SK Úradný vestník Európskej únie L 24/8

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/1/ES

z 15. januára 2008

o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia

(kodifikované znenie)

(Text s významom pre EHP)

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175 ods. 1,

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),

po porade s Výborom regiónov,

konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),

keďže:

(1) Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (3) bola opakovane (4) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

(2) Ciele a zásady environmentálnej politiky Spoločenstva tak, ako sú stanovené v článku 174 zmluvy, pozostávajú hlavne z prevencie, znižovania, a ak je to možné, zo zamedzenia znečisťovania najmä opatreniami pri zdroji a zabezpečením uváženého využívania prírodných zdrojov v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ a zásadou predchádzania znečisťovaniu.

(3) Piaty akčný program pre životné prostredie, ktorého hlavné body boli schválené Radou a zástupcami vlád členských štátov na pôde Rady v uznesení z 1. februára 1993 o programe Spoločenstva týkajúcom sa politiky a činnosti vo vzťahu k životnému prostrediu a trvalo udržateľnému rozvoju (5), považoval integrovanú kontrolu znečisťovania životného prostredia za prioritnú súčasť pohybu k trvalejšie udržateľnej rovnováhe medzi ľudskou činnosťou a sociálno-hospodárskym rozvojom na jednej a zdrojmi a regeneračnou schopnosťou prírody na druhej strane.

(4) Zavádzanie integrovaného prístupu k zníženiu znečisťovania životného prostredia vyžaduje aktivitu na úrovni Spoločenstva s cieľom zmeniť a doplniť jeho existujúce právne predpisy týkajúce sa prevencie a kontroly znečisťovania životného prostredia z priemyselných podnikov.

(5) Smernica Rady 84/360/EHS z 28. júna 1984 o boji proti znečisťovaniu ovzdušia z priemyselných zariadení (6) zaviedla všeobecný systém vyžadujúci povolenie pred spustením alebo podstatnou zmenou priemyselného zariadenia, ktoré môže spôsobiť znečisťovanie ovzdušia.

(6) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/11/ES z 15. februára 2006 o znečistení spôsobenom určitými nebezpečnými látkami vypúšťanými do vodného prostredia Spoločenstva (7) ustanovila požiadavku povolenia na vypúšťanie týchto látok.

(7) Hoci existujú právne predpisy Spoločenstva o boji proti znečisťovaniu ovzdušia a o prevencii alebo minimalizácii vypúšťania nebezpečných látok do vôd, neexistujú žiadne porovnateľné právne predpisy Spoločenstva týkajúce sa prevencie alebo minimalizácie emisií do pôdy.

(8) Rozdielne prístupy k osobitnej kontrole emisií do ovzdušia, vody alebo pôdy môžu viesť k prenosu znečistenia z jednej z uvedených zložiek životného prostredia do druhej namiesto toho, aby sa chránilo životné prostredie ako celok.

(9) Cieľom integrovaného prístupu ku kontrole znečisťovania životného prostredia je predísť emisiám do ovzdušia, vody alebo pôdy všade tam, kde to je možné, berúc do úvahy hospodárenie s odpadmi, a tam, kde to možné nie je, minimalizovať emisie s cieľom dosiahnuť vysokú úroveň ochrany životného prostredia ako celku.

(10) Táto smernica by mala zaviesť všeobecné podmienky pre integrovanú prevenciu a kontrolu znečisťovania životného prostredia. Mala by stanoviť opatrenia potrebné na vykonávanie integrovanej prevencie a kontroly znečisťovania životného prostredia s cieľom dosiahnuť vysokú úroveň ochrany životného prostredia ako celku. Integrovaným prístupom ku kontrole znečisťovania životného prostredia by sa mal podporiť princíp trvalo udržateľného rozvoja.

(11) Ustanovenia tejto smernice by sa mali uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (8). Ak sa musia vziať do úvahy informácie a závery potrebné na udelenie povolenia podľa uvedenej smernice, táto smernica by nemala ovplyvniť vykonávanie smernice 85/337/EHS.

(12) Členské štáty by mali prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie, aby sa prevádzkovateľ priemyselných činností uvedených v tejto smernici dostal do súladu so všeobecnými princípmi určitých základných povinností. Na tento účel postačí príslušným orgánom vziať do úvahy tieto všeobecné princípy pri stanovovaní podmienok udelenia povolenia.

(13) Niektoré ustanovenia prijaté v súlade s touto smernicou sa musia uplatňovať na existujúce prevádzky po 30. októbri 2007 a niektoré ustanovenia od 30. októbra 1999.

(14) Aby sa čo najúčinnejšie a najhospodárnejšie riešili problémy znečisťovania životného prostredia musí prevádzkovateľ vziať do úvahy environmentálne aspekty. Tieto aspekty musia byť oznámené príslušnému orgánu alebo orgánom, aby sa pred vydaním povolenia uistili, že boli urobené všetky vhodné preventívne alebo kontrolné opatrenia. Rozdielne postupy vybavovania žiadostí o povolenie môžu mať za následok rôzny stupeň ochrany životného prostredia a informovania verejnosti. Vzhľadom na tieto skutočnosti žiadosť o povolenie vydaná na základe tejto smernice musí obsahovať určité minimum údajov.

(15) Úplná koordinácia procesu povoľovacieho konania a podmienok povolenia medzi príslušnými orgánmi by mala prispieť k dosiahnutiu najvyššej možnej ochrany životného prostredia ako celku.

(16) Príslušný orgán alebo orgány by mali udeliť alebo zmeniť povolenie iba v prípade, ak boli urobené integrované environmentálne opatrenia na ochranu životného prostredia vo vzťahu k ovzdušiu, vode a pôde.

(17) Povolenie by malo obsahovať všetky potrebné opatrenia, aby sa splnili podmienky udelenia povolenia s cieľom dosiahnuť vysoký stupeň úrovne ochrany životného prostredia ako celku. Tieto opatrenia môžu byť súčasťou všeobecne záväzných právnych predpisov bez toho, aby bolo dotknuté povoľovacie konanie.

(18) Limitné hodnoty emisií, ukazovatele alebo ekvivalentné technické opatrenia musia vychádzať z najlepších dostupných techník bez predpísania použitia konkrétnej techniky alebo technológie, berúc do úvahy technické vlastnosti príslušnej prevádzky, jej geografické umiestnenie a miestne environmentálne podmienky. Vo všetkých prípadoch podmienky uvedené v povolení by mali zabezpečiť opatrenia na minimalizáciu diaľkového alebo cezhraničného znečistenia a tiež zabezpečiť vysoký stupeň ochrany životného prostredia ako celku.

(19) Je na členských štátoch, ako sa zohľadnia technické vlastnosti príslušnej prevádzky, jej geografické umiestnenie a miestne environmentálne podmienky.

(20) V prípade, ak norma kvality životného prostredia vyžaduje prísnejšie podmienky, ako sú tie, ktoré môžu byť dosiahnuté použitím najlepších dostupných techník, mali by byť v povolení stanovené dodatočné podmienky bez toho, aby boli dotknuté iné opatrenia, ktoré môžu byť podniknuté s cieľom dodržať normy kvality životného prostredia.

(21) Najlepšie dostupné techniky sa časom menia, a to najmä v dôsledku technického rozvoja, príslušný orgán by mal tento pokrok sledovať alebo byť o ňom informovaný.

(22) Zmeny v činnosti prevádzky môžu spôsobiť znečisťovanie životného prostredia. Bolo by nutné oznámiť príslušnému orgánu alebo orgánom všetky zmeny, ktoré môžu mať vplyv na životné prostredie. Každá podstatná zmena prevádzkovania v podniku musí byť vopred povolená v súlade s touto smernicou.

(23) Podmienky uvedené v povolení by sa mali pravidelne preskúmavať a prípadne aktualizovať. Za určitých podmienok by mali byť v každom prípade znova preskúmané.

(24) Účinná účasť verejnosti pri prijímaní rozhodnutí by mala verejnosti umožniť vyjadrovať sa a prijímateľom rozhodnutí umožniť zohľadňovať stanoviská a záujmy, ktoré môžu byť relevantné k daným rozhodnutiam, a tým zvyšovať zodpovednosť a transparentnosť rozhodovacieho procesu a prispievať k verejnému povedomiu o environmentálnych otázkach a podpore prijímaných rozhodnutí. Predovšetkým by mala mať verejnosť prístup k informáciám o činnosti prevádzok a ich možnom vplyve na životné prostredie a pred prijatím každého rozhodnutia by mala mať prístup k informáciám o žiadostiach o povolenia pre nové prevádzky, ako aj pre podstatné zmeny v prevádzkach, o samotných povoleniach, ich aktualizáciách a príslušných sledovaných údajoch.

(25) Účasť vrátane účasti združení, organizácií a skupín, najmä mimovládnych organizácií podporujúcich ochranu životného prostredia, by sa podľa toho mala podporovať, vrátane podporovania environmentálnej výchovy verejnosti.

(26) Dňa 25. júna 1998 Spoločenstvo podpísalo Dohovor EHK OSN o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Århuský dohovor). Medzi cieľmi Århuského dohovoru je želanie zaručiť práva účasti verejnosti v rozhodovaní o záležitostiach životného prostredia, aby sa prispelo k ochrane práva žiť v prostredí, ktoré je primerané osobnému zdraviu a blahobytu.

(27) Rozvoj a výmena informácií na úrovni Spoločenstva o najlepších dostupných technikách by mali pomôcť zmenšiť technologickú nevyváženosť v Spoločenstve, podporiť celosvetové rozšírenie v Spoločenstve ustanovených limitných hodnôt a používaných techník a pomôcť členským štátom v účinnom vykonávaní tejto smernice.

(28) Mali by sa pravidelne vypracúvať správy o vykonávaní a účinnosti tejto smernice.

(29) Táto smernica sa týka takých prevádzok, ktoré majú významný potenciál na znečisťovanie životného prostredia, a tým aj cezhraničné znečisťovanie životného prostredia. Mali by sa zorganizovať konzultácie na cezhraničnej báze v prípadoch žiadostí o povolenie nových prevádzok alebo ich podstatných zmien, ktoré môžu mať významné negatívne vplyvy na životné prostredie. Žiadosti vzťahujúce sa k takýmto návrhom alebo podstatným zmenám by mali byť sprístupnené verejnosti v členskom štáte, ktorý by mohol byť dotknutý.

(30) Môže vzniknúť potreba stanoviť na úrovni Spoločenstva limitné hodnoty emisií pre určité kategórie prevádzok a znečisťujúcich látok, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. Európsky parlament a Rada by mali stanoviť tieto limitné hodnoty emisií v súlade s ustanoveniami zmluvy.

(31) Ustanoveniami tejto smernice by nemali byť dotknuté ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa zdravia a bezpečnosti na pracovisku.

(32) Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B,

PRIJALI TÚTO SMERNICU:

Článok 1

Účel a rozsah pôsobnosti

Účelom tejto smernice je dosiahnuť integrovanú prevenciu a kontrolu znečisťovania životného prostredia pochádzajúceho z činností uvedených v prílohe I. Stanovuje opatrenia zamerané na prevenciu, alebo ak to nie je možné, na zníženie emisií do ovzdušia, vody a pôdy vyplývajúcich z vyššie spomenutých činností, vrátane opatrení týkajúcich sa odpadov s cieľom dosiahnuť vysokú úroveň ochrany životného prostredia ako celku bez toho, aby bola dotknutá smernica 85/337/EHS a ostatné príslušné ustanovenia Spoločenstva.

Článok 2

Vymedzenie pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto pojmy:

1. „látka“ znamená akýkoľvek chemický prvok a jeho zlúčeniny s výnimkou rádioaktívnych látok podľa smernice Rady 96/29/Euratom z 13. mája 1996, ktorá stanovuje základné bezpečnostné normy ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia (9), a geneticky modifikovaných organizmov podľa smernice Rady 90/219/EHS z 23. apríla 1990 o obmedzenom použití geneticky modifikovaných mikroorganizmov (10) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia (11);

2. „znečisťovanie životného prostredia“ znamená priame alebo nepriame zavedenie látok, vibrácií, tepla alebo hluku ako výsledku ľudskej činnosti do ovzdušia, vody alebo pôdy, ktoré môže byť škodlivé ľudskému zdraviu alebo kvalite životného prostredia alebo ktoré môže spôsobiť poškodenie hmotného majetku alebo znehodnotiť alebo zasahovať do priaznivého stavu alebo iného legitímneho využívania životného prostredia;

3. „prevádzka“ znamená stacionárnu technickú jednotku, kde sa vykonáva jedna alebo viac činností uvedených v prílohe I a všetky ostatné priamo s tým spojené činnosti, ktoré majú technickú nadväznosť na činnosti vykonávané na tomto mieste a ktoré by mohli mať vplyv na emisie a znečisťovanie životného prostredia;

4. „existujúca prevádzka“ znamená prevádzku, ktorá bola 30. októbra 1999 v činnosti alebo bola povolená v súlade s právnymi predpismi platnými pred týmto dátumom, alebo prevádzku, na povolenie činnosti ktorej bola podaná žiadosť, ktorá bola podľa názoru príslušného orgánu kompletná za podmienky, že uvedená prevádzka bola uvedená do činnosti najneskôr do 30. októbra 2000;

5. „emisia“ znamená priame alebo nepriame uvoľnenie látok, vibrácií, tepla alebo hluku z bodového zdroja alebo z plošných zdrojov v prevádzke do ovzdušia, vody alebo pôdy;

6. „limitné hodnoty emisií“ znamenajú množstvo vyjadrené v určitých špecifických ukazovateľoch, koncentrácia alebo úroveň emisie, ktoré nesmú byť prekročené počas jedného alebo viacerých časových úsekov. Limitné hodnoty emisií môžu byť tiež stanovené pre určité skupiny, kategórie alebo príbuzné látky, najmä pre látky uvedené v prílohe III. Limitné hodnoty emisií pre látky sú platné v bode, kde emisie opúšťajú prevádzku, akékoľvek rozriedenie alebo rozptýlenie sa pri ich stanovovaní neberie do úvahy. V prípade nepriameho vypúšťania do vôd sa pri stanovovaní limitných hodnôt emisií pre prevádzku môže zobrať do úvahy účinok z čistiarne odpadových vôd, pričom sa musí zabezpečiť ekvivalentná úroveň ochrany životného prostredia ako celku a musí byť zaistené, že to nepovedie k vyšším stupňom zaťaženia životného prostredia bez toho, že by bola dotknutá smernica 2006/11/ES alebo smernice vydané na jej vykonanie;

7. „norma kvality životného prostredia“ znamená súbor v právnych predpisoch Spoločenstva stanovených požiadaviek, ktoré musia byť splnené v danom čase a v danom životnom prostredí alebo v jeho určitej časti;

8. „príslušný orgán“ znamená orgán, orgány alebo subjekty, ktoré sú v súlade s právnymi predpismi členských štátov poverené plnením úloh vyplývajúcich z tejto smernice;

9. „povolenie“ znamená časť alebo celé písomné rozhodnutie (alebo niekoľko takýchto rozhodnutí) udeľujúce súhlas s činnosťou prevádzky alebo jej časti pri splnení podmienok zaručujúcich, že prevádzka bude v súlade s požiadavkami tejto smernice. Povolenie sa môže vzťahovať na jednu alebo viac prevádzok alebo ich častí na tom istom mieste riadených tým istým prevádzkovateľom;

10. „zmena v činnosti“ znamená zmenu v charaktere alebo fungovaní prevádzky alebo jej rozšírenie, ktoré môžu mať vplyvy na životné prostredie;

11. „podstatná zmena v činnosti“ znamená zmenu vo fungovaní, ktorá podľa názoru príslušného orgánu môže mať významné negatívne vplyvy na človeka alebo životné prostredie; na účely tejto definície sa akákoľvek zmena alebo rozšírenie prevádzky považuje za podstatné, ak zmena alebo rozšírenie samotné dosahujú prahové hodnoty, ak sú, ustanovené v prílohe I;

12. „najlepšie dostupné techniky“ znamená najefektívnejší a najpokrokovejší stav rozvoja činností a metód ich prevádzkovania, ktorý naznačuje praktickú vhodnosť jednotlivých techník byť základom pre stanovenie limitných hodnôt emisií, navrhnutých s cieľom prevencie, a ak to nie je možné, zníženie emisií a dosahu na životné prostredie ako celok: a) „techniky“ zahŕňa ako použitú technológiu, tak aj spôsob, ktorým je prevádzka navrhnutá, postavená, udržiavaná, prevádzkovaná a ktorým je v nej ukončená činnosť; b) „dostupné“ znamená techniky vyvinuté do takej miery, ktorá dovoľuje ich použitie v príslušnom priemyselnom odvetví za ekonomicky a technicky únosných podmienok, berúc do úvahy náklady a prínosy, bez ohľadu na to, či sú techniky používané alebo vyrábané v členskom štáte, ktorého sa to týka, pokiaľ sú za rozumných podmienok dostupné prevádzkovateľovi; c) „najlepšie“ znamená techniky, ktoré sú najúčinnejšie na dosiahnutie všeobecne vysokého stupňa ochrany životného prostredia ako celku. Pri určovaní najlepších dostupných techník by sa mali zohľadňovať najmä aspekty uvedené v prílohe IV;

13. „prevádzkovateľ“ znamená každú fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá prevádzkuje alebo riadi prevádzku, alebo ak to umožňujú vnútroštátne právne predpisy, osoba, ktorej bola zverená rozhodujúca ekonomická moc nad technickým prevádzkovaním prevádzky;

14. „verejnosť“ znamená jednu alebo viacero fyzických osôb, alebo právnických osôb a v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom alebo praxou ich združenia, organizácie alebo skupiny;

15. „dotknutá verejnosť“ znamená verejnosť, ktorá je dotknutá alebo pravdepodobne dotknutá, alebo ktorá má záujem na postupoch environmentálneho rozhodovania alebo na aktualizácii povolení alebo podmienok na ich vydanie; na účely tejto definície sa má za to, že mimovládne organizácie podporujúce ochranu životného prostredia a spĺňajúce požiadavky vnútroštátneho práva majú záujem.

Článok 3

Všeobecné zásady plnenia základných povinností prevádzkovateľa

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby príslušné orgány zabezpečili, že prevádzky budú prevádzkované tak, aby:

a) sa prijali všetky vhodné preventívne opatrenia proti znečisťovaniu, najmä použitím najlepších dostupných techník;

b) sa nespôsobilo žiadne významné znečisťovanie;

c) sa predišlo produkcii odpadov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (12); keďže ak odpad vznikne, zhodnotí sa, alebo ak to nie je z technických alebo z hospodárskych dôvodov možné, zneškodní sa, pričom treba znížiť alebo zamedziť jeho vplyv na životné prostredie;

d) sa energia využívala efektívne;

e) sa prijali opatrenia potrebné na prevenciu havárií a obmedzenie ich následkov;

f) sa prijali opatrenia potrebné pri ukončení činnosti prevádzky, aby sa predišlo riziku znečisťovania a aby sa miesto prevádzkovania vrátilo do uspokojivého stavu.

2. Na dodržanie ustanovení tohto článku je postačujúce, ak členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány zohľadnili všeobecné zásady uvedené v odseku 1 pri ustanovení podmienok povolenia.

Článok 4

Povolenia pre nové prevádzky

Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby žiadne nové prevádzky neboli prevádzkované bez povolenia vydaného v súlade s touto smernicou, bez toho, aby boli dotknuté výnimky ustanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení (13).

Článok 5

Požiadavky na vydávanie povolení pre existujúce prevádzky

1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 alebo, vo vhodnej forme, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007, tým nie sú dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva.

2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby boli uplatňované ustanovenia článkov 1, 2, 11 a 12, článku 14 písm. c), článku 15 ods. 1 a 3, článkov 17, 18 a článku 19 ods. 2 na existujúce prevádzky od 30. októbra 1999.

Článok 6

Žiadosti o povolenia

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby žiadosť o povolenie adresovaná príslušnému orgánu obsahovala opis:

a) prevádzky, ako aj druhu a rozsahu jej činností;

b) surovín, pomocných materiálov, iných látok a energie používaných alebo vznikajúcich v prevádzke;

c) zdrojov emisií prevádzky;

d) podmienok miesta umiestnenia prevádzky;

e) druhu a množstiev predpokladaných emisií z prevádzky do zložiek životného prostredia, ako aj identifikácie významných vplyvov emisií na životné prostredie;

f) navrhovanej technológie a iných techník na zabránenie, alebo ak to nie je možné, na zníženie emisií z prevádzky;

g) v potrebných prípadoch opatrení zameraných na prevenciu a zhodnotenie odpadov produkovaných prevádzkou;

h) ďalších opatrení plánovaných s cieľom dosiahnuť súlad so všeobecnými princípmi základných povinností prevádzkovateľa podľa článku 3;

i) opatrení plánovaných s cieľom sledovať emisie do životného prostredia;

j) hlavných alternatív, ak sú, ktoré žiadateľ preskúmal.

Žiadosť o povolenie musí tiež obsahovať netechnické zhrnutie údajov uvedených v písmenách a) až j).

2. Ak informácie poskytnuté v súlade s požiadavkami ustanovenými v smernici 85/337/EHS alebo bezpečnostná správa vypracovaná v súlade so smernicou Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (14) alebo iné informácie vypracované na základe iných právnych predpisov splnia ktorúkoľvek požiadavku tohto článku, môžu sa zahrnúť do žiadosti alebo k nej pripojiť.

Článok 7

Integrovaný prístup k vydávaniu povolení

Členské štáty prijmú potrebné opatrenia pre úplnú koordináciu povoľovacieho konania a podmienok povolení v prípade, ak sa na tomto konaní zúčastňuje viac ako jeden príslušný orgán, s cieľom zabezpečiť účinný integrovaný prístup všetkých príslušných orgánov v tomto konaní.

Článok 8

Rozhodnutia

Bez toho, aby boli dotknuté iné požiadavky ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch alebo v právnych predpisoch Spoločenstva, príslušný orgán vydá povolenie obsahujúce podmienky, ktoré garantujú, že prevádzka bude spĺňať požiadavky tejto smernice; v opačnom prípade zamietne udeliť povolenie.

Všetky vydané alebo zmenené povolenia musia obsahovať opatrenia pre prevádzky na ochranu ovzdušia, vody a pôdy tak, ako je to ustanovené v tejto smernici.

Článok 9

Podmienky povolenia

1. Členské štáty zabezpečia, aby povolenie obsahovalo všetky opatrenia potrebné na splnenie požiadaviek ustanovených v článkoch 3 a 10 na vydanie povolenia s cieľom dosiahnuť vysoký stupeň ochrany životného prostredia ako celku prostredníctvom ochrany ovzdušia, vody a pôdy.

2. V prípade nových prevádzok alebo v prípade podstatnej zmeny v činnosti, na ktoré sa vzťahuje článok 4 smernice 85/337/EHS, sa pri vydávaní povolenia zohľadní akákoľvek relevantná informácia alebo záver, ku ktorému sa dospeje podľa článkov 5, 6 a 7 uvedenej smernice.

3. Povolenie musí obsahovať limitné hodnoty emisií pre znečisťujúce látky, najmä pre látky uvedené v prílohe III, ktoré môžu byť z uvoľňované z príslušnej prevádzky vo významných množstvách, zohľadňujúc ich druh a potenciál preniesť znečistenie z jednej zložky životného prostredia do druhej (ovzdušia, vody alebo pôdy). Ak je to potrebné, povolenie musí obsahovať príslušné podmienky zabezpečujúce ochranu pôdy a podzemnej vody a opatrenia týkajúce sa nakladania s odpadmi produkovanými v prevádzkach. Ak je to vhodné, limitné hodnoty sa doplnia alebo nahradia ekvivalentnými ukazovateľmi alebo ekvivalentnými technickými opatreniami.

Pre prevádzky podľa bodu 6.6 prílohy I musia limitné hodnoty emisií stanovené v súlade s týmto odsekom zohľadniť praktické aspekty zodpovedajúce týmto kategóriám prevádzok.

Ak sú emisie skleníkových plynov z prevádzky špecifikované v prílohe I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve (15) vo vzťahu k činnosti vykonávanej v tejto prevádzke, povolenie neobsahuje emisnú limitnú hodnotu pre priame emisie tohto plynu, pokiaľ nie je potrebné zabezpečiť, aby nedošlo k významnému miestnemu znečisteniu.

Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že na činnosti uvedené v prílohe I k smernici 2003/87/ES sa neuplatňujú požiadavky týkajúce sa energetickej účinnosti s ohľadom na spaľovacie jednotky alebo iné jednotky vypúšťajúce v prevádzkarni oxid uhličitý.

Ak je to potrebné, zmenia príslušné orgány povolenie vhodným spôsobom.

Tretí, štvrtý a piaty pododsek sa nevzťahujú na prevádzky dočasne vylúčené zo systému obchodovania s emisiami skleníkových plynov v Spoločenstve v súlade s článkom 27 smernice 2003/87/ES.

4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 10, limitné hodnoty emisií a ekvivalentné ukazovatele a ekvivalentné technické opatrenia uvedené v odseku 3 musia vychádzať z najlepších dostupných techník bez určenia použitia konkrétneho spôsobu alebo techniky, berúc do úvahy technické charakteristiky príslušnej prevádzky, jej geografické umiestnenie a miestne environmentálne podmienky. V každom prípade musia podmienky v povolení obsahovať opatrenia na minimalizáciu diaľkového alebo cezhraničného znečisťovania a zabezpečiť vysoký stupeň ochrany životného prostredia ako celku.

5. Povolenie musí obsahovať vhodné požiadavky na sledovanie emisií určujúce metodológiu merania a jeho frekvenciu, postup hodnotenia a povinnosť oznamovať príslušnému orgánu údaje požadované na kontrolu plnenia podmienok povolenia.

Pre prevádzky uvedené v bode 6.6 prílohy I môžu opatrenia uvedené v tomto odseku zohľadňovať náklady a výnosy.

6. Povolenie musí obsahovať opatrenia vzťahujúce sa aj na iné ako normálne prevádzkové podmienky. Preto ak existuje riziko dosahu na životné prostredie, treba vykonať príslušné opatrenia pre prípad uvedenia prevádzky do činnosti, možných únikov, chybnej prevádzky, dočasného prerušenia prevádzkovania a jeho definitívneho odstavenia.

Povolenie tiež môže obsahovať dočasné výnimky z požiadaviek uvedených v odseku 4, ak plán obnovy schválený príslušným orgánom zabezpečí, že tieto požiadavky budú splnené do šiestich mesiacov a projekt povedie k zníženiu znečisťovania.

7. Povolenie môže obsahovať aj iné špecifické podmienky na účely tejto smernice v miere, ktorú členský štát alebo príslušné orgány považujú za vhodnú.

8. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti uskutočňovať povoľovacie konanie v zmysle tejto smernice, môžu členské štáty ustanoviť vo všeobecne záväzných právnych predpisoch určité požiadavky pre určité kategórie prevádzok namiesto ich uvedenia v podmienkach konkrétneho povolenia, ak sa pritom zabezpečí integrovaný prístup a rovnocenne vysoký stupeň ochrany životného prostredia ako celku.

Článok 10

Najlepšie dostupné techniky a normy kvality životného prostredia

Ak norma kvality životného prostredia vyžaduje prísnejšie podmienky, ako sú tie, ktoré sa dajú dosiahnuť pomocou použitia najlepších dostupných techník, musia byť v povolení stanovené dodatočné podmienky bez toho, aby boli dotknuté iné opatrenia, ktoré sa môžu vykonať s cieľom dosiahnuť súlad s normou kvality životného prostredia.

Článok 11

Vývoj najlepších dostupných techník

Členské štáty musia zabezpečiť, aby príslušné orgány sledovali vývoj alebo boli informované o vývoji najlepších dostupných techník.

Článok 12

Zmeny v činnosti prevádzok vykonané prevádzkovateľom

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia zabezpečujúce, aby prevádzkovateľ informoval príslušné orgány o všetkých plánovaných zmenách v činnosti prevádzky. Ak je potrebné, príslušný orgán aktualizuje povolenie alebo podmienky.

2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia zabezpečujúce, aby sa žiadna podstatná zmena v činnosti plánovaná prevádzkovateľom neuskutočnila bez povolenia vydaného podľa tejto smernice. Žiadosť o povolenie a rozhodnutie príslušného orgánu sa musí týkať tých častí prevádzky a tých aspektov uvedených v článku 6, ktoré by mohli byť zmenou dotknuté. Príslušné ustanovenia článkov 3, 6 až 10 a článku 15 ods. 1, 2 a 3 sa uplatnia obdobne.

Článok 13

Prehodnotenie a aktualizácia povoľovacích podmienok príslušným orgánom

1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby príslušné orgány pravidelne prehodnocovali podmienky povolenia, a ak je to potrebné, aby ich aktualizovali.

2. Prehodnotenie sa musí vykonať v prípade, ak:

a) znečistenie spôsobené prevádzkou je také rozsiahle, že musia byť prehodnotené existujúce limitné hodnoty emisií uvedené v povolení alebo musia byť stanovené nové limitné hodnoty emisií;

b) podstatné zmeny v najlepších dostupných technikách umožnili významne znížiť emisie bez vynaloženia neprimerane vysokých nákladov;

c) bezpečnosť prevádzkovania procesu alebo činnosti vyžaduje použitie iných techník;

d) to vyžadujú nové právne predpisy Spoločenstva alebo príslušného členského štátu.

Článok 14

Plnenie podmienok povolenia

Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby:

a) prevádzkovateľ dodržiaval počas činnosti prevádzky podmienky stanovené v povolení;

b) prevádzkovateľ pravidelne informoval príslušný orgán o výsledkoch sledovania emisií z prevádzky a bezodkladne podal informácie o akejkoľvek udalosti alebo havárii významne ovplyvňujúcej životné prostredie;

c) prevádzkovatelia prevádzok poskytnú zástupcom príslušného orgánu nevyhnutnú pomoc s cieľom vykonať inšpekcie v prevádzke, odber vzoriek a zber informácií potrebných na výkon ich povinností podľa tejto smernice.

Článok 15

Prístup k informáciám a účasť verejnosti na povoľovacom konaní

1. Členské štáty zabezpečia, aby dotknutá verejnosť dostala včasné a účinné príležitosti zúčastniť sa konaní o:

a) vydaní povolenia na nové prevádzky;

b) vydaní povolenia na akúkoľvek podstatnú zmenu v činnosti prevádzky;

c) aktualizácii povolenia alebo podmienok povolenia pre prevádzky v súlade s článkom 13 ods. 2 písm. a).

Na účely takejto účasti sa uplatňujú postupy uvedené v prílohe V.

2. Výsledky sledovania emisií, ktoré dostane príslušný orgán na základe podmienok povolenia podľa článku 9, sú k dispozícii verejnosti.

3. Odseky 1 a 2 sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia ustanovené v článku 4 ods. 1, 2 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí (16).

4. Ak sa prijalo rozhodnutie, príslušný orgán informuje verejnosť v súlade s príslušnými postupmi a sprístupní verejnosti tieto informácie:

a) obsah rozhodnutia, vrátane kópie povolenia a akýchkoľvek podmienok a následných aktualizácií, a

b) po preskúmaní záujmov a stanovísk dotknutej verejnosti hlavné dôvody a zretele, na ktorých sa rozhodnutie zakladá, vrátane informácií o procese účasti verejnosti.

Článok 16

Prístup k spravodlivosti

1. Členské štáty zaistia, aby v súlade s príslušným vnútroštátnym právnym systémom dotknutá verejnosť mala prístup k opravným prostriedkom pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú zákonnosť akéhokoľvek rozhodnutia, skutku alebo nečinnosti, ktoré sú predmetom ustanovení tejto smernice o účasti verejnosti, ak:

a) má dostatočný záujem alebo

b) pretrváva porušovanie práva v prípadoch, kde to právne predpisy členského štátu upravujúce správne konanie požadujú ako predbežnú podmienku.

2. Členské štáty určia, v akom štádiu možno napadnúť rozhodnutia, skutky alebo nečinnosť.

3. O tom, čo predstavuje dostatočný záujem a porušovanie práva, rozhodnú členské štáty v súlade s cieľom poskytnúť dotknutej verejnosti široký prístup k spravodlivosti. Na tento účel sa záujem akejkoľvek mimovládnej organizácie podporujúcej ochranu životného prostredia a spĺňajúcej požiadavky vnútroštátneho práva považuje za dostatočný na účely odseku 1 písm. a).

Tieto organizácie sa považujú za také, že ich práva môžu byť poškodené na účely odseku 1 písm. b).

4. Ustanovenia tohto článku nevylučujú možnosť predbežného preskúmania správnym orgánom a nie je nimi dotknutá požiadavka uplatnenia správnych opravných prostriedkov pred súdnymi opravnými prostriedkami, ak takáto požiadavka vyplýva z vnútroštátneho práva.

Každé takéto konanie musí byť primerané, spravodlivé, včasné a nie nedostupne drahé.

5. S cieľom posilniť účinnosť ustanovení tohto článku členské štáty zabezpečia, aby boli verejnosti dostupné praktické informácie o prístupe k správnemu a súdnemu preskúmaniu.

Článok 17

Výmena informácií

1. Pokiaľ ide o výmenu informácií, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby Komisii každé tri roky zaslali dostupné reprezentatívne údaje o limitných hodnotách emisií stanovených pre špecifické kategórie priemyselných činností uvedených v prílohe I, a ak je to vhodné, aj pre najlepšie dostupné techniky, od ktorých sú tieto limitné hodnoty emisií odvodené najmä v súlade s článkom 9; po prvýkrát pred 30. aprílom 2001. Pri nasledujúcich oznámeniach budú údaje doplnené v súlade s postupom ustanoveným v odseku 3 tohto článku.

2. Medzi členskými štátmi a dotknutými priemyselnými odvetviami Komisia zabezpečí výmenu informácií o najlepších dostupných technikách a nimi spojenej kontrole, ako aj o vývoji v tejto oblasti.

Komisia každé tri roky zverejní výsledky výmeny informácií.

3. Členské štáty v trojročných intervaloch, po prvýkrát za obdobie od 30. októbra 1999 do 30. októbra 2002 vrátane, zašlú Komisii informácie o vykonávaní tejto smernice vo forme správy. Táto správa sa vypracuje na základe dotazníka alebo osnovy, ktoré zostaví Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 6 ods. 2 smernice Rady 91/692/EHS z 23. decembra 1991, ktorá štandardizuje a racionalizuje správy o vykonávaní určitých smerníc, ktoré súvisia so životným prostredím (17). Dotazník alebo osnova sa zašle členským štátom šesť mesiacov pred začatím obdobia, ktorého sa správa týka. Správa sa predloží Komisii do deviatich mesiacov od ukončenia trojročného obdobia, na ktoré sa vzťahuje.

Komisia uverejní správu Spoločenstva o vykonávaní smernice do deviatich mesiacov od doručenia správ od členských štátov.

Komisia predloží správu Spoločenstva Európskemu parlamentu a Rade v prípade potreby spolu s návrhmi.

4. Členské štáty vytvoria alebo určia orgán alebo orgány, ktoré budú zodpovedné za výmenu informácií podľa odsekov 1, 2 a 3, a budú o tom informovať Komisiu.

Článok 18

Cezhraničné účinky

1. Ak si je členský štát vedomý, že činnosť prevádzky má pravdepodobne významné negatívne účinky na životné prostredie iného členského štátu, alebo ak o to členský štát, ktorý je pravdepodobne významne dotknutý, požiada, zašle členský štát, na ktorého území sa podala žiadosť o povolenie podľa článku 4 alebo článku 12 ods. 2, druhému členskému štátu akékoľvek informácie, ktoré má poskytnúť alebo sprístupniť podľa prílohy V v rovnakom čase, ako ich sprístupní vlastným občanom. Takéto informácie poslúžia ako základ pre akékoľvek konzultácie potrebné v rámci bilaterálnych vzťahov medzi dvoma členskými štátmi na báze reciprocity a rovnocennosti.

2. V rámci svojich bilaterálnych vzťahov musia členské štáty dohliadať na to, aby žiadosti o povolenie v prípadoch uvedených v odseku 1 boli sprístupnené aj občanom štátu, ktorého životné prostredie by mohlo byť dotknuté na primeraný čas tak, aby verejnosť mohla zaujať stanovisko pred tým, ako príslušný orgán prijme rozhodnutie.

3. Výsledky akýchkoľvek konzultácií podľa odsekov 1 a 2 sa musia zohľadniť pri rozhodovaní o žiadosti príslušného orgánu.

4. Príslušný orgán informuje každý členský štát, s ktorým sa uskutočnili konzultácie podľa odseku 1, o rozhodnutí prijatom v súvislosti so žiadosťou a zašle mu informácie uvedené v článku 15 ods. 4. Ten členský štát prijme potrebné opatrenia, aby zabezpečil vhodným spôsobom sprístupnenie informácií dotknutej verejnosti na svojom vlastnom území.

Článok 19

Limitné hodnoty emisií v Spoločenstve

1. Ak sa najmä na základe výmeny informácií podľa článku 17 zistí potreba spoločného postupu Spoločenstva, na návrh Komisie stanoví Európsky parlament a Rada v súlade s postupmi ustanovenými v zmluve limitné hodnoty emisií pre:

a) kategórie prevádzok uvedených v prílohe I s výnimkou skládok odpadov patriacich do bodov 5.1 a 5.4 uvedenej prílohy a

b) znečisťujúce látky uvedené v prílohe III.

2. Ak na základe tejto smernice nie sú určené limitné hodnoty emisií Spoločenstva, platia príslušné limitné hodnoty emisií stanovené v smerniciach uvedených v prílohe II a v iných právnych predpisoch Spoločenstva ako minimálne limitné hodnoty emisií podľa tejto smernice pre prevádzky uvedené v prílohe I.

3. Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky tejto smernice, boli v smernici Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (18) stanovené technické požiadavky na skládky odpadov, na ktoré sa vzťahujú body 5.1 a 5.4 prílohy I.

Článok 20

Prechodné ustanovenia

1. Ustanovenia smernice 84/360/EHS, ustanovenia článkov 4, 5 a článku 6 ods. 2 smernice 2006/11/ES a príslušné ustanovenia týkajúce sa vydávania povolení v smerniciach uvedených v prílohe II, okrem výnimiek uvedených v smernici 2001/80/ES, platia pre existujúce prevádzky s ohľadom na činnosti uvedené v prílohe I dovtedy, kým príslušné orgány neprijmú opatrenia v zmysle článku 5 tejto smernice.

2. Príslušné ustanovenia smerníc uvedených v prílohe II, týkajúce sa vydávania povolení, sa neuplatňujú s ohľadom na činnosti uvedené v prílohe I na prevádzky, ktoré nie sú existujúcimi prevádzkami v zmysle článku 2 bodu 4.

3. Smernica 84/360/EHS sa zrušuje s účinnosťou od 30. októbra 2007.

Rada alebo Európsky parlament a Rada, konajúc na návrh Komisie, zmenia v prípade potreby príslušné ustanovenia smerníc uvedených v prílohe II, aby sa zosúladili s požiadavkami tejto smernice pred 30. októbrom 2007.

Článok 21

Oznamovanie

Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

Článok 22

Zrušenie

Smernica 96/61/ES, zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe VI časti A, sa týmto zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B.

Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VII.

Článok 23

Nadobudnutie účinnosti

Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 24

Adresáti

Táto smernica je určená členským štátom.

V Štrasburgu 15. januára 2008 Za Európsky parlament predseda H.-G. PÖTTERING Za Radu predseda J. LENARČIČ

(1) Ú. v. EÚ C 97, 28.4.2007, s. 12.

(2) Stanovisko Európskeho parlamentu z 19. júna 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 17. decembra 2007.

(3) Ú. v. ES L 257, 10.10.1996, s. 26. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (Ú. v. EÚ L 33, 4.2.2006, s. 1).

(4) Pozri prílohu VI časť A.

(5) Ú. v. ES C 138, 17.5.1993, s. 1.

(6) Ú. v. ES L 188, 16.7.1984, s. 20. Smernica zmenená a doplnená smernicou 91/692/EHS (Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48).

(7) Ú. v. EÚ L 64, 4.3.2006, s. 52.

(8) Ú. v. ES L 175, 5.7.1985, s. 40. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (Ú. v. EÚ L 156, 25.6.2003, s. 17).

(9) Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1.

(10) Ú. v. ES L 117, 8.5.1990, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 2005/174/ES (Ú. v. EÚ L 59, 5.3.2005, s. 20).

(11) Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1830/2003 (Ú. v. EÚ L 268, 18.10.2003, s. 24).

(12) Ú. v. EÚ L 114, 27.4.2006, s. 9.

(13) Ú. v. ES L 309, 27.11.2001, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady 2006/105/ES (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 368).

(14) Ú. v. ES L 10, 14.1.1997, s. 13. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

(15) Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32. Smernica zmenená a doplnená smernicou 2004/101/ES (Ú. v. EÚ L 338, 13.11.2004, s. 18).

(16) Ú. v. EÚ L 41, 14.2.2003, s. 26.

(17) Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003.

(18) Ú. v. ES L 182, 16.7.1999, s. 1. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003.

PRÍLOHA I KATEGÓRIE PRIEMYSELNÝCH ČINNOSTÍ UVEDENÉ V ČLÁNKU 1 1. Na prevádzky alebo ich časti slúžiace na výskum, vývoj a testovanie nových výrobkov a procesov sa táto smernica nevzťahuje. 2. Uvedené limitné hodnoty sa všeobecne vzťahujú na výrobné kapacity alebo výkony. Ak jeden prevádzkovateľ vykonáva niekoľko činností spadajúcich do tej istej kategórie v tej istej prevádzke alebo na tom istom mieste, kapacity týchto činností sa spočítajú. 1. Energetika 1.1. Spaľovne s tepelným príkonom presahujúcim 50 MW 1.2. Rafinérie minerálnych olejov a plynov 1.3. Koksovacie pece 1.4. Prevádzky na splyňovanie a skvapalňovanie uhlia 2. Výroba a spracovanie kovov 2.1. Prevádzky na praženie a spekanie kovových rúd (vrátane sírnikových rúd) 2.2. Prevádzky na výrobu surového železa alebo ocele (z prvotných alebo druhotných surovín), vrátane kontinuálneho odlievania s kapacitou presahujúcou 2,5 tony za hodinu 2.3. Prevádzky na spracovanie železných kovov: a) valcovne za tepla s kapacitou presahujúcou 20 ton surovej ocele za hodinu; b) kováčske dielne s kladivami, ktorých energia presahuje 50 kJ na kladivo, s tepelným výkonom presahujúcim 20 MW; c) prevádzky na nanášanie ochranných povlakov z roztavených kovov s kapacitou spracovania viac ako 2 tony surovej ocele za hodinu. 2.4. Zlievarne železných kovov s výrobnou kapacitou presahujúcou 20 ton za deň 2.5. Prevádzky a) na výrobu surových neželezných kovov z rúd, koncentrátov alebo druhotných surovín metalurgickým, chemickým alebo elektrolytickým procesom; b) na tavenie, vrátane zlievania zliatin, neželezných kovov vrátane kovového šrotu (rafinácia, liatie) s taviacou kapacitou presahujúcou 4 tony za deň pre olovo a kadmium alebo 20 ton za deň pre ostatné kovy. 2.6. Prevádzky na povrchovú úpravu kovov a plastov používajúce elektrolytický alebo chemický proces, kde objem používaných kadí presahuje 30 m3 3. Priemysel spracovania nerastov 3.1. Prevádzky na výrobu cementového slinku v rotačných peciach s výrobnou kapacitou presahujúcou 500 ton za deň alebo vápna v rotačných peciach s výrobnou kapacitou presahujúcou 50 ton za deň alebo v iných peciach s výrobnou kapacitou presahujúcou 50 ton za deň 3.2. Prevádzky na výrobu azbestu a výrobu výrobkov z azbestu 3.3. Prevádzky na výrobu skla, vrátane sklených vlákien s taviacou kapacitou presahujúcou 20 ton za deň 3.4. Prevádzky na tavenie nerastných látok, vrátane výroby minerálnych vlákien s taviacou kapacitou presahujúcou 20 ton za deň 3.5. Prevádzky na výrobu keramických výrobkov vypaľovaním, hlavne krytinových škridiel, tehál, žiaruvzdorných tehál, dlaždíc, kameniny alebo porcelánu s výrobnou kapacitou presahujúcou 75 ton za deň a/alebo kapacitou pece presahujúcou 4 m3 a úžitkovou kapacitou pece presahujúcou 300 kg/m3 4. Chemický priemysel Výroba v zmysle kategórií činností uvedených v tejto časti znamená výrobu látok alebo skupín látok uvedených v bodoch 4.1 až 4.6 v priemyselnom meradle 4.1. Chemické prevádzky na výrobu základných organických chemických látok, ako sú: a) jednoduché uhľovodíky (lineárne alebo cyklické, nasýtené alebo nenasýtené, alifatické alebo aromatické); b) uhľovodíky obsahujúce kyslík, ako sú alkoholy, aldehydy, ketóny, karbónové kyseliny, estery, acetáty, étery, peroxidy, epoxidové živice; c) uhľovodíky obsahujúce síru; d) uhľovodíky obsahujúce dusík ako sú amíny, amidy, dusité, dusné alebo dusičné zlúčeniny, nitrily, kyanáty, izokyanáty; e) uhľovodíky obsahujúce fosfor; f) halogénové uhľovodíky; g) organokovové zlúčeniny; h) základné plasty (polymérové, syntetické vlákna a vlákna na celulózovom základe); i) syntetické kaučuky; j) farbivá a pigmenty; k) povrchovo aktívne látky. 4.2. Chemické prevádzky na výrobu základných anorganických chemických látok, ako sú: a) plyny ako amoniak, chlór alebo chlorovodík, fluór alebo fluorovodík, oxidy uhlíka, zlúčeniny síry, oxidy dusíka, vodík, oxid siričitý, karbonylchlorid (fosgén); b) kyseliny ako kyselina chromitá, kyselina fluorovodíková, kyselina fosforečná, kyselina dusičná, kyselina chlorovodíková, kyselina sírová, óleum a ostatné kyseliny síry; c) zásady ako hydroxid amónny, hydroxid draselný, hydroxid sodný; d) soli ako chlorid amónny, chlorečnan draselný, uhličitan draselný, uhličitan sodný, peroxoboritan, dusičnan strieborný; e) nekovy, oxidy kovov alebo iné anorganické zlúčeniny ako karbid vápnika, kremík, karbid kremíka. 4.3. Chemické prevádzky na výrobu hnojív založených na báze fosforu, dusíka alebo draslíka (jednoduché alebo kombinované hnojivá) 4.4. Chemické prevádzky na výrobu základných prostriedkov na ochranu rastlín a výrobu biocídov 4.5. Prevádzky využívajúce chemické alebo biologické procesy na výrobu základných farmaceutických výrobkov 4.6. Chemické prevádzky na výrobu výbušnín 5. Odpadové hospodárstvo Bez toho, aby bol dotknutý článok 11 smernice 2006/12/ES alebo článok 3 smernice Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (1): 5.1. Prevádzky na zneškodňovanie alebo zhodnocovanie nebezpečných odpadov podľa zoznamu nebezpečných odpadov ustanoveného v článku 1 ods. 4 smernice 91/689/EHS, tieto prevádzky sú definované v prílohe II A a II B (operácie R1, R5, R6, R8 a R9) smernice 2006/12/ES, ako aj prevádzky v zmysle smernice Rady 75/439/EHS zo 16. júna 1975 o zneškodňovaní odpadových olejov (2) s kapacitou presahujúcou 10 ton za deň 5.2. Spaľovne komunálneho odpadu (odpad z domácností, ako aj komerčný, priemyselný odpad a odpad z inštitúcií) s kapacitou presahujúcou 3 tony za hodinu 5.3. Prevádzky na zneškodňovanie nie nebezpečného odpadu tak, ako sú definované v prílohe II A k smernici 2006/12/ES v rubrikách D8 a D9, s kapacitou presahujúcou 50 ton za deň 5.4. Skládky odpadov prijímajúce viac ako 10 ton za deň alebo s celkovou kapacitou presahujúcou 25 000 ton, okrem skládok inertných odpadov 6. Ostatné činnosti 6.1. Priemyselné podniky zamerané na výrobu: a) celulózy (buničiny) z dreva alebo iných vláknitých materiálov; b) papiera a lepenky s výrobnou kapacitou presahujúcou 20 ton za deň. 6.2. Prevádzky na predprípravu (činnosti, ako sú pranie, bielenie, mercerácia) alebo farbenie vlákien alebo textílií, s výrobnou kapacitou presahujúcou 10 ton za deň 6.3. Prevádzky na vyčiňovanie koží a kožušín, s výrobnou kapacitou presahujúcou 12 ton hotových výrobkov za deň a) Bitúnky so spracovateľskou kapacitou zabitých zvierat presahujúcou 50 ton za deň b) Spracovanie a úprava zameraná na výrobu potravín zo: — živočíšnych surovín (okrem mlieka) s výrobnou kapacitou hotových výrobkov presahujúcou 75 ton za deň, — rastlinných surovín s výrobnou kapacitou hotových výrobkov presahujúcou 300 ton za deň (priemerná hodnota vyrátaná za štvrťrok). c) Spracovanie a úprava mlieka, ak je množstvo spracúvaného mlieka väčšie ako 200 ton za deň (priemerná hodnota vyrátaná za rok) 6.5. Prevádzky na zneškodňovanie alebo zhodnocovanie mŕtvych tiel zvierat a živočíšneho odpadu so spracovateľskou kapacitou presahujúcou 10 ton za deň 6.6. Prevádzky na intenzívny chov hydiny alebo ošípaných s viac ako: a) 40 000 miest pre hydinu; b) 2 000 miest pre ošípané (nad 30 kg); alebo c) 750 miest pre prasnice. 6.7. Zariadenia na povrchovú úpravu látok, predmetov alebo výrobkov s použitím organických rozpúšťadiel, hlavne apretáciu, potlač, pokovovanie, odmasťovanie, vodovzdornú úpravu, lepenie, lakovanie (natieranie), čistenie alebo impregnovanie s kapacitou spotreby presahujúcou 150 kg za hodinu alebo 200 ton za rok 6.8. Prevádzky na výrobu uhlíka (uhlie pálené pri vysokej teplote) alebo elektrografitu vypaľovaním alebo grafitizáciou (1) Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (Ú. v. EÚ L 33, 4.2.2006, s. 1). (2) Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES (Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 91).

PRÍLOHA II ZOZNAM SMERNÍC UVEDENÝCH V ČLÁNKU 19 ODS. 2 A 3 A V ČLÁNKU 20 1. Smernica Rady 87/217/EHS z 19. marca 1987 o prevencii a znižovaní znečisťovania životného prostredia azbestom 2. Smernica Rady 82/176/EHS z 22. marca 1982 o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie ortuti priemyselnými podnikmi používajúcimi chlór-alkalickú elektrolýzu 3. Smernica Rady 83/513/EHS z 26. septembra 1983 o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie kadmia 4. Smernica Rady 84/156/EHS z 8. marca 1984 o hodnotách limitov a kvalitatívnych cieľoch na vypúšťanie ortuti priemyselnými podnikmi nepoužívajúcimi chlór-alkalickú elektrolýzu 5. Smernica Rady 84/491/EHS z 9. októbra 1984 o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie hexachlórcyklohexánu 6. Smernica Rady 86/280/EHS z 12. júna 1986 o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie niektorých nebezpečných látok uvedených v zozname I prílohy k smernici 76/464/EHS 7. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov 8. Smernica Rady 92/112/EHS z 15. decembra 1992 o postupoch harmonizácie programov postupného znižovania a konečného odstránenia znečisťovania spôsobovaného odpadom z výroby oxidu titaničitého 9. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení 10. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/11/ES z 15. februára 2006 o znečistení spôsobenom určitými nebezpečnými látkami vypúšťanými do vodného prostredia Spoločenstva 11. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch 12. Smernica Rady 75/439/EHS zo 16. júna 1975 o zneškodňovaní odpadových olejov 13. Smernica Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade 14. Smernica Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov

PRÍLOHA III ZOZNAM HLAVNÝCH ZNEČISŤUJÚCICH LÁTOK, NA KTORÉ TREBA BRAŤ ZRETEĽ, AK SÚ PODSTATNÉ PRE STANOVENIE LIMITNÝCH HODNÔT EMISIÍ Ovzdušie 1. Oxidy síry a ostatné zlúčeniny síry 2. Oxidy dusíka a ostatné zlúčeniny dusíka 3. Oxid uhoľnatý 4. Prchavé organické zlúčeniny 5. Kovy a ich zlúčeniny 6. Prach 7. Azbest (voľné častice, vlákna) 8. Chlór a jeho zlúčeniny 9. Fluór a jeho zlúčeniny 10. Arzén a jeho zlúčeniny 11. Kyanidy 12. Látky a prípravky, u ktorých boli dokázané karcinogénne alebo mutagénne vlastnosti alebo vlastnosti, ktoré môžu ovplyvniť reprodukciu pôsobením prostredníctvom ovzdušia 13. Polychlórované dibenzodioxíny a polychlórované dibenzofurány Voda 1. Organo-halogénové zlúčeniny a látky, z ktorých môžu tieto zlúčeniny vo vode vzniknúť 2. Organické zlúčeniny s obsahom fosforu 3. Organické zlúčeniny s obsahom cínu 4. Látky a prípravky, u ktorých boli dokázané karcinogénne alebo mutagénne vlastnosti alebo vlastnosti, ktoré môžu ovplyvniť reprodukciu prostredníctvom vody alebo vo vode 5. Perzistentné uhľovodíky a perzistentné toxické organické látky so schopnosťou bioakumulácie 6. Kyanidy 7. Kovy a ich zlúčeniny 8. Arzén a jeho zlúčeniny 9. Biocídy a výrobky na ochranu rastlín 10. Rozptýlené materiály 11. Látky prispievajúce k eutrofizácii (hlavne dusičnany a fosforečnany) 12. Látky s nepriaznivým vplyvom na kyslíkovú bilanciu (merateľné prostredníctvom ukazovateľov, ako sú BSK, CHSK atď.).

PRÍLOHA IV Aspekty, na ktoré treba brať zreteľ všeobecne alebo v špecifických prípadoch pri výbere najlepších dostupných techník, ako sú definované v článku 2 ods. 12, zohľadňujúc pravdepodobné náklady, výnosy a princípy prevencie: 1. používanie nízkoodpadovej technológie; 2. používanie menej nebezpečných látok; 3. podpora spracovania a recyklácie látok vytváraných a používaných vo výrobe, ako aj odpadov, kde je to potrebné; 4. porovnateľné výrobné postupy, časti prevádzky alebo metódy prevádzkovania, ktoré boli úspešne odskúšané v priemyselnej sfére; 5. technologický pokrok a vývoj vedeckého poznania; 6. charakter, vplyvy a objem príslušných emisií; 7. dátumy uvádzania do prevádzky nových alebo existujúcich zariadení; 8. čas potrebný na zavedenie najlepších dostupných techník; 9. spotreba a charakter surovín (vrátane vody) používaných vo výrobnom procese a energetická účinnosť; 10. potreba prevencie alebo zníženia celkového dopadu emisií a rizík pre životné prostredie; 11. potreba prevencie havárií a znižovanie dôsledkov na životné prostredie; 12. informácie uverejňované Komisiou podľa článku 17 ods. 2 druhého pododseku alebo informácie, ktoré uverejňujú medzinárodné organizácie.

PRÍLOHA V ÚČASŤ VEREJNOSTI NA ROZHODOVANÍ 1. Verejnosť je informovaná (prostredníctvom verejných oznamov alebo inými vhodnými prostriedkami, ako sú elektronické médiá, ak sú k dispozícii) v rannom štádiu procesu prijímania rozhodnutia a najneskôr hneď ako možno informácie rozumne poskytnúť o nasledujúcich záležitostiach: a) žiadosť o povolenie alebo prípadne návrh na aktualizáciu povolenia alebo podmienok povolenia v súlade s článkom 15 ods. 1, vrátane opisu prvkov uvedených v článku 6 ods. 1; b) fakt, že rozhodnutie podlieha procesu vnútroštátneho alebo cezhraničného posudzovania vplyvov na životné prostredie alebo konzultáciám medzi členskými štátmi v súlade s článkom 18 v príslušných prípadoch; c) podrobnosti o príslušných orgánoch zodpovedných za prijatie rozhodnutia o tých, od ktorých sa dajú získať relevantné informácie o tých, ktorým sa môžu zasielať pripomienky alebo otázky a podrobnosti o časovom rozvrhu zasielania pripomienok alebo otázok; d) povaha možných rozhodnutí alebo, ak je jedno, návrhu rozhodnutia; e) podrobnosti týkajúce sa návrhu na aktualizáciu povolenia alebo podmienok povolenia v príslušných prípadoch; f) uvedenie časov a miest, kde sa relevantné informácie sprístupnia, a prostriedkov, ktorými sa sprístupnia; g) podrobnosti zabezpečenia účasti verejnosti a konzultácií podľa bodu 5. 2. Členské štáty zaistia, aby sa v rozumných časových rámcoch sprístupnili dotknutej verejnosti: a) v súlade s vnútroštátnym právom hlavné správy a odporúčania vydané príslušnému orgánu alebo orgánom v čase, keď je dotknutá verejnosť informovaná v súlade s bodom 1; b) v súlade s ustanoveniami smernice 2003/4/ES iné informácie, ako sú uvedené v bode 1, ktoré sú relevantné pre rozhodnutie v súlade s článkom 8 a ktoré sa stanú prístupnými po informovaní dotknutej verejnosti v súlade s bodom 1. 3. Dotknutá verejnosť je oprávnená vyjadriť príslušnému orgánu pripomienky a stanoviská pred prijatím rozhodnutia. 4. Výsledky konzultácií uskutočnených podľa tejto prílohy sa musia pri prijímaní rozhodnutia riadne zohľadniť. 5. Podrobné zabezpečenie informovania verejnosti (napríklad vyvesenie plagátov v určitom okruhu alebo zverejnenie v miestnej tlači) a konzultácií s dotknutou verejnosťou (napríklad písomnými zásielkami alebo prostredníctvom verejnej ankety) určia členské štáty. Poskytnú sa primerané časové rámce pre rozličné fázy, poskytujúce dostatočný čas na informovanie verejnosti a na prípravu a efektívnu účasť dotknutej verejnosti na environmentálnom rozhodovaní podliehajúcom ustanoveniam tejto prílohy.