Úradný vestník L 342 , 12/12/1997 S. 0019 - 0043



Dohovor o spolupráci pri ochrane a trvalom využívaní rieky Dunaj (Dohovor na ochranu Dunaja) OBSAH Preambula Časť I: Všeobecné ustanovenia Článok 1: Definície Článok 2: Ciele a princípy spolupráce Článok 3: Rozsah. Článok 4: Formy spolupráce. Časť II: Multilaterálna spolupráca. Článok 5: Prevencia, kontrola a znižovanie cezhraničných vplyvov. Článok 6: Zvláštne opatrenia na ochranu vodných zdrojov. Článok 7: Obmedzenie emisií: ciele a kritéria pre kvalitu vody. Článok 8: Súpisy emisií, programy činnosti a posudzovania dosiahnutého pokroku. Článok 9: Programy monitorovania. Článok 10: Povinnosť podávať správy. Článok 11: Konzultácie. Článok 12: Výmena informácií. Článok 13: Ochrana poskytnutých informácií. Článok 14: Informácie pre verejnosť. Článok 15: Výskum a rozvoj. Článok 16: Komunikácia, výstražné a poplašné systémy, plány pre prípady neočakávaných udalostí. Článok 17: Vzájomná pomoc. Časť III: Medzinárodná komisia. Článok 18: Zriadenie, úlohy a kompetencie. Článok 19: Prechodné štádium týkajúce sa bukureštskej deklarácie. Časť IV: Procedurálne a záverečné ustanovenia. Článok 20: Platnosť príloh. Článok 21: Existujúce a doplnkové dohody. Článok 22: Konferencia zmluvných strán. Článok 23: Zmeny a doplnky dohovoru. Článok 24: Riešenie sporov. Článok 25: Podpis. Článok 26: Ratifikácia, prijatie alebo schválenie. Článok 27: Nadobudnutie platnosti. Článok 28: Pristúpenie, účasť. Článok 29: Odstúpenie. Článok 30: Funkcie depozitára. Článok 31: Autentické texty, depozitár. Príloha I: Časť 1: Najlepšie dostupné techniky. Časť 2: Najlepšia environmentálna prax. Príloha II: Priemyselné sektory a nebezpečné látky. Časť 1: Zoznam priemyselných sektorov a odvetví. Časť 2: Smerný zoznam nebezpečných látok a skupín látok. Príloha III: Všeobecné pokyny týkajúce sa cieľov a kritérií pre kvalitu vody. Príloha IV: Stanovy Medzinárodnej komisie na ochranu rieky Dunaj. Príloha V: Arbitráž. PREAMBULA Zmluvné strany, PEVNE ODHODLANÉ intenzifikovať spoluprácu vodných hospodárstiev v oblasti ochrany a využívania vôd; ZNEPOKOJENÉ výskytom a hrozbou nepriaznivých vplyvov, z krátkodobého a dlhodobého hľadiska, zmien podmienok vodných tokov v povodí rieky Dunaj na životné prostredie, hospodárstva a blahobyt podunajských štátov; ZDÔRAZŇUJÚC naliehavú potrebu prísnejších vnútroštátnych a medzinárodných opatrení na prevenciu, kontrolu a znižovania významných nepriaznivých cezhraničných vplyvov spôsobovaných uvoľňovaním nebezpečných látok a živín do vodného prostredia v povodí Dunaja s tým, že má byť náležitá pozornosť venovaná aj Čiernemu moru; ODPORÚČAJÚC opatrenia, ktoré už boli prijaté na základe vnútroštátnych iniciatív podunajských štátov a na bilaterálnej a multilaterálnej úrovni ich spolupráce, ako aj na základe úsilia, ktoré už bolo vynaložené v rámci procesu CSCE Hospodárskou komisiou Organizácie Spojených národov pre Európu na podporu spolupráce na bilaterálnej a multilaterálnej úrovni pri prevencii a kontrole znečisťovania presahujúceho hranice štátov, trvalo udržateľného vodného hospodárstva, racionálneho využívania a ochrany vodných zdrojov; ODVOLÁVAJÚC SA najmä na Dohovor na ochranu a využívanie vodných tokov prechádzajúcich hranicami štátov a medzinárodných jazier zo 17. marca 1992, ako aj na bilaterálnu a multilaterálnu spoluprácu medzi podunajskými štátmi, ktorá bude aj naďalej pokračovať a ktorá bude náležite braná do úvahy pri spolupráci všetkých podunajských štátov, ako aj poukazujúc na Dohovor o ochrane Čierneho mora pred znečisťovaním z 21. apríla 1992; USILUJÚC sa o trvalé zlepšenie a ochranu rieky Dunaj a vôd v rámci jej zberného odtokového územia, najmä v cezhraničnom kontexte a o trvalo udržateľné vodné hospodárstvo berúc náležite do úvahy záujmy podunajských štátov v oblasti využívania vôd a zároveň prispievajúc k ochrane životného prostredia Čierneho mora, SA DOHODLI NASLEDOVNE: ČASŤ I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Článok 1 Definície Na účely tohto dohovoru: a) "Podunajské štáty" znamenajú zvrchované štáty zdieľajúce značnú časť hydrologického zberného odtokového územia rieky Dunaj. Pod značnou časťou sa rozumie podiel prevyšujúci 2000 km 2 celkového hydrologického záchytného odtokového územia; b) "záchytné odtokové územie" rieky Dunaj znamená hydrologické povodie rieky, pokiaľ je zdieľané zmluvným stranami; c) "cezhraničný vplyv" znamená každý významný nepriaznivý vplyv na riečne prostredie vyplývajúce zo zmeny vodných podmienok spôsobených ľudskou činnosťou siahajúci za oblasť spadajúcu pod jurisdikciu zmluvnej strany. Takéto zmeny môžu ovplyvniť život a majetok, bezpečnosť zariadení a príslušné vodné ekosystémy; d) "nebezpečné látky" znamenajú látky, ktoré majú toxické, karcinogénne, mutagénne, teratogénne alebo bioakumulatívne účinky, najmä také, ktoré sú perzistentné a majú značne nepriaznivý vplyv na živé organizmy; e) "látky nebezpečné pre vodu" znamenajú látky, ktorých rizikový potenciál pre vodné zdroje je mimoriadne vysoký, takže manipulácia s nimi si vyžaduje zvláštne preventívne a ochranné opatrenia; f) "bodové a nebodové zdroje znečisťovania vôd" znamenajú zdroje znečisťujúcich látok a živín, ktorých prísun do vôd je spôsobovaný buď lokálne determinovaným vypúšťaním (bodový zdroj), alebo ktoré sú difúznymi vplyvmi rozširované v rámci zberných odtokových území (nebodové zdroje); g) "vodná bilancia" znamená vzťah charakterizujúci prirodzené vodné prostredie celého povodia rieky čo sa týka jeho zložiek (zrážky, vyparovanie, povrchový a podzemný odtok). Okrem toho je zahrnutá aj zložka vplyvov bežnej činnosti ľudí, ktoré vznikajú pri využívaní vody a ovplyvňujú jej množstvo; h) "súhrnné údaje" znamenajú zosumarizované údaje získané z vodných bilancií proti prúdu rieky, pokiaľ sú dôležité pre vypracovanie vodných bilancií po prúde rieky a celkovej vodnej bilancie pre rieku Dunaj. V tomto zmysle súhrnné údaje zahŕňajú zložky vodnej bilancie pre všetky významné vody pretekajúce cez hranice štátov v rámci zberného odtokového územia rieky Dunaj. Súhrnné údaje sa týkajú prierezov vôd pretekajúcich cez hranice štátov, kde tvoria, prekračujú alebo sa nachádzajú na hraniciach medzi zmluvnými stranami; i) "medzinárodná komisia" znamená organizáciu zriadenú článkom 18 tohto Dohovoru. Článok 2 Ciele a princípy spolupráce 1. Zmluvné strany sa majú snažiť o dosiahnutie cieľov trvalo udržateľného a vyrovnaného hospodárenia s vodnými zdrojmi, vrátane maximálnej možnej ochrany, zlepšenia a racionálneho využívania povrchových a podzemných vôd v zbernom odtokovom území. Zmluvné strany majú okrem toho vynaložiť maximálne úsilie na kontrolu nebezpečenstva vznikajúceho pri haváriách súvisiacich s látkami nebezpečnými pre vodu, ďalej nebezpečenstva povodní a nebezpečenstva, ktoré predstavuje ľad v rieke Dunaj. Navyše sa majú snažiť prispieť k zníženiu zaťaženia Čierneho mora znečistenými vodami zo zdrojov v zbernom odtokovom území. 2. Zmluvné strany majú na základe ustanovení tohto dohovoru spolupracovať na riešení základných problémov vodného hospodárstva a prijať všetky príslušné právne, administratívne a technické opatrenia potrebné minimálne na udržanie a zlepšenie podmienok bežného prostredia a kvality vôd rieky Dunaj a vôd v jej zbernom odtokovom území a predchádzať a znižovať, nakoľko je to len možné, nepriaznivé vplyvy a zmeny, ku ktorým dochádza, alebo ktoré by mohli byť spôsobené. 3. Na tento účel majú zmluvné strany, berúc do úvahy naliehavosť opatrení na zníženie znečisťovania vôd a racionálneho, trvalo udržateľného využívania vôd, stanoviť príslušné priority a posilniť, harmonizovať a koordinovať opatrenia, ktoré boli prijaté, alebo ktoré sú plánované, že budú prijaté na národnej a medzinárodnej úrovni v povodí Dunaja a zamerané na trvalo udržateľný rozvoj a ochranu prostredia rieky Dunaj. Tento cieľ je konkrétne zameraný na zabezpečenie trvalo udržateľného využívania vodných zdrojov na komunálne, priemyselné a poľnohospodárske účely, ako aj na ochranu a ozdravenie ekosystémov a aj na riešenie ďalších požiadaviek vznikajúcich v súvislosti so zdravím verejnosti. 4. Princíp znečistovateľ platí a princíp prevencie prestavujú základ všetkých opatrení zameraných na ochranu rieky Dunaj a vôd v rámci jej zberného odtokového územia. 5. Spolupráca vodných hospodárstiev má byť orientovaná na trvalo udržateľné hospodárenie s vodnými zdrojmi, to znamená na kritéria stabilného rozvoja vhodného pre životné prostredie, ktoré sú zároveň zamerané na: - udržanie celkovej kvality života, - udržanie trvalého prístupu k prírodným zdrojom, - predchádzanie trvalým škodám na životnom prostredí a ochranu ekosystémov, - uplatňovanie preventívneho prístupu. 6. Uplatňovanie tohto dohovoru nemôže v žiadnom prípade mať za následok žiadne významné priame alebo nepriame zvýšenie vplyvov na riečne prostredie. 7. Každá zmluvná strana má právo prijať a implementovať prísnejšie opatrenia než sú opatrenia vyplývajúce z ustanovení tohto dohovoru. Článok 3 Rozsah 1. Tento dohovor sa vzťahuje na zberné odtokové územie rieky Dunaj, ako je to definované v článku 1 písm. b). 2. Tento dohovor sa vzťahuje najmä na nasledujúce plánované činnosti a platné opatrenia, pokiaľ majú alebo by mohli mať účinky presahujúce hranice štátov: a) vypúšťanie odpadových vôd, vstup živín a nebezpečných látok ako z bodových, tak z nebodových zdrojov, ako aj vypúšťanie teplých vôd; b) plánované činnosti a opatrenia v oblasti vodných stavieb, konkrétne na regulovanie, ako aj kontrolu hladiny odtokových vôd a zadržiavaných vôd a zníženie nebezpečenstva, ktoré predstavuje ľad, ako aj vplyv zariadení situovaných vo vodnom toku alebo vedľa vodného toku na jeho vodný režim; c) ďalšie plánované činnosti a opatrenia na účely využívania vody, ako napríklad využívanie vodnej energie, odvádzanie a odber vody; d) prevádzku existujúcich vodných stavieb, napr. vodných nádrží a vodných elektrárni; opatrenia na predchádzanie vplyvom na životné prostredie, vrátane zhoršovania hydrologických pomerov, erózie, abrázie, inundácie a toku sedimentov; opatrenia na ochranu ekosystémov; e) manipuláciu s látkami nebezpečnými pre vodu a bezpečnostné predchádzanie vzniku nehôd. 3. Tento dohovor sa vzťahuje na problémy rybolovu a vnútrozemskej vodnej dopravy, čo sa týka problémov ochrany vody pred znečisťovaním spôsobovaným týmito činnosťami. Článok 4 Formy spolupráce Formy spolupráce na základe tohto dohovoru sú spravidla nasledovné: a) konzultácie a spoločné činnosti v rámci medzinárodnej komisie na základe ustanovení tohto dohovoru; b) výmena informácii o bilaterálnych a multilaterálnych dohodách, právnych predpisoch a o opatreniach v oblasti vodného hospodárstva; výmena právnych dokumentov a smerníc a iných publikácií; iné formy výmeny informácií a skúseností. ČASŤ II MULTILATERÁLNA SPOLUPRÁCA Článok 5 Prevencia, kontrola a znižovanie cezhraničných vplyvov 1. Zmluvné strany majú pripraviť, prijať a implementovať príslušné zákonné, administratívne a technické opatrenia, ako aj zabezpečiť vnútroštátne predpoklady a základ vyžadovaný na účely zabezpečenia účinnej ochrany kvality vôd a trvalo udržateľného využívania vôd a tým taktiež predchádzať, kontrolovať a znižovať vplyvy presahujúce hranice štátov. 2. Na tento účel majú zmluvné strany prijať, oddelene alebo spoločne, najmä nižšie uvedené opatrenia: a) zaznamenávať podmienky prírodných vodných zdrojov v rámci zberného odtokového územia rieky Dunaj, aplikujúc dohodnuté parametre množstva a kvality, vrátane príslušnej metodológie; b) prijať zákonné ustanovenia ustanovujúce požiadavky, vrátane lehôt, ktoré majú splniť tí, ktorí vypúšťajú odpadové vody; c) prijať zákonné opatrenia pre manipulácia s látkami nebezpečnými pre vodu; d) prijať zákonné opatrenia znižujúce prísun živín alebo nebezpečných látok z nebodových zdrojov, najmä opatrenia pre používanie živín, ako aj prostriedkov na ochranu rastlín a pesticídov v poľnohospodárstve; e) s cieľom harmonizovať tieto predpisy na vysokej úrovni ochrany, ako aj pre harmonizovanú implementáciu odpovedajúcich opatrení, majú zmluvné strany brať do úvahy výsledky a návrhy predkladané medzinárodnou komisiou; f) zmluvné strany majú spolupracovať a prijať príslušné opatrenia na predchádzanie cezhraničným vplyvom odpadov a nebezpečných látok, najmä tých, ktoré vznikajú pri doprave. Článok 6 Zvláštne opatrenia na ochranu vodných zdrojov Zmluvné strany majú prijať príslušné opatrenia zamerané na prevenciu a znižovanie cezhraničných vplyvov a na trvalo udržateľné a vyvážené využívanie vodných zdrojov, ako aj na ochranu ekologických zdrojov, najmä: a) vymenovať zdroje podzemných vôd podliehajúce dlhodobej ochrane, ako aj ochranné pásma hodnotné na účely existujúcich alebo budúcich zásob pitnej vody; b) predchádzať znečisťovaniu zdrojov podzemných vôd, najmä tých, ktoré sú v dlhodobej perspektíve vyhradené ako zásoby pitnej vody, konkrétne znečisťovaniu spôsobovanému dusičnanmi, prostriedkami na ochranu rastlín a pesticídmi, ako aj inými nebezpečnými látkami; c) minimalizovať prostredníctvom preventívnych a kontrolných opatrení riziká znečisťovania spôsobovaného haváriami; d) brať do úvahy možné vplyvy na kvalitu vody vyplývajúce z plánovaných činností a trvalých opatrení podľa článku 3 ods. 2; e) vyhodnocovať význam rôznych zložiek biotopov pre riečnu ekológiu a navrhnúť opatrenia na zlepšenie litorálnych ekologických podmienok. Článok 7 Obmedzenie emisií: ciele a kritériá pre kvalitu vody 1. Zmluvné strany majú, berúc do úvahy návrhy medzinárodnej komisie, stanoviť emisné limity platné pre jednotlivé priemyselné sektory alebo odvetvia, čo sa týka zaťaženia znečistenými vodami a koncentrácií a majú sa zakladať podľa možnosti čo najviac na máloodpadových a bezodpadových technológiách u zdroja. V prípadoch, kde dochádza k vypúšťaniu nebezpečných látok, majú byť emisné limity založené na najlepších dostupných technikách pre ich znižovanie priamo u zdroja a/alebo pre čistenie odpadových vôd. Pre komunálne odpadové vody majú byť emisné limity založené na použití aspoň biologickej alebo inej ekvivalentnej úrovne úpravy. 2. Pre nebodové zdroje majú zmluvné strany pripraviť doplnkové ustanovenia pre predchádzanie a znižovanie uvoľňovania nebezpečných látok a živín najmä tam, kde hlavné zdroje pochádzajú z poľnohospodárstva, berúc do úvahy najlepšiu environmentálnu prax. 3. Na účely odsekov 1 a 2 príloha II tohto dohovoru obsahuje zoznam priemyselných sektorov a odvetví, ako aj doplnkový zoznam nebezpečných látok a skupín látok, ktorých vypúšťaniu z bodových a nebodových zdrojov je potrebné predchádzať alebo ktorých vypúšťanie má byť značne znížené. Aktualizáciu prílohy II má vykonávať medzinárodná komisia. 4. Zmluvné strany majú okrem toho všade tam, kde to prichádza do úvahy, definovať ciele kvality vôd a aplikovať kritéria pre kvalitu vôd na účely predchádzania, kontroly a znižovania cezhraničných vplyvov. Všeobecné pokyny na tento účel sú uvedené v prílohe III, ktoré majú byť aplikované a špecifikované zmluvnými stranami ako na národnej úrovni, tak aj spoločne všade tam, kde to prichádza do úvahy. 5. Zamerajúc sa na účinné obmedzenie emisií v oblastiach spadajúcich pod jurisdikciu zmluvných strán, majú tieto zabezpečiť potrebné predpoklady a implementáciu. Majú zabezpečiť, aby: a) národné predpisy pre obmedzenie emisií a ich úroveň stanovených noriem boli harmonizované postupne s obmedzovaním emisií na základe tohto dohovoru; b) vypúšťanie odpadových vôd bolo bez výnimky možné len na základe povolenia vydaného príslušnými orgánmi vopred a s obmedzenou dobou platnosti; c) predpisy a povolenia pre preventívne a kontrolné opatrenia v prípade nových a modernizovaných priemyselných zariadení, najmä v prípadoch, ak sa to týka nebezpečných látok, boli orientované na najlepšie dostupné techniky a boli implementované s vysokou prioritou; d) ustanovenia prísnejšie než normy – v individuálnych prípadoch dokonca aj zákazy – boli prijímané v tých prípadoch, keď si to vyžaduje charakter prijímajúcej vody a jej ekosystému v súvislosti s odsekom 4; e) príslušné orgány skúmali, či činnosti, ktoré by mohli mať cezhraničné vplyvy, sú vykonávané v súlade s povoleniami a prijatými ustanoveniami; f) bolo používané hodnotenie vplyvu na životné prostredie v súlade s nadnárodnými a medzinárodnými predpismi alebo inými postupmi hodnotenia a odhadu vplyvov na životné prostredie; g) pri plánovaní, udeľovaní licencií a implementácii činností a opatrení, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 2 a článku 16 ods. 2, brali príslušné orgány do úvahy riziko nehôd, ktoré by mali za následok uvoľnenie nebezpečných látok do vody, zavádzaním preventívnych opatrení a nariaďovaním pravidiel konania pre opatrenia týkajúce sa konania po havárii. Článok 8 Súpisy emisií, programy činnosti a posudzovania dosiahnutého pokroku 1. Zmluvné strany majú pravidelne vykonávať inventarizáciu bodových a nebodových zdrojov znečisťovania v rámci zberného odtokového územia rieky Dunaj, vrátane preventívnych opatrení a opatrení na zníženie znečisťovania, ktoré už boli prijaté pre príslušné vypúšťania odpadových vôd, ako aj skutočnú účinnosť týchto opatrení, berúc náležite do úvahy článok 5 ods. 2 písm. a). 2. Na základe toho majú zmluvné strany postupne vypracovať zoznam ďalších preventívnych opatrení a opatrení na zníženie znečisťovania, ktoré majú byť postupne prijaté, pretože je to nevyhnutné pre dosiahnutie cieľov tohto dohovoru. 3. Súpis emisií a zoznam opatrení, ktoré majú byť prijaté, predstavujú základ pre rozvojové programy spoločných činností, ktoré majú byť pripravené zmluvnými stranami, berúc do úvahy priority stanovené s ohľadom na ich naliehavosť a účinnosť. Tieto programy činnosti majú byť zamerané najmä na znižovanie zaťaženia znečistenými vodami a koncentrácií ako z priemyselných, tak z komunálnych bodových zdrojov, ako aj z nebodových zdrojov. Majú okrem iného obsahovať preventívne opatrenia a opatrenia na zníženie znečisťovania, vrátane časového harmonogramu a predbežnej kalkulácie nákladov. 4. Okrem toho majú zmluvné strany monitorovať pokrok dosiahnutý pri implementácií spoločných programov činnosti zavedením pravidelných revízií dosiahnutého pokroku. Tieto revízie majú obsahovať ako implementované ochranné opatrenia, tak dosiahnutý pokrok, čo sa týka riečnych podmienok z hľadiska skutočného hodnotenia. Článok 9 Programy monitorovania Na základe svojich domácich činností majú zmluvné strany spolupracovať v oblasti monitorovania a hodnotenia. 1. Na tento účel majú: - harmonizovať alebo dostať na porovnateľnú úroveň svoje monitorovacie a hodnotiace metódy používané na národných úrovniach, najmä v oblasti kvality riečnej vody, kontroly emisií, predpovedania povodní a vodnej bilancie s cieľom dosiahnutia porovnateľných výsledkoch, ktoré majú byť použité pri spoločných monitorovacích a hodnotiacich činnostiach, - vyvinúť zladené alebo spoločné monitorovacie systémy využívajúce stacionárne alebo mobilné meracie zariadenia, komunikačné prostriedky a zariadenia na spracovanie údajov, - vypracovať a implementovať spoločné programy pre monitorovanie riečnych podmienok v zbernom odtokovom území Dunaja, týkajúce sa ako kvality, tak kvantity vody, sedimentov a riečnych ekosystémov, ako základ pre hodnotenie cezhraničných vplyvov, ako je napríklad znečisťovanie presahujúce hranice štátov a zmeny riečnych režimov, ako aj vodnej bilancie, nebezpečenstva záplav a ľadu, - vypracovať spoločné alebo harmonizované metódy monitorovania a hodnotenia vypúšťania odpadových vôd, vrátane spracovania, vyhodnocovania a dokumentovania údajov, berúc do úvahy zvláštny prístup obmedzenia emisií v ramenách rieky (príloha II časť 1), - vypracovať zoznamy príslušných bodových zdrojov, vrátane vypúšťaných znečisťujúcich látok (zoznamy emisií) a odhadnúť znečisťovanie vody z nebodových zdrojov berúc do úvahy prílohu II časť 2; revidovať tieto dokumenty podľa skutočného stavu. 2. Konkrétne sa majú dohodnúť na monitorovacích bodoch, charakteristikách kvality riečnej vody a parametroch znečisťovania, ktoré majú byť pre rieku Dunaj pravidelne vyhodnocované s dostatočnou periodicitou, berúc do úvahy ekologický a hydrologický charakter príslušného vodného toku, ako aj typické emisie znečisťujúcich látok vypúšťaných v rámci príslušného zberného odtokového územia. 3. Zmluvné strany majú na základe harmonizovanej metodológie stanoviť domáce vodné bilancie, ako aj celkovú bilanciu povodia rieky Dunaja. Ako vstupné údaje majú zmluvné strany na tento účel poskytovať v potrebnom rozsahu súhrnné údaje, ktoré sú na základe použitia harmonizovanej metodológie dostatočne porovnateľné. Za použitia tých istých údajov môžu byť taktiež kompilované vodné bilancie pre hlavné prítoky rieky Dunaj. 4. Majú pravidelne vyhodnocovať podmienky týkajúce sa kvality vody rieky Dunaj a pokrok dosiahnutý prijatými opatreniami zameranými na prevenciu, kontrolu a znižovanie cezhraničných vplyvov. Tieto výsledky budú prezentované verejnosti prostredníctvom vhodných publikácií. Článok 10 Povinnosť podávať správy Zmluvné strany majú podávať medzinárodnej komisii správy podľa bodov, ktoré potrebuje komisia na splnenie svojich úloh. Tieto správy majú zahŕňať najmä: a) správy a dokumenty predvídané týmto dohovorom alebo požadované komisiou; b) informácie o existencii, uzatváraní, novelizovaní alebo odstúpení od bilaterálnych a multilaterálnych dohôd a zmlúv upravujúcich ochranu a hospodárenie s vodnými zdrojmi rieky Dunaj a vodami v rámci jej zberného odtokového územia alebo tých, ktoré sú pre príslušné otázky dôležité; c) informácie o príslušných zákonoch, výnosoch a všeobecných predpisoch upravujúcich ochranu a hospodárenie s vodnými zdrojmi rieky Dunaj a vodami v rámci jej zberného odtokového územia alebo tých, ktoré sú pre príslušné otázky dôležité; d) oznámenie, najneskôr v rámci dohodnutého časového obdobia po tom, ako medzinárodná komisia prijme svoje rozhodnutie, o spôsobe, časovom rámci a finančných nákladoch na implementáciu rozhodnutí orientovaných na konanie na národnej úrovni, ako sú napríklad odporúčania, programy a opatrenia; e) vymenovanie príslušných inštitúcií, na ktoré sa môže obracať medzinárodná komisia alebo ostatné zmluvné strany v súvislosti so spoluprácou v rámci tohto dohovoru; f) oznamovanie plánovaných činností, ktoré by z dôvodu svojej povahy mohli mať za následok cezhraničné vplyvy. Článok 11 Konzultácie 1. Po predchádzajúcej výmene informácií majú zainteresované zmluvné strany na žiadosť jednej alebo niekoľkých príslušných zmluvných strán začať konzultácie o plánovaných činnostiach uvedených v článku 3 ods. 2, ktoré by mohli mať za následok cezhraničné vplyvy, pokiaľ sa na takúto výmenu informácií a tieto konzultácie zatiaľ nevzťahuje žiadna bilaterálna alebo medzinárodná spolupráca. Tieto konzultácie prebiehajú spravidla v rámci medzinárodnej komisie s cieľom nájsť riešenie. 2. Pred prijatím rozhodnutia o plánovaných činnostiach majú príslušné orgány – s výnimkou hroziaceho nebezpečenstva – čakať na výsledky konzultácií s výnimkou prípadov, ak by tieto neboli ukončené najneskôr do jedného roka od ich začatia. Článok 12 Výmena informácií 1. Na základe rozhodnutia medzinárodnej komisie si majú zmluvné strany v odôvodnených prípadoch vymieňať dostupné údaje okrem iného aj o: a) všeobecných podmienkach riečneho prostredia v rámci zberného odtokového územia rieky Dunaj; b) skúsenostiach získaných pri používaní a fungovaní najlepších dostupných techník a výsledkoch výskumu a rozvoja; c) emisiách a údajov z monitorovania; d) prijatých a plánovaných opatreniach na prevenciu, kontrolu a znižovanie cezhraničných vplyvov; e) predpisoch týkajúcich sa vypúšťania odpadových vôd; f) nehodách týkajúcich sa látok nebezpečných pre vodu. 2. Aby bolo možné harmonizovať emisné limity, majú si zmluvné strany vymeniť informácie o svojich predpisoch. 3. Ak je niektorá zmluvná strana požiadaná ktoroukoľvek inou zmluvnou stranou o poskytnutie údajov alebo informácií, ktoré nie sú dostupné, požiadaná zmluvná strana sa má snažiť žiadosti vyhovieť, ale môže podmieniť jej splnenie podmienkou, že žiadajúca zmluvná strana uhradí primerané náklady na zhromažďovanie a kde to prichádza do úvahy, tak aj na spracovanie takýchto údajov alebo informácií. 4. Na účely implementácie tohto dohovoru majú zmluvné strany napomáhať výmene najlepších dostupných techník, konkrétne prostredníctvom podpory: komerčnej výmeny dostupných techník, priamych priemyselných kontaktov a spolupráce, vrátane spoločného podnikania; výmeny informácií a skúseností; a poskytovania technickej pomoci. Zmluvné strany majú taktiež realizovať spoločné vzdelávacie programy a organizovať príslušné semináre a stretnutia. 5. Ustanovenia tohto dohovoru nemôžu ovplyvniť práva alebo záväzky zmluvných strán v súlade s vlastnými vnútroštátnymi zákonmi, predpismi, administratívnymi ustanoveniami alebo uznanou právnou praxou a platnými medzinárodnými predpismi na ochranu informácií týkajúcich sa osobných údajov, duševného vlastníctva, vrátane priemyselného a obchodného tajomstva alebo bezpečnosti štátu. 6. Ak sa i napriek tomu niektorá zo strán rozhodne poskytnúť takéto chránené informácie inej strane, potom strana, ktorá získa takéto chránené informácie, má rešpektovať dôvernú povahu získaných informácií a podmienky, na základe ktorých boli poskytnuté, a tieto informácie môže použiť len na tie účely, na ktoré boli poskytnuté. Článok 13 Ochrana poskytnutých informácií Pokiaľ sú na základe tohto dohovoru zasielané priemyselné alebo obchodné tajomstvá alebo iné dôverné informácie v súlade s vnútroštátnymi zákonmi, prijímajúce zmluvné strany majú zachovávať mlčanlivosť o týchto informáciách tým, že ich nebudú používať na žiadne iné účely než na tie, ktoré sú ustanovené v tomto dohovore, nebudú ich zverejňovať, ani dávať k dispozícii tretím stranám. V prípade, ak sa ktorákoľvek zmluvná strana necíti byť schopná splniť tento záväzok týkajúci sa dôverných informácií, ktoré jej boli zaslané, má o tom bezodkladne informovať zmluvnú stranu zasielajúcu informácie a zaslať jej poskytnuté informácie späť. Osobné údaje môžu byť zasielané zmluvnými stranami v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi zasielajúcej zmluvnej strany. Prijímateľ má používať osobné údaje len na účely stanovené zasielajúcou stranou a za podmienok špecifikovaných zasielajúcou stranou. Článok 14 Informácie pre verejnosť 1. Zmluvné strany majú zabezpečiť, aby ich príslušné organy boli povinné dávať k dispozícii, podľa možnosti čo najskôr, informácie týkajúce sa stavu a kvality riečneho prostredia povodia rieky Dunaj akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osobe, za úhradu primeraných poplatkov, ako reakciu na akúkoľvek odôvodnenú žiadosť, bez toho, aby táto osoba musela dokázať svoj nárok. 2. Informácie uvedené v odseku 1 tohto článku, ktoré majú k dispozícii verejné orgány, môžu byť poskytnuté v písomnej, vizuálnej, ústnej alebo dátovej forme. 3. Ustanovenia tohto článku nemôžu ovplyvniť právo zmluvných strán, v súlade s ich vnútroštátnymi právnymi systémami a platnými medzinárodnými predpismi, prijať opatrenia na to, aby žiadosť o takéto informácie bola odmietnutá, ak by to malo vplyv na: a) dôverné informácie o činnosti verejných orgánov, o medzinárodných vzťahoch a národnej obrane; b) bezpečnosť štátu; c) záležitosti, ktoré sú alebo boli sub judice alebo vyšetrované, vrátane disciplinárneho vyšetrovania, alebo ktoré sú predmetom predbežného konania; d) obchodné a priemyselné tajomstvo, ako aj duševné vlastníctvo; e) dôvernú povahu osobných údajov a/alebo spisov; f) materiál poskytnutý treťou stranou bez toho, aby táto strana bola povinná to urobiť; g) materiál, odhalenie ktorého by zväčšilo pravdepodobnosť, že by životné prostredie, ktorého sa taký materiál týka, bolo poškodené. 4. Verejný orgán má odpovedať osobe žiadajúcej informácie podľa možnosti čo najskôr. Dôvody pre odmietnutie poskytnutia požadovaných informácií musia byť uvedené písomne. Článok 15 Výskum a rozvoj 1. Na podporu cieľov tohto dohovoru majú zmluvné strany zaviesť doplnkové alebo spoločné programy vedeckého alebo technického výskumu a v súlade s postupom, ktorý má byť upravený medzinárodnou komisiou, zasielať komisii: a) výsledky takéhoto doplnkového, spoločného alebo ďalšieho príslušného výskumu, ku ktorým majú prístup aj verejné orgány; b) príslušné časti ďalších programov vedeckého a technického výskumu. 2. Zmluvné strany majú pritom brať do úvahy prácu, ktorá bola v týchto oblastiach vykonaná alebo podporovaná príslušnými medzinárodnými organizáciami a agentúrami. Článok 16 Komunikácia, výstražné a poplašné systémy, núdzové plány 1. Zmluvné strany majú zabezpečiť koordinovanú alebo spoločnú komunikáciu, výstražné a poplašné systémy v rámci celého povodia v rozsahu potrebnom na doplnenie systémov zavedených a používaných na bilaterálnej úrovni. Máju konzultovať spôsoby a prostriedky harmonizujúce vnútroštátne komunikačné, výstražné a poplašné systémy a plány pre prípady núdzových situácií. 2. Zmluvné strany sa majú v rámci medzinárodnej komisie navzájom informovať o príslušných orgánoch alebo kontaktných miestach určených na tento účel v prípadoch núdzových udalostí, ako sú napríklad znečistenie spôsobené haváriami, kritický vodný stav, nebezpečenstvo záplav alebo nebezpečenstvo ľadu. Príslušné orgány majú v prípade potreby spolupracovať pri zavádzaní spoločných núdzových plánov, ktoré by boli doplnkovými k plánom existujúcim na bilaterálnej úrovni. 3. Ak príslušný orgán zistí v rieke Dunaj alebo vo vodách v jej zbernom odtokovom území náhle zvýšenie nebezpečných látok alebo získa oznámenie o živelnej pohrome alebo nehode, ktorá by mohla mať vážny vplyv na kvalitu vody v rieke Dunaj a mohla byť ovplyvniť podunajské štáty nachádzajúce sa po prúde rieky, takýto orgán má okamžite informovať kontaktné miesta určené medzinárodnou komisiou v súlade s postupom zavedeným komisiou. 4. S cieľom kontrolovať a znižovať nebezpečenstvo, ktoré predstavujú záplavy, vrátane nebezpečenstva ľadu, majú príslušné orgány okamžite informovať podunajské štáty nachádzajúce sa po prúde rieky o tom, že by mohli byť postihnuté a medzinárodnú komisiu o výskyte záplav a o ich ustupovaní, ako aj o predpovediach nebezpečenstva ľadu. Článok 17 Vzájomná pomoc 1. V záujme lepšej spolupráce a napomáhania plneniu záväzkov vyplývajúcich z tohto dohovoru; konkrétne ak by nastala kritická situácia riečnych podmienok, si majú zmluvné strany na žiadosť ostatných zmluvných strán poskytnúť vzájomnú pomoc. 2. Medzinárodná komisia má vypracovať postupy vzájomnej pomoci zamerané okrem iného aj na nasledujúce záležitosti: a) riadenie, kontrolu, koordináciu a dohľad nad pomocou; b) miestne zariadenia a služby, ktoré majú byť poskytnuté zmluvnej strane žiadajúcej o pomoc a v prípade potreby, vrátane na pomoc pri vybavovaní formalít pri prekračovaní hraníc; c) opatrenia týkajúce sa kompenzácie pomáhajúcej zmluvnej strany a/alebo jej zamestnancov, ako aj za tranzit cez územia tretích zmluvných strán, ak by to bolo potrebné; d) metódy uhrádzania nákladov za služby poskytnuté pri pomoci. ČASŤ III MEDZINÁRODNÁ KOMISIA Článok 18 Zriadenie, úlohy a kompetencie 1. Na účely implementácie zámerov a ustanovení tohto dohovoru má byť zriadená medzinárodná komisia na ochranu rieky Dunaj, v tomto dohovore uvádzaná ako medzinárodná komisia. Zmluvné strany majú spolupracovať v rámci medzinárodnej komisie. Na účely plnenia záväzok zmluvných strán vyplývajúcich z článkov 1 až 18 má medzinárodná komisia vypracovať návrhy a odporúčania určené pre zmluvné strany. 2. Štruktúra a spôsob práce medzinárodnej komisie, ako aj jej kompetencie, sú podrobne uvedené v prílohe IV tohto dohovoru, ktorá tvorí štatút komisie. 3. Okrem záležitosti, ktoré sú jej priamo zverené, je medzinárodná komisia oprávnená zaoberať sa všetkými ostatnými záležitosťami, ktorými je komisia poverená mandátom od zmluvných strán v rámci článku 3 tohto dohovoru. 4. Implementácia rozhodnutí prijatých medzinárodnou komisiou je podporovaná povinnosťou zmluvných strán podávať správy komisii na základe článku 10, ako aj ustanoveniami tohto dohovoru týkajúcimi sa domácej základne a implementácie multilaterálnej spolupráce. 5. Medzinárodná komisia posudzuje skúsenosti získané pri implementácii tohto dohovoru a podľa potreby predkladá zmluvným stranám návrhy týkajúce sa zmien a doplnkov tohto dohovoru alebo pripravuje podklady pre vypracovávanie ďalších predpisov na ochranu a hospodárenie s vodnými zdrojmi rieky Dunaj a vodami v jej zbernom odtokovom území. 6. Medzinárodná komisia rozhoduje o spolupráci s medzinárodnými a národnými organizáciami alebo s ostatnými orgánmi, ktoré sú zaangažované alebo zainteresované na ochrane a hospodárení s vodnými zdrojmi rieky Dunaj a s vodami v rámci jej zberného odtokového územia alebo na riešení všeobecných otázok ochrany vôd a vodného hospodárstva. Táto spolupráca je zameraná na zlepšovanie koordinácie a predchádzanie duplicite. Článok 19 Prechodné štádium týkajúce sa Bukureštskej deklarácie Práce vykonávané zmluvnými stranami v rámci Deklarácie o spolupráci podunajských krajín pri riešení problémov hospodárenia s vodou Dunaja, konkrétne pri ochrane rieky Dunaj pred znečisťovaním, podpísanej 13. decembra 1985 (Bukureštská deklarácia), pracovnými skupinami pre kvalitu vody, pre informácie o záplavách a ich predpovediach, ako aj pre vodnú bilanciu prechádzajú pod tento dohovor. ČASŤ IV PROCEDURÁLNE A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA Článok 20 Platnosť príloh Za podmienok článku 23 tvoria prílohy I až V neoddeliteľnú súčasť tohto dohovoru. Článok 21 Existujúce a doplnkové dohody Zmluvné strany majú, na základe rovnosti a reciprocity, upraviť existujúce bilaterálne a multilaterálne dohody alebo ďalšie dojednania, ak je to potrebné na odstránenie rozporov so základnými princípmi tohto dohovoru a v prípade potreby majú uzatvoriť doplnkové dohody alebo ďalšie dojednania. Článok 22 Konferencia zmluvných strán 1. Zmluvné strany sa majú stretnúť na odporúčanie medzinárodnej komisie. 2. Na takýchto stretnutiach majú zmluvné strany najmä revidovať záležitosti spôsobu konania týkajúceho sa implementácie tohto dohovoru na základe správy medzinárodnej komisie a majú prijať príslušné odporúčania alebo rozhodnutia. 3. Zmluvná strana, ktorej vedúci delegácie je predsedom medzinárodnej komisie, má vykonávať úlohu predsedajúceho týchto stretnutí. 4. Konferencia zmluvných strán je oprávnená prijímať odporúčania alebo rozhodnutia za predpokladu, že po riadnom zvolaní sú prítomné delegácie aspoň z troch štvrtín všetkých zmluvných strán. Pokiaľ nie je v tomto dohovore ustanovené inak, má konferencia zmluvných strán vynaložiť maximálne úsilie na dosiahnutie dohody konsenzom. Ak by nebolo možné dosiahnuť konsenzus, má predseda vyhlásiť, že všetky možnosti na dosiahnutie dohody konsenzom boli vyčerpané. Po takomto vyhlásení má byť odporúčanie alebo rozhodnutie prijaté štvorpätinovou väčšinou prítomných a hlasujúcich zmluvných strán. 5. Rozhodnutie sa stáva záväzným prvý deň 11. mesiaca nasledujúceho po dátume jeho prijatia pre všetky zmluvné strany, ktoré za neho hlasovali a v rámci uvedeného obdobia písomne neoznámili výkonnému tajomníkovi, že nie sú schopné toto rozhodnutie akceptovať. Takéto oznámenie však môže byť kedykoľvek stiahnuté; takéto stiahnutie oznámenia nadobúda platnosť po jeho získaní výkonným tajomníkom. Toto rozhodnutie sa stáva záväzným pre každú zmluvnú stranu, ktorá písomne oznámila výkonnému tajomníkovi, že je schopná akceptovať toto rozhodnutie, od momentu prijatia tohto oznámenia alebo prvý deň 11. mesiaca nasledujúceho po dátume prijatia rozhodnutia, podľa toho, ktorý z týchto dvoch dátumov je neskorší. 6. Ak by však odporúčanie alebo rozhodnutie malo finančné dopady, takéto odporúčanie alebo rozhodnutie môžu byť prijaté iba konsenzom. Článok 23 Zmeny a doplnky dohovoru Dohovor môže byť novelizovaný nasledovne: 1. Ktorákoľvek zmluvná strana môže navrhnúť novelu tohto dohovoru. Text navrhovanej zmeny spolu s návrhom na zvolanie konferencie zmluvných strán má byť zmluvným stranám písomne oznámený depozitárom. 2. Ak aspoň tri štvrtiny zmluvných strán podporia návrh na zvolanie konferencie zmluvných strán, má depozitár do šiestich mesiacov zvolať konferenciu zmluvných strán do sídla medzinárodnej komisie. 3. Prijatie novely konferenciou zmluvných strán si vyžaduje konsenzus. 4. Prijatá novela má byť vládou-depozitárom predložená zmluvným stranám na ratifikáciu, prijatie alebo schválenie. Ratifikácia, prijatie alebo schválenie novely má byť oznámené vláde- depozitárovi písomne. 5. Novela nadobudne platnosť pre tie zmluvné strany, ktoré ju ratifikovali, prijali alebo schválili, 30. deň po získaní oznámení o jej ratifikácii, prijatí alebo schválení vládou-depozitárom od minimálne štyroch pätín zmluvných strán. Po tomto termíne nadobudne novela platnosť pre každú ďalšiu zmluvnú stranu 30. deň po dni, keď táto zmluvná strana uloží svoju listinu o ratifikácii, prijatí alebo schválení novely. 6. Prílohy I, II a III môžu byť novelizované medzinárodnou komisiou v súlade s článkom 5 jej štatútu. Článok 24 Riešenie sporov 1. Ak dôjde k sporu medzi dvoma alebo viacerými zmluvnými stranami o interpretácii alebo aplikácii tohto dohovoru, majú sa tieto snažiť vyriešiť ho rokovaním alebo akýmkoľvek iným spôsobom riešenia sporov prijateľnými pre zúčastnené strany sporu, v prípade potreby aj za pomoci medzinárodnej komisie. 2. a) Ak zúčastnené strany sporu nie sú schopné vyriešiť spor v súlade s odseku 1 tohto článku v primeranej lehote, ale najneskôr do 12 mesiacov po tom, ako bol spor oznámený medzinárodnej komisii jednou zo zúčastnených strán sporu, spor má byť predložený na záväzné rozhodnutie jednej z nasledujúcich inštitúcii mierového riešenia sporov: - Medzinárodnému súdnemu dvoru, - na arbitráž v súlade s prílohou V tohto dohovoru. b) pri ratifikovaní, prijímaní, schvaľovaní alebo pristupovaní k tomuto dohovoru, alebo kedykoľvek potom, môže zmluvná strana písomne oznámiť depozitárovi, že v prípade sporu nevyriešeného v súlade s odsekom 1 tohto článku akceptuje jeden alebo obidva spôsoby riešenia sporov uvedené v pododseku a) tohto odseku; c) ak zúčastnené strany sporu akceptovali obidva spôsoby riešenia sporov uvedené v pododseku a) tohto odseku, má byť spor predložený Medzinárodnému súdnemu dvoru, pokiaľ sa zúčastnené strany nedohodnú inak; d) ak zúčastnené strany sporu neakceptovali ten istý spôsob riešenia sporu zo spôsobov uvedených v pododseku a) tohto odseku, má byť spor predložený na arbitráž; e) o zmluvnej strane, ktorá neurobila vyhlásenie v súlade s pododsekom b) tohto odseku, alebo ktorej vyhlásenie už nie je platné, sa predpokladá, že akceptovala arbitráž. Článok 25 Podpis Dohovor má byť otvorený na podpis podunajským štátom majúcim plný nárok na práva a privilégia členstva v Organizácii Spojených národov v súlade s Chartou OSN, ako aj Európskym spoločenstvom a ďalšími regionálnymi organizáciami hospodárskej integrácie, na ktoré tieto štáty ako ich členovia previedli kompetencie v súvislosti so záležitosťami, ktoré upravuje tento dohovor, v Sofii dňa 29. júna 1994. Článok 26 Ratifikácia, prijatie alebo schválenie Tento dohovor podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu. Ratifikačné, prijímacie a schvaľovacie listiny majú byť uložené u rumunskej vlády, ktorá má byť depozitárom tohto dohovoru. Článok 27 Nadobudnutie platnosti Dohovor nadobudne platnosť deväťdesiaty deň po dni uloženia deviatej ratifikačnej, prijímacej alebo schvaľovacej listiny alebo listiny o pristúpení. Pre každý štát alebo regionálnu organizáciu hospodárskej integrácie, ktorá ratifikuje, prijme, schváli alebo pristúpi k tomuto dohovoru po uložení deviatej ratifikačnej, prijímacej alebo schvaľovacej listiny alebo listiny o pristúpení, tento dohovor nadobudne platnosť 90. deň po uložení ratifikačnej, prijímacej alebo schvaľovacej listiny alebo listiny o pristúpení takýmto štátom alebo regionálnou organizáciou hospodárskej integrácie. Článok 28 Pristúpenie, účasť 1. Akýkoľvek štát alebo organizácia regionálnej hospodárskej integrácie, ktoré sú uvedené v článku 25 tohto dohovoru a ktoré nepodpísali tento dohovor, môžu k nemu pristúpiť. Listiny o pridružení majú byť uložené u depozitára. 2. Zmluvné strany môžu jednomyseľne vyzvať ktorýkoľvek iný štát alebo organizáciu regionálneho hospodárskej integrácie, aby pristúpili k tomuto dohovoru alebo sa k nemu pripojili v úlohe poradcov. Článok 29 Odstúpenie Kedykoľvek po uplynutí piatich rokov odo dňa, keď tento dohovor nadobudol pre zmluvnú stranu platnosť, môže táto zmluvná strana podať depozitárovi písomné oznámenie o odstúpení od tohto dohovoru. Každé takéto odstúpenie nadobudne platnosť po uplynutí jedného roku odo dňa prijatia oznámenia depozitárom. Článok 30 Funkcie depozitára Vláda – depozitár má vykonávať všetky funkcie depozitára tohto dohovoru, konkrétne má depozitár informovať zmluvné strany: a) o uložení ratifikačných, prijímacích alebo schvaľovacích listín alebo listín o pristúpení, ako aj o odstúpeniach alebo akýchkoľvek ďalších informáciách, vyhláseniach a listinách, ktoré sú uvedené v tomto dohovore; b) o dátume nadobudnutia platnosti tohto dohovoru. Článok 31 Autentické texty, depozitár Originály tohto dohovoru, z ktorých anglický a nemecký text majú rovnakú platnosť, budú uložené u rumunskej vlády, ktorá má zaslať zmluvným stranám ich overené kópie. Na dôkaz toho dolupodpísaní, náležite na to oprávnení svojimi vládami, podpísali tento Dohovor o spolupráci pri ochrane a trvalo udržateľnom využívaní rieky Dunaj (Dohovor na ochranu Dunaja). V Sofii 29. júna 1994 -------------------------------------------------- PRÍLOHA I ČASŤ I Najlepšie dostupné techniky 1. Použitie najlepšej dostupnej techniky kladie dôraz na použitie bezodpadovej technológie, ak je taká k dispozícii. 2. Výraz "najlepšia dostupná technika" znamená posledné vývojové štádium (najmodernejších) procesov, zariadení alebo prevádzkových postupov, ktoré vykazujú praktickú vhodnosť konkrétneho opatrenia na obmedzovanie vypúšťania odpadových vôd, emisií a odpadov. Pri určovaní, či skupina procesov, zariadení alebo prevádzkových postupov predstavuje vo všeobecnosti alebo v individuálnych prípadoch najlepšiu dostupnú techniku, je potrebné venovať zvláštnu pozornosť: a) porovnateľným procesom, zariadeniam a prevádzkovým postupom, ktoré boli v poslednej dobe úspešne vyskúšané; b) technologickému pokroku a zmenám vedeckých poznatkov a interpretácie; c) ekonomickej prípustnosti takýchto techník; d) lehote inštalácie ako v nových, tak v existujúcich podnikoch; e) povahe a objemu vypúšťania odpadových vôd a emisií súvisiacich s určitou technikou. 3. Z toho vyplýva, že to čo je "najlepšou dostupnou technikou" pre určitý proces sa bude časom meniť v zmysle technologického pokroku, ekonomických a sociálnych faktorov, ako aj v zmysle zmien vedeckých poznatkov a interpretácie. 4. Ak znižovanie vypúšťania odpadových vôd a emisií vyplývajúcich z používania najlepšej dostupnej techniky nevedie k environmentálne akceptovateľným výsledkom, musia byť použité dodatočné opatrenia. 5. Výraz "technika" zahŕňa ako použitú technológiu, tak aj spôsob, akým je zariadenie navrhnuté, skonštruované, udržiavané, prevádzkované a demontované. ČASŤ 2 Najlepšia environmentálna prax 1. Najlepšia environmentálna prax znamená použitie najvhodnejšej kombinácie sektorálnych stratégií a opatrení kontroly životného prostredia. 2. Pri určovaní, ktorá kombinácia opatrení predstavuje vo všeobecnosti alebo v individuálnych prípadoch najlepšiu environmentálnu prax, je potrebné venovať zvláštnu pozornosť: - princípu prevencie, - nebezpečenstvu výrobku a jeho výroby, používania a konečného zneškodnenia pre životné prostredie (princíp zodpovednosti), - nahrádzaniu menej znečisťujúcimi činnosťami alebo látkami a šetreniu zdrojov, vrátane energie (princíp minimalizácie), - rozsahu použitia, - potenciálnemu prínosu alebo nevýhode náhradných materiálov alebo činností pre životné prostredie, - pokroku a zmenám vedeckých poznatkov a interpretácie, - lehotám implementácie, - sociálnym a ekonomickým dôsledkom. 3. Z toho vyplýva, že najlepšia environmentálna prax pre určitý zdroj vplyvov sa bude časom meniť v zmysle technologického pokroku, ekonomických a sociálnych faktorov, ako aj v zmysle zmien vedeckých poznatkov a interpretácie. 4. Ak znižovanie vplyvov vyplývajúcich z používania najlepšej environmentálnej praxe nevedie k environmentálne akceptovateľným výsledkom, musia byť použité dodatočné opatrenia a najlepšia environmentálna prax musí byť predefinovaná. -------------------------------------------------- PRÍLOHA II PRIEMYSELNÉ SEKTORY A NEBEZPEČNÉ LÁTKY ČASŤ 1 Zoznam priemyselných sektorov a odvetví 1. V sektoroch výroby tepla a energie a banskom sektore: a) úprava spalín a výfukových plynov, trosky, kondenzátov zo spaľovní; b) chladiace systémy; c) úprava uhlia, úprava rúd; d) obohacovanie uhlia a zhodnocovanie vedľajších produktov uhlia, briketovanie; e) výroba drevitého lignitu, aktívneho uhlia, sadzí. 2. V priemysle ťažby kameňa a zemín, v sektore stavebných látok, a v sklárskom a keramickom sektore: a) výroba vláknitého cementu a produktov z vláknitého cementu; b) výroba a spracovanie skla, sklených vlákien, minerálnych vlákien; c) výroba keramických výrobkov. 3. V sektore kovov: a) obrábanie a úprava kovov; galvanizačné dielne, závody na nakladanie zeleniny, dielne anodickej oxidácie, leštiace dielne, galvanizačné dielne, kaliarne, výroba plošných dosiek, výroba batérií, smaltovacie dielne, strojárske dielne, leštiarne; b) výroba železa a ocele, vrátane zlievární; c) výroba neželezných kovov, vrátane zlievární; d) výroba ferozliatin. 4. V sektore anorganickej chémie: a) výroba zásaditých chemikálií; b) výroba minerálnych kyselín, zásad, solí; c) výroba zásad alkalických kovov, alkalických lúhov a chlóru použitím elektrolýzy na výrobu lúhu a chlóru; d) výroba minerálnych hnojív (s výnimkou draselných hnojív), solí kyseliny fosforečnej, fosfátov do krmív; e) výroba uhličitanu sodného; f) výroba korundu; g) výroba anorganických farbív, minerálnych farbív; h) výroba polovodičov, rektifikačných kolón, fotoelektrických článkov; i) výroba výbušnín, vrátane pyrotechniky; j) výroba vysokodisperzných oxidov; k) výroba zlúčenín bária. 5. V sektore organickej chémie: a) výroba zásaditých chemikálií; b) výroba farieb, nerozpustných farbív, náterových farbív; c) výroba a spracovanie syntetických vlákien; d) výroba a spracovanie plastov, gumy, kaučuku; e) výroba organických zlúčenín halogénu; f) výroba organických výbušnín, tuhých palív; g) výroba pomocných prostriedkov pre výrobu koží, papierenskú a textilnú výrobu; h) výroba liečiv; i) výroba biocídov; j) výroba surovín pre pracie a čistiace prostriedky; k) výroba kozmetiky; l) výroba želatín, kožného gleja, lepidiel. 6. V sektoroch minerálnych a syntetických olejov: a) spracovanie minerálnych olejov, výroba a rafinácia produktov z minerálnych olejov, výroba uhľovodíkov; b) opätovné získavanie oleja zo zmesí oleja vo vode, deemulgačné zariadenia, zhodnocovanie a úprava odpadových olejov; c) výroba syntetických olejov. 7. V tlačiarenskom priemysle a v reprografických zariadeniach, v sektoroch povrchovej úpravy a výroby plastických štítkov, ako aj ďalších foriem spracovania živice a plastov: a) výroba polygrafických a grafických produktov, reprografické zariadenia; b) polygrafické a filmové laboratória; c) výroba fólií, obrazových a zvukových nosičov; d) výroba materiálov s povrchovou úpravou a impregnovaných materiálov. 8. V sektoroch na výrobu a spracovanie dreva, celulózy a papiera: a) výroba celulózy, papiera a lepenky; b) výroba a povrchová úprava drevovláknitých dosiek. 9. V textilnom, kožiarskom a kožušníckom sektore: a) výroba a konečná úprava textílií; b) výroba kože, konečná úprava kože, výroba imitácie kože, konečná úprava kožušín; c) chemické čistenie, pranie, pranie leštiacich látok, pranie vlnených materiálov. 10. Ďalšie sektory: a) recyklácia, úprava, skladovanie, nakladanie, vykladanie a ukladanie odpadov a zvyškových materiálov na skládky: skladovanie, nakladanie, vykladanie a preprava chemikálií; b) lekársky a vedecký výskum a rozvoj, nemocnice, lekárske ambulancie, rádiologické ústavy, laboratória, testovacie miestnosti; c) priemyselné čistenie, čistenie kontajnerov; d) dielne na opravu a údržbu vozidiel, zariadenia na umývanie vozidiel; e) úprava vody; f) obchody "farby a laky"; g) výroba a spracovanie rastlinných a živočíšnych extraktov; h) výroba a spracovanie mikroorganizmov a vírusov v in vitro rekombinovaných kyselinách nukleových; i) priemyselné sektory používajúce rádioaktívne látky (jadrový priemysel). ČASŤ 2 Smerný zoznam nebezpečných látok a skupín látok A. Prioritné skupiny látok a) ťažké kovy a ich zlúčeniny; b) organohalogénové zlúčeniny; c) organické zlúčeniny fosforu a cínu; d) prostriedky na ochranu rastlín, pesticídy (fungicídy, herbicídy, insekticídy, algicídy) a chemikálie používané na ochranu dreva, celulózy, papiera, surovej kože, textílií atď.; e) oleje a uhľovodíky vyrobené z ropy; f) ďalšie organické zlúčeniny obzvlášť nebezpečné pre vodné prostredie; g) zlúčeniny anorganického dusíka a fosforu; h) rádioaktívne látky, vrátane rádioaktívnych odpadov. B. Jednotlivé nebezpečné látky Pretože sú značné rozdiely, čo sa týka nebezpečnej povahy látok obsiahnutých v určitých skupinách, je potrebné taktiež zdôrazniť určité látky, ktoré môžu mať v praxi prioritnú úlohu. | Látky | Číslo CAS | | Látky | Číslo CAS | 1. | Ortuť | 7439976 | 21. | Trifluralín | 1582098 | 2. | Kadmium | 7440439 | 22. | Endosulfán | 115297 | 3. | Meď | 7440508 | 23. | Simazín | 122349 | 4. | Zinok | n. a. | 24. | Atrazín | 1912249 | 5. | Olovo | 7439921 | 25. | Zlúčeniny tribultyltínu | — | 6. | Arzén | 7440382 | 26. | Zlúčeniny trifenyltínu | — | 7. | Chróm | n. a. | 27. | Azinfos-etyl | 2642719 | 8. | Nikel | 7440020 | 28. | Azinfos-metyl | 86500 | 9. | Bór | n. a. | 29. | Fenitrotión | 122145 | 10. | Kobalt | n. a. | 30. | Fentión | 55389 | 11. | Selén | 7782492 | 31. | Malatión | 121755 | 12. | Striebro | n. a. | 32. | Paratión | 56382 | 13. | Dríny | — | 33. | Paratión-metyl | 298000 | 14. | HCH | 608731 | 34. | Dichlórvos | 62737 | 15. | DDT | 50293 | 35. | Trichlóretylén | 79016 | 16. | Pentachlórfenol | 87865 | 36. | Tetrachlóretylén | 127184 | 17. | Hexachlórbenzén | 118741 | 37. | Trichlorbenzén | — | 18. | Hexachlórbutadién | 87683 | 38. | Dichlóretán | 107062 | 19. | Chlorid uhličitý | 56235 | 39. | Trichlóretán | 71556 | 20. | Chloroform | 67663 | 40. | Dioxíny | n. a. | -------------------------------------------------- PRÍLOHA III Všeobecné pokyny týkajúce sa cieľov a kritérií pre kvalitu vody [1] Ciele a kritéria pre kvalitu vody vypracované pre konkrétne úseky rieky Dunaj a pre povrchové vody v rámci jej zberného odtokového územia majú: a) brať do úvahy alternatívu udržania a v prípade potreby zlepšenia existujúcej kvality vody; b) zamerať sa na zníženie priemerného zaťaženia znečistenými vodami a koncentrácií (najmä nebezpečných látok) na určitú úroveň za určité časové obdobie; c) brať do úvahy zvláštne požiadavky na kvalitu vody (neupravená voda na účely získavania pitnej vody, zavlažovanie atď.); d) brať do úvahy zvláštne požiadavky ohľadom vôd citlivo reagujúcich na znečistenie a zvlášť chránených vôd a ich prostredia, napr. jazerá, zóny ochrany pobrežných filtrátov a ochrana mokradí; e) majú sa zakladať na použití metód biologickej klasifikácie a chemických indexov pre stredne- a dlhodobé vyhodnocovanie udržania a zlepšenia kvality vody; f) brať do úvahy úroveň dosiahnutia cieľov a v individuálnych prípadoch by si to mohlo vyžiadať dodatočné ochranné opatrenia. [1] Ciele a kritéria pre kvalitu vody sú spravidla vypracovávané individuálne, konkrétne sú spravidla prispôsobované prevládajúcim podmienkam čo sa týka ekosystémov, vodných zdrojov a ich využívania. Preto sú v rámci tohto dohovoru zmluvným stranám adresované len všeobecné pokyny. -------------------------------------------------- PRÍLOHA IV Stanovy Medzinárodnej Komisie Na Ochranu Rieky Dunaj Článok 1 Zloženie 1. Medzinárodná komisia pozostáva z delegácií nominovaných zmluvnými stranami. Každá zmluvná strana nominuje maximálne päť delegátov, vrátane vedúceho delegácie a jeho zástupcu. 2. Okrem toho si môže každá delegácia zobrať určitý počet expertov na riešenie špeciálnych otázok, ktorých mená majú byť oznámené sekretariátu medzinárodnej komisie. Článok 2 Predsedníctvo 1. Pri predsedníctve medzinárodnej komisie sa striedajú zmluvné strany v abecednom poradí (podľa anglickej abecedy) vždy po roku. Delegácia, ktorá sa má postarať o predsedníctvo, nominuje jedného zo svojich členov, aby sa stal predsedom medzinárodnej komisie. 2. Predseda na zasadaniach medzinárodnej komisie spravidla nevystupuje v mene svojej delegácie. 3. O ďalších podrobnostiach týkajúcich sa predsedníctva, vrátane rokovacieho poriadku, rozhodne medzinárodná komisia. Článok 3 Zasadania 1. Medzinárodná komisia zvoláva riadne zasadanie minimálne raz ročne na výzvu predsedu, ktorý ma určiť miesto konania. 2. Mimoriadne zasadania majú byť zvolávané predsedom na žiadosť minimálne troch delegácií. 3. Konzultácie vedúcich delegácií sa môžu konať medzi zasadnutiami komisie. 4. Predseda navrhuje body programu zasadania, medzi ktoré majú patriť aj správy stálej pracovnej skupiny a skupín expertov. Každá delegácia má právo navrhnúť také body programu, ktoré chce, aby boli prerokované. O poradí bodov programu zasadania rozhoduje medzinárodná komisia väčšinou hlasov. Článok 4 Prijímanie rozhodnutí 1. Každá delegácia má jeden hlas. 2. Nehľadiac na ustanovenie odseku 1 tohto článku má Európske spoločenstvo v oblastiach, ktoré spadajú do jeho kompetencií, nárok na taký počet hlasov, ktorý sa rovná počtu členských štátov Európskeho spoločenstva, ktoré sú zmluvnými stranami tohto dohovoru. Európske spoločenstvo nemá uplatňovať svoje hlasovacie právo v prípadoch, keď jeho členské štáty uplatňujú svoje hlasovacie právo a opačne. 3. Medzinárodná komisia je uznášaniaschopná, ak sú prítomné delegácie minimálne dvoch tretín zmluvných strán. 4. Písomné konanie sa môže uskutočniť za podmienok ustanovených v rokovacom poriadku medzinárodnej komisie. Článok 5 Schvaľovanie rozhodnutí 1. Rozhodnutia a odporúčania majú byť na zasadaniach medzinárodnej komisie prijímané konsenzom delegácií. Ak by nebolo možné dosiahnuť konsenzus, má predseda komisie vyhlásiť, že všetky možnosti na dosiahnutie dohody konsenzom boli vyčerpané. Pokiaľ to nie je v dohovore ustanovené inak, má komisia v takom prípade prijať rozhodnutia alebo odporúčania štvorpätinovou väčšinou hlasov prítomných a hlasujúcich delegácií. 2. Rozhodnutie sa stáva záväzným prvý deň 11. mesiaca nasledujúceho po dátume jeho prijatia pre všetky zmluvné strany, ktoré za neho hlasovali a v rámci uvedeného obdobia písomne neoznámili výkonnému tajomníkovi, že nie sú schopné toto rozhodnutie akceptovať. Takéto oznámenie však môže byť kedykoľvek stiahnuté; takéto stiahnutie oznámenia nadobúda platnosť po jeho získaní výkonným tajomníkom. Toto rozhodnutie sa stáva záväzným pre každú zmluvnú stranu, ktorá písomne oznámila výkonnému tajomníkovi, že je schopná akceptovať toto rozhodnutie, od momentu prijatia tohto oznámenia, alebo prvý deň 11. mesiaca nasledujúceho po dátume prijatia rozhodnutia, podľa toho, ktorý z týchto dvoch dátumov je neskorší. Článok 6 Odborný orgán 1. Medzinárodná komisia zriaďuje stálu pracovnú skupinu. Pre určité oblasti práce a pre zvláštne problémy sú zriaďované stále alebo ad hoc skupiny expertov. 2. Stálu pracovnú skupinu a skupiny expertov tvoria delegáti a experti nominovaní delegáciami komisie. 3. Práce stálej pracovnej skupiny sa zúčastňujú delegáti všetkých zmluvných strán. Medzinárodná komisia menuje jej predsedu a určuje maximálny počet delegátov. Komisia taktiež stanovuje počet expertov v skupinách expertov. Článok 7 Sekretariát 1. Týmto sa zriaďuje stály sekretariát. 2. Stály sekretariát má mať svoje sídlo vo Viedni. 3. Medzinárodná komisia má vymenovať výkonného tajomníka a vydať ustanovenia pre menovanie ďalšieho potrebného personálu. Komisia má stanoviť povinnosti týkajúce sa funkcie výkonného tajomníka, ako aj podmienky a ostatné náležitosti, za ktorých má byť vykonávaná. 4. Výkonný tajomník má vykonávať funkcie, ktoré sú nevyhnutné pre realizáciu tohto dohovoru a pre prácu medzinárodnej komisie, ako aj pre plnenie ďalších úloh, ktorými je výkonný tajomník poverený komisiou v súlade s rokovacím poriadkom a finančnými predpismi. Článok 8 Poverovanie zvláštnych expertov úlohami Medzinárodná komisia môže poverovať osoby s príslušnou kvalifikáciou, vedecké inštitúcie alebo ďalšie zariadenia úlohami v rámci hodnotení, vyhodnocovaní získaných výsledkov a analyzovaním zvláštnych otázok. Článok 9 Správy Medzinárodná komisia predkladaná zmluvným stranám výročnú správu o svojej činnosti a podľa potreby aj ďalšie správy, ktoré majú obsahovať najmä výsledky monitorovania a hodnotenia. Článok 10 Spôsobilosť na právne úkony a zastupovanie 1. Medzinárodná komisia má byť právne spôsobilá na také úkony, ktoré môžu byť potrebné pre výkon jej funkcií a plnenie zámerov v súlade s právnymi predpismi platnými v sídle jej sekretariátu. 2. Medzinárodnú komisiu zastupuje jej predseda. Toto zastupovanie má byť podrobne upravené v rokovacom poriadku. Článok 11 Náklady 1. Medzinárodná komisia má prijať finančné pravidlá. 2. Komisia má schváliť ročný alebo dvojročný rozpočet navrhovaných výdavkov a zvážiť predpokladaný rozpočet na ďalšie rozpočtové obdobie. 3. Do celkového rozpočtu, vrátane akéhokoľvek doplnkového rozpočtu schváleného komisiou, majú prispievať zmluvné strany, s výnimkou Európskeho spoločenstva, rovnakými sumami, pokiaľ komisia jednomyseľne nerozhodne inak. 4. Európske spoločenstvo prispeje do rozpočtu maximálne do výšky 2,5 % administratívnych nákladov. 5. Každá zmluvná strana má hradiť výdavky súvisiace s účasťou jej zástupcov, expertov a poradcov na práci komisie. 6. Každá zmluvná strana znáša náklady na bežnú činnosť súvisiacu s monitorovaním a hodnotením vykonávaným na svojom vlastnom území. Článok 12 Rokovací poriadok Medzinárodná komisia si má vypracovať svoj vlastný rokovací poriadok. Článok 13 Pracovné jazyky Úradnými jazykmi medzinárodnej komisie sú angličtina a nemčina. -------------------------------------------------- PRÍLOHA V ARBITRÁŽ 1. Arbitrážne konanie uvedené v článku 24 tohto dohovoru má byť v súlade s nasledujúcimi odsekmi 2 až 10. 2. a) V prípade sporu predloženého na arbitráž na základe článku 24 ods. 2 tohto dohovoru má byť na žiadosť jednej zúčastnenej strany sporu adresovanej strane druhej vytvorený arbitrážny tribunál. Žiadosť o arbitráž má obsahovať predmet sporu žiadosti, najmä vrátane článkov tohto dohovoru, interpretácia alebo aplikácia, ktorých predstavuje predmet sporu; b) žiadajúca strana má informovať medzinárodnú komisiu o tom, že požiadala o zriadenie arbitrážneho tribunálu, s uvedením druhej strany sporu a článkov dohovoru, ktorých interpretácia alebo aplikácia je podľa jej názoru sporná. Sťažujúcu sa stranu, ako aj žalovanú stranu môže tvoriť väčší počet zmluvných strán. Medzinárodná komisia má zaslať takto získané informácie všetkým zmluvným stranám tohto dohovoru. 3. Arbitrážny tribunál má pozostávať z troch členov. Ako sťažujúca sa strana, resp. strany, tak druhá strana, resp. strany sporu, majú každá do dvoch mesiacov vymenovať jedného arbitra; títo dvaja takto vymenovaní arbitri určia na základe spoločnej dohody tretieho arbitra, ktorý má byť predsedom tribunálu. Predseda nemá byť štátnym príslušníkom žiadnej krajiny, ktorá je zúčastnenou stranou sporu, ani nemá mať obvyklé miesto bydliska na území niektorej z krajín, ktoré sú zúčastnenými stranami sporu, ani nemá byť zamestnaný niektorou zo zúčastnených strán sporu, ani sa nemá zaoberať týmto prípadom na základe akéhokoľvek iného poverenia. 4. a) Ak jedna zo zúčastnených strán sporu nevymenuje arbitra do dvoch mesiacov od získania žiadosti, môže o tom druhá strana informovať predsedu Medzinárodného súdneho dvora, ktorý má vymenovať predsedu arbitrážneho tribunálu v rámci ďalšej dvojmesačnej lehoty. Po vymenovaní má predseda arbitrážneho tribunálu požiadať stranu, ktorá nevymenovala arbitra, aby tak do dvoch mesiacov urobila. Ak po tomto období nie je arbiter schválený, má o tom predseda arbitrážneho tribunálu informovať predsedu Medzinárodného súdneho dvora, ktorý ho má vymenovať v rámci ďalšieho dvojmesačného obdobia. b) Ak nie je predseda arbitrážneho tribunálu vymenovaný do dvoch mesiacov od vymenovania druhého arbitra, má byť na žiadosť ktorejkoľvek strany sporu vymenovaný predsedom Medzinárodného súdneho dvora v rámci ďalšieho dvojmesačného obdobia. 5. a) Arbitrážny tribunál má vyniesť rozhodnutie v súlade s ustanoveniami medzinárodného práva, a najmä v súlade s ustanoveniami tohto dohovoru; b) každý arbitrážny tribunál zriadený na základe ustanovení tejto prílohy si má vypracovať svoj vlastný rokovací poriadok; c) v prípade sporu ohľadom toho, či arbitrážny tribunál má právomoc o spore rozhodnúť, má o tejto záležitosti rozhodnúť arbitrážny tribunál. 6. a) Rozhodnutia arbitrážneho tribunálu týkajúce sa ako konania, tak podstaty sporu, majú byť prijímané väčšinou hlasov jeho členov; b) arbitrážny tribunál môže použiť na účely zistenia skutkového stavu všetky vhodné prostriedky. Na žiadosť jednej zo zúčastnených strán sporu môže nariadiť nevyhnutné dočasné opatrenia; c) ak sú na základe ustanovení tejto prílohy zriadené dva alebo viac arbitrážnych tribunálov, ktoré sa zaoberajú žiadosťami s rovnakými alebo podobnými predmetmi sporu, môžu sa navzájom informovať o postupoch zisťovania skutkového stavu a zohľadňovať ich pri svojej práci, nakoľko je to len možné; d) zúčastnené strany sporu majú poskytnúť maximálnu súčinnosť nevyhnutnú pre efektívne vedenie arbitrážneho konania; e) neprítomnosť niektorej zo zúčastnených strán sporu nemá predstavovať prekážku konania. 7. Pokiaľ arbitrážny tribunál neurčí inak s ohľadom na konkrétne okolnosti prípadu, majú zúčastnené strany sporu hradiť výdavky tribunálu, vrátane odmien jeho členov, rovnakým dielom. Tribunál si má viesť záznamy o všetkých svojich výdavkoch a má zúčastneným stranám poskytnúť ich konečné vyúčtovanie. 8. Arbitrážny tribunál má vyniesť svoje rozhodnutie do piatich mesiacov odo dňa, keď bol zriadený, pokiaľ nedôjde k záveru, že je potrebné predĺžiť túto lehotu o ďalšie obdobie, ktoré by nemalo byť dlhšie ako päť mesiacov. 9. Každá zmluvná strana, ktorá sa zaujíma o právnu povahu predmetu sporu a ktorú môže rozhodnutie daného prípadu ovplyvniť, môže so súhlasom tribunálu zasahovať do konania. Rozhodnutie arbitrážneho tribunálu sa stáva záväzným pre zasahujúcu stranu rovnakým spôsobom ako pre zúčastnené strany sporu. 10. a) Rozhodnutie arbitrážneho tribunálu má obsahovať odôvodnenie rozhodnutia. Rozhodnutie má byť konečné a pre zúčastnené strany sporu záväzné. Arbitrážny tribunál zašle rozhodnutie zúčastneným stranám sporu a medzinárodnej komisii. Komisia zašle získané informácie všetkým zmluvným stranám tohto dohovoru; b) akákoľvek polemika, ktorá môže vzniknúť medzi zúčastnenými stranami sporu, o interpretácii alebo spôsobe uplatnenia konečného rozhodnutia môže byť predložená ktoroukoľvek zúčastnenou stranou na rozhodnutie arbitrážnemu tribunálu, ktorý rozhodnutie vydal alebo v prípade, ak sa tento tribunál nemôže záležitosťou zaoberať, tak inému arbitrážnemu tribunálu zriadenému na tento účel rovnakým spôsobom, akým bol zriadený prvý arbitrážny tribunál. -------------------------------------------------- ZÁVEREČNÝ AKT Konferencia na podpísanie Dohovoru o spolupráci pri ochrane a trvalo udržateľnom využívaní rieky Dunaj sa konala v Sofii dňa 29. júna 1994. Na konferencii boli zastúpené vlády nasledujúcich štátov: Rakúska, Bulharska, Chorvátska, Českej republiky, Nemecka, Maďarska, Moldavska, Rumunska, Slovenskej republiky, Slovinska a Ukrajiny. Konferencie sa zúčastnil aj zástupca Európskeho spoločenstva. Zástupca koordinačnej jednotky programu – Environmentálny program pre povodie rieky Dunaj – sa zúčastnil konferencie v úlohe pozorovateľa. Zoznam delegácií je priložený. Začiatku konferencie sa zúčastnil H. E. Evgeni Matinchev, zástupca premiéra Bulharskej republiky, ktorý sa účastníkom prihovoril. Konferencia si za predsedu zvolila pána Dr. Valentina Bossevského, ministra životného prostredia Bulharskej republiky. Vyhlásenia boli urobené vedúcimi delegácií Rakúska, Bulharska, Chorvátska, Nemecka, Maďarska, Moldavska, Rumunska, Slovenskej republiky, Slovinska, Ukrajiny a Európskeho spoločenstva. Na konferencii 29. júna 1994 sa zvážil a prijal Dohovor o spolupráci pri ochrane a udržateľnom využívaní rieky Dunaj. Toho istého dňa bol dohovor otvorený na podpis a podpísaný Rakúskom, Bulharskom, Chorvátskom, Nemeckom, Maďarskom, Moldavskom, Rumunskom, Slovenskou republikou, Ukrajinou a Európskym spoločenstvom. Na konferencii informovali vlády Českej republiky a Slovinska o tom, že ich krajiny zatiaľ neukončili legislatívny postup pre podpísanie dohovoru, ako aj o ich ochote podpísať dohovor podľa možnosti čo najskôr. Na konferencii sa prijalo vyhlásenie o určitých otázkach predbežnej implementácii dohovoru, text ktorého tvorí prílohu tohto záverečného aktu. Na dôkaz toho dolupodpísaní pripojili svoje podpisy k tomuto záverečnému aktu. V Sofii, dvadsiateho deviateho júna 1994, po jednom origináli v anglickom a nemeckom jazyku, pričom tieto texty sú rovnako autentické a majú byť uložené u rumunskej vlády. --------------------------------------------------