(46)

Komisia prijala počas formálneho vyšetrovacieho konania pripomienky od klubu Valencia CF a nadácie Fundación Valencia, ktoré sa vo veľkej miere zhodujú s pripomienkami Španielska a IVF (pozri odôvodnenia 36 až 45 vyššie). Okrem týchto zhodných argumentov príslušné zainteresované strany uviedli toto: a) klub Valencia CF tvrdil, že zo skutočnosti, že predaj akcií, ktoré nadácia Fundación Valencia nadobudla v roku 2009 za cenu vyššiu ako nadobúdacia cena 48,08 EUR za akciu (pozri odôvodnenie 6 vyššie), a že IVF dostala záložné právo na tieto akcie za svoju záruku, vyplýva, že IVF konala podľa zásady súkromného investora v trhovom hospodárstve, lebo hodnota týchto akcií pokrýva riziko IVF ako ručiteľa; b) klub Valencia CF tvrdí, že so zreteľom na to, že vlastníctvo klubu Valencia CF bolo prevedené v rámci otvoreného a súťažného verejného obstarávania, prvok pomoci bol zohľadnený v trhovej cene a zahrnutý v nákupnej cene. Preto prospech z pomoci zostane predávajúcemu akcií. Klub Valencia CF uviedol, že uvedené je v súlade s judikatúrou. (8) Podľa klubu Valencia CF so zreteľom na uvedené musí byť suma pomoci štátnej záruky získaná späť od predávajúceho, t. j. nadácie Fundación Valencia; c) klub Valencia CF ďalej tvrdí, že agregovaná trhová hodnota jeho hráčov (9) spoločne so skutočnosťou, že nedošlo k strate schváleného základného imania v období rokov 2007 – 2009, ktoré zostalo stabilné, a klub sa vrátil k ziskom v rokoch 2011 a 2012, postačovali na vyvrátenie domnienky, že klub Valencia CF bol vo finančných ťažkostiach, lebo mal v období rokov 2007 – 2009 záporné vlastné imanie. Navyše otvorené ponukové konanie, ktoré začala nadácia Fundación Valencia, vysoký počet záujemcov a kúpna cena, ktorú zaplatila spoločnosť Meriton Holdings Limited, potvrdili, že skutočná hospodárska hodnota klubu Valencia CF presahuje čistú hodnotu v ročnej účtovnej závierke klubu Valencia CF a zahŕňa trhovú hodnotu jeho hráčov, značku klubu a jeho medzinárodný obraz; d) klub Valencia CF ďalej uvádza, že vo výpočte akéhokoľvek prvku pomoci by mala byť zohľadnená skutočnosť, že v čase skúmaného opatrenia nebol klub Valencia CF v „závažných/finančných ťažkostiach“, ale bol skôr v „uspokojivej ratingovej kategórii“, a že záložné právo na akcie klubu Valencia CF, ktoré nadácia Fundación Valencia poskytla IVF, by sa malo považovať za „vysokú“ alebo minimálne „normálnu“ úroveň zabezpečenia; e) klub Valencia CF takisto argumentuje, že záruka z roku 2009 je zlučiteľná s dočasným rámcom Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (10), ktorý bol prijatý na riešenie nedostatkov vyplývajúcich z hospodárskej a finančnej krízy, ktorá sa začala v októbri 2008; f) nadácia Fundación Valencia uvádza, že jej správne orgány prijali plán platieb, ktorý bol predložený Generalitat Valenciana a banke Bankia, aby banka Bankia poskytla predmetnú záruku a úver. Podľa plánu platieb mala nadácia Fundación Valencia povinnosť predať všetky nadobudnuté akcie klubu Valencia CF do 30. júna 2015 takto: a) v prvej fáze, ktorá sa mala ukončiť 31. decembra 2010, mala nadácia Fundación Valencia predať najmenej 47 663 akcií za cenu 53,5 EUR za akciu s výnosmi približne 2,5 milióna EUR; a b) v druhej fáze, ktorá sa mala ukončiť 30. júna 2015, mala nadácia Fundación Valencia predať 852 452 akcií za ceny od 53,5 EUR do 67,5 EUR za akciu. Nadácia Fundación Valencia označuje lehotu 30. júna 2015 ako presne zhodnú s dátumom splatnosti zaručeného úveru. Povinnosťou nadácie Fundación Valencia bolo použiť všetky výnosy z predaja akcií na amortizáciu zaručeného úveru. Nadácia Fundación Valencia uvádza, že predajná cena akcií mala zodpovedať ich nominálnej hodnote plus prípadné úroky, ktoré môžu vyplývať zo zaručeného úveru v priebehu príslušného obdobia. Podobne sa predajná cena mala zvýšiť, ak by sa zvýšil ročný úrok na dohodu o úvere uzavretú medzi nadáciou Fundación Valencia a bankou Bankia na nadobudnutie akcií (t. j. presiahol by dohodnutú sadzbu 6 %). Nadácia Fundación Valencia dodáva, že zaručený úver sa mal splatiť aj s použitím peňažných príspevkov inštitucionálnych správcov a tretích strán (verejné inštitúcie a súkromné spoločnosti) a opakovaného príjmu získaného z jej bežných činností. Nadácia Fundación Valencia v tejto súvislosti uvádza, že prvú splátku úrokov splatnú 27. augusta 2010 nebolo možné zaplatiť z dôvodu oneskorenia predaja akcií v prvej fáze, čo spôsobilo zvýšenie zaručeného úveru o 6 miliónov EUR dňa 10. novembra 2010 (opatrenie 4, pozri odôvodnenie 11 vyššie); g) nadácia Fundación Valencia takisto uvádza, že vo februári 2013 uhradila platbu 5 221 517,39 EUR banke Bankia za predchádzajúce čiastočné uplatnenie záruky a príslušnú platbu tejto istej sumy zo strany IVF (ručiteľ); h) nadácia Fundación Valencia na záver uvádza, že záruka z roku 2009 bola zrušená 24. októbra 2014. V dôsledku rôznych súdnych konaní, ktoré sa začali v Španielsku, nebola záruka vždy platná a boli obdobia, keď neexistovala, lebo súdy ju vyhlásili za neplatnú ab initio, a iné obdobia, keď bola zastavená na základe súdneho príkazu, ktorým sa priznávajú ochranné opatrenia. Nadácia Fundación Valencia v tejto súvislosti tvrdí, že, ak by sa určilo, že predmetná záruka zahŕňa určitý prvok štátnej pomoci, tieto obdobia zastavenia alebo neplatnosti by mala Komisia zohľadniť aj vo svojom posúdení.