov na poskytnutie iných druhov operačnej podpory

PRÍLOHA B Analýza rizík súvisiacich s potenciálnymi demonštrantmi a inými zoskupeniami

PRÍLOHA C Štandardný formulár na výmenu informácií o osobách, ktoré predstavujú teroristickú hrozbu

PRÍLOHA D Štandardný formulár na výmenu informácií o skupinách, ktoré predstavujú teroristickú hrozbu

PRÍLOHA E Referenčné dokumenty

PRÍLOHA F Trvalé kontaktné miesta na účely verejného poriadku

I. ÚVOD

I.1 Účel

Táto príručka má slúžiť ako praktický nástroj, ktorý poskytuje usmernenia a nápady orgánom činným v trestnom konaní v Európe, ktoré zodpovedajú za bezpečnosť na významných podujatiach s medzinárodným rozmerom (ako sú napríklad olympijské hry alebo iné významné športové podujatia (1), významné spoločenské podujatia, alebo politické stretnutia na najvyššej úrovni, napr. samit G8). Zásady stanovené v tejto príručke by sa preto mali uplatňovať, iba ak je to vhodné a účelné, ako aj v plnom súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Taktiež by nemali prejudikovať žiadne ustanovenia v dvojstranných dohodách alebo memorandách o porozumení.

Táto príručka je živým dokumentom, ktorý sa bude meniť a dopĺňať a prispôsobovať v súlade s budúcimi skúsenosťami a vývojom najlepších postupov (pozri kapitolu IV.2 Strategické hodnotenie).

Do tejto verzie príručky sa začlenila Bezpečnostná príručka využívania policajných orgánov a služieb na medzinárodných podujatiach, ako sú napríklad zasadnutia Európskej rady a Príručka spolupráce medzi členskými štátmi na zamedzenie teroristickým činom na olympijských hrách a porovnateľných športových podujatiach. Orgány činné v trestnom konaní, ktoré sa zaoberajú významnými podujatiami s medzinárodným rozmerom, musia zaistiť bezpečnosť podujatia z hľadiska verejného poriadku i z hľadiska boja proti terorizmu. V závislosti od charakteru podujatia (politické, športové, spoločenské, kultúrne alebo iné) môže relevantnosť jedného hľadiska prevažovať nad druhým a môžu sa nimi zaoberať rôzne orgány; v každom prípade sa musia zohľadniť obe hľadiská.

I.2 Základné zásady

Vynucovanie verejného poriadku by sa malo riadiť zásadami zákonnosti a primeranosti, pričom by sa mal uprednostňovať nenápadnejší prístup. Ak je to možné, mal by sa zvoliť policajný prístup zameraný na zmierňovanie napätia a založený na dialógu, dohode o riadení verejného priestoru a partnerstve.

Orgány členských štátov činné v trestnom konaní, ktoré zodpovedajú za bezpečnosť na významných podujatiach s medzinárodným rozmerom, a to najmä na politických podujatiach, sa musia snažiť zabezpečiť úplné dodržiavanie ľudských práv, najmä práva na slobodné vyjadrovanie názorov a pokojné združovanie v súlade s Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd. V najširšej možnej miere by sa malo zabrániť rušivému pôsobeniu osôb alebo skupín, ktorých ciele alebo činy sú násilné alebo majú charakter inej trestnej činnosti.

Hoci hlavnú zodpovednosť za bezpečnosť podujatia nesie hostiteľský členský štát, vzhľadom na medzinárodný charakter podujatia sú mu pri jej zabezpečovaní povinné pomáhať a podporovať ho všetky ostatné členské štáty a príslušné orgány EÚ.

II. SPRÁVA INFORMÁCIÍ

II.1 Kontaktné miesta

II.1.1 Stále kontaktné miesta

Na základe jednotnej akcie Rady 97/339/SVV z 26. mája 1997, týkajúca sa spolupráce v oblasti práva, poriadku a bezpečnosti (2) musí každý členský štát zriadiť aspoň jedno stále kontaktné miesto.

Kontaktné údaje a iné relevantné informácie o trvalých kontaktných miestach by sa mali poskytnúť Generálnemu sekretariátu Rady (ktorého e-mailova adresa sa nachádza v prílohe F), ktorý ich rozošle členským štátom. Rovnakým spôsobom by sa mali nahlásiť akékoľvek relevantné zmeny súvisiace s trvalými kontaktnými miestami členského štátu.

Každé stále kontaktné miesto by malo spĺňať tieto normy:

— 24-hodinová pohotovosť (v potrebnom čase pred podujatím, počas neho a po ňom),

— personál s dostatočnými jazykovými zručnosťami v rámci aspoň jedného jazyka inštitúcií EÚ,

— trvalo funkčné komunikačné a informačné spojenia vrátane telefónu, faxu a emailu, v prípade potreby zabezpečené šifrovaním, a prístup k internetu,

— dostatočné prekladateľské kapacity na výmenu informácií.

II.1.2 Kontaktné miesta podujatí

Na každé významné podujatie s medzinárodným rozmerom by mal každý členský štát určiť jedno alebo viac kontaktných miest podujatia. V závislosti od vnútroštátnych právnych predpisov alebo štruktúr, môžu byť tieto miesta zhodné so stálym(-i) kontaktným(-i) miestom(-ami). Každé kontaktné miesto podujatia by malo spĺňať normy uvedené vyššie.

Organizujúci členský štát oznámi stálemu kontaktnému miestu (stálym kontaktným miestam) ostatných členských štátov (pozri prílohu F) informácie o kontaktných miestach konkrétnych podujatí. Každý členský štát potom informuje organizujúci členský štát o vlastnom(-ých) kontaktnom(-ých) mieste(-ach) pre dané podujatie.

Medzi úlohy kontaktných miest podujatí môže patriť uľahčenie:

— zberu a analýzy vnútroštátnych informácií, ako aj informácií z iných členských štátov, tretích krajín, príslušných orgánov EÚ a iných informačných zdrojov,

— kontroly kvality z hľadiska formy a obsahu,

— vytvorenia spoľahlivých a efektívnych komunikačných spojení, pokiaľ možno zabezpečených spojení, s relevantnými kľúčovými aktérmi na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni,

— výmeny informácií prostredníctvom existujúcich bezpečných komunikačných spojení,

— výmeny informácií v rámci spolupráce s inými členskými štátmi, tretími krajinami, príslušnými orgánmi EÚ a inými medzinárodnými inštitúciami,

— (v prípade potreby) šírenia spracovaných informácií príslušným bezpečnostným službám, policajným orgánom a iným službám, ako sú napríklad služby organizujúceho štátu, ako aj orgánom a službám v iných členských štátoch a príslušným orgánom EÚ,

— poskytovania posúdenia hrozieb a analýzy rizík, ktoré pre organizujúci členský štát znamenajú potenciálni demonštranti a iné zoskupenia,

— pozorovania a hodnotenia podujatia a nadviazania naň.

II.2 Výmena informácií

Členský štát by mal bezodkladne postúpiť informácie, ktoré jeho vnútroštátny orgán považuje za dôležité pre bezpečnosť podujatia v inom členskom štáte, svojmu partnerovi v danom členskom štáte. Členské štáty by si mali pri postupovaní informácií uvedomovať svoje povinnosti vyplývajúce z dôvernosti informácií.

Výmena informácií by mala prebiehať prostredníctvom existujúcich komunikačných kanálov a štruktúr. Pri výmene informácií vrátane osobných údajov by sa mali prísne dodržiavať ustanovenia vnútroštátneho a medzinárodného práva a zmluvy uplatniteľné na jednotlivé prípady (3).

Podporu by mali poskytovať kontaktné miesta zainteresovaných členských štátov.

Zozbierané informácie by sa mali po spracovaní rozosielať príslušným orgánom a službám. Kontakty medzi bezpečnostnými službami, policajnými orgánmi a službami v rôznych členských štátoch môžu koordinovať a organizovať ich príslušné kontaktné miesta.

Kontaktné miesto(-a) v organizujúcom členskom štáte by mali poskytovať podporu pri zbere, analýze a výmene relevantných informácií o podujatí s inými členskými štátmi, tretími krajinami a príslušnými orgánmi EÚ alebo inými medzinárodnými inštitúciami. Tieto informácie môžu okrem iného obsahovať:

— informácie a spravodajské informácie získané pred podujatím, ktoré môžu potenciálne ovplyvniť priebeh podujatia alebo udržiavanie verejného poriadku, ako aj bezpečnosť vo všeobecnosti,

— osoby zapojené do teroristických organizácií, teroristických činov alebo iných významných trestných aktivít, ktoré by mohli nepriamo súvisieť s terorizmom,

— stupeň ohrozenia oficiálnych predstaviteľov (hláv štátov a predsedov vlád, poslancov parlamentu, iných dôležitých osôb atď.), športovcov, návštevníkov/divákov a miest konania. Popri hostiteľskom členskom štáte, ktorý nesie hlavnú zodpovednosť, by mali relevantné informácie o takýchto osobách poskytnúť nezávisle aj všetky ostatné členské štáty,

— iné informácie o cieľoch a záujmoch členských štátov EÚ alebo tretích krajín v organizujúcej krajine na účely ich lepšej ochrany,

— informácie a spravodajské informácie týkajúce sa potenciálnych demonštrantov a iných zoskupení,

— informácie získané alebo vyžiadané počas podujatia, ktoré súvisia s osobami podozrivými zo spáchania trestného činu a ktoré zahŕňajú ich meno, dátum narodenia, bydlisko, profil, okolnosti ich zatknutia a/alebo presný opis spáchaného trestného činu,

— informácie o uplatniteľných právnych predpisoch a o politike polície v oblasti vynucovania práva (v ostatných členských štátoch alebo tretích krajinách),

— správy o incidentoch a ich vyhodnotení a príspevky do týchto správ.

II.3 Posudzovanie hrozieb a analýza rizík

Vhodné a včasné posúdenie hrozieb (súvisiacich s terorizmom, verejným poriadkom, organizovaným zločinom a inými), ktorým je vystavené medzinárodné podujatie, je z hľadiska bezpečnosti nesmierne dôležité. Popri špecifickom posúdení príslušnej hrozby by sa mala vykonať analýza, ktorá zahŕňa zber, hodnotenie a šírenie informácií relevantných z hľadiska bezpečnosti konkrétnej situácie.

Popri spravodajských informáciách, ktoré má k dispozícii samotný organizujúci štát, budú základom analýzy aj informácie a hodnotenia poskytnuté inými členskými štátmi. Každé kontaktné miesto by malo s čo najväčším predstihom pred medzinárodným podujatím poskytnúť svojmu partnerovi v organizujúcom štáte priebežné posúdenie hrozieb súvisiace s osobami alebo skupinami, v súvislosti s ktorými sa očakáva, že vycestujú na podujatie a že môžu predstavovať potenciálnu hrozbu pre udržanie verejného poriadku a/alebo bezpečnosti (ako sú napríklad známi potenciálni demonštranti a iné zoskupenia). Toto posúdenie by sa malo postúpiť organizujúcemu členskému štátu, ako aj iným dotknutým krajinám – t. j. tranzitným alebo susediacim krajinám.

Štruktúra tejto analýzy môže byť v súlade s rámcovou analýzou v prílohách B, C a D. Ak takého informácie nie sú k dispozícii, organizujúci štát by mal byť o tom príslušne informovaný. Členské štáty by ich mali poskytnúť organizujúcemu štátu čo najskôr vhodnými prostriedkami s použitím existujúcich bezpečných komunikačných spojení.

Europol môže v súlade so svojím mandátom a Dohovorom o zriadení Európskeho policajného úradu (dohovor o Europole) (4) poskytovať relevantné informácie a analýzy, ako aj vypracovávať všeobecné posúdenia hrozby na základe príspevkov členských štátov. Tieto informácie by mali byť k dispozícii s čo najväčším predstihom. Ak takého informácie nie sú k dispozícii, organizujúci štát môže byť o tom informovaný.

Výber vhodných, potrebných a primeraných bezpečnostných opatrení by sa mal zakladať na posúdení hrozieb, vrátane pravdepodobnosti možnej ujmy, a na analýze rizík.

Z toho dôvodu by mal zodpovedný organizujúci štát v prípade potreby s podporou iných členských štátov a príslušných orgánov EÚ vypracovať najneskôr šesť mesiacov pred príslušným podujatím aktualizované posúdenie hrozieb a analýzu rizík. S blížiacim sa začiatkom podujatia by sa mali informácie pravidelne aktualizovať. Počas posledných troch mesiacov pred podujatím by sa mala analýza zasielať každý mesiac a pred podujatím v prípade potreby i týždenne. Takéto posúdenia a analýzy by si mali prispievajúce štáty a orgány vymieňať.

Počas podujatia by sa mali vydávať denné správy o situácii. Tieto správy by mali vychádzať z informácií od organizujúceho štátu, iných členských štátov a príslušných orgánov EÚ. Posúdenie úrovne existujúceho rizika by sa malo zakladať na najaktuálnejších informáciách, ktoré poskytne hosťujúca polícia alebo kontaktné miesta pre dané podujatie. Informácie by mali byť podľa možnosti čo najkomplexnejšie.

III. RIADENIE PODUJATÍ

III.1 Povinnosti zúčastnených orgánov a služieb v organizujúcom členskom štáte

Príslušný orgán organizujúceho členského štátu by mal navrhnúť celkový operačný plán, na základe ktorého sa vypracujú ďalšie podrobné plány. Mal by vypracovať aj súbor plánov, ktoré sa vzťahujú na politickú úroveň (strategický plán), ako aj na celkovú operačnú úroveň (operačný plán) a úroveň samotného nasadenia v teréne (taktický plán). Plánovanie by sa malo začať s čo najväčším predstihom.

Pred podujatím by mal organizujúci členský štát zabezpečiť, aby boli jasne vymedzené úlohy všetkých zúčastnených orgánov a služieb a aby sa ich povinnosti oznámili všetkým príslušným stranám.

Organizujúci členský štát môže vytvoriť celkovú schému všetkých prebiehajúcich procesov a zúčastnených kľúčových aktérov (napr. organizácia zasadnutia, zaistenie bezpečnosti, udržanie verejného poriadku, justičné služby, sociálne a preventívne služby, zdravotnícke služby, verejná doprava a iné otázky infraštruktúry). Takáto „schéma“ by mohla byť užitočným nástrojom vizualizácie plánovacieho rámca, ako aj zabezpečenia zahrnutia všetkých potrebných procesov.

Na účely podujatia sa môže zriadiť koordinačná projektová skupina zložená zo zástupcov všetkých zúčastnených orgánov a služieb. Táto skupina by sa mala pred podujatím, počas neho a po ňom pravidelne stretávať, aby sa zabezpečilo ucelené a koordinované prijímanie rozhodnutí. Hlavnou povinnosťou skupiny by malo byť zabezpečenie účinného komunikačného spojenia medzi všetkými orgánmi a službami.

Zodpovedné orgány a služby by mali zabezpečiť materiálne, technické a personálne zdroje potrebné na dostatočne efektívne, kvalitné a rýchle plnenie pridelených úloh. Veľmi užitočným nástrojom pre organizujúce členské štáty by bola databáza všetkých dostupných zdrojov a zodpovedajúcich kontaktných miest.

Policajné orgány organizujúcich členských štátov by mali zabezpečiť, aby sa s výkonným organizátorom podujatia dojednali všetky potrebné dohody a opatrenia, ktoré sa týkajú pôsobenia polície. Organizátor nesie hlavnú zodpovednosť za podujatie a v závislosti od povahy podujatia by sa mal zostaviť zoznam požiadaviek, ktoré je potrebné splniť. Tieto opatrenia by mohli okrem iného obsahovať:

— umiestnenie podujatí na miesta, kde by nemalo dôjsť k žiadnym verejným nepokojom (zasadacie priestory, hotely),

— vstupnú kontrolu a možno zabezpečenie okolia a povinnosti každej z týchto zložiek,

— bezpečnostné opatrenia, ktoré má prijať organizátor, napr. vnútorný kamerový dohľad,

— kompletnú a neustále aktualizovanú výmenu informácií o delegátoch a iných účastníkoch podujatia (meno, funkcia, dĺžka pobytu, ubytovanie, doprava atď.),

— opatrenia súvisiace s bezpečnosťou dôležitých osôb a hotelov.

III.2 Udržiavanie verejného poriadku a bezpečnosti

III.2.1 Verejný poriadok a bezpečnosť

V súlade so základnými zásadami uvedenými v časti I.2 by mali príslušné orgány organizujúceho členského štátu stanoviť jasnú komplexnú politiku pre pôsobenie polície na medzinárodných podujatiach. Táto komplexná politika by mohla obsahovať napríklad tieto zásady:

— policajné akcie charakterizuje zabezpečenie ochrany pokojných demonštrácií

— polícia by si mala prostredníctvom dialógu a presvedčivej pripravenosti udržať iniciatívu, a tým obmedziť nepokoje alebo väčšie výtržnosti alebo im zabrániť

— polícia by mala podľa vlastného uváženia a podľa okolností preukázať nízku mieru viditeľnosti a vysokú mieru tolerancie pri pokojných stretnutiach a demonštráciách

— zatknutia na účely trestného stíhania alebo dočasného zadržania a iné by mali prebiehať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi

— policajné akcie by sa mali vo všeobecnosti zamerať na zoskupenia, ktoré plánujú podnecovať k výtržnostiam alebo preukazujú takýto zámer

— mala by sa presadzovať spolupráca s inými členskými štátmi, tretími krajinami, orgánmi EÚ a medzinárodnými inštitúciami v relevantných oblastiach, ako napríklad hranice.

Členský štát, ktorý na svojom území organizuje viacero podujatí, by mal zabezpečiť, aby bola politika polície v oblasti vynucovania práva počas rôznych podujatí čo najjednotnejšia. Ak je to vhodné, môže sa politika koordinovať aj s inými členskými štátmi.

Príslušné orgány v organizujúcom členskom štáte by mali v čo najväčšom predstihu nadviazať dialóg s osobami a skupinami (vrátane skupín aktivistov a demonštrantov), miestnymi orgánmi, príslušnými službami infraštruktúry, miestnym obyvateľstvom a inými kľúčovými aktérmi, aby sa zabezpečil pokojný priebeh zhromaždení a legitímnych demonštrácií. Tento dialóg by mal byť založený na spoločnej zodpovednosti. Mal by sa začať v počiatočnej prípravnej fáze a mal by sa využívať ako nástroj pred podujatím, počas neho i po ňom.

Vytvorením konštruktívnej a obojstranne sa rešpektujúcej siete sa zabráni potenciálnym výtržnostiam a zabezpečí sa nástroj na riešenie konfrontačných situácií.

Na vnútroštátnej úrovni by sa mali zriadiť štruktúry alebo tímy pre dialóg a pri ich príprave a vykonávaní ich úloh by sa mali zohľadniť rôzne zvyky rôznych členských štátov (5).

Mali by sa vytvoriť komunikačné kanály medzi príslušnými orgánmi a rôznymi organizáciami, občianskymi združeniami a zástupcami demonštrantov. Organizátorom demonštrácií a všetkým zainteresovaným stranám sa môže poskytnúť poradenstvo o:

— praktických otázkach (napr. ubytovanie a logistika),

— relevantných uplatniteľných právnych predpisoch, ktoré sa týkajú demonštrácií, slobody prejavu, občianskej neposlušnosti atď.,

— politike polície v oblasti vynucovania práva v prípadoch, kde je možné postupovať podľa vlastného uváženia, a o pokynoch pre políciu v oblasti používania sily,

— kontaktných miestach v rámci polície a iných relevantných orgánov.

Je potrebné zvážiť poskytovanie uvedených informácií v rôznych jazykoch (napríklad prostredníctvom brožúr, internetových stránok). Zahraničným návštevníkom možno informácie poskytovať prostredníctvom príslušných kontaktných miest.

III.2.2 Vyšetrovanie trestných činov

Orgány členských štátov činné v trestnom konaní by sa mali v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi a proklamovanou politikou zamerať na systematické vyšetrovanie trestných činov spáchaných v súvislosti s násilnými demonštráciami alebo inými výtržnosťami počas významných podujatí.

V zásade a pri presnom dodržaní vnútroštátneho práva by k trestnému stíhaniu v organizujúcej krajine alebo trestnému stíhaniu právnymi orgánmi v inej krajine mali viesť všetky vymedzené a dokázateľné trestné činy. Ak nie je možné okamžité trestné konanie v organizujúcom členskom štáte, ostatné členské štáty by mali vynaložiť všetko úsilie na identifikovanie a trestné stíhanie svojich štátnych príslušníkov v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, dostupnými dôkazmi a okolnosťami jednotlivých prípadov.

Organizujúci členský štát by mal zabezpečiť, aby bol k dispozícii dostatok zdrojov na zatknutia a vyšetrenie trestných činov a aby boli k dispozícii vhodné prostriedky a zariadenia na zadržanie a vyšetrovaciu väzbu. Odporúča sa počítať s najhorším možným scenárom s veľkým počtom páchateľov.

Orgány činné v trestnom konaní by preto mali byť pripravené vysporiadať sa s väčším množstvom práce a mať primeranú kapacitu na:

— rýchle prijímanie rozhodnutí o vzatí do vyšetrovacej väzby,

— rýchle prijímanie rozhodnutí o vyšetrovacích opatreniach, ktoré si vyžadujú súdne rozhodnutie,

— vyšetrenie väčšieho počtu trestnoprávnych prípadov,

— reagovanie na právne požiadavky iných členských štátov.

III.2.3 Teroristické hrozby

Vzhľadom na skutočnosť, že EÚ a niektoré z jej členských štátov sú dôležitými aktérmi v medzinárodnej politike, sú aj pravdepodobným cieľom politicky alebo nábožensky motivovaných medzinárodných teroristov. Okrem medzinárodných teroristov, ktorí na EÚ alebo jej členské štáty útočia počas významných podujatí, existuje aj možnosť útokov zo strany teroristických skupín alebo organizácií, ktoré sa nachádzajú v EÚ alebo jej členských štátoch.

Cieľom takýchto teroristických útokov by mohlo byť samotné podujatie, veľmi dôležité osoby, politici EÚ, národné delegácie členských štátov alebo verejnosť, ktorá sa na podujatí zúčastňuje. Prítomnosť medzinárodných médií je z hľadiska páchateľov významným faktorom, keďže poskytuje platformu na prezentáciu ideológie danej skupiny alebo organizácie.

Informácie a spravodajské informácie o teroristických skupinách a organizáciách sú z hľadiska prevencie teroristických útokov kľúčové a mali by byť vždy dostupné. Preto je pre organizujúci členský štát a jeho orgány činné v trestnom konaní dôležitá výmena informácií a spravodajských informácií vo všeobecnosti i podľa konkrétneho podujatia. Orgány činné v trestnom konaní by sa mali rozhodnúť, ktoré teroristické skupiny, organizácie a jednotlivci by mohli byť relevantné, a v závislosti od podujatia skontrolovať vlastnú databázu. Okrem toho by všetky ostatné členské štáty mali nezávisle poskytnúť príslušné informácie o týchto skupinách, organizáciách a osobách.

Výber vhodných, potrebných a primeraných bezpečnostných opatrení by sa mal zakladať na posúdení hrozieb a na analýze rizík.

III.3 Operačná spolupráca s ostatnými členskými štátmi

III.3.1 Cezhraničná spolupráca

Keď organizujúci členský štát a zainteresované krajiny zavedú flexibilný spoločný pohraničný režim na zintenzívnenie pôsobenia polície v pohraničných oblastiach v závislosti od konkrétnej situácie alebo hrozby, bude potrebná cezhraničná spolupráca. V prípade potreby by sa mali organizovať spoločné alebo koordinované preventívne hliadky alebo kontroly.

Pre členské štáty, ktoré uplatňujú príslušné časti schengenského acquis, môžu byť užitočným nástrojom na zabránenie vycestovania do dejiska podujatia osobám alebo skupinám, ktoré sa považujú za potenciálnu hrozbu pre udržanie verejného poriadku a/alebo bezpečnosti, články 23 až 31 Kódexu schengenských hraníc (6) o dočasnom opätovnom zavedení hraničných kontrol na vnútorných hraniciach.

Preto by sa mali pripraviť potrebné mechanizmy na rýchle a efektívne vykonávanie možného vyhostenia.

III.3.2 Operačná podpora

Organizujúci členský štát môže v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi (7) požiadať iný členský štát o nasadenie policajných alebo spravodajských dôstojníkov na účely operačnej podpory počas konkrétnej udalosti. Podrobnú žiadosť o operačnú podporu, ktorá obsahuje aj odôvodnenie žiadosti, my sa mala zaslať s čo najväčším predstihom. Vzorový formulár na tento účel stanovený v prílohe A.

V závislosti od druhu požadovanej podpory by mal(-i) mať určený(-í) dôstojník (-ci) znalosti a skúsenosti potrebné na plnenie zverených úloh.

Všetka operačná podpora poskytovaná zahraničnými dôstojníkmi by sa mala zahrnúť do operačných plánov príslušných orgánov organizujúceho štátu. Zahraniční dôstojníci by preto mali:

— byť v čo najväčšej miere začlenení do operačnej informačnej štruktúry,

— dostávať informácie o operačných plánoch a relevantných politikách vrátane pokynov o používaní sily atď. v jednom zo svojich pracovných jazykov,

— mať možnosť zoznámiť sa pred podujatím s dejiskom a nasadenými policajnými silami atď.,

— zúčastňovať sa všetkých relevantných informačných stretnutí (t. j. relevantných z hľadiska ich úloh a ak prebiehajú v jazyku, ktorému rozumejú) a

— vo vhodných prípadoch byť aktívne zapojení do nasadenia policajných síl v teréne.

Organizujúce príslušné orgány zodpovedajú za fyzickú bezpečnosť zahraničných dôstojníkov. Je povinnosťou zahraničných dôstojníkov zabezpečiť, aby ich činnosti nespôsobili zbytočné konflikty, nebezpečenstvo alebo nenáležité riziko.

Pri nasadení v teréne by mali zahraniční dôstojníci vždy podliehať pokynom a spravidla i dohľadu členov príslušných orgánov hostiteľskej krajiny, ktorí sú dostatočne informovaní o operačnom pláne a schopní komunikovať v jazyku, ktorému zahraničný dôstojník rozumie. Komunikačné spojenia medzi zahraničnými dôstojníkmi, hostiteľskými kontaktnými osobami, velením nasadených policajných síl a inými kľúčovými aktérmi by mali byť efektívne a plne funkčné počas podujatia a podľa potreby aj pred ním a po ňom.

III.3.3 Styční dôstojníci (8)

Na žiadosť organizujúceho členského štátu môže každý členský štát alebo príslušná organizácia EÚ/iná príslušná organizácia v prípade potreby vymenovať styčných dôstojníkov pre dané podujatie. Žiadosť o styčných dôstojníkov by sa mala podať s čo najväčším predstihom a najneskôr šesť týždňov pred podujatím. Vzorový formulár na tento účel je stanovený v prílohe A.

Členské štáty, ktoré majú záujem, môžu požiadať o pozvanie pre styčného dôstojníka, ktorého vyšlú do organizujúceho členského štátu.

Styční dôstojníci sa môžu vymieňať v súlade s dvojstrannými dohodami medzi organizujúcim členským štátom a iným zainteresovaným členským štátom.

Styčný dôstojník by sa mal vymenovať najneskôr dva týždne pred podujatím a vtedy by sa mala začať spolupráca. Organizujúci štát by mal v úzkej spolupráci s ostatnými členskými štátmi rozhodnúť o vymenovaní a úlohách styčných dôstojníkov prostredníctvom príslušných kontaktných miest.

Styčného dôstojníka možno podľa jeho zručností zaradiť na (akékoľvek) hostiteľské kontaktné miesto, kde bude zodpovedať za komunikáciu s domovským štátom, pričom organizujúci členský štát by mal poskytnúť vhodné komunikačné prostriedky.

Styční dôstojníci by mali plniť poradné a pomocné úlohy. Zahraniční styční dôstojníci by nemali byť ozbrojení a nemali by mať v hostiteľskej krajine žiadnu úradnú policajnú právomoc (9). V závislosti od ich konkrétnej úlohy by mali mať styční dôstojníci potrebné skúsenosti z oblasti udržiavania verejného poriadku alebo boja proti terorizmu, a najmä:

— dôkladnú znalosť svojej vnútroštátnej organizácie a orgánov,

— skúsenosti s udržiavaním verejného poriadku počas významných podujatí,

— prístup ku všetkým užitočným informačným zdrojom vo svojom domovskom štáte vrátane informácií o extrémistických a iných relevantných zoskupeniach od polície, ako aj z iných relevantných zdrojov,

— schopnosť organizovať vnútroštátne spravodajské akcie pred podujatím a počas neho a analyzovať relevantné informácie,

— dobrú znalosť pracovného(-ých) jazyka(-ov), ktorý(-é) si zvolí organizujúci členský štát.

Styční dôstojníci by sa mali ihneď po svojom príchode prihlásiť na pridelenom kontaktnom mieste, aby objasnili svoje úlohy a mandát. Tento akreditačný proces usporiada organizujúci členský štát.

III.3.4 Pozorovatelia

Členské štáty môžu so súhlasom organizujúceho členského štátu vyslať pozorovateľov, aby získali skúsenosti s bezpečnosťou a udržiavaním verejného poriadku počas medzinárodných podujatí, ktoré využijú počas podujatí, ktoré sa uskutočnia v budúcnosti v ich domovských krajinách. Pozorovatelia sa môžu na požiadanie zúčastniť na hodnotení, ktoré uskutočňuje organizujúci členský štát.

Pozorovateľom by sa mala v čo najväčšej možnej miere umožniť účasť na plánovacích, informačných a koordinačných stretnutiach, operačných akciách a iných činnostiach, aby sa maximalizoval prínos návštevy. Pozorovatelia by sa mali ihneď po svojom príchode prihlásiť na pridelenom kontaktnom mieste. Tento akreditačný proces usporiada organizujúci členský štát.

III.3.5 Finančné pravidlá a vybavenie

Organizujúci členský štát by mal zvyčajne uhradiť ubytovanie a náklady na pobyt pozvaných zahraničných dôstojníkov, ktorí pricestujú na jeho územie. Cestovné náklady zvyčajne hradí domovská krajina.

Všetky náklady súvisiace s pozorovateľmi vyslanými do organizujúceho členského štátu by mal hradiť vysielajúci štát. Organizujúci členský štát by, ak je to možné, mohol poskytnúť pozorovateľom potrebné komunikačné a iné prostriedky a zariadenia.

Organizujúci členský štát môže zabezpečiť podporu od iných členských štátov, pokiaľ ide o dočasné poskytnutie vybavenia alebo iných zdrojov, podľa možnosti prostredníctvom dvojstranných/viacstranných dohôd.

III.3.6 Komunikačný plán

Primeraný tok informácií medzi policajnými orgánmi a inými službami by sa mal zabezpečiť pomocou podrobného komunikačného plánu. Všetky zainteresované strany v rámci organizujúceho členského štátu by mali vypracovať spoločnú komunikačnú stratégiu, aby sa vyhli prekrývaniu činností alebo šíreniu neúplných informácií.

Aby sa vyhlo medzerám vo vedomostiach (napr. v súvislosti s jazykmi), v rámci komunikačného plánu by sa mala zabezpečiť integrácia styčných dôstojníkov alebo iného personálu.

Do komunikačného plánu by sa mali začleniť aj iné zložky (napr. požiarnici, záchranné služby).

III.4 Mediálna stratégia

V záujme zabezpečenia presného a včasného spravodajstva z medzinárodných podujatí by sa pred podujatím, počas neho, aj po ňom mala uplatňovať vopred stanovená stratégia pre vzťahy s médiami.

Médiám by sa mala poskytnúť pri informovaní o podujatí čo najväčšia voľnosť, aby sa dodržalo právo slobodne vyjadrovať názory v súlade s Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Mediálna stratégia my mala byť orientovaná na otvorenosť a transparentnosť.

Odporúča sa vytvoriť pre médiá jediné kontaktné miesto, aby sa zabezpečilo koordinované spravodajstvo. Organizujúci členský štát by mal v dostatočnom predstihu pred podujatím vypracovať komplexnú mediálnu stratégiu, v ktorej sa okrem iného stanovuje:

— kontaktné miesto pre médiá, ktoré nasmeruje médiá na príslušných hovorcov,

— oblasť pôsobnosti jednotlivých hovorcov a

— informácie, ktoré sa majú poskytnúť verejnosti o policajných opatreniach a krokoch, ktoré sa prijmú v prípade výtržností.

III.5 Výučba, odborná príprava a cvičenia

Príprava európskeho programu výučby, odbornej prípravy a cvičenia (ITE) je založená na strategických medzinárodných dohodách a spoločne vypracovaných postupoch a pracovných metódach. Účasť na činnostiach v rámci ITE slúži ako príprava predstaviteľov, tímov, organizácií a krajín na podobné podujatia, ako sú uvedené v tejto príručke (10).

Významné podujatia podľa definície v tejto príručke zahŕňajú medzinárodné a cezhraničné aspekty a vyžadujú si:

— výmenu informácií o podujatí medzi členskými štátmi (manažment informácií),

— znalosť policajnej organizácie v organizujúcom členskom štáte,

— získanie skúseností z významných podujatí a výmenu takto získaných informácií: semináre o skúsenostiach a prípadové štúdie.

Uvedené prvky sa potom môžu využiť ako vstupy na neustále aktualizovanie a vylepšovanie tejto príručky.

Pri vývoji, navrhovaní a praktickom využívaní ITE zohráva úlohu Európska policajná akadémia (EPA). Ak je to možné, činnosti ITE by za mali začleniť do existujúcich procesov a postupov EPA.

IV. HODNOTENIE

IV.1 Hodnotenie podujatí

Organizujúci členský štát by mal iniciovať hodnotenie bezpečnostných činností počas podujatia a iných relevantných faktorov. Prispieť k tomuto hodnoteniu, ktoré by malo vychádzať z plánovania podujatia, by mal všetok kľúčový personál. Organizujúci členský štát môže v rámci hodnotiaceho procesu využiť hodnotenia z iných členských štátov, pričom tento postup by sa mal dohodnúť vopred.

Organizujúci štát by mal zostaviť hodnotiacu správu čo najskôr po skončení podujatia. Ak sa vyskytli incidenty akéhokoľvek druhu, hodnotiaca správa by mala zahŕňať aj správu o incidentoch.

Po podujatí by sa malo konať informačné stretnutie a vypracovať všeobecná hodnotiaca správa o relevantných bezpečnostných aspektoch. V správe by sa mala venovať osobitná pozornosť narušeniu verejného poriadku (alebo absencii takéhoto narušenia), teroristickým hrozbám a incidentom, trestným činom, zúčastneným skupinám a získaným skúsenostiam.

Správy a/alebo získané skúsenosti by sa mali stať základom procesu ITE (pozri kapitolu III.5). EPA by mala zabezpečiť začlenenie získaných medzinárodných skúseností do programu ITE. Za ich začlenenie na vnútroštátnej úrovni zodpovedajú jednotlivé členské štáty. EPA rozošle správu národným policajným akadémiám.

Správa by sa mala rozoslať prostredníctvom kontaktných miest podujatí príslušným orgánom EÚ a iným zúčastneným alebo inak zainteresovaným krajinám alebo orgánom, aby mohli získané skúsenosti alebo odporúčania využiť organizátori budúcich významných podujatí s medzinárodným rozmerom.

IV.2 Strategické hodnotenie

Príslušná pracovná skupina Rady by mala vždy v prípade potreby usporiadať stretnutie expertov na účely výmeny skúseností a najlepších postupov.

Mali by sa na ňom zúčastniť vysokí policajní dôstojníci so skúsenosťami s udržiavaním verejného poriadku počas významných podujatí s medzinárodným rozmerom. Jednou z tém takéhoto stretnutia by mal byť ďalší vývoj a úpravy tejto príručky na základe skúseností z nedávnych podujatí.