SK Úradný vestník Európskej únie L 170/1

ROZHODNUTIE KOMISIE

z 25. januára 2012

o opatrení SA.14588 (C 20/09), ktoré Belgicko zaviedlo v prospech spoločnosti De Post – La Poste (teraz „bpost“)

[oznámené pod číslom C(2012) 178]

(Iba francúzske a holandské znenie je autentické)

(Text s významom pre EHP)

(2012/321/EÚ)

EURÓPSKA KOMISIA,

so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek (1),

so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),

po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (2), a so zreteľom na tieto pripomienky,

keďže:

1. POSTUP

1.1. ROZHODNUTIE KOMISIE Z ROKU 2003 ZRUŠENÉ VŠEOBECNÝM SÚDOM

(1) Dňa 3. decembra 2002 belgické orgány notifikovali (3) Komisii zvýšenie základného imania belgického prevádzkovateľa poštových služieb De Post – La Poste (ďalej len „DPLP“, teraz „bpost (4)“). Po predbežnom preskúmaní sa Komisia 23. júla 2003 (5) rozhodla, že proti notifikovanému opatreniu nevznesie námietky. Vo svojom rozhodnutí Komisia uviedla, že tento kapitálový vklad, rovnako ako ostatné opatrenia v prospech DPLP posúdené v rámci predbežného preskúmania, neviedli k nadmernej náhrade čistých nákladov, ktoré vznikli podniku pri plnení úloh spojených s poskytovaním služby vo verejnom záujme od roku 1992 do roku 2002.

(2) Dňa 27. novembra 2003 podala spoločnosť Deutsche Post AG a jej belgická dcérska spoločnosť DHL International proti tomuto rozhodnutiu Komisie žalobu na Všeobecnom súde (6). Dňa 10. februára 2009 Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie, pričom dospel k záveru, že Komisia sa rozhodla nevzniesť námietku napriek existencii vážnych ťažkostí, na základe ktorých mala začať konanie vo veci formálneho zisťovania.

(3) V apríli 2009 Belgicko podalo na Súdny dvor odvolanie (7) (C-148/09) proti zrušeniu rozhodnutia Komisie o nevznesení námietok z 23. júla 2003 Všeobecným súdom.

(4) Dňa 22. septembra 2011 Súdny dvor zamietol odvolanie podané Belgickom konštatujúc, že Všeobecný súd právom zrušil rozhodnutie Komisie z roku 2003.

1.2. SŤAŽNOSŤ TÝKAJÚCA SA POMOCI NA DISTRIBÚCIU TLAČE

(5) V roku 2005 niekoľko belgických súkromných spoločností zaoberajúcich sa distribúciou tlače podalo na základe antitrustových pravidiel a pravidiel štátnej pomoci sťažnosť (8) proti schéme distribúcie tlače, na ktorej sa dohodli belgické orgány a spoločnosť DPLP. Touto dohodou sa spoločnosť DPLP poveruje vykonávaním služby vo verejnom záujme v oblasti distribúcie tlače v celom Belgicku a stanovujú sa sadzby za túto službu, ako aj náhrada, na ktorú má DPLP nárok z dôvodu dodatočných nákladov súvisiacich s plnením týchto úloh. Sťažnosť sa týka najmä sadzieb za služby poskytované spoločnosťou DPLP, o ktorých sťažovatelia tvrdia, že sú také nízke, že v skutočnosti vylučujú akýkoľvek pokus o hospodársku súťaž.

(6) Pokiaľ ide o pravidlá štátnej pomoci, útvary Komisie sťažnosť zamietli, pretože pri predbežnom preskúmaní sa preukázala neexistencia nadmernej náhrady dodatočných čistých nákladov, ktoré vznikli v súvislosti s touto službou vo verejnom záujme. V máji 2009 však sťažovatelia napadli toto predbežné stanovisko, predložili doplňujúce informácie a požiadali Komisiu, aby vykonala dôkladné prešetrovanie.

1.3. ŠTVRTÁ ZMLUVA O VÝKONE SPRÁVY (2005 – 2010)

(7) Na základe preskúmania sťažnosti týkajúcej sa poskytnutej náhrady za distribúciu tlače Komisia zistila, že v roku 2005 Belgicko uzatvorilo so spoločnosťou DPLP nenotifikovanú „zmluvu o výkone správy“, ktorou sa ustanovila úhrada náhrady za služby všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ). Komisia preto začala konanie z úradnej moci (9) a v apríli 2007 zaslala Belgicku žiadosť o informácie.

(8) V decembri 2007 belgické orgány odpovedali, že sa domnievajú, že náhrada za SVHZ nepredstavuje štátnu pomoc, pretože sú splnené všetky štyri podmienky uvedené v rozsudku vo veci Altmark (10). Neskôr zaslali informácie o štvrtej zmluve o výkone správy a osobitne o systéme nákladového účtovníctva, ktorý sa používa na výpočet náhrady vyplácanej štátom.

(9) Následne boli opatrenia, na ktoré sa vzťahovalo konanie z úradnej moci, ako aj sťažnosti zahrnuté do konania vo veci formálneho zisťovania C20/2009, ktoré sa začalo 23. júla 2009.

1.4. ROZHODNUTIE O ZAČATÍ KONANIA

(10) So zreteľom na zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. júla 2003 Všeobecným súdom a po preskúmaní informácií o uvedených opatreniach, ktoré poskytli belgické orgány, sa Komisia 13. júla 2009 rozhodla začať konanie vo veci formálneho zisťovania ustanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ (11).

(11) Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie. Komisia vyzvala zainteresované strany, aby jej predložili svoje pripomienky.

1.5. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA

(12) Belgické orgány predložili svoje pripomienky 13. augusta 2009 a tieto pripomienky doplnili o ďalšie pripomienky 10. septembra 2009, 12. októbra 2009, 23. apríla 2010, 26. apríla 2010, 19. októbra 2010, 19. novembra 2010, 21. decembra 2010, 18. januára 2011, 17. februára 2011, 2. marca 2011, 29. marca 2011, 11. apríla 2011, 10. mája 2011, 27. mája 2011, 14. júna 2011, 10. augusta 2011, 26. augusta 2011, 7. októbra 2011, 14. decembra 2011, 19. decembra 2011, 20. decembra 2011 a 26. decembra 2011. Uviedli, že 22. apríla 2009 podali odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu z 10. februára 2009, a spresnili informácie o náhrade za služby vo verejnom záujme a o ostatných ad hoc opatreniach v prospech spoločnosti DPLP.

1.6. PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA A PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K PRIPOMIENKAM TRETÍCH STRÁN

(13) Deutsche Post AG a DHL International N.V./S.A. predložili pripomienky 28. augusta 2009.

(14) Vlaamse Federatie van Persverspreiders (ďalej len „VFP“, flámska federácia distribútorov tlače) a Prodipresse (Union des professionnels de la diffusion de la presse – „Profesijný zväz distribútorov tlače“) predložili svoje pripomienky 28. augusta 2009.

(15) Belgische Distributiedienst B.V.B.A (ďalej len „BD“, konkurent DPLP na trhu distribúcie tlače) predložil svoje pripomienky 28. augusta 2009.

(16) Association belge des éditeurs de quotidiens A.S.B.L („Belgické združenie vydavateľov denníkov“) predložila svoje pripomienky 28. augusta 2009.

2. PODROBNÝ OPIS POMOCI

2.1. PRÁVNA FORMA A ČINNOSŤ SPOLOČNOSTI DPLP

(17) Belgická spoločnosť La Poste bola do roku 1992 štátnou agentúrou („Régie des postes“). V roku 1992 však bola zaregistrovaná ako samostatná právnická osoba („entreprise publique autonome“ – „samostatný verejný podnik“). V roku 2000 sa jej právna forma zmenila na „verejnú akciovú spoločnosť“ („société anonyme de droit public“).

(18) V roku 2010 spoločnosť DPLP dosiahla prevádzkový príjem 2 318 mil. EUR a prevádzkový zisk 319 mil. EUR. Koncom roka 2010 zamestnávala 33 616 osôb. Pre porovnanie v roku 2002 mala 42 000 zamestnancov. Personálne náklady predstavujú 65 % jej celkových prevádzkových nákladov.

(19) Menšinovú 50 % účasť bez jedného podielu vlastní súkromný investor CVC Capital Partners. Väčšinovým akcionárom je belgický štát.

2.2. ZHRNUTIE PREDMETNÝCH ŠTÁTNYCH OPATRENÍ

2.2.1. Úlohy služby vo verejnom záujme v období rokov 1992 – 2010

(20) Spoločnosť DPLP bola poverená vykonávaním služby vo verejnom záujme na základe poštového zákona (12) a štyroch zmlúv o výkone správy uzatvorených postupne v priebehu celého obdobia, na ktoré sa vzťahovalo prešetrovanie, čiže od roku 1992 do roku 2010.

2.2.1.1. Záväzky služby vo verejnom záujme vymedzené v zmluvách o výkone správy

(21) V zmluvách o výkone správy sa určujú pravidlá a podmienky plnenia úloh, ktoré spoločnosť DPLP vykonáva v rámci výkonu svojich činností vo verejnom záujme, a stanovuje sa v nich finančná pomoc zo strany belgického štátu.

(22) Od svojho založenia v roku 1992 spoločnosť DPLP uzatvorila s belgickým štátom štyri zmluvy o výkone správy vzťahujúce sa na nasledujúce obdobia (13): 1. prvá zmluva: od 14. 9. 1992 do 31. 12. 1996; 2. druhá zmluva: od 1. 1. 1997 do 23. 9. 2002; 3. tretia zmluva: od 24. 9. 2002 do 23. 9. 2005; 4. štvrtá zmluva: od 24. 9. 2005 do 23. 9. 2010; zmluva predĺžená v očakávaní novej zmluvy.

(23) V zmluvách o výkone správy je stanovený zoznam úloh služby vo verejnom záujme. Úlohy spojené s poskytovaním služby vo verejnom záujme ustanovené belgickým štátom v terajšej zmluve o výkone správy sú vymedzené takto (14): Poštové služby i) Univerzálna poštová služba ii) Distribúcia denníkov iii) Distribúcia periodík iv) Distribúcia volebných tlačív v) Špeciálne sadzby pre neziskové združenia vi) Poštové listové zásielky, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie od poštovného (kráľovská korešpondencia a iná špeciálna korešpondencia) vii) Medzinárodné poštové služby viii) Medzinárodné balíky Finančné služby ix) Prijímanie hotovostných vkladov na bežný poštový účet x) Vydávanie poštových poukážok xi) Doručovanie starobných a pozostalostných dôchodkov a dávok zdravotne postihnutým osobám domov xii) Vyplácanie odmien za účasť počas volieb xiii) Zúčtovanie finančných prostriedkov a blokových pokút za dopravné priestupky xiv) Služby týkajúce sa povolenia na rybolov Predaj známok xv) Predaj známok Iné služby vo verejnom záujme xvi) Sociálna úloha doručovateľa xvii) Zabezpečovanie primeranej informovanosti verejnosti xviii) Tlač a dodávka elektronickej pošty xix) Služby certifikácie správ xx) Služby vykonávané pre autorizovaných účtovníkov xxi) Predaj kolkov a pokutových blokov xxii) Spolupráca v oblasti distribúcie balíkov s hlasovacími lístkami

2.2.2. Štátne opatrenia, na ktoré sa vzťahuje prešetrovanie

(24) Od roku 1992 do roku 2010 bola spoločnosti DPLP poskytnutá štátna podpora vo forme rôznych opatrení: 1. financovanie dôchodkov: po reforme dôchodkového systému v roku 1997 štát oslobodil spoločnosť DPLP od akumulovaných dôchodkových záväzkov vo výške 3,8 mld. EUR; 2. ročná náhrada nákladov na plnenie záväzkov služby vo verejnom záujme (15) v celkovej výške 5,2 mld. EUR za obdobie rokov 1992 – 2010; 3. kapitálové vklady: dva v roku 1997 (62 mil. EUR), jeden v roku 2003 (297,5 mil. EUR) a jeden v roku 2006 (40 mil. EUR); 4. daňové oslobodenia: oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb, od dane z nehnuteľností a od iných nepriamych a miestnych daní; 5. prevod nehnuteľností: v roku 1992 sa na DPLP previedlo 63 nehnuteľností v hodnote 112,2 mil. EUR; 6. záruka za pôžičku 100 mil. EUR, ktorú v roku 2004 poskytol štát za poplatok vo výške 0,25 %.

2.2.2.1. Financovanie dôchodkov

(25) V roku 1992 bola spoločnosť Régie des postes zákonom pretransformovaná na samostatný verejný podnik (EPA) s názvom „De Post-La Poste“. DPLP ako zákonný nástupca spoločnosti Régie des postes prevzal aktíva a zamestnancov tejto spoločnosti. Táto zmena znamenala veľký prielom, pokiaľ ide o model podniku: 1. na rozdiel od Régie des postes, ktorá bola riadená príslušným ministrom a pod jeho právomocou a vedením, DPLP bola riadená svojím predstavenstvom a svojím riadiacim výborom, pričom vláda si zachovala iba právomoc dohľadu nad dodržiavaním zákona a zmluvy o výkone správy (16); 2. spoločnosť DPLP v podstate zodpovedala za vlastnú finančnú stabilitu, zatiaľ čo ročný rozpočet Régie des postes predtým stanovoval príslušný minister, ktorý ho predkladal parlamentu na schválenie v prílohe k rozpočtu vlastného ministerstva.

(26) V roku 1992 spoločnosť DPLP takto prevzala 43 747 štátnych zamestnancov, ako aj právnu ochranu, ktorú títo zamestnanci mali vo veciach záruky pracovných miest, dôchodkov a odmeňovania (článok 33 zákona z 21. marca 1991).

(27) V roku 2008 spoločnosť DPLP zamestnávala ešte približne 23 500 zamestnancov v služobnom pomere (ktorých právne postavenie bolo podobné právnemu postaveniu úradníkov), ktorí tvorili takmer dve tretiny celkového počtu zamestnancov, ako sa uvádza ďalej v texte. Tabuľka č. 1 Režimy zamestnania v DPLP

(28) V rokoch 1972 až 1996 sa dôchodky vyplácali v rámci priebežne financovaného dôchodkového systému. V rámci tohto systému spoločnosť DPLP nahradila štátu sumu dôchodkov, ktoré štát vyplatil bývalým štátnym zamestnancom na dôchodku (17) za dôchodkové nároky naakumulované od roku 1972, keď sa belgická spoločnosť La Poste stala v rámci štátu samostatnou účtovnou jednotkou (Régie des postes).

(29) Až do reformy dôchodkového systému v roku 1997 nedošlo v systéme financovania dôchodkov k žiadnej zmene. Uvedená reforma spočívala v zosúladení prvého piliera dôchodkového systému vzťahujúceho sa na zamestnancov v služobnom pomere spoločnosti DPLP s dôchodkovým systémom v súkromnom sektore: od roku 1997 musela DLPL zaplatiť ONSS (Office national de sécurité sociale – Štátny úrad sociálneho zabezpečenia) príspevky na dôchodky vo výške 8,86 % miezd.

(30) Štát zároveň súhlasil s tým, že bude financovať naakumulované dôchodkové záväzky spoločnosti DPLP, ktoré predstavovali 3,8 mld. EUR.

2.2.2.2. Ročná náhrada nákladov na plnenie záväzkov služby vo verejnom záujme

(31) V každej zmluve sa ustanovila úhrada ročnej náhrady zo strany štátu na účely plnenia úloh služby vo verejnom záujme vymedzených v uvedenej zmluve.

(32) V prvých troch zmluvách bola náhrada určená na základe skutočného rozdielu medzi výdavkami a príjmami spojenými s úlohami služby vo verejnom záujme. V štvrtej zmluve o výkone správy sa ustanovuje úhrada pevne stanovenej náhrady, vypočítanej na základe očakávaného rozdielu medzi vzniknutými nákladmi spoločnosti DPLP a jej príjmami plynúcimi od používateľov verejných služieb; táto náhrada je však ohraničená stropom stanoveným v zmluvách o výkone správy (18).

(33) DPLP má v súlade so súčasnou zmluvou o výkone správy (19) oprávnenie prijímať od štátu náhradu za tieto služby vo verejnom záujme: Poštové služby ii) Distribúcia denníkov iii) Distribúcia periodík iv) Distribúcia volebných tlačív v) Špeciálne sadzby pre neziskové združenia vi) Poštové listové zásielky, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie od poštovného (kráľovská korešpondencia a iná špeciálna korešpondencia) Finančné služby ix) Prijímanie hotovostných vkladov na bežný poštový účet x) Vydávanie poštových poukážok xi) Doručovanie starobných a pozostalostných dôchodkov a dávok zdravotne postihnutým osobám domov xiii) Zúčtovanie finančných prostriedkov a blokových pokút za dopravné priestupky xiv) Služby týkajúce sa povolenia na rybolov Predaj známok xv) Predaj známok Iné služby vo verejnom záujme xvi) Sociálna úloha doručovateľa xx) Služby vykonávané pre autorizovaných účtovníkov xxi) Predaj kolkov a pokutových blokov

(34) Treba poznamenať, že na univerzálnu poštovú službu sa podľa troch posledných zmlúv o výkone správy (20) náhrada nevzťahuje. Napriek tomu, že distribúcia tlače môže byť vo všeobecnosti zahrnutá do rámca univerzálnej služby v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (21), belgické orgány stanovili osobitné úlohy (distribúcia denníkov a periodík), ktoré musia byť predmetom náhrady podľa zmlúv o výkone správy, podľa kritérií, na základe ktorých sa líšia od univerzálnej poštovej služby. Týmito kritériami sú: 1. ciele úlohy, ktoré prekračujú rámec cieľov univerzálnej služby; 2. osobitné podmienky stanovené v uvedených zmluvách a 3. osobitné ustanovenia týkajúce sa systému úhrad, ktoré sa líšia od ustanovení vzťahujúcich sa na systém úhrad za univerzálnu službu.

(35) Ciele úlohy: belgické orgány sa domnievajú, že je zvlášť dôležité zabezpečovať širokú distribúciu písanej tlače po celom území Belgicka, aby sa zvýšila úroveň informovanosti a rôznorodosť názorov a podporila sa účasť verejnosti na politickej diskusii.

(36) V zmluve sú stanovené osobitné prevádzkové podmienky: osobitná služba distribúcie tlače zverená spoločnosti DPLP, na ktorú sa vzťahuje náhrada, prekračuje rámec služby klasickej distribúcie zahrnutej v univerzálnej službe. Táto osobitná služba podlieha celému radu prísnych podmienok v oblasti kvality a výsledkov, ktoré sa týkajú času distribúcie (napríklad distribúcia pred 7.30 hod.), frekvencie, možností distribúcie pre vydavateľov, pružnosti v poskytovaní služby vydavateľom z hľadiska objemu alebo aj nepretržitosti poskytovania služby (vrátane prísneho vymedzenia zásahu vyššej moci).

(37) Osobitný systém úhrad: sadzby za úlohu distribúcie tlače, za ktorú sa vypláca náhrada, boli stanovené v rámci tripartitných rokovaní (belgický štát/DPLP/sektor tlače) a na rozdiel od sadzieb univerzálnej služby ich nemusí schváliť regulačný orgán. Zatiaľ čo sadzby za univerzálnu službu vo verejnom záujme vychádzajú z nákladov, sadzby za osobitnú úlohu distribúcie tlače, za ktorú sa vypláca náhrada, sú zjavne nižšie, aby umožnili splniť ciele tejto úlohy.

(38) Za služby vo verejnom záujme uvedené v odôvodnení 33 možno poskytnúť náhradu za službu vo verejnom záujme. Za jednotlivé finančné roky boli skutočne uhradené tieto náhrady za službu vo verejnom záujme: Prvá zmluva o výkone správy Rok Suma (v EUR) 1992 (22) 91 720 000 1993 351 327 000 1994 322 138 000 1995 368 308 000 1996 314 205 000 Druhá zmluva o výkone správy Rok Suma (v EUR) 1997 208 934 000 1998 228 629 000 1999 213 788 000 2000 216 282 000 2001 224 269 000 2002 194 559 000 Tretia zmluva o výkone správy Rok Suma (v EUR) 2003 175 554 000 2004 247 606 000 2005 254 825 000 Štvrtá zmluva o výkone správy Rok Suma (v EUR) 2006 299 729 000 2007 306 396 000 2008 315 683 000 2009 321 244 000 2010 325 735 000

2.2.2.3. Kapitálové vklady

(39) Kapitál vložený v roku 1997: Spoločnosti DPLP boli poskytnuté dva nenotifikované kapitálové vklady v celkovej výške 62 mil. EUR. Belgické orgány však neskôr uviedli, že tieto finančné prostriedky v skutočnosti predstavujú odložené náhrady za službu vo verejnom záujme, ktoré neboli uhradené DPLP v požadovanom čase.

(40) Kapitál vložený v roku 2003: Belgické orgány uskutočnili kapitálový vklad v prospech spoločnosti DPLP vo výške 297,5 mil. EUR. Podľa nich sa tento vklad uskutočnil za podmienok prijateľných pre súkromného investora podnikajúceho v bežných trhových podmienkach; v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve teda nepredstavuje štátnu pomoc.

(41) Kapitál vložený v roku 2006: Belgické orgány uskutočnili ďalší kapitálový vklad vo výške 40 mil. EUR. Podľa ich názoru bol tento vklad v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve a bol vykonaný za rovnakých podmienok, aké sa vzťahujú na súkromných investorov (pari passu).

2.2.2.4. Daňové oslobodenia

(42) Do 31. decembra 2005 sa na DPLP vzťahovalo oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb.

(43) V priebehu obdobia prešetrovania sa na spoločnosť vzťahovalo oslobodenie od dane z nehnuteľností využívaných pri vykonávaní služieb vo verejnom záujme, ktoré predstavovalo výhodu od […] (23) do […] EUR ročne. V prípade zaplatenia tejto dane by vlastné náklady výkonu (služba vo verejnom záujme a obchodné výrobky), pri využívaní týchto nehnuteľností, boli úmerne vyššie.

(44) Na DPLP sa vzťahuje aj oslobodenie od ďalších nepriamych a miestnych daní. Belgické orgány nevedia odhadnúť presnú hodnotu tejto výhody, ale uviedli, že toto opatrenie patrí do pôsobnosti pravidiel de minimis.

(45) Daňové oslobodenia predchádzali nadobudnutiu platnosti Zmluvy o ES v roku 1958 a zachovali sa bez väčších úprav. Kým oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb bolo zrušené k 31. decembru 2005, ostatné dve opatrenia sú stále v platnosti.

2.2.2.5. Prevod nehnuteľností

(46) V roku 1992 belgický štát bezodplatne previedol na spoločnosť DPLP 63 nehnuteľností (24). DPLP ich už využívala, aj keď právne patrili štátu. Celková hodnota tohto majetku sa odhadovala na 112,2 mil. EUR (25). Tieto nehnuteľnosti neboli zahrnuté v počiatočných aktívach, ku ktorým boli neskôr pripojené a ktoré boli vyčlenené z majetku vo vlastníctve štátu, keď sa La Poste stala v roku 1971 štátnym podnikom („Régie des postes“). Podnik Régie des postes zo zákona vlastnil aktíva, ktoré vykázal vo svojej súvahe. Tieto dodatočne pričlenené nehnuteľnosti, ktorých prevod sa uskutočnil v roku 1992, mali naopak vykompenzovať zaťaženie spoločnosti DPLP súvisiace s dôchodkami v čase, keď sa vzdala právnej formy štátneho podniku v prospech právnej formy samostatného verejného podniku.

(47) Belgické orgány poukazujú na to, že prevod týchto nehnuteľností sa uskutočnil výhradne v rámci vnútornej reorganizácie majetku patriaceho štátu a nepredstavuje výhodu. Podľa nich belgická spoločnosť La Poste využívala tieto nehnuteľnosti ešte pred tým, ako sa v roku 1992 pretransformovala na DPLP (a teda ich využíval už aj podnik Régie des postes).

2.2.2.6. Štátna záruka

(48) Spoločnosť DPLP dostala možnosť požiadať o štátnu záruku za svoje pôžičky za poplatok vo výške 0,25 %.

(49) Počas obdobia, na ktoré sa vzťahovalo prešetrovanie, sa táto záruka použila iba raz pri pôžičke vo výške 100 mil. EUR od Európskej investičnej banky (EIB). Dohoda uzatvorená medzi spoločnosťou DPLP a EIB 22. decembra 2004 umožňuje spoločnosti DPLP čerpať pôžičku EIB do 10. júna 2008. Využijúc túto možnosť DPLP požiadala 8. novembra 2007 o sumu 100 mil. EUR, ktorú skutočne dostala 5. decembra 2007. DPLP sa zaviazala splatiť pôžičku v 11 ročných splátkach po približne 9,09 mil. EUR. Prvá splátka sa musí uhradiť 5. decembra 2012 a posledná splátka 5. decembra 2022. Úroky sa budú platiť štvrťročne (5. decembra, 5. marca, 5. júna, 5. septembra). Úroková sadzba je stanovená na základe trojmesačnej sadzby EURIBOR zníženej o 37 bázických bodov.

3. OPIS DÔVODOV NA ZAČATIE KONANIA V ROKU 2009

(50) Komisia, odvolávajúc sa na rozsudok vo veci Altmark (26), dospela k záveru, že náhrady za službu vo verejnom záujme uhradené od roku 1992, ako aj daňové oslobodenia, kapitálové vklady, štátna záruka a prevod nehnuteľností uvedené vyššie v texte môžu predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

(51) Štátna pomoc spočívajúca v náhrade nákladov spojených so záväzkami univerzálnej služby môže byť vyhlásená za zlučiteľnú s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, ak je nevyhnutná na výkon takejto služby a neovplyvňuje rozvoj obchodu v takej miere, aby to bolo v rozpore so záujmom Európskej únie.

(52) V rozhodnutí o začatí konania z roku 2009 sa Komisia zaoberala otázkou nevyhnutnosti a primeranosti opatrení pomoci poskytnutých spoločnosti DPLP na účely plnenia úloh služby vo verejnom záujme.

(53) Pokiaľ ide o výpočet nadmernej náhrady v zmysle článku 106 ods. 2 ZFEÚ, Komisia usúdila, že všetky príjmy a náklady spojené so záväzkami služby vo verejnom záujme sú zohľadnené, a súčasne sa presvedčila o neexistencii nadmernej náhrady za plnenie úloh spojených so službou vo verejnom záujme. V súvislosti s týmto výpočtom by sa mala overiť spoľahlivosť uplatňovanej účtovnej metódy určovania nákladov na služby všeobecného hospodárskeho záujmu a mali by sa vziať do úvahy všetky čisté náklady na službu vo verejnom záujme a dodatočná pomoc poskytnutá v akejkoľvek forme.

(54) Pokiaľ ide o financovanie dôchodkov štátnych zamestnancov zo strany štátu, Komisia si položila otázku, do akej miery sa spoločnosť DPL dostala vďaka oslobodeniu od svojich dôchodkových záväzkov do situácie porovnateľnej so situáciou jej konkurentov, pokiaľ ide o príspevky na sociálne zabezpečenie.

(55) V súlade s prístupom Komisie v rozhodnutí o verejnom financovaní nákladov na dôchodky štátnych zamestnancov pracujúcich pre francúzsku spoločnosť La Poste (27) bolo potrebné preskúmať, či je toto opatrenie zlučiteľné z hľadiska článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, a v tejto súvislosti určiť, do akej miery spoločnosť DPLP uhradila náklady na sociálne zabezpečenie po tom, ako bola od týchto záväzkov oslobodená, porovnateľné so záväzkami jej konkurentov.

4. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

4.1. PRIPOMIENKY VFP A PRODIPRESSE

(56) Dňa 28. augusta 2009 predložili spoločnosti VFP a Prodipresse svoje pripomienky týkajúce sa systému distribúcie tlače, ktorý uplatňovala spoločnosť DPLP.

(57) V súlade so sťažnosťou, ktorú podali už skôr, VFP a Prodipresse poukázali na narušenie hospodárskej súťaže v dôsledku nízkych sadzieb za distribúciu tlače, ktoré uplatňovala spoločnosť DPLP a ktoré znemožňujú akúkoľvek hospodársku súťaž ostatných prevádzkovateľov na trhu.

(58) Uviedli, že ceny uplatňované spoločnosťou DPLP boli stanovené počas tripartitných rokovaní medzi DPLP, vydavateľmi a štátom. Straty, ktoré vznikajú spoločnosti DPLP v dôsledku týchto cien, ktoré sú nižšie než trhové ceny, štát, podľa ich názoru, nahrádza v rámci náhrady za SVHZ. Ak je DPLP priamym príjemcom tejto pomoci, potom sa táto pomoc nepriamo poskytuje aj vydavateľom denníkov.

(59) VFP a Prodipresse sa domnievajú, že spoločnosti DPLP sa mohla poskytnúť nadmerná náhrada za systém distribúcie tlače, ktorú používa na financovanie svojich činností.

4.2. PRIPOMIENKY BELGICKÉHO ZDRUŽENIA VYDAVATEĽOV DENNÍKOV

(60) Dňa 28. augusta 2009 belgické združenie vydavateľov denníkov zaslalo svoje pripomienky. Pri tejto príležitosti zdôraznilo z hľadiska demokracie a rovnosti význam účinného systému distribúcie denníkov na celom území Belgicka za jednotné a primerané ceny, ktoré by predplatiteľom umožnili dostávať denníky skoro ráno.

4.3. PRIPOMIENKY DEUTSCHE POST AG A DHL INTERNATIONAL

(61) Dňa 28. augusta 2009 zaslali svoje pripomienky spoločnosti Deutsche Post AG a DHL International. Nástojili na nutnosti preskúmať financovanie dôchodkových záväzkov spoločnosti DPLP, a najmä overiť súlad tohto opatrenia s predchádzajúcim postupom, skontrolovať súlad kapitálových vkladov s trhom, skontrolovať súlad rozdelenia nákladov s rozsudkom vo veci Chronopost a nakoniec preskúmať prevod nehnuteľností.

4.4. PRIPOMIENKY BELGISCHE DISTRIBUTIEDIENST NV/BELGIQUE DIFFUSION SA

(62) Dňa 28. augusta 2009 zaslala svoje pripomienky spoločnosť Belgische Distributiedienst NV/Belgique Diffusion SA („BD“), ktorá patrí do skupiny TNT. Spoločnosť BD je konkurentom DPLP a najmä jej dcérskej spoločnosti Deltamedia poverenej distribúciou tlače na trhu distribúcie denníkov a periodík. V súlade so sťažnosťou, ktorú predtým podala, spoločnosť BD zdôraznila, že DPLP uplatňovala ceny, ktoré boli nižšie ako jej náklady na distribúciu denníkov. Straty, ktoré DPLP utrpela, boli podľa nej financované zo štátnych grantov. Nižšie ceny vraj znemožnili akúkoľvek hospodársku súťaž voči spoločnosti DPLP.

(63) Podľa spoločnosti BD spoločnosť DPLP porušila smernicu Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii verejného obstarávania služieb (28) a článok 7 smernice 97/67/ES. Spoločnosť BD takisto spochybnila existenciu pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a zlučiteľnosť náhrady nákladov spojených so SVHZ podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ.

(64) Vyjadrila pochybnosť, či je možné kvalifikovať distribúciu denníkov ako SVHZ, keďže vo väčšine členských štátov je táto činnosť otvorená hospodárskej súťaži, s výnimkou prevádzkovateľa poštových služieb.

(65) Spoločnosť BD takisto spochybnila, či grant vyhradený výlučne prevádzkovateľovi poštových služieb je tým najvhodnejším prostriedkom na podporu distribúcie denníkov v porovnaní s pomocou poskytovanou vydavateľom, ktorí si vďaka nej môžu obstarávať služby na voľnom trhu, vďaka čomu sa môže rozvíjať hospodárska súťaž medzi rôznymi poskytovateľmi služieb.

(66) Spoločnosť BD vyjadrila pochybnosť o nevyhnutnosti nákladov, a to aj v prípade, keby mali byť schválené úlohy distribúcie denníkov, ktorými bola poverená spoločnosť DPLP. Podľa nej DPLP znáša oveľa vyššie náklady ako ostatní prevádzkovatelia služieb, čo zvyšuje výšku nevyhnutného grantu. V tomto zmysle nie sú granty údajne ani primerané, ani opodstatnené.

(67) Spoločnosť BD sa napokon domnieva, že náklady spoločnosti DPLP, ktoré financoval štát, môžu zahŕňať investičné náklady, ktoré nie sú nevyhnutné na účely poskytovania SVHZ, keďže DPLP mohla využívať infraštruktúry zriadené na iné služby. Zo štátneho grantu mohli byť financované aj reklamné kampane na podporu obchodných výrobkov.

5. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV

5.1. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K FINANCOVANIU DÔCHODKOV

(68) Belgické orgány zdôrazňujú, že v súlade s prístupom uplatneným v rozsudku vo veci Combus (29) nepredstavuje financovanie dôchodkových záväzkov štátnu pomoc, pretože znižuje nadmerné zaťaženie spoločnosti La Poste, a nie také, ktoré bežne zaťažuje rozpočet podniku.

(69) Takéto nadmerné zaťaženie údajne vyplýva z vyšších mzdových nákladov na zamestnancov v služobnom pomere a z nedostatočnej prevádzkovej pružnosti, ktoré spoločnosti DPLP bránia v tom, aby znížila počet svojich zamestnancov v služobnom pomere na ňou požadovanú úroveň.

(70) Belgické orgány stanovujú tri príčiny nedostatočnej pružnosti: 1. istota zamestnania štátnych zamestnancov; 2. neexistencia vnútornej mobility; 3. neexistencia prístupu k dočasnej nezamestnanosti.

(71) Istota zamestnania štátnych zamestnancov: DPLP tvrdí, že jej zamestnanci v služobnom pomere sú de facto prijatí do služby na neurčitý čas. DPLP nemôže zrušiť svojim zamestnancom v služobnom pomere zmluvy z iného ako vážneho dôvodu alebo z dôvodu opakovane zlých pracovných výsledkov. Aj v podobnom prípade podlieha postup prepustenia zo zamestnania mimoriadne prísnym požiadavkám.

(72) Okrem toho Štátna rada (belgický správny súd príslušný pre zamestnancov v služobnom pomere, zatiaľ čo zmluvní zamestnanci patria do právomoci pracovných súdov) sa ukázala byť naklonená zvýhodňovaniu zamestnancov v služobnom pomere tým, že stanovila prísnu normu na určenie „dostatočného dôvodu“ prepustenia. DPLP preto nemá možnosť prepustiť svojich zamestnancov v služobnom pomere, či už jednotlivo, alebo hromadne, z ekonomických alebo technických dôvodov.

(73) Rozviazanie pracovnej zmluvy preto nie je nástrojom riadenia, ktorý by umožnil prekonfigurovať zloženie zamestnancov podľa skutočných prevádzkových potrieb. Okrem toho neexistencia možnosti prepustenia z práce z ekonomických dôvodov výrazne obmedzuje prostriedky, ktorými disponuje DPLP pri riešení problémov, akými sú nedostatočná mobilita alebo mzdy a výhody zamestnancov v služobnom pomere, ktoré sú vyššie ako mzdy a výhody uplatňované na trhu. Zamestnanci v služobnom pomere okrem toho nemôžu požiadať o automatické preloženie do verejnej správy a ani DPLP viac nemôže takéto preloženie presadzovať.

(74) To znamená, že zníženie počtu zamestnancov v služobnom pomere sa obmedzuje predovšetkým na málopočetné dobrovoľné odchody a na prirodzené odchody zo zamestnania.

(75) Neexistencia vnútornej mobility: Okrem toho, že DPLP nemôže znížiť počet zamestnancov v služobnom pomere v oblastiach, kde sa znížil dopyt po službách, možnosti, ktoré má v súvislosti s preobsadením zamestnancov v služobnom pomere vo svojej organizácii podľa svojich potrieb, podliehajú prísnym obmedzeniam.

(76) Aspekty, ako sú jazyková príslušnosť, kvalifikácia, služobný vek a funkčné zaradenie, spôsobujú, že DPLP už vôbec nemôže preobsadzovať svojich zamestnancov pracujúcich v takých oblastiach, kde sa znižuje potreba zamestnancov, napríklad pre pokles tradičnej pošty v prospech sektorov s poddimenzovaným počtom zamestnancov predovšetkým kvôli odchodom do dôchodku alebo rastúcemu dopytu.

(77) Inými slovami, kvôli nepružnosti „služobného poriadku“ je DPLP v širokej miere zbavená možnosti preobsadzovať svojich zamestnancov v služobnom pomere podľa svojich potrieb alebo vykompenzovať nepomer medzi oblasťami činností s predimenzovaným počtom zamestnancov a oblasťami s poddimenzovaným počtom zamestnancov. Paradoxne na účely splnenia potrieb zistených v sektoroch s poddimenzovaným počtom zamestnancov je DPLP povinná prijímať zamestnancov na určitý čas alebo zmluvných zamestnancov, pričom si zachováva nadmerný počet svojich zamestnancov v služobnom pomere v sektoroch s predimenzovaným počtom zamestnancov.

(78) Neexistencia prístupu k dočasnej nezamestnanosti: Okrem toho DPLP nemôže svojich zamestnancov v služobnom pomere dočasne prepustiť („ekonomická nezamestnanosť“), ako to môžu urobiť prevádzkovatelia v súkromnom sektore, keď nie je dostatok práce.

(79) Vysoké mzdové náklady: Keď sa spoločnosť Régie des postes stala v roku 1992 samostatným verejným podnikom a bola premenovaná na DPLP, zamestnanci v služobnom pomere dostávali oveľa vyššie mzdy a výhody ako zmluvní zamestnanci v súkromnom sektore. Od roku 1992 sa zvýšenie miezd automaticky viaže na služobný vek a silná pozícia odborov pri vyjednávaní prispela k zachovaniu miezd a výhod na týchto porovnateľne vyšších úrovniach.

(80) Okrem miezd a výhod, ktoré sú vyššie ako mzdy a výhody zmluvných zamestnancov, majú zamestnanci v služobnom pomere nárok na 4 až 11 dní platenej dodatkovej dovolenky (30), čím sa zvyšujú náklady, ktoré znáša DPLP. Tieto skutočnosti charakterizujúce zamestnancov v služobnom pomere znemožnili spoločnosti DPLP riadenie jednotkových nákladov na zamestnancov v služobnom pomere, ktoré sú oveľa vyššie ako náklady na zmluvných zamestnancov v súkromnom sektore.

(81) Od prevzatia zamestnancov v služobnom pomere podniku Régie des postes v roku 1992 uznali vedúci predstavitelia spoločnosti DPLP, že títo zamestnanci, s ktorými sú spojené vyššie náklady a prevádzková nepružnosť, predstavujú štrukturálnu nevýhodu, ktorá je s postupnou liberalizáciou poštového trhu čoraz ťažšie udržateľná, a preto DPLP prestala v roku 1998 prijímať zamestnancov do služobného pomeru. Prirodzené odchody zo zamestnania, ktoré zväčša súviseli s odchodom do dôchodku, viedli v roku 2008 k zníženiu počtu zamestnancov v absolútnom číselnom vyjadrení na 23 538 osôb.

(82) Keďže znižovanie počtu zamestnancov v služobnom pomere závisí najmä od miery prirodzeného odchodu zo zamestnania v kontexte aktuálnej vekovej pyramídy, jeho ďalšie pokračovanie bolo pomalé a takéto bude s najvyššou pravdepodobnosťou až do roku 2030, čiže ešte dlho po úplnej liberalizácii poštového trhu, ako sa znázorňuje v tabuľke ďalej v texte. Tabuľka č. 2 Vývoj počtu zamestnancov v služobnom pomere spoločnosti DPLP

(83) Belgické orgány sa preto domnievajú, že po prevádzkovej stránke a z hľadiska nákladov v porovnaní so súkromnými prevádzkovateľmi služieb predstavujú zamestnanci v služobnom pomere spoločnosti DPLP vážnu nevýhodu a že štát zmiernil zaťaženie spoločnosti DPLP, ktoré je na rozdiel od jej konkurentov nadmerné.

(84) Opatrenie podľa nich nepredstavuje štátnu pomoc a prístup, ktorý si Komisia zvolila v rozhodnutí o začatí konania v súlade s predchádzajúcimi prípadmi týkajúcimi sa dôchodkových schém [EDF (31), La Poste (Francúzsko) (32), Royal Mail (33)], preto nebol v prípade DPLP potrebný.

(85) Belgické orgány ďalej poukazujú na to, že prípadné uplatnenie takéhoto postupu na spoločnosť DPLP by viedlo k záveru, že časť nákladov na sociálne zabezpečenie v percentuálnom vyjadrení mzdových nákladov, ktorú znáša DPLP, sa rovná takejto časti nákladov jej konkurentov.

5.2. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K ROČNEJ NÁHRADE NÁKLADOV NA SLUŽBU VO VEREJNOM ZÁUJME

(86) Belgické orgány poskytli účtovné údaje (34) spoločnosti DPLP a objasnili zásady nákladového účtovníctva uplatňovaného spoločnosťou DPLP.

(87) Predovšetkým zdôrazňujú, že každoročne vyplácaná náhrada za službu vo verejnom záujme nepredstavuje štátnu pomoc, pretože je v súlade s judikatúrou vo veci Altmark.

(88) Ďalej poukázali na to, že ak náhrada za službu vo verejnom záujme predstavuje štátnu pomoc, je zlučiteľná, pretože nepredstavuje nadmernú náhradu čistých nákladov, ktoré znáša DPLP v rámci plnenia svojich úloh služby vo verejnom záujme. Výpočty predložené belgickými orgánmi svedčia podľa ich názoru o tom, že náhrada nákladov, ktoré znáša DPLP, nie je dostatočná.

(89) Belgické orgány napokon uvádzajú, že niektoré z opatrení predstavujú existujúcu pomoc. V tejto súvislosti sa odkazuje na časť zaoberajúcu sa existujúcou pomocou [odôvodnenie 224 a nasl.].

5.3. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV KU KAPITÁLOVÝM VKLADOM

5.3.1. Kapitál vložený v roku 1997

(90) V liste zaslanom Komisii 12. augusta 2009 belgické orgány uvádzajú, že kapitálové vklady uskutočnené v roku 1997 v celkovej výške 62 mil. EUR, by sa mali považovať za odloženú náhradu za záväzky služby vo verejnom záujme.

5.3.2. Kapitál vložený v rokoch 2003 a 2006

(91) Podľa belgických orgánov sa zvýšenie základného imania v rokoch 2003 a 2006 v oboch prípadoch zakladalo na strategickom pláne (35), ktorého konečným cieľom bolo zlepšiť konkurencieschopnosť a ziskovosť podniku v podmienkach postupnej liberalizácie poštového trhu.

(92) Tento strategický plán sledoval dva hlavné ciele: 1. zlepšiť produktivitu s cieľom zaistiť konkurencieschopnosť a ziskovosť vo väčšmi liberalizovanom trhovom prostredí; 2. zabezpečiť rozvoj spoločnosti DPLP smerom k trhovej logike otvorením svojho kapitálu súkromným investorom, to znamená dosiahnuť a udržať si výkonnosť potrebnú na prilákanie súkromných investorov a uvoľniť potenciál podniku z hľadiska ziskovosti.

(93) Kapitál vložený v roku 2003: Podľa belgických orgánov cieľom zvýšenia základného imania v roku 2003 bolo posilniť vlastné imanie DPLP so zreteľom na veľké finančné záväzky, ktoré boli prijaté najmä so zámerom vybudovať štyri nové triediace strediská a zmodernizovať existujúce stredisko, optimalizovať doručovacie pochôdzky a automatizáciu.

(94) Okrem toho belgické orgány poukázali na to, že vložený kapitál pokryl aj personálne náklady, ktoré vznikli v dôsledku zníženia počtu zamestnancov súvisiaceho so systémom predčasného odchodu do dôchodku, skrátenia pracovného času a zvýšenia miezd novým zamestnancom.

(95) Týmito opatreniami sa poskytli primerané záruky, pokiaľ ide o zvýšenú ziskovosť v období rokov 2003 – 2007 spĺňajúcu očakávania súkromných investorov. Belgický štát ako jediný akcionár spoločnosti DPLP sa v čase, keď sa rozhodol uskutočniť kapitálovú investíciu, údajne riadil výhľadmi ziskovosti v duchu logiky, ktorá bola v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.

(96) Dňa 5. augusta 2009 belgické orgány ďalej poukázali na to, že prognózy ziskovosti ukazujú, že kapitálový vklad sa uskutočnil za podmienok, ktoré boli v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, keďže očakávaný výnos vkladu presahuje výnos, aký údajne môže požadovať súkromný investor. Tieto prognózy neboli nerealistické, pretože skutočná ziskovosť zaznamenaná v rokoch 2003 a 2008 bola zreteľne vyššia než očakávaná ziskovosť.

(97) Belgické orgány spresnili, že kapitálový vklad uskutočnený v roku 2003 a zrušenie pohľadávok štátu na účtoch DPLP v roku 2005 spolu nijako nesúviseli. Zrušenie týchto pohľadávok, ktoré sa uskutočnilo v inom čase, predstavovalo bežnú účtovnú operáciu, keďže štát jednoznačne uviedol, že tieto pohľadávky neboli spoločnosti DPLP splatené. Konečné sumy zrušené v rámci opravy súvahy z roku 2005 sa údajne líšili od súm kapitálu vloženého v roku 2003 a od strát akumulovaných koncom roka 2002.

(98) Kapitál vložený v roku 2006: Belgické orgány poukázali na to, že tento vklad bol v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve, pretože sa uskutočnil za rovnakých podmienok (pari passu), aké sa uplatňujú na súkromného investora, čiže na spoločnosť Post Invest Europe SA, ktorá investovala 300 mil. EUR. Štát a súkromný investor upísali nové akcie, vďaka čomu súkromný investor získal 50 % akcií bez jedného akciového podielu a štát si zachoval 50 % akcií s jedným akciovým podielom navyše (36).

(99) S cieľom stanoviť cenu nových vydaných akcií investičná banka, na ktorú sa belgické orgány obrátili, odhadla, že celková hodnota podielu spoločnosti DPLP predstavuje […] a […] EUR. Štát napokon schválil údaj […] EUR za celý podnik ešte pred uskutočnením kapitálových vkladov. Belgické orgány uznávajú, že neskoršie výsledky spoločnosti DPLP prekonali predpoklady vyslovené v čase oceňovania.

(100) Podľa belgických orgánov sa spoločnosť DPLP stala vďaka vykonávaniu strategického plánu jedným z najefektívnejších prevádzkovateľov v Európe. DPLP dosiahla značný pokrok z hľadiska ziskovosti, efektívnosti (37) a kvality, pričom udržala na primeranej úrovni ceny účtované zákazníkom.

5.4. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K DAŇOVÝM OSLOBODENIAM

(101) Vo svojom vyhlásení z 12. augusta 2009 belgické orgány pripúšťajú, že spoločnosť DPLP nepodliehala dani platenej spoločnosťami, ale do 27. decembra 2005 v skutočnosti podliehala dani z príjmov (t. j. dani právnických osôb). Poukazujú však na to, že v období rokov 2003 – 2005 sa na spoločnosť DPLP uvedená daň nevzťahovala: keby totiž DPLP podliehala dani z príjmov právnických osôb, mohla by stratu vykázanú za minulé obdobie previesť do ďalšieho obdobia a počas tohto obdobia by teda nemusela platiť daň z príjmov právnických osôb.

(102) Ďalej zdôrazňujú, že spoločnosť DPLP musela v priebehu rokov 2003 – 2005 zaplatiť daň z príjmov vo výške 2 mil. EUR.

(103) Počínajúc finančným rokom 2006 musela spoločnosť DLPL zaplatiť daň z príjmov právnických osôb bez toho, aby mohla previesť svoju stratu za predchádzajúce obdobie. Belgické orgány odhadujú výšku daňového dobropisu k uvedenému dátumu na 51,87 mil. EUR.

(104) Na základe uvedeného belgické orgány dospeli k záveru, že spoločnosť DPLP teda nemala do roku 2006 čistý zisk z oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb.

(105) Belgické orgány spresňujú, že na DPLP sa vzťahuje oslobodenie od dane z nehnuteľností, ktorá sa týka jej príjmu z nehnuteľností využívaných na účely vykonávania služby vo verejnom záujme.

(106) Čistú výhodu, ktorú získala spoločnosť DPLP, ocenili tak, že podľa ich názoru predstavuje len obmedzenú časť dodatočných nákladov, ktoré tejto spoločnosti vznikli v súvislosti s jej záväzkom udržiavať poštovú sieť charakterizovanú prísne vymedzenou územnou hustotou, za ktorý sa nevypláca žiadna náhrada.

(107) Belgické orgány vysvetľujú, že na spoločnosť DPLP sa vzťahuje určité oslobodenie od nepriamych a miestnych daní. Zdôrazňujú, že tieto oslobodenia majú zreteľný vplyv de minimis.

5.5. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV TÝKAJÚCE SA PREVODU NEHNUTEĽNOSTÍ

(108) Vo svojom vyhlásení z 12. augusta 2009 belgické orgány potvrdili, že určitý počet nehnuteľností sa previedol na spoločnosť DPLP v čase jej transformácie na samostatný verejný podnik. DPLP využívala tieto nehnuteľnosti, ktoré boli nevyhnutné na plnenie úloh poštovej služby, už od roku 1971.

(109) Belgické orgány poukazujú na to, že prevodom týchto nehnuteľností sa spoločnosti DPLP neposkytla žiadna výhoda, pretože táto spoločnosť ich využívala už v rámci svojich úloh služby vo verejnom záujme. Inými slovami, podľa nich išlo len o reorganizáciu verejného majetku.

5.6. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV TÝKAJÚCE SA ZÁRUKY ŠTÁTU ZA PÔŽIČKY

(110) Vo svojom vyhlásení z 12. augusta 2009 belgické orgány zdôrazňujú, že na DPLP sa automaticky nevzťahuje štátna záruka za jej pôžičky. Keby DPLP požiadala o takúto záruku, musela by od belgických orgánov získať súhlas a uhradiť ročný poplatok vo výške 0,25 % štátnej pokladnici.

(111) V priebehu sledovaného obdobia spoločnosť DPLP použila štátnu záruku iba raz.

(112) Belgické orgány sa domnievajú, že poplatok vo výške 0,25 % je primeraný vzhľadom na finančnú situáciu DPLP a na malú pravdepodobnosť nesplatenia pôžičky zo strany DPLP. Ďalej sa domnievajú, že sadzby poskytované na trhu pri podobnej pôžičke bez štátnej záruky boli vyššie až o 40 bázických bodov.

5.7. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV K PRIPOMIENKAM ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

(113) Vo svojom vyhlásení z 12. októbra 2009 belgické orgány poukazujú na to, že rozhodujúce informácie obsahujú len vyhlásenia spoločností BD a FVP/Prodipresse. Tieto informácie sa týkajú najmä včasnej distribúcie denníkov a periodík.

(114) Belgické orgány zdôrazňujú, že na rozdiel od toho, čo zdôrazňuje spoločnosť BD, zadávanie zákaziek na poskytovanie nevyhradených poštových služieb (ako je distribúcia tlače) nepatrí do pôsobnosti právnej úpravy Únie o verejnom obstarávaní (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (38)).

(115) Ďalej poukazujú na to, že distribúcia denníkov a periodík, ktorá predstavuje službu všeobecného hospodárskeho záujmu, nie je v rozpore s ustanoveniami Únie o liberalizácii poštového trhu.

(116) Belgické orgány zároveň zdôrazňujú, že toto zadanie verejnej zákazky nie je výsledkom svojvoľného rozhodnutia. Podľa nich je spoločnosť DPLP jediným podnikom, ktorý môže plniť podmienky a záväzky, ktoré sa ukladajú poskytovateľovi tohto typu služieb.

(117) Belgické orgány poukazujú na to, že na rozdiel od toho, čo tvrdí spoločnosť BD, spoločnosti DPLP nebola v rokoch 2002 až 2008 poskytnutá nadmerná náhrada nákladov spojených s vykonávaním jej služby distribúcie denníkov a periodík.

(118) Nezastávajú názor spoločnosti FVP/Prodipresse, že spoločnosť DPLP prehnala svoje investície a náklady spojené s rozšírením včasného vnútroštátneho pokrytia, ktoré sa zvýšilo z 82 na 100 %. Keďže 18 % sa týka hlavne vzdialených oblastí, personálne náklady DPLP sa neprimerane zvýšili a DPLP musela nakúpiť vozidlá na prepravu na dlhé vzdialenosti, pre ktoré sú charakteristické vysoké odpisy.

(119) Belgické orgány napokon poukázali na to, že náklady na jej reklamnú kampaň neboli zahrnuté do výpočtu náhrady, ktorú dostala od štátu za včasnú distribúciu tlače.

(120) Spoločnosť BD uvádza, že DPLP zjavne nie je nákladovo efektívna. Belgické orgány tento argument popierajú a zdôrazňujú, že plne nezohľadňuje vysoké náklady navyše spojené s včasnou distribúciou tlače a že opomína značné úsilie, ktoré DPLP vyvinula v oblasti kontroly nákladov a zvýšenia svojej produktivity.

(121) Podľa spoločnosti BD sú náklady spoločnosti Deltamedia nižšie ako náklady spoločnosti DPLP. Tento stav je podľa belgických orgánov možné pripísať týmto skutočnostiam: a) Deltamedia neposkytuje celoštátne pokrytie; b) Deltamedia pracuje s nezávislými distribútormi; c) služba, ktorú poskytuje Deltamedia, je zjednodušená, pretože táto spoločnosť pracuje iba s obmedzeným počtom vydavateľov združených v jednej skupine vydavateľov tlače; d) vydavatelia ihneď dodávajú denníky do distribučných miest.

5.8. PRIPOMIENKY BELGICKÝCH ORGÁNOV TÝKAJÚCE SA EXISTUJÚCEJ POMOCI

(122) Vo svojom vyhlásení z 21. decembra 2010 belgické orgány uvádzajú, že opatrenia, ktoré sú predmetom prešetrovania, predstavujú existujúcu pomoc.

(123) Po prvé, belgické orgány poukazujú na to, že daňové oslobodenia boli spoločnosti DPLP poskytnuté ešte pred pristúpením Belgicka k Európskej únii, a preto predstavujú existujúcu pomoc.

(124) Po druhé, belgické orgány zdôrazňujú, že ročný grant bol spoločnosti DPLP vyplatený pred rokom 1999, čiže pred liberalizáciou poštového trhu, a preto predstavuje existujúcu pomoc. Okrem toho keby kapitálové vklady uskutočnené pred rokom 1999 predstavovali štátnu pomoc, nemohli by sa považovať za existujúcu pomoc.

(125) Po tretie, vzhľadom na desaťročnú premlčaciu lehotu belgické orgány tvrdia, že všetky opatrenia prijaté do 13. júla 1999 (t. j. 10 rokov pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania v tomto prípade) predstavujú existujúcu pomoc, pretože zrušenie rozhodnutia Všeobecným súdom, ku ktorému došlo skôr, malo za následok aj zrušenie platnosti súboru predchádzajúcich úkonov prešetrovania Komisie. Naproti tomu zdôrazňujú, že keďže Komisia uskutočnila svoje prvé prešetrovanie v decembri 2002, nemali by sa do prešetrovania zahrnúť opatrenia prijaté do decembra 1992. Týkalo by sa to prevodu nehnuteľností a prvého ročného grantu vyplateného v roku 1992.

6. POSÚDENIE

6.1. PREDBEŽNÉ POZNÁMKY TÝKAJÚCE SA SYSTÉMU NÁKLADOVÉHO ÚČTOVNÍCTVA SPOLOČNOSTI DPLP

(126) V článku 14 smernice 97/67/ES, ktorá bola zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva (39) (tretia poštová smernica), sa od prevádzkovateľov poštových služieb vyžaduje, aby viedli nákladové účtovníctvo, v ktorom sa jasne rozlišuje medzi každou zo služieb a každým z produktov, ktoré sú súčasťou univerzálnej služby, od služieb a produktov, ktoré nie sú súčasťou univerzálnej služby. V ich účtovnom systéme sa priame náklady musia priamo priradiť k jednotlivým produktom, spoločné náklady sa musia priradiť priamo alebo nepriamo k týmto produktom a predovšetkým sa musia podobne rozdeliť spoločné náklady, ktoré sú potrebné na zabezpečenie univerzálnych služieb aj neuniverzálnych služieb. Nákladové účtovníctvo spoločnosti DPLP je založené na metóde kalkulácie nákladov podľa činností, pri ktorej sa všetky prevádzkové náklady až po úroveň výsledku hospodárenia z hospodárskej činnosti pred odpočítaním úrokov a daní (EBIT) priradia k jednotlivým produktom metódou úplného pridelenia nákladov (FDC). Nákladové účtovníctvo zahŕňa všetky prevádzkové náklady a organizačné jednotky spoločnosti DPLP. V roku 2009 predstavovali obchodné výrobky […] % obratu DPLP, kým produkty súvisiace so službou vo verejnom záujme predstavovali […] %.

(127) Metóda nákladového účtovníctva má tri úrovne: zdroje, činnosti a produkty. Jej účelom je určiť časť nákladov, ktorú možno priradiť ku každému produktu.

(128) Náklady sa delia na 398 rôznych druhov nákladov a 3 954 stredísk zodpovednosti. Na účtovné účely sa tieto strediská zoskupujú do 34 zdrojových skupín a 108 skupín kódov. Existuje 986 rôznych činností.

(129) Náklady na zdroje sa prideľujú k činnostiam podľa ich charakteru: „priame zdroje“ sa priamo viažu na konkrétnu činnosť, zatiaľ čo „nepriame zdroje“ sa podieľajú na viacerých činnostiach a musia sa prideliť pomocou prideľovacích kľúčov, ktoré odzrkadľujú mieru využitia príslušného zdroja príslušnou činnosťou. Nakoniec celkový príspevok na činnosť zahŕňa režijné náklady, ktoré nie je možné prideliť ku konkrétnym činnostiam; tieto náklady sa teda rovnako prideľujú k všetkým produktom na základe vynaložených vlastných nákladov.

(130) Prvky hodnotového reťazca každého produktu tvorí 986 rôznych činností. Časť nákladov spojených s danou činnosťou sa priradí k produktom podľa použitia danej činnosti pri každom produkte. Náklady na neprevádzkové činnosti sa najprv priradia k prevádzkovým činnostiam, ktoré sa priamo podieľajú na produktoch.

(131) V poslednom štádiu procesu sa náklady na činnosti nakoniec pridelia ku každému produktu pomocou rozdeľovacieho kľúča, ktorý je vo všeobecnosti založený na objeme. Inými slovami, všetky produkty, ktoré používajú činnosť, sa účtovne evidujú na základe časti nákladov na túto činnosť, ktorá je úmerná miere použitia tejto činnosti pri týchto produktoch.

(132) Komisia sa domnieva, že metóda nákladového účtovníctva, ktorú v súčasnosti uplatňuje DPLP, je uspokojivá, pretože správne priraďuje všetky náklady s dostatočnou mierou primeranosti. Komisia však zistila, že spoločnosť DPLP zaviedla túto metódu postupne; možno teda predpokladať, že účtovné údaje zo začiatku obdobia, na ktoré sa vzťahuje prešetrovanie, nie sú také podrobné ako údaje súčasného účtovného systému, aj keď sú celkovo spoľahlivé.

(133) V marci 2011 belgické orgány oznámili Komisii úpravu metódy nákladového účtovníctva spoločnosti DPLP so spätnou účinnosťou, ktorej cieľom bolo odlišné rozdelenie niektorých nákladov medzi obchodné činnosti a činnosti služby vo verejnom záujme. Belgickými orgánmi plánovaná úprava sa týka poslednej etapy priradenia nákladov, keď sa produkty účtovne evidujú na základe nákladov vyčíslených úmerne k miere použitia každej činnosti.

(134) Uvedenou úpravou sa mení metóda priraďovania prevádzkových nákladov k produktom, ktorú DPLP doteraz používala. Po takejto úprave by sa niektoré náklady spojené s obchodnými výrobkami presunuli do oblasti služieb vo verejnom záujme, čím by sa rozšírila nákladová základňa služieb vo verejnom záujme. Následkom toho by sa službám vo verejnom záujme pripísali náklady v priemere […] EUR ročne, ktoré sa v súčasnosti prideľujú k obchodným výrobkom. Ostatné časti metódy nákladového účtovníctva by zostali nezmenené.

(135) Belgické orgány uvádzajú, že náklady na niektoré činnosti sú vzhľadom na svoj charakter stanovené na určitej úrovni, ktorá sa určuje podľa potrieb služby vo verejnom záujme. Inými slovami, náklady na tieto činnosti používané na účely služieb vo verejnom záujme by zostali nezmenené, aj keby sa tieto činnosti nevzťahovali na žiadny obchodný výrobok. Pokiaľ obchodný výrobok nespôsobil predmetnú činnosť, nemali by v súvislosti s ním vzniknúť prevádzkové náklady spojené s touto činnosťou, aj keď ju používa.

(136) Napriek tomu, že belgické orgány tvrdia, že revidovaná metóda je zlučiteľná so smernicou 97/67/ES, s rozsudkom vo veci Chronopost (40) a s rámcom Spoločenstva pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (41) (ďalej len „rámec SVHZ“), pretože k produktom priraďuje priamo prideliteľné náklady a časť spoločných nákladov, a že lepšie odzrkadľuje skutočné náklady spojené so záväzkami služby vo verejnom záujme, Komisia sa domnieva, že s touto novou argumentáciou nemožno súhlasiť z formálnych, ekonomických a právnych dôvodov.

(137) Z formálneho hľadiska sa navrhovaná metóda v skutočnosti nepoužíva vo vnútornom účtovnom systéme spoločnosti DPLP, ale spočíva skôr v úprave ex post predchádzajúcich údajov. Revidovanú metódu neodsúhlasil regulačný orgán ako základ systému úhrad a štát ju ani nepoužíva na účely výpočtu náhrady za SVHZ. Revidovaná metóda je teda podľa všetkého iba teoretický obraz vypracovaný na účely tohto konania vo veci štátnej pomoci. Z ekonomického hľadiska nemožno v oblasti stanovenia vnútropodnikovej zúčtovacej ceny predpokladať, že k obchodným výrobkom by sa nemala prideľovať časť nákladov na zdroje, ktoré používajú (napr. podľa tejto metódy sa obchodné výrobky nepodieľajú na nákladoch na doručovacie pochôdzky poštových doručovateľov, aj keď títo doručovatelia doručujú aj obchodné výrobky). Napokon z právneho hľadiska sa takáto úprava nezdá byť v súlade s článkom 14 ods. 3 písm. b) bod iv) smernice 97/67/ES, s rozsudkom vo veci Chronopost (42) a s rámcom pre SVHZ z roku 2005 (43), v ktorých sa vyžaduje, aby sa k obchodným činnostiam pridelila zodpovedajúca časť spoločných nákladov.

(138) Komisia preto nebude zakladať svoje posúdenie na upravených účtoch, ale na údajoch nákladového účtovníctva schválených v súlade so smernicou 97/67/ES orgánom Institut belge des services postaux et des télécommunications [IBPT, čiže regulačný orgán belgického sektora poštových služieb (44)], ktoré boli predložené už predtým a ktoré sú založené na metóde nákladového účtovníctva, ktorú DPLP oficiálne používa.

6.2. POSÚDENIE FINANCOVANIA DÔCHODKOV

6.2.1. Existencia pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

(139) V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa ustanovuje, že „ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi“.

(140) Na to, aby opatrenie mohlo predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, musia byť splnené tieto štyri súhrnné kritériá: i) opatrením sa príjemcovi poskytuje výhoda; ii) opatrenie narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky; iii) opatrenie predstavuje pomoc poskytnutú štátom alebo zo štátnych zdrojov; iv) opatrenie ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

6.2.1.1. Výhoda a selektívnosť

(141) Opierajúc sa o prístup uplatnený v rozsudku vo veci Combus (45) belgické orgány tvrdia, že záväzky v oblasti dôchodkov predstavujú nadmerné zaťaženie, ktoré konkurenti nemohli financovať, a preto ich financovanie štátom nepredstavuje štátnu pomoc.

(142) Predovšetkým tvrdia, že pre nepružnosť, ktorou sa vyznačuje služobný poriadok zamestnancov v služobnom pomere, nemá spoločnosť DPLP možnosť znížiť podiel reprezentovaný touto kategóriou zamestnancov, aj keď sú s nimi spojené oveľa vyššie náklady ako v prípade hypotetického počtu zamestnancov, na ktorých sa vzťahujú menej výhodné zmluvy.

(143) Najprv treba všeobecne pripomenúť, že Súdny dvor nepotvrdil rozsudok vo veci Combus. Naopak judikatúra Súdneho dvora popiera predpoklad, že náhrada za štrukturálnu nevýhodu vylučuje akúkoľvek kvalifikáciu tejto náhrady ako štátnej pomoci. Z judikatúry Súdneho dvora je okrem toho zrejmé, že existencia pomoci by sa mala posúdiť so zreteľom na účinky, a nie na príčiny alebo ciele štátnej pomoci (46). Súdny dvor takisto usúdil, že pojem pomoci zahŕňa výhody priznané verejnými orgánmi, ktoré rôznymi spôsobmi znižujú náklady bežne zaťažujúce rozpočet určitého podniku (47).

(144) Okrem toho Súdny dvor uviedol, že náklady na odmeňovanie zamestnancov vzhľadom na svoj charakter zaťažujú rozpočet podnikov nezávisle od toho, či tieto náklady sú alebo nie sú spojené so zákonnými záväzkami alebo s kolektívnymi zmluvami (48). V tejto súvislosti usúdil, že skutočnosť, že cieľom štátnych opatrení je kompenzovať dodatočné náklady, ešte neznamená, že sa nemajú posudzovať ako štátna pomoc (49).

(145) Okrem toho možno pozorovať, že konkurenčné prostredie, v ktorom sa nachádzala spoločnosť Combus, sa líšilo od konkurenčného prostredia spoločnosti DPLP. Spoločnosť Combus bola nútená vykonávať dopravnú činnosť na komerčnom základe a pôsobiť na trhu v konkurenčných podmienkach porovnateľných s podmienkami súkromných spoločností autobusovej dopravy. Po skončení verejnej súťaže dopravné spoločnosti spoločne postúpili svoju činnosť autobusovej dopravy súkromným a verejným podnikom. V súlade s pravidlami zadávania verejných zákaziek boli zákazky zadané „ekonomicky najvýhodnejšej ponuke“ nezávisle od toho, či bol uchádzač verejným alebo súkromným subjektom. Počas celého obdobia posudzovania mala spoločnosť DPLP silné monopolné postavenie, v rámci ktorého ekonomický tlak pôsobil úplne odlišným spôsobom. Okrem toho na rozdiel od prípadu Combus Belgicko v tomto prípade neprijalo žiadny zákon zameraný na zrušenie alebo na prispôsobenie osobitného režimu zamestnávania štátnych zamestnancov pracujúcich pre DPLP, alebo na spôsob, akým títo štátni zamestnanci získavajú nárok na dôchodok.

(146) Komisia sa preto domnieva, že faktické rozdiely medzi prípadom Combus a týmto prípadom oprávňujú v tomto prípade dospieť k odlišnému záveru.

(147) Na posúdenie toho, či uvedené opatrenia obsahujú prvky štátnej pomoci, by sa malo určiť, či sa týmito opatreniami poskytuje spoločnosti DPLP hospodárska výhoda spočívajúca v tom, že nemusí znášať náklady, ktoré by za bežných okolností nevyhnutne zaťažili jej vlastné finančné zdroje, a tým sa zabránilo tomu, aby sily existujúce na trhu účinkovali bežným spôsobom. Pomoc spočíva v znížení nákladov, ktoré vzhľadom na charakter či štruktúru daného nákladového systému bežne zaťažujú rozpočet podnikov. Na druhej strane by malo byť možné vymedziť pojem „osobitné zaťaženie“, ktoré by znamenalo dodatočné zaťaženie oproti bežnému zaťaženiu. Zrušením takéhoto osobitného zaťaženia zákonom by sa príjemcovi neposkytla výhoda, a preto takéto zrušenie zaťaženia nepredstavuje štátnu pomoc.

(148) Podľa judikatúry Súdneho dvora v oblasti analýzy selektívnosti opatrenia, ktorá obsahuje porovnanie s referenčným rámcom s cieľom určiť súlad alebo nesúlad s „charakterom a štruktúrou systému“ odlišného zaobchádzania s niektorými podnikmi a niektorými výrobkami v trhovej situácii bežnej zo štrukturálneho hľadiska, kvalifikácia „bežného“ alebo „osobitného“ zaťaženia predpokladá vymedzenie referenčného alebo porovnávacieho rámca s cieľom označiť podniky, ktoré sú z hľadiska cieľa príslušných opatrení v porovnateľnej právnej a faktickej situácii.

(149) Podľa všetkého však nie je možné určiť vonkajší porovnávací subjekt, pomocou ktorého by sa dal vymedziť pojem „bežný“ príspevok hradený podnikmi, ktoré sa z hľadiska cieľa uvedeného opatrenia nachádzajú v porovnateľnej právnej a faktickej situácii ako spoločnosť DPLP. Predovšetkým sú konkurentmi spoločnosti DPLP podniky súkromného práva, ktoré vykonávajú svoje činnosti na konkurenčných trhoch, zatiaľ čo spoločnosť DPLP mala počas posudzovaného obdobia, teda ešte pred úplnou liberalizáciou trhu, ku ktorej došlo v roku 2011, zákonný monopol.

(150) Na účely preskúmania existencie výhody v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy by preto Komisia mala preskúmať situáciu spoločnosti DPLP a porovnať príspevky na sociálne zabezpečenie existujúce pred financovaním dôchodkov a po ňom.

(151) Od prijatia zákona 6. júla 1971 až do reformy dôchodkového systému v roku 1997 niesla spoločnosť DPLP všetky náklady spojené s dôchodkami a príspevkami na sociálne zabezpečenie za svojich štátnych zamestnancov. Komisia sa preto domnieva, že tieto náklady patria k bežným výdavkom, ktoré mala DPLP vzhľadom na svoje právne a faktické postavenie na belgickom poštovom trhu financovať z vlastných zdrojov.

(152) Keďže financovanie dôchodkov, ku ktorému došlo v roku 1997 a ktoré bolo predmetom prešetrovania, umožnilo spoločnosti DPLP neuhrádzať náklady, ktoré by za bežných okolností musela hradiť z vlastných zdrojov, uvedenými opatreniami sa prevádzkovateľovi poskytuje výhoda v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.

(153) Uvedená výhoda je selektívna, pretože sa týka len DPLP.

6.2.1.2. Štátne zdroje

(154) Uhrádzanie dôchodkov bolo financované štátom, ktorý prevzal právomoci DPLP v oblasti dôchodkov.

(155) Keďže štát vypláca dôchodky zamestnancom DPLP, ktorí sú na dôchodku, priamo z vlastného rozpočtu, zjavne používa štátne zdroje.

6.2.1.3. Narušenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi

(156) Uvedené opatrenia ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi, pretože spoločnosť DPLP pôsobí na trhoch otvorených hospodárskej súťaži ako napr. na trhu služieb doručovania balíkov, pre ktoré je príznačný intenzívny cezhraničný obchod. Na trhu balíkov čelí konkurencii podnikov, ktoré vykonávajú činnosti v iných členských štátoch, ako sú UPS, FedEx alebo aj TNT Express. DPLP vykonáva aj činnosti na trhu distribúcie tlače, na ktorom pôsobia alebo môžu pôsobiť podniky z iných členských štátov. Distribúcia balíkov nebola nikdy úplne vyhradená spoločnosti DPLP a už začiatkom 90. rokov 20. storočia (50) poskytovali určité služby distribúcie balíkov (51) alebo iné osobitné poštové služby aj iné podniky. DPLP okrem toho pôsobí vo finančných sektoroch trhu (bežné poštové účty, sporiace účty a platobné služby), kde čelí konkurencii subjektov ponúkajúcich finančné produkty, ako sú banky a finančné subjekty. Bankovým bežným účtom a sporiacim účtom konkurujú poštové bežné účty a sporiace účty používané tak na účely platieb, ako aj sporenia. Bankový sektor bol otvorený hospodárskej súťaži už pred rokom 1992 a vyznačoval sa rozsiahlym obchodom medzi členskými štátmi. Do roku 1992 boli v Belgicku zriadené banky rôznych členských štátov: v tom čase malo totiž Belgicko na svojom území 70 zahraničných finančných inštitúcií (52).

(157) So zreteľom na predchádzajúce úvahy je zrejmé, že akékoľvek štátne opatrenie, ktorým sa spoločnosti DPLP poskytuje hospodárska výhoda, ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

(158) Z dôvodov vysvetlených v odôvodneniach 141 až 157 sa Komisia domnieva, že financovanie dôchodkov predstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

6.2.2. Posúdenie zlučiteľnosti financovania dôchodkov s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c)

(159) V rámci reformy dôchodkového systému z roku 1997 sa úhrada spoločnosťou DPLP čistých ročných nákladov na dôchodky odvádzaná štátu nahradila oslobodzujúcim príspevkom, ktorým sa vyrovnal rozdiel medzi nákladmi na dôchodky hradenými spoločnosťou DPLP a nákladmi na dôchodky hradenými jej konkurentmi. Keby sa táto reforma neuskutočnila, výška nákladov na dôchodky by sa v nadchádzajúcich rokoch ďalej výrazne zvyšovala, najmä v dôsledku zhoršenia pomeru štátnych zamestnancov v činnej službe (prispievateľov) a štátnych zamestnancov mimo činnej služby (príjemcov) následkom rozhodnutia spoločnosti DPLP už nenajímať štátnych zamestnancov.

(160) Keďže výnimky ustanovené v článku 107 ods. 2 a v článku 107 ods. 3 písm. a) a b) ZFEÚ sa zjavne neuplatňujú a Belgicko sa na podporu zlučiteľnosti financovania dôchodkov spoločnosti DPLP neodvolalo na článok 106 ods. 2 ZFEÚ, Komisia preskúma, či toto financovanie dôchodkov možno považovať za zlučiteľné v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, v ktorom sa ustanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom.

(161) Komisia najprv preskúma opatrenie, v prípade ktorého prevzatie všetkých nákladov spojených s dôchodkami spĺňa cieľ všeobecného záujmu a v záujme tohto cieľa je nevyhnutné, a potom preskúma primeranosť tohto opatrenia a zváži pozitívny a negatívny vplyv pomoci.

6.2.2.1. Liberalizácia poštového sektora je cieľ spoločného záujmu.

(162) Právo Únie podnietilo zelenou knihou od roku 1992 čoraz väčšiu liberalizáciu poštového sektora, ktorá následne vyústila do prijatia troch smerníc, t. j. i) smernice 97/67/ES, ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na ďalšie otvorenie hospodárskej súťaže poštových služieb Spoločenstiev (53), a iii) smernice 2008/6/ES. Zároveň sa pripúšťa, že liberalizácia trhu poštových služieb v rámci EÚ plní dôležitú úlohu pri plnení lisabonskej stratégie pre rast a zamestnanosť.

(163) V dôsledku uvedeného je dôležité nielen garantovať poskytovanie základných poštových služieb, ako to vyplýva z pojmu „záväzok univerzálnej služby“, ale zároveň vytvoriť rovnaké podmienky pre tradičného prevádzkovateľa, jeho konkurentov, ktorí už pôsobia na trhu, a nových prevádzkovateľov.

(164) Už v rozhodnutí o francúzskej spoločnosti La Poste Komisia uznala, že kľúčovým predpokladom spravodlivej hospodárskej súťaže v poštovom sektore je vytvorenie rovnakých podmienok v oblasti príspevkov na sociálne zabezpečenie pre tradičného prevádzkovateľa a jeho konkurentov. Komisia usúdila, že financovanie záväzkov v oblasti dôchodkov štátnych zamestnancov uložených francúzskej spoločnosti La Poste je zlučiteľné s vnútorným trhom, pričom verejnými dotáciami sa zaisťuje rovnaká sadzba príspevkov na sociálne zabezpečenie pre francúzsku spoločnosť La Poste a jej konkurentov. Komisia zamýšľa riadiť sa v tomto prípade rovnakou logikou, akú uplatnila v kapitole 6.3 tohto rozhodnutia a ktorú treba v tomto prípade považovať za uplatniteľnú v relevantnej miere.

6.2.2.2. Nevyhnutnosť financovania dôchodkov

(165) Komisia sa domnieva, že transformácia spoločnosti DPLP v roku 1992 bola nevyhnutná na podporu hospodárskej súťaže na poštovom trhu: týmto opatrením sa totiž spoločnosť DPLP zrovnoprávnila s jej konkurentmi, pokiaľ ide o právnu formu (a takto sa zrušila neobmedzená záruka, ktorú spoločnosť DPLP ako verejný subjekt dovtedy využívala).

(166) Ani belgický štát, ani Régie des postes však nevytvorili rezervy zodpovedajúce akumulovaným dôchodkovým záväzkom. V čase svojho založenia v roku 1992 spoločnosť DPLP na seba opäť vzala záväzky v oblasti dôchodkov, ale na účely ich krytia nemala na svojich účtoch vykázané žiadne zodpovedajúce aktíva.

(167) Keďže vek mnohých štátnych zamestnancov sa blížil k veku odchodu do dôchodku, vyplácanie dôchodkov sa pre spoločnosť DPLP zrejme postupne stalo príliš veľkou záťažou. Napriek tomu, že boli prijaté opatrenia (zvýšenie produktivity, postupné znižovanie počtu zamestnancov vďaka prirodzeným odchodom zo zamestnania, indexácia miezd) na zlepšenie tejto situácie, nestačilo to na nastolenie udržateľnej rovnováhy financií spoločnosti DPLP (pozri tabuľku č. 3).

(168) Predovšetkým je to spôsobené tým, že transformácia na podnik súkromného práva znamenala pre DPLP aj to, že už nemohla najímať štátnych zamestnancov a získavať zmluvných zamestnancov (podliehajúcich všeobecnej pracovnej zmluve a pracovnoprávnym predpisom). DPLP musela následne po roku 1997 financovať nielen náklady na dôchodky štátnych zamestnancov na dôchodku, ale aj príspevky na sociálne zabezpečenie spojené s dôchodkovým poistením svojich činných zmluvných zamestnancov.

(169) Negatívny trend toku peňažných prostriedkov v spoločnosti DPLP sa rokmi zhoršoval, pretože vyššie platby dôchodkov mali čoskoro presiahnuť príjmy z jej činností (pozri tabuľku č. 3). Tabuľka č. 3 Simulácie tokov peňažných prostriedkov v spoločnosti DPLP zostavené belgickými orgánmi v roku 1996

(170) Je nesporné, že keby DPLP po roku 1997 musela financovať dôchodky všetkých svojich štátnych zamestnancov na dôchodku, musela by niesť oveľa vyššie náklady. Je zrejmé, že v prípade neposkytnutia pomoci by bol prechod od právnej formy orgánu verejnej správy k právnej forme súkromného podniku ohrozený.

(171) Okrem toho úplné refinancovanie nákladov na dôchodky prostredníctvom zvýšenia príjmov z regulovanej poštovej služby by viedlo k veľmi vysokým sadzbám poštovného a k potenciálne veľmi veľkému zníženiu počtu odosielaných listov do takej miery, že by to mohlo ohroziť ponuku univerzálnych poštových služieb.

(172) Komisia okrem toho zastáva názor, že uvedené opatrenia sledujú cieľ, ktorý je v záujme Spoločenstva. Žiadny iný nástroj by nemohol túto problematiku riešiť účinnejšie. V odvetviach poskytujúcich SVHZ sa náhrady za službu vo verejnom záujme samozrejme mohli poskytovať, ale takýto prístup nie je z dlhodobého hľadiska udržateľný pre špecifický štrukturálny charakter daného problému.

(173) So zreteľom na ciele liberalizácie poštových trhov, ktoré spočívajú najmä v zaistení ponuky kvalitných a cenovo dostupných univerzálnych poštových služieb, a na cieľ presadzovania spravodlivej hospodárskej súťaže bolo financovanie dôchodkov nevyhnutným opatrením.

6.2.2.3. Primeranosť financovania dôchodkov

(174) V rozhodnutí týkajúcom sa francúzskej spoločnosti La Poste sa vysvetľuje posúdenie zo strany Komisie primeranosti opatrení pomoci spočívajúcich vo financovaní nákladov na dôchodky, ktoré nesú tradiční prevádzkovatelia v poštovom sektore, ktorí ďalej zamestnávajú štátnych zamestnancov za podmienok dohodnutých v čase, keď mali ešte monopolné postavenie. Primeranosť opatrení by sa mala posúdiť so zreteľom na vytvorenie spravodlivých podmienok na trhoch otvorených hospodárskej súťaži (napríklad trh listových zásielok, trh balíkov a trh finančných služieb). Tradičný prevádzkovateľ je povinný odvádzať príspevky na sociálne zabezpečenie v rovnakej sadzbe ako jeho konkurenti.

(175) Keďže po právnej stránke sa zmluvní zamestnanci spoločnosti DPLP nachádzajú v rovnakej situácii ako zamestnanci akéhokoľvek súkromného podniku, na rozdiel od zamestnancov v služobnom pomere, ktorí majú podobné postavenie ako štátni zamestnanci, porovnanie príspevkov na sociálne zabezpečenie odvádzaných spoločnosťou DPLP za jednotlivé kategórie zamestnancov umožňuje overiť si, či táto spoločnosť dodržiava, odkedy je oslobodená od dôchodkových záväzkov, podmienku týkajúcu sa odvádzania príspevkov na sociálne zabezpečenie v rovnakej sadzbe ako jej konkurenti.

(176) V súhrnnej tabuľke sa podrobne uvádzajú náklady na sociálne zabezpečenie odvádzané spoločnosťou DPLP za jej zamestnancov v služobnom pomere a za jej zmluvných zamestnancov: Náklady na sociálne zabezpečenie, ktoré znáša a odvádza spoločnosť DPLP Zamestnanci v služobnom pomere Zmluvní zamestnanci Príspevok spoločnosti DPLP do systému sociálneho zabezpečenia, z toho 8,86 % na dôchodky […] % […] % Náklady priamo hradené spoločnosťou DPLP […] % […] % Nemocenské a invalidné poistenie […] % […] % Rodinné dávky […] % — Príspevok na úhradu náhrad (54) […] % Štrukturálne zníženie (55) […] % ZAMESTNÁVATEĽSKÝ PRÍSPEVOK spolu […] % […] % PRÍSPEVKY ZAMESTNANCOV […] % […] % Príspevky zamestnancov do všeobecného systému sociálneho zabezpečenia […] % […] %

(177) Ako sa uvádza v tabuľke, výška príspevku spoločnosti DPLP do belgického systému sociálneho zabezpečenia (nominálne percento mzdových nákladov) je výrazne nižšia ako výška príspevku súkromných prevádzkovateľov ([…] % oproti […] %).

(178) Ak sa však na porovnanie skutočných sadzieb príspevkov na sociálne zabezpečenie zohľadnia náklady, ktoré znáša priamo zamestnávateľ, obidve percentuálne sadzby sú takmer rovnaké a v prípade zamestnancov DPLP v služobnom pomere dokonca o čosi vyššie ([…] % oproti […] %).

(179) Zároveň možno konštatovať, že príspevky platené zamestnancami sú v obidvoch prípadoch zjavne rovnaké ([…] % oproti […] %).

(180) Nižšia nominálna sadzba príspevku na sociálne zabezpečenie odvádzaná spoločnosťou DPLP za jej zamestnancov v služobnom pomere je dôsledkom oslobodenia od určitých príspevkov na sociálne zabezpečenie, ktoré sa nevzťahujú na zamestnancov s postavením štátnych zamestnancov (napr. choroby z povolania, nezamestnanosť, pracovné úrazy). DPLP však priamo sama znáša náklady na príspevky, na ktoré bolo poskytnuté oslobodenie z dôvodu osobitného postavenia jej zamestnancov v služobnom pomere. Pri takejto stratégii má spoločnosť DPLP vysoké priame náklady.

(181) Pokiaľ ide o príspevok samotných zamestnancov, ktorý takisto treba zohľadniť, pretože zamestnanci musia tento príspevok odvádzať zo mzdy, ktorú im vypláca zamestnávateľ (príspevok, ktorý teda tiež predstavuje náklady zamestnávateľa), v prípade zamestnancov v služobnom pomere je o čosi vyšší než v prípade zmluvných zamestnancov.

(182) Belgické orgány a DPLP poskytli informácie, ktoré svedčia o celkovej stabilite priamych príspevkov z časového hľadiska.

(183) Napriek tomu, že priame náklady hradené priamo spoločnosťou DPLP ([…] %) sa nerovnajú v presnom zmysle slova príspevkom na sociálne zabezpečenie, mala by sa zohľadniť skutočnosť, že tieto náklady nie sú dobrovoľnými nákladmi, ale priamo vyplývajú z osobitného postavenia zamestnancov v služobnom pomere, a teda boli spoločnosti DPLP uložené. Preto sa zdá byť logické, že z hľadiska pôvodu a účelu sa považujú za rovnocenné ostatným povinným nákladom na sociálne zabezpečenie.

(184) Na základe uvedených skutočností by sa tieto priame náklady mali zohľadniť pri výpočte skutočných príspevkov spoločnosti DPLP na sociálne zabezpečenie. Celková výsledná výška príspevkov na sociálne zabezpečenie by bola oveľa vyššia v prípade zamestnancov DPLP v služobnom pomere ([…] %) než v prípade zamestnancov podnikov v súkromnom sektore ([…] %).

6.2.2.4. Porovnávacie kritérium financovania dôchodkov

(185) Reforma dôchodkového systému vzťahujúca sa na spoločnosť DPLP znamenala dôležitú etapu v prispôsobovaní sa podniku postupnej liberalizácii a bola v záujme úplnej liberalizácie belgického poštového sektora, ktorý zohráva významnú úlohu v rámci lisabonskej stratégie pre rast a zamestnanosť.

(186) V rozhodnutí týkajúcom sa spoločnosti La Poste Komisia uviedla, že liberalizácia poštového sektora by sa mohla sťažiť, ak by neboli schválené návrhy dôchodkovej reformy (ktorú možno prirovnať k reforme zavedenej v Belgicku).

(187) Komisia sa takisto domnieva, že uvedené opatrenia, aj keď sa netýkajú osobitného systému, pokiaľ ide o dávky vyplácané dôchodcom, umožňujú zabezpečiť dlhú životnosť mechanizmu financovania, ktorý v dôsledku historických zmien zastaral. Domnieva sa, že tieto opatrenia tým zapadajú do všeobecnejšieho rámca reformy dôchodkových systémov členských štátov, ktorú si súčasne prajú Rada aj Komisia.

(188) Zdá sa, že negatívny vplyv opatrenia je obmedzený, pretože so zreteľom na minulosť spoločnosti DPLP a jej činnosti je zrejmé, že veľká časť jej záväzkov v oblasti dôchodkov sa vzťahuje na činnosti vo vyhradenom sektore, kde je narušenie hospodárskej súťaže prirodzene obmedzené.

(189) Vďaka uvedenému opatreniu by si spoločnosť DPLP teoreticky mohla udržať dominantné postavenie. Komisia sa však domnieva, že toto riziko je nepatrné, pretože opatrenia sa obmedzujú na vyrovnanie príspevkov odvádzaných spoločnosťou DPLP s príspevkami jej konkurentov.

(190) Na základe uvedeného je negatívny vplyv pomoci poskytnutej spoločnosti DPLP obmedzený v porovnaní s pozitívnym vplyvom opatrenia.

(191) Keďže opatrenia sa obmedzujú na to, čo je striktne nevyhnutné na vytvorenie rovnakých podmienok, pokiaľ ide o príspevky na sociálne zabezpečenie, a ukončujú narušenie hospodárskej súťaže, ktoré znevýhodňovalo spoločnosť DPLP, nemenia podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom.

(192) Komisia preto zastáva názor, že opatrenie financovania dôchodkov prijaté v roku 1997 možno považovať za pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, keďže DPLP nie je v lepšej situácii než ostatní prevádzkovatelia, pokiaľ ide o náklady na sociálne zabezpečenie jej zamestnancov v služobnom pomere.

6.3. POSÚDENIE NÁHRADY ZA SLUŽBU VO VEREJNOM ZÁUJME A ĎALŠÍCH OPATRENÍ

6.3.1. Existencia pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

6.3.1.1. Výhoda a selektívnosť

(193) Pokiaľ ide o náhradu nákladov na službu vo verejnom záujme, v rozsudku vo veci Altmark (56) sú stanovené kritériá, ktoré musí spĺňať štátna pomoc, aby sa mohla považovať za náhradu za záväzky služby vo verejnom záujme a mohla sa vyhnúť kvalifikácii ako štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

(194) V tomto prípade nie sú tieto kritériá a osobitne štvrté kritérium splnené: výber spoločnosti DPLP sa neuskutočnil v rámci postupu verejného obstarávania. Belgické orgány okrem toho nepreukázali, že výška náhrady bola stanovená na základe analýzy nákladov, ktoré by vznikli bežnému podniku, dobre riadenému a vybavenému primeranými prostriedkami tak, aby bol schopný plniť záväzky služby vo verejnom záujme, ktorými bol poverený, a Komisia nemá žiadnu správu alebo informáciu o tom, že by štvrté kritérium bolo splnené.

(195) Keďže z ročných náhrad mal prospech iba jeden podnik, ktorému sa prostredníctvom nich poskytli dodatočné zdroje, opatrením bola spoločnosti DPLP poskytnutá selektívna výhoda.

(196) Kapitál vložený v roku 1997: Belgické orgány priznali, že kapitálový vklad uskutočnený v roku 1997 vo výške 62 miliónov EUR v skutočnosti predstavuje odloženú úhradu náhrady za SVHZ splatnú za rok 1996. Tieto vklady sa preto musia posudzovať na rovnakom základe ako ročné náhrady. Keďže neboli splnené jednotlivé podmienky stanovené v rozsudku vo veci Altmark, opatrením sa spoločnosti DPLP poskytla selektívna výhoda.

(197) Kapitál vložený v roku 2003: Belgické orgány vyhlásili, že kapitálový vklad uskutočnený v roku 2003 (297,5 miliónov EUR) je v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, a teda nepredstavuje štátnu pomoc. Podľa nich bolo cieľom tohto vkladu posilniť vlastné imanie spoločnosti DPLP v snahe vybudovať a modernizovať triediace strediská, optimalizovať doručovacie pochôdzky a dosiahnuť automatizáciu. Vložený kapitál mal pokryť personálne náklady spojené so znížením počtu zamestnancov, ktoré súviselo so systémom predčasného odchodu do dôchodku, skrátením pracovného času a zvýšením miezd ponúkaných novým zamestnancom.

(198) S cieľom preukázať, že tento kapitálový vklad je v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, belgické orgány uskutočnili v rámci svojho strategického plánu prognózy ziskovosti, ktorých výsledkom bola miera ziskovosti, ktorá bola vyššia ako kapitálové náklady a vyššia, ako by požadoval súkromný investor.

(199) Odhady a výpočet zisku, ktoré uskutočnili belgické orgány, majú výhľadový charakter, sú veľmi podrobné a sú v súlade s metódou, ktorú by použil súkromný investor: 1. ziskovosť sa vypočítala pomocou metódy aktualizovaných budúcich tokov peňažných prostriedkov, ktorá zohľadňuje budúci rast podniku a schopnosť investícií vytvoriť zisk a toky peňažných prostriedkov pre svojich akcionárov; 2. uvažovalo sa o troch rôznych scenároch: optimistickom, pesimistickom a najpravdepodobnejšom, ktorý bol nakoniec schválený na účely posúdenia citlivosti odhadov; 3. odhady naznačovali zvýšenie ziskovej marže na […] % v roku 2007 (pozri tabuľku č. 4) a očakávanú vnútornú návratnosť […] % za obdobie rokov 2003 – 2012 (pozri tabuľku č. 5), čiže vyššiu, než je očakávaná vnútorná návratnosť […] %, ktorú uviedol nezávislý expert (Banque Degroof) ako ziskovú maržu, ktorú by súkromní investori v poštovom sektore považovali za primeranú. Tabuľka č. 4 Odhady ex ante ziskov za obdobie rokov 2003 – 2007, ktoré vykonali belgické orgány […] Zdroj: belgické orgány Tabuľka č. 5 Výpočet vnútornej návratnosti ex ante, ktorý uskutočnili belgické orgány pre najpravdepodobnejší scenár […] Zdroj: belgické orgány

(200) Treba poznamenať, že spoľahlivosť odhadov celkovo potvrdili finančné výsledky dosiahnuté v nasledujúcich rokoch (pozri tabuľku č. 6). Vďaka tomuto zvýšeniu ziskovosti začala spoločnosť DPLP od roku 2007 vyplácať dividendy. Tabuľka č. 6 Zisky ex post za obdobie rokov 2003 – 2007 […] Zdroj: belgické orgány

(201) Výsledky zaznamenané za obdobie desiatich rokov sú tiež v súlade s prognózami z roku 2003, keďže vnútorná návratnosť ex post mala byť […] %, t. j. na vyššej úrovni, ako je úroveň […] % predpokladaná v roku 2003.

(202) Hoci sa zdá, že návratnosť investície uskutočnenej belgickým štátom je dostatočná na preukázanie súladu uvedenej investície so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve, treba poznamenať, že očakávaný zisk slúžiaci ako základ na posúdenie tejto návratnosti zahŕňal štátnu pomoc a najmä ročné náhrady vyplatené spoločnosti DPLP.

(203) Tieto opatrenia štátnej pomoci však zjavne sledujú rozdielne ciele a nemajú žiadnu časovú súvislosť s kapitálovým vkladom uskutočneným v roku 2003.

(204) Okrem toho neistotu, ktorá pre súkromného investora môže vyplynúť z nenotifikovanej pomoci v prospech spoločnosti DPLP, zmiernilo formálne povolenie kapitálového vkladu, ktorý Komisia udelila vo svojom rozhodnutí z roku 2003. Pri uskutočňovaní investície by každý súkromný investor s dobrými výhľadmi návratnosti kapitálu pravdepodobne podstúpil riziko takejto investície za predpokladu prijatia kladného rozhodnutia Komisie, aj keby toto rozhodnutie ešte nebolo konečné. Súkromný investor by na prijatie tohto rozhodnutia nečakal niekoľko rokov, čiže do dátumu rozsudku Všeobecného súdu a Súdneho dvora. Neskoršie zrušenie tohto rozhodnutia je teda udalosť, ktorá sa v čase uskutočnenia investície nedala predvídať, ale musela sa javiť ako nepravdepodobná, keďže rozhodnutia Komisie sa považujú za právoplatné, pokiaľ neboli zrušené.

(205) Komisia preto zastáva názor, že kapitálový vklad vykonaný v roku 2003 možno považovať za vklad, ktorý je v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve a nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

(206) Kapitálový vklad v roku 2006: Belgické orgány vyhlásili, že kapitálový vklad uskutočnený v roku 2006 (vo výške 40 mil. EUR) je v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, a teda nepredstavuje štátnu pomoc.

(207) Tento vklad sa uskutočnil za rovnakých podmienok ako vklady súkromného investora: základné imanie spoločnosti DPLP sa zvýšilo upísaním akcií zo strany štátu (vo výške 40 mil. EUR) a spoločnosti Post Invest Europe (vo výške 300 mil. EUR) v rovnakej cene za akciu (pari passu). Spoločnosť Post Invest Europe bola v tom čase externým investorom, ktorý nebol v žiadnom vzťahu so spoločnosťou DPLP alebo s belgickým štátom.

(208) Okrem toho emisná cena akcií bola stanovená správne. Na účely stanovenia ceny nových vydaných akcií investičná banka, na ktorú sa obrátili belgické orgány, odhadla, že celková hodnota spoločnosti DPLP je […] až […] EUR. Štát napokon schválil údaj […] EUR za celý podnik pred uskutočnením kapitálových vkladov. Predpoklady týkajúce sa miery návratnosti a miery rizika na základe spoločného podnikového plánu sa zakladali na úvahách súvisiacich s dlhodobou optimalizáciou zisku. Výsledky zaznamenané spoločnosťou DPLP neskôr po zvýšení základného imania v roku 2006 (pozri vyššie v texte) takisto potvrdzujú spoľahlivosť predpokladov a parametrov zohľadnených v čase investičného rozhodnutia. Tabuľka č. 7 Výsledky DPLP v rokoch 2006 až 2010 […] Zdroj: belgické orgány

(209) Komisia sa domnieva, že kapitálový vklad vykonaný v roku 2006 vo výške 40 mil. EUR je zjavne v súlade so správaním investora v trhovom hospodárstve, a preto nepredstavuje štátnu pomoc.

(210) Napriek tomu, že oslobodením od dane z príjmov právnických osôb by sa spoločnosti DPLP mohla poskytnúť výhoda spočívajúca v prípadnom znížení dane, ktorú by táto spoločnosť v opačnom prípade bola povinná zaplatiť, žiadna konkrétna výhoda sa týmto neposkytla: v období rokov 1992 až 2005, keď bolo toto oslobodenie od dane zrušené, bol totiž kumulovaný výsledok hospodárenia spoločnosti DPLP po zdanení záporný. Hoci bol čistý výsledok hospodárenia DPLP v niektorých rokoch kladný, vďaka daňovému dobropisu, ktorý by sa previedol z jedného roka do druhého, by spoločnosť DPLP nemusela zaplatiť daň, aj keby podliehala systému dane z príjmov právnických osôb. Toto oslobodenie od dane sa preto v tomto rozhodnutí už podrobnejšie neskúmalo.

(211) Naopak vďaka oslobodeniu od dane z nehnuteľností a od miestnej dane sa spoločnosť DPLP dostáva do priaznivejšej situácie než ostatné podniky, pretože sa ním zbavuje záväzkov, ktoré by za normálnych okolností musela plniť. Týmto oslobodením sa preto spoločnosti DPLP poskytuje selektívna výhoda.

(212) Belgické orgány poukázali na to, že prevod nehnuteľností sa uskutočnil v rámci vnútornej reorganizácie majetku vo vlastníctve štátu, pretože spoločnosť DPLP patrila v celom rozsahu štátu. Prevodom nehnuteľností sa však spoločnosti DPLP dali k dispozícii nové aktíva, ktoré predtým vlastnil štát. Spoločnosť DPLP tieto nehnuteľnosti využívala už v čase, keď patrili štátu, ale ešte nebola ich zákonným vlastníkom Prevodom úradného listu vlastníctva sa spoločnosti DPLP, podniku nezávislému od štátu, poskytli vlastnícke práva k nehnuteľnostiam. Vzhľadom na situáciu pred prevodom spoločnosť DPLP teda získala dodatočné zdroje. Týmto opatrením sa jej teda poskytla selektívna výhoda.

(213) Bez štátnej záruky by spoločnosť DPLP nemohla získať pôžičku za rovnakých podmienok. Belgické orgány usúdili, že trhové sadzby by boli vyššie až o 40 bázických bodov, zatiaľ čo poplatok uhradený štátu bol 25 bázických bodov.

(214) V súlade s oznámením Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (57) [bod 3.2 písm. d)], „znášanie rizika by sa za normálnych okolností malo kompenzovať primeraným poplatkom zo sumy záruky alebo protizáruky. Ak je cena za záruku prinajmenšom taká istá ako zodpovedajúca orientačná výška poplatku na finančných trhoch, záruka neobsahuje prvok pomoci. Ak sa na finančných trhoch nedá nájsť zodpovedajúca orientačná výška poplatku, celkové finančné náklady na pôžičku so zárukou, vrátane úrokovej sadzby pôžičky a poplatku za záruku, sa musia porovnať s trhovou cenou podobnej pôžičky, ktorá nie je zabezpečená zárukou.“ Keďže poplatok nie je podľa všetkého v súlade s trhom, vďaka štátnej záruke mohla spoločnosť DPLP získať financovanie za náklady nižšie, ako sú tie, ktoré by v podstate mala znášať.

(215) Opatrením sa preto spoločnosti DPLP poskytla selektívna výhoda, ktorá sa rovná rozdielu medzi úrokovou sadzbou, ktorú by DPLP musela zaplatiť, keby nebolo štátnej záruky, a skutočnou úrokovou sadzbou zvýšenou o poplatok zaplatený za záruku. Získaná výhoda každoročne predstavovala 15 bázických bodov z nesplateného kapitálu. Výhodu teda možno odhadnúť na 1,5 mil. EUR za celé obdobie trvania pôžičky.

6.3.1.2. Existencia štátnych zdrojov

(216) Ročná náhrada za SVHZ sa financovala z rozpočtu belgického štátu v súlade so zmluvami o výkone správy, ktoré spoločnosť DPLP postupne uzatvorila s belgickým štátom. Podľa informácií belgického štátu vklady uskutočnené v roku 1997 predstavujú v skutočnosti náhradu za SVHZ, a preto sú zahrnuté v tejto časti rozhodnutia.

(217) Daňové oslobodenia mali za následok zníženie daňových príjmov štátu, ktoré by štát dosiahol v prípade neexistencie uvedených oslobodení. Preto znamenajú prevod štátnych zdrojov, spôsobujúci belgickému štátu stratu z daňových príjmov.

(218) Nehnuteľnosti prevedené na spoločnosť DPLP predtým patrili štátu. Štát previedol vlastníctvo týchto nehnuteľností na DPLP, čím znížil svoje vlastné aktíva a zvýšil aktíva spoločnosti DPLP. Opatrenie preto predstavuje prevod štátnych zdrojov.

(219) Záruku za pôžičku bezodplatne poskytol štát zo svojho rozpočtu, čím súčasne prevzal riziká spojené s pôžičkou; záruka preto predstavuje štátny zdroj vo forme zrieknutia sa príjmov.

(220) Príjmy zo služieb distribúcie listových zásielok nepredstavujú v súlade s rozsudkom vo veci Preussen Elektra (58) štátne príjmy, pretože ceny platené používateľmi sú financované z ich vlastných finančných prostriedkov, ktoré nepatria pod kontrolu štátu.

(221) Na účely posúdenia zlučiteľnosti sa však príjmy priamo dávajú do súvisu s poskytovaním služby vo všeobecnom hospodárskom záujme v poštovom sektore, a preto sa musia zohľadniť v súlade s bodom 17 rámca pre SVHZ a článkom 7 smernice 97/67/ES pri určovaní nevyhnutnosti a primeranosti náhrady.

6.3.1.3. Narušenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi

(222) Opatrenia môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi z rovnakých dôvodov ako sú tie, ktoré sú uvedené v odôvodnení 156.

6.3.1.4. Zhrnutie opatrení pomoci

(223) Z dôvodov vysvetlených v odôvodneniach 193 až 222 nasledujúce opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ: a) ročná náhrada za SVHZ (1992 – 2010); b) vklady uskutočnené v roku 1997; c) oslobodenie od dane z nehnuteľností (1992 – 2005); d) prevod nehnuteľností v roku 1992; e) záruka poskytnutá štátom v roku 2004.

6.3.2. Existujúca pomoc v zmysle článku 108 ods. 1 ZFEÚ

(224) Niektoré z opatrení skúmaných v tomto prípade by sa mohli považovať za existujúcu pomoc v zmysle článku 108 ods. 1 ZFEÚ.

6.3.2.1. Oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb a od dane z nehnuteľností

(225) Oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb a oslobodenie od dane z nehnuteľností boli spoločnosti DPLP poskytnuté v čase, keď bola orgánom verejnej správy, čiže pred rokom 1971, a ešte pred pristúpením Belgicka k EHS. Odvtedy nedošlo v ich prípade k žiadnej zmene. Tieto opatrenia preto predstavujú existujúcu pomoc.

(226) Oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb bolo zrušené v roku 2005, zatiaľ čo oslobodenie od dane z nehnuteľností sa stále uplatňuje.

6.3.2.2. Liberalizácia poštového trhu

(227) Podľa belgických orgánov všetky opatrenia predchádzajúce liberalizácii poštových trhov v roku 1999 by sa mali považovať za existujúcu pomoc. Uvedené opatrenia sa však zaviedli v prospech všetkých činností spoločnosti DPLP pôsobiacej na konkurenčných trhoch (ako sú trhy distribúcie balíkov a finančných služieb) ešte pred nadobudnutím účinnosti smernice 97/67/ES v roku 1999. Na základe toho a v súlade s rozsudkom vo veci Alzetta (59) sa takáto pomoc nemôže považovať za pomoc, ktorá sa následkom vývoja vnútorného trhu stáva existujúcou pomocou: môže sa považovať za existujúcu pomoc pre daného príjemcu v rozsahu, v akom tento príjemca vykonával činnosti výhradne na trhoch, ktoré neboli v čase zavedenia opatrenia otvorené hospodárskej súťaži.

(228) Komisia preto nemôže s týmto argumentom súhlasiť.

6.3.2.3. Desaťročná premlčacia lehota

(229) S tvrdením, že desaťročná premlčacia lehota mala plynúť odo dňa začatia tohto konania vo veci formálneho zisťovania v roku 2009, tiež nemožno súhlasiť. Rozsudkom Všeobecného súdu vyneseným v roku 2009 sa nezrušila platnosť súboru predchádzajúcich úkonov prešetrovania. V rozsudku sa uvádza iba to, že tieto úkony mali podnietiť Komisiu k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania (60).

(230) Na druhej strane, keďže Komisia uskutočnila svoj prvý úkon prešetrovania 23. decembra 2002, keď zaslala belgickým orgánom svoju prvú žiadosť o informácie, opatrenia uskutočnené pred 23. decembrom 1992 by sa mali považovať za existujúcu pomoc.

6.3.3. Zlučiteľnosť náhrady za SVHZ v zmysle článku 106 ods. 2 ZFEÚ

(231) Zlučiteľnosť náhrady za SVHZ sa posudzuje podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ a rámca pre SVHZ. Rámec pre SVHZ je uplatniteľný od dátumu nadobudnutia jeho účinnosti, t. j. od 29. novembra 2005. Keďže je predovšetkým kodifikáciou pravidiel, ktoré existovali už pred nadobudnutím jeho účinnosti, bude sa pri posudzovaní opatrení prijatých pred nadobudnutím jeho účinnosti odkazovať aj na tento rámec.

6.3.3.1. Rozsah posúdenia stanovený na základe poverenia udeleného zmluvami o výkone správy

(232) Vo svojich pripomienkach sa belgické orgány a spoločnosť DPLP ostro ohradili proti tomu, aby Komisia v súlade s prístupom, ktorý si predtým zvolila na účely posúdenia iných prípadov týkajúcich sa pomoci, ktorá bola v minulosti neoprávnene poskytnutá, uskutočnila všeobecnú analýzu akejkoľvek pomoci poskytnutej spoločnosti DPLP za celé obdobie na základe predpokladu, že sa z tejto pomoci bez rozdielu financovali všetky úlohy služby vo verejnom záujme, ktorými bol podnik poverený. Belgické orgány a DPLP poukázali na to, že na rozdiel od iných prípadov, v tomto prípade nimi uzatvorené zmluvy o výkone správy prísne vymedzujú rozsah činností spoločnosti DPLP, ktoré by mali byť podporené, ako aj súm pomoci, na poskytnutie ktorých sú tieto činnosti oprávnené (61).

(233) Komisia sa domnieva, že v uvedených zmluvách o výkone správy sú prísne vymedzené príslušné práva a povinnosti štátu a príjemcu pomoci prostredníctvom stanovenia parametrov na výpočet náhrady, na ktorú si príjemca môže uplatniť nárok v súvislosti s osobitnými činnosťami a obdobiami, ktoré sú v nich uvedené. Komisia preto založí svoje posúdenie na ustanoveniach jednotlivých zmlúv o výkone správy.

(234) SVHZ, pri ktorých sa musí kontrolovať zlučiteľnosť pomoci, sú vymedzené v povereniach od členského štátu. Úlohy služby vo verejnom záujme, ktoré je spoločnosť DPLP povinná plniť, jej boli zverené opakovanými administratívnymi úkonmi, ktorými boli schválené zmluvy o výkone správy, ktoré uzatvorila so štátom približne raz za päť rokov. Tieto zmluvy rozvíjajú a dopĺňajú ustanovenia vnútroštátneho poštového zákona.

(235) Každá opakovane uzatváraná zmluva o výkone správy predstavuje osobitné poverenie, v ktorom sú opísané úlohy služby vo verejnom záujme, ktoré je spoločnosť DPLP povinná plniť a v ktorom je stanovená doba trvania poverenia, ako aj parametre, na základe ktorých sa vyratúva náhrada, ktorú má štát uhradiť. V zmluvách o výkone správy sú spresnené činnosti, ktoré sa zohľadňujú pri výpočte výšky finančnej náhrady poskytovanej štátom.

(236) Zlučiteľnosť opatrení pomoci by sa mala posudzovať podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ, pretože náhrada sa poskytla na účely financovania nákladov vzniknutých pri plnení úloh služby vo verejnom záujme. Náhrada by mala byť zlučiteľná vtedy, keď nadmerne nekompenzuje dodatočné náklady, ktoré znáša spoločnosť DPLP pri plnení úloh služby vo verejnom záujme, ktorými bola poverená zmluvami o výkone správy, vrátane primeraného zisku. Každá nadmerná náhrada sa bude musieť vrátiť.

(237) Do rozsahu posúdenia nadmernej náhrady sú zahrnuté SVHZ, pre ktoré ustanovenia opakovane uzatváraných zmlúv o výkone správy ustanovujú náhradu.

(238) Treba poznamenať, že ustanovenia opakovaných zmlúv o výkone správy vykazujú niekoľko rozdielov. Nadmerná náhrada by sa preto mala vypočítať na základe osobitných parametrov stanovených v každej jednej zmluve.

(239) V prvej zmluve o výkone správy (1992 – 1996) sa náhrada za SVHZ vzťahuje na všetky služby vo verejnom záujme. Ustanovenia tejto prvej zmluvy o výkone správy nerozdeľujú náhradu medzi jednotlivé služby vo verejnom záujme podľa toho, či sa za ne môže alebo nemôže žiadať náhrada v zmysle uvedenej zmluvy.

(240) Náhrada stanovená v tejto zmluve by preto mala znamenať náhradu, ktorá pokrýva dodatočné náklady súvisiace s plnením všetkých úloh služby vo verejnom záujme bez rozdielu. Kontrola možnej nadmernej náhrady sa bude teda vzťahovať na všetky úlohy služby vo verejnom záujme: univerzálnu poštovú službu (záväzok univerzálnej služby – ZUS) a distribúciu tlače a ďalšie úlohy, ktorými bola poverená spoločnosť DPLP.

(241) Na rozdiel od prvej zmluvy o výkone správy, v druhej, tretej a štvrtej zmluve o výkone správy je pomoc vyhradená pre určité SVHZ, ktoré sú v nej vymedzené. Náhradu možno žiadať za tieto SVHZ: distribúciu denníkov a periodík, ako aj ďalšie služby vo verejnom záujme vymenované v odôvodnení 33. Zmluvy o výkone správy obsahujú ustanovenia, ktoré vymedzujú služby, na ktoré sa poskytuje pomoc: článok 7 druhej zmluvy o výkone správy, článok 15 tretej zmluvy o výkone správy a články 12 a 13 štvrtej zmluvy o výkone správy.

(242) Naopak za univerzálnu poštovú službu sa podľa zmlúv o výkone správy, s výnimkou prvej zmluvy, neposkytuje žiadna náhrada.

(243) Náklady a príjmy súvisiace s univerzálnou poštovou službou nie sú teda pri výpočte nadmernej náhrady zohľadnené, v relevantných prípadoch s výnimkou nadmerného zisku pochádzajúceho z vyhradeného sektora (62).

6.3.3.2. Výpočet nadmernej náhrady

(244) Kvôli rozdielom medzi povereniami službou vo verejnom záujme uvedenými v odôvodneniach 239 až 243 sa možná nadmerná náhrada v prípade prvej zmluvy o výkone správy vypočítava inak ako v prípade následných zmlúv.

(245) Okrem pokrytia nákladov vzniknutých pri plnení záväzkov služby vo verejnom záujme ustanovuje rámec pre SVHZ aj primeranú mieru návratnosti (63).

(246) V bode 18 rámca pre SVHZ sa ustanovuje, že primeraný zisk „by mal znamenať mieru návratnosti vlastného kapitálu, ktorá zohľadňuje riziko alebo neprítomnosť rizika v podniku z dôvodu zásahu členského štátu, najmä ak mu udelil výhradné alebo osobitné práva. Táto miera normálne neprekračuje priemernú mieru v danom sektore za posledné roky. V sektoroch, v ktorých nie je žiaden podnik porovnateľný s podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, môže byť uskutočnené porovnanie s podnikmi nachádzajúcimi sa v ostatných členských štátoch alebo prípadne v iných sektoroch za predpokladu, že je zohľadnený osobitný charakter každého sektora. Pri kalkulovaní primeraného zisku môžu členské štáty zaviesť stimulujúce kritériá týkajúce sa najmä kvality poskytovanej služby a prírastkov produktívnej účinnosti“.

(247) Musí sa teda zvoliť relevantná miera primeraného zisku so zreteľom na rôzne parametre, najmä na priemernú mieru v danom sektore, riziko spojené s činnosťami podniku a poprípade na stimulujúce kritériá súvisiace s danou spoločnosťou.

(248) Pri stanovovaní primeraného zisku sa Komisia opierala o viaceré štúdie odborníkov, ktoré sú podrobnejšie vysvetlené ďalej v texte. Na základe štúdií a miery rizika stanovenej v jednotlivých zmluvách o výkone správy Komisia určila pre spoločnosť DPLP rozsah úrovní primeraného zisku, ktorá sa týka jednak distribúcie listových zásielok a jednak distribúcie tlače pre každú zo štyroch zmlúv o výkone správy. Tieto štúdie majú spoločné to, že sa pokúšajú vymedziť skupiny podnikov dostatočne porovnateľných z hľadiska činností a rizikového profilu v porovnaní s predmetným tradičným prevádzkovateľom poštových služieb a stanoviť pre tohto prevádzkovateľa referenčnú úroveň zisku založenú na ziskoch zistených v porovnateľných podnikoch.

(249) Pokiaľ ide najmä o riziko, Komisia by chcela zdôrazniť, že počas celého skúmaného obdobia spoločnosť DPLP čelila slabej, resp. neexistujúcej hospodárskej súťaži pri väčšine svojich činností, pretože mala monopol chránený zákonom (tento monopol sa vzťahuje na väčšinu služieb distribúcie poštových zásielok), čiže mala dominantné postavenie na trhu vyznačujúce sa veľmi veľkými trhovými podielmi a prekážkami vstupu na trh v podobe dotovania cien, ktoré sú nižšie ako náklady (napr. distribúcia tlače). Podľa Komisie by sa mal tento aspekt zohľadniť vo všetkých porovnávacích štúdiách zahŕňajúcich spoločnosti, ktoré mali pri zabezpečovaní podobných služieb, aké zabezpečuje spoločnosť DPLP, vykonávať svoju činnosť v konkurenčnom prostredí.

(250) Okrem toho miera vystavovania sa riziku u tradičného prevádzkovateľa poštových služieb závisí najmä od charakteristík regulačného mechanizmu zavedeného orgánmi verejnej moci.

(251) Pokia