PREKLAD
DOHOVOR O PRÁVOMOCI, ROZHODNOM PRÁVE, UZNÁVANÍ A VÝKONE A SPOLUPRÁCI
V OBLASTI RODI ČOVSKÝCH PRÁV A POVINNOSTÍ A OPATRENÍ NA OCHRANU DIE ŤAŤA
(uzavretý 19. októbra 1996)
Signatárske štáty tohto dohovoru,
berúc do úvahy potrebu posilni ťochranu detí v situáciách, ktoré majú medzinárodný charakter,
želajúc si vyhnú ťsa konfliktom svojich právnych systémov v otázkach právomoci, rozhodného práva, uznávania
a výkonu opatrení na ochranu die ťaťa,
pripomínajúc dôle žitosťmedzinárodnej spolupráce na ochranu detí,
potvrdzujúc, že najlep ší záujem die ťaťa musí by ťprvoradým h ľadiskom,
zisťujúc potrebu revízie Dohovoru o právomoci orgánov a o rozhodnom práve v oblasti ochrany maloletých z 5. októbra
1961,
želajúc si prija ťspolo čné ustanovenia na dosiahnutie tohto cie ľa s prihliadnutím na Dohovor OSN o právach die ťaťa
z 20. novembra 1989,
dohodli sa takto:
KAPITOLA I
ROZSAH DOHOVORU
Článok 1
1. Cie ľom tohto dohovoru je
a) ur čiť, orgány ktorého štátu majú právomoc prijíma ť
opatrenia na ochranu osoby alebo majetku die ťaťa;
b) ur čiť, aký právny poriadok majú tieto orgány pou žiťpri
výkone svojej právomoci;
c) ur čiť, aký právny poriadok je rozhodujúci na posúdenie rodi-
čovských práv a povinností;
d) upravi ťuznávanie a výkon takých ochranných opatrení vo
všetkých zmluvných štátoch;
e) vytvori ťmedzi orgánmi zmluvných štátov spoluprácu
v rozsahu potrebnom na dosiahnutie ú čelu tohto dohovoru.2. Na ú čely dohovoru výraz „rodi čovské práva a povinnosti “
zahŕňa rodi čovskú moc alebo iný podobný vz ťah, ktorý ur čuje
práva, oprávnenia a povinnosti rodi čov, opatrovníkov alebo
iných zákonných zástupcov k osobe alebo majetku die ťaťa.
Článok 2
Dohovor sa vz ťahuje na deti od ich narodenia a ždo dosiahnutia
veku 18 rokov.
Článok 3
Opatrenia uvedené v článku 1 sa mô žu týka ťnajmä:
a) nadobúdania, výkonu, od ňatia alebo obmedzenia rodi čov-
ských práv a povinností, ako aj ich prenesenia;
b) opatrovníckeho práva vrátane práv týkajúcich sa starostli-
vosti o osobu die ťaťa, najmä práva ur čiťmiesto jeho pobytu,
a práva na styk s die ťaťom vrátane práva odvies ťdieťan a
obmedzený čas na iné miesto, ako je miesto jeho obvyklého
pobytu;SK 11.6.2008 Úradný vestník Európskej únie L 151/39
c) in štitútu opatrovníctva, poru čníctva a podobných in štitútov;
d) ur čenia a úloh osôb alebo in štitúcií, ktoré sú zodpovedné za
osobu die ťaťa alebo za jeho majetok, ktoré die ťa zastupujú
alebo mu pomáhajú;
e) umiestnenia die ťaťa do pestúnskej starostlivosti alebo do
zariadenia starostlivosti o die ťa, alebo zabezpe čenia jeho
výchovy in štitútom kafala alebo iným podobným in štitútom;
f) doh ľadu verejných orgánov nad starostlivos ťou o die ťa vyko-
návanou osobou, ktorá má zodpovednos ťza die ťa;
g) správy, udr žovania alebo nakladania s majetkom die ťaťa.
Článok 4
Dohovor sa nevz ťahuje
a) na ur čovanie alebo popretie rodi čovstva;
b) na rozhodnutia o osvojení, opatrenia predchádzajúce osvo-
jeniu alebo vyhlásenie osvojenia za neplatné, alebo jehozrušenie;
c) na meno a priezvisko die ťaťa;
d) na nadobudnutie plnej právnej spôsobilosti die ťaťa;
e) na vy živovaciu povinnos ť;
f) na trusty alebo otázky dedenia;
g) na sociálne zabezpe čenie;
h) na verejné opatrenia v šeobecnej povahy vo veciach vzdelá-
vania alebo zdravia;
i) na opatrenia ulo žené ako sankcia za trestné činy spáchané
deťmi;
j) na rozhodnutia vo veciach azylového práva
a pris ťahovalectva.
KAPITOLA II
PRÁVOMOC
Článok 5
1. Právomoc prijíma ťopatrenia na ochranu die ťaťa alebo
jeho majetku majú justi čné alebo správne orgány zmluvného
štátu, kde má die ťa svoj obvyklý pobyt.2. Ak dôjde k zmene obvyklého pobytu die ťaťa na územie
iného zmluvného štátu, nadobudnú s výnimkou ustanovenia
článku 7 právomoc orgány štátu nového obvyklého pobytu
dieťaťa.
Článok 6
1. Právomoc rozhodova ťv rozsahu článku 5 ods. 1
o ute čeneckých de ťoch a de ťoch, ktoré sa dostali do cudziny
v dôsledku nepokojov v ich domovskom štáte, majú orgány
zmluvného štátu, na ktorého území sa deti nachádzajú
v dôsledku premiestnenia.
2. Ustanovenie predchádzajúceho odseku sa uplatní aj vo
vzťahu k de ťom, ktorých obvyklý pobyt nemo žno ur čiť.
Článok 7
1. V prípade neoprávneného premiestnenia alebo zadr žania
dieťaťa si orgány zmluvného štátu, kde malo die ťa svoj obvyklý
pobyt bezprostredne pred svojím premiestnením alebo zadr-žaním, zachovávajú právomoc a ždovtedy, kým die ťa nadobudlo
obvyklý pobyt na území druhého štátu a
a) osoba, in štitúcia alebo iná právnická osoba vykonávajúca
opatrovnícke právo sa zmierila s premiestnením alebo zadr-
žaním, alebo
b) die ťa malo pobyt na území druhého štátu aspo ňjeden rok
po tom, ako sa osoba, in štitúcia alebo iná právnická osoba
vykonávajúca opatrovnícke právo dozvedela alebo mohla
dozvedie ťo mieste pobytu die ťaťa, nekoná sa o žiadosti
o návrat podanej v tejto lehote, a die ťas az žilo s novým
prostredím.
2. Premiestnenie alebo zadr žanie die ťaťa sa pova žuje za
neoprávnené, ak:
a) je poru šením opatrovníckeho práva, ktoré nadobudla osoba,
inštitúcia alebo iná právnická osoba bu ďspolo čne, alebo
samostatne pod ľa právneho poriadku štátu, kde malo die ťa
svoj obvyklý pobyt bezprostredne pred premiestnením alebozadr žaním, a
b) v čase jeho premiestnenia alebo zadr žania sa toto právo aj
skuto čne vykonávalo bu ďspolo čne, alebo samostatne, alebo
by sa takto vykonávalo, ak by nedo šlo k premiestneniu či
zadr žaniu.
Opatrovnícke právo uvedené v písmene a) mo žno nadobudnú ť
najmä priamo zo zákona alebo na základe rozhodnutia súdualebo správneho orgánu, alebo na základe dohody platnej pod ľa
právneho poriadku tohto štátu.SK L 151/40 Úradný vestník Európskej únie 11.6.2008
3. Kým si orgány pod ľa odseku 1 zachovávajú právomoc,
môžu orgány zmluvného štátu, na ktorého územie bolo die ťa
premiestnené alebo na ktorého území je zadr žiavané, prijíma ť
iba naliehavé opatrenia pod ľačlánku 11 potrebné na ochranu
osoby alebo majetku die ťaťa.
Článok 8
1. Vo výnimo čných prípadoch, ak sa orgán zmluvného štátu,
ktorý má právomoc pod ľačlánku 5 alebo 6, domnieva, že
orgán iného zmluvného štátu je v konkrétnom prípade
v lep šej situácii na posúdenie najlep šieho záujmu die ťaťa,
môžeb u ď
—priamo, alebo prostredníctvom ústredného orgánu svojho
štátu po žiada ťorgán tohto druhého zmluvného štátu, aby
prevzal právomoc a prijal ochranné opatrenia, ktoré budepova žovaťza potrebné, alebo
—preru šiťkonanie vo veci a vyzva ťúčastníkov, aby podali svoj
návrh orgánu druhého štátu.
2. Za podmienok uvedených v predchádzajúcom odseku sa
možno obráti ťna orgán niektorého z týchto zmluvných štátov:
a)štátu, ktorého štátne ob čianstvo má die ťa;
b)štátu, na ktorého území sa nachádza majetok die ťaťa;
c)štátu, na ktorého orgán bol podaný návrh na rozvod,
rozluku alebo anulovanie man želstva rodi čov die ťaťa;
d)štátu, s ktorým má die ťa podstatnú väzbu.
3. Zú častnené orgány mô žu spolu komunikova ťna ú čely
výmeny názorov.
4. Orgán do žiadaný pod ľa odseku 1 mô že prevzia ť
právomoc od orgánu, ktorý má právomoc pod ľačlánku 5
alebo 6, ak sa domnieva, že tento postup je v najlep šom záujme
dieťaťa.
Článok 9
1. Ak sa orgány zmluvného štátu uvedeného v článku 8 ods.
2 domnievajú, že v konkrétnom prípade sú v lep šej situácii na
posúdenie najlep šieho záujmu die ťaťa, mô žub u ď
—požiada ťpríslu šný orgán zmluvného štátu, kde má die ťa
svoj obvyklý pobyt, priamo alebo prostredníctvom ústred-ného orgánu toho štátu, aby sa im povolilo prevzia ť
právomoc a prija ťochranné opatrenia, ktoré pova žujú za
potrebné, alebo—vyzva ťúčastníkov, aby sami podali taký návrh orgánom
zmluvného štátu, kde má die ťa svoj obvyklý pobyt.
2. Zú častnené orgány mô žu spolu komunikova ťna ú čely
výmeny názorov.
3. Orgán, ktorý podal žiados ť,m ô žez a čaťvykonáva ť
právomoc namiesto orgánu zmluvného štátu, kde má die ťa
svoj obvyklý pobyt, iba ak tento druhý orgán so žiados ťou
súhlasil.
Článok 10
1. Bez oh ľadu na články 5 a ž9m ô žu orgány zmluvného
štátu pri výkone svojej právomoci na rozhodovanie o rozvode,
rozluke alebo anulovaní man želstva rodi čov die ťaťa, ktoré má
obvyklý pobyt na území iného zmluvného štátu, ak to upravuje
právny poriadok ich štátu, prija ťaj opatrenia na ochranu osoby
alebo majetku tohto die ťaťa:
a) ak v čase za čatia konania má jeden z rodi čov die ťaťa obvyklý
pobyt na území tohto štátu a ak jeden z nich má rodi čovské
práva a povinnosti k tomuto die ťaťu, a
b) ak rodi čia, ako aj ka ždá iná osoba, ktorá má rodi čovské
práva a povinnosti k tomuto die ťaťu, prijali právomoc týchto
orgánov na prijatie ochranných opatrení, a ak je výkon tejtoprávomoci v najlep šom záujme die ťaťa.
2. Právomoc pod ľa odseku 1 na prijímanie opatrení na
ochranu die ťaťa zanikne, len čo sa rozhodnutie o návrhu na
rozvod, rozluku alebo anulovanie man želstva stalo právo-
platným alebo len čo sa konanie skon čilo z iného dôvodu.
Článok 11
1. V ka ždom naliehavom prípade majú orgány ktorého-
koľvek zmluvného štátu, na ktorého území sa nachádza die ťa
alebo jeho majetok, právomoc na prijatie potrebných ochran-ných opatrení.
2. Platnos ťopatrení prijatých pod ľa predchádzajúceho
odseku, vz ťahujúcich sa na die ťa s obvyklým pobytom na
území zmluvného štátu, zanikne, len čo orgány, ktoré majú
právomoc pod ľačlánkov 5 a ž10, prijmú opatrenia vy žadované
situáciou.
3. Platnos ťopatrení prijatých pod ľa odseku 1, vz ťahujúcich
sa na die ťa s obvyklým pobytom na území nezmluvného štátu,
zanikne v ka ždom zmluvnom štáte, len čo sa opatrenia vy ža-
dované situáciou a prijaté orgánmi iného štátu uznali v danom
zmluvnom štáte.SK 11.6.2008 Úradný vestník Európskej únie L 151/41
Článok 12
1. S výhradou článku 7 majú orgány zmluvného štátu, na
ktorého území sa nachádza die ťa alebo jeho majetok, právomoc
na prijímanie opatrení do časnej povahy na ochranu osoby alebo
majetku die ťaťa s územnou pôsobnos ťou obmedzenou na tento
štát, ak také opatrenia nie sú nezlu čiteľné s opatreniami, ktoré
užprijali orgány s právomocou pod ľačlánkov 5 a ž10.
2. Platnos ťopatrení prijatých na základe predchádzajúceho
odseku, vz ťahujúcich sa na die ťa s obvyklým pobytom na
území zmluvného štátu, zanikne, len čo orgány, ktoré majú
právomoc pod ľačlánkov 5 a ž10, prijmú opatrenia vy žadované
situáciou.
3. Platnos ťopatrení prijatých pod ľa odseku 1, vz ťahujúcich
sa na die ťa s obvyklým pobytom na území nezmluvného štátu,
zanikne v ka ždom zmluvnom štáte, len čo sa opatrenia vy ža-
dované situáciou a prijaté orgánmi iného štátu uznali v danom
zmluvnom štáte.
Článok 13
1. Orgány zmluvného štátu, ktoré majú právomoc pod ľa
článkov 5 a ž10 na prijímanie opatrení na ochranu osoby
alebo majetku die ťaťa, musia upusti ťod výkonu svojej právo-
moci, ak v čase za čatia konania boli u žo prijatie zodpoveda-
júcich opatrení po žiadané orgány iného zmluvného štátu, ktoré
včase podania návrhu mali právomoc pod ľačlánkov 5 a ž10,
a o opatreniach e šte nebolo rozhodnuté.
2. Ustanovenie predchádzajúceho odseku sa neuplatní, ak
orgány, ktorým bol pôvodne podaný návrh, odmietli vykonáva ť
svoju právomoc.
Článok 14
Opatrenia prijaté pod ľačlánkov 5 a ž10 zostanú v platnosti za
podmienok v nich ur čených, aj ke ďv dôsledku zmeny okolností
zaniknú skuto čnosti, na ktorých bola zalo žená právomoc, a ž
kým ich nezmenia, nenahradia alebo nezru šia orgány, ktoré
majú právomoc pod ľa dohovoru.
KAPITOLA III
ROZHODNÉ PRÁVO
Článok 15
1. Pri výkone právomoci pod ľa ustanovení kapitoly II
použijú orgány zmluvných štátov právo svojho štátu.
2. Ak to v šak vy žaduje ochrana osoby alebo majetku die ťaťa,
výnimo čne mô žu pou žiťalebo prihliadnu ťna právo iného štátu,
s ktorým má situácia podstatnú väzbu.3. Ak dôjde k zmene obvyklého pobytu die ťaťa do iného
zmluvného štátu, od okamihu tejto zmeny sa podmienky vyko-
návania opatrení prijatých v štáte bývalého obvyklého pobytu
dieťaťa spravujú právom štátu nového obvyklého pobytu.
Článok 16
1. Nadobúdanie alebo zánik rodi čovských práv a povinností
priamo zo zákona, bez zásahu súdneho alebo správneho orgánusa spravuje právom štátu, kde má die ťa obvyklý pobyt.
2. Nadobúdanie alebo zánik rodi čovských práv a povinností
na základe dohody alebo jednostranného úkonu, bez zásahusúdneho alebo správneho orgánu sa spravuje právom štátu,
kde má obvyklý pobyt die ťav čase nadobudnutia platnosti
dohody alebo jednostranného úkonu.
3. Rodi čovské práva a povinnosti, ktoré existujú pod ľa práva
štátu, kde má die ťa obvyklý pobyt, zostávajú zachované aj po
zmene obvyklého pobytu do iného štátu.
4. Ak dôjde k zmene obvyklého pobytu die ťaťa, spravuje sa
nadobudnutie rodi čovských práv a povinností priamo zo
zákona osobou, ktorá ich nenadobudla u žpredtým, právom
štátu nového obvyklého pobytu.
Článok 17
Výkon rodi čovských práv a povinností sa spravuje právom štátu
obvyklého pobytu die ťaťa. Ak dôjde k zmene obvyklého pobytu
dieťaťa, spravuje sa ich výkon právom štátu nového obvyklého
pobytu.
Článok 18
Rodi čovské práva a povinnosti pod ľačlánku 16 sa mô žuo d ňať
alebo podmienky ich výkonu sa mô žu zmeni ťopatreniami
prijatými pod ľa tohto dohovoru.
Článok 19
1. Platnos ťprávneho úkonu uzavretého medzi tre ťou osobou
a inou osobou, ktorá by pod ľa práva štátu, v ktorom k úkonu
došlo, bola oprávnená kona ťako zákonný zástupca die ťaťa,
nemô že sa napadnú ť, ani tretia osoba sa nemô že bra ťna zodpo-
vednos ťlen z dôvodu, že iná osoba nebola oprávnená kona ť
ako zákonný zástupca die ťaťa pod ľa rozhodného práva ur če-
ného ustanoveniami tejto kapitoly okrem prípadov, ke ďtretia
osoba vedela alebo mala vedie ť,že rodi čovské práva
a povinnosti sa spravujú takto ur čeným právom.
2. Predchádzajúci odsek sa pou žije iba v prípade, ak
k právnemu úkonu do šlo medzi osobami prítomnými na
území toho istého štátu.SK L 151/42 Úradný vestník Európskej únie 11.6.2008
Článok 20
Ustanovenia tejto kapitoly sa pou žijú, aj ke ďprávo, na ktoré
odkazujú, je právom nezmluvného štátu.
Článok 21
1. Na ú čely tejto kapitoly pojem „právo “ozna čuje v šetky
platné právne normy štátu okrem kolíznych noriem.
2. Ak v šak rozhodným právom pod ľačlánku 16 je právo
nezmluvného štátu, pri čom kolízne normy tohto štátu odkazujú
na právo ďalšieho nezmluvného štátu, ktorý by pou žil svoje
hmotnoprávne normy, pou žijú sa normy tohto ďalšieho štátu.
Ak by v šak tento ďalší nezmluvný štát nepou žil svoje hmotno-
právne normy, rozhodným právom je právo pod ľačlánku 16.
Článok 22
Použitie práva ur čeného pod ľa ustanovení tejto kapitoly mo žno
odmietnu ť, iba ak by jeho pou žitie s prihliadnutím na najlep ší
záujem die ťaťa bolo v zjavnom rozpore s verejným poriadkom.
KAPITOLA IV
UZNANIE A VÝKON
Článok 23
1. Opatrenia prijaté orgánmi zmluvného štátu sa uznávajú
bez ďalšieho konania vo v šetkých ostatných zmluvných štátoch.
2. Uznanie sa v šak mô že odmietnu ť,
a) ak opatrenie prijal orgán, ktorý si právomoc nezalo žil na
žiadnom z princípov uvedených v kapitole II;
b) ak v rozpore so základnými zásadami konania do žiadaného
štátu sa opatrenie s výnimkou naliehavých prípadov prijalo
v súdnom alebo správnom konaní bez toho, aby sa die ťaťu
dala mo žnosťvyjadri ťsa;
c) na návrh osoby, ktorá tvrdí, že opatrenie zasahuje do jej
rodi čovských práv a povinností, ak sa také opatrenie
s výnimkou naliehavých prípadov prijalo bez toho, aby
táto osoba mala mo žnosťvyjadri ťsa;
d) ak by uznanie bolo s prihliadnutím na najlep ší záujem
dieťaťa v zjavnom rozpore s verejným poriadkom do žiada-
ného štátu;
e) ak je opatrenie nezlu čiteľné s opatrením prijatým neskôr
v nezmluvnom štáte obvyklého pobytu die ťaťa, ak také
neskor šie opatrenie je uznate ľné v do žiadanom štáte;f) ak sa nedodr žal postup pod ľačlánku 33.
Článok 24
Bez oh ľadu na článok 23 ods. 1 ka ždá zainteresovaná osoba
môžep o žiada ťpríslu šné orgány zmluvného štátu, aby rozhodli
o uznaní alebo neuznaní opatrenia prijatého v inom zmluvnomštáte. Konanie sa spravuje právnym poriadkom do žiadaného
štátu.
Článok 25
Orgán do žiadaného štátu je viazaný skutkovými zisteniami, na
ktorých zalo žil svoju právomoc orgán štátu, ktorý prijal
opatrenie.
Článok 26
1. Ak opatrenia prijaté a vykonate ľné v jednom zmluvnom
štáte treba vykona ťv inom zmluvnom štáte, na návrh zainte-
resovanej osoby sa nariadi ich výkon alebo sa zaregistrujú naúčely výkonu v tomto štáte spôsobom upraveným právnym
poriadkom tohto štátu.
2. Ka ždý zmluvný štát pou žije na nariadenie výkonu alebo
na registráciu jednoduchý a rýchly procesný postup.
3. Nariadenie výkonu alebo registrácia sa mô že odmietnu ť
len z jedného z dôvodov uvedených v článku 23 ods. 2
Článok 27
S výnimkou preskúmania potrebného na uplatnenie predchá-
dzajúcich článkov sa prijaté opatrenia nesmú preskúmava ťvo
veci samej.
Článok 28
Opatrenia prijaté v jednom zmluvnom štáte, ktorých výkon sa
nariadil alebo ktoré sa zaregistrovali na ú čely výkonu v druhom
zmluvnom štáte, v tomto štáte sa vykonajú tak, ako keby ich
prijali orgány tohto štátu. Výkon sa uskuto ční pod ľa právneho
poriadku do žiadaného štátu v rozsahu, v akom to tento právny
poriadok umo žňuje, s prihliadnutím na najlep ší záujem die ťaťa.
KAPITOLA V
SPOLUPRÁCA
Článok 29
1. Zmluvný štát ur čí jeden ústredný orgán na vykonávanie
úloh, ktoré takým orgánom ukladá dohovor.SK 11.6.2008 Úradný vestník Európskej únie L 151/43
2. Federálne štáty, štáty s viacerými právnymi systémami
alebo štáty s autonómnymi územnými celkami mô žuu r čiť
viac ústredných orgánov a vymedzi ťich územnú alebo perso-
nálnu pôsobnos ť.A k štát ur čil viac ústredných orgánov, ur čí,
ktorému ústrednému orgánu sa majú zasiela ťpísomnosti na
účely ich postúpenia príslu šnému ústrednému orgánu tohto
štátu.
Článok 30
1. Ústredné orgány navzájom spolupracujú a podporujú
spoluprácu medzi príslu šnými orgánmi svojich štátov na
dosiahnutie cie ľov dohovoru.
2. Ústredné orgány v súvislosti s vykonávaním dohovoru
prijímajú v šetky vhodné opatrenia, aby poskytli informácie
o právnom poriadku svojich štátov v oblasti ochrany detí, ako
aj o slu žbách existujúcich v ich štátoch v tejto oblasti.
Článok 31
Ústredný orgán zmluvného štátu prijíma bu ďpriamo, alebo
prostredníctvom verejných orgánov, alebo iných in štitúcií v šetky
vhodné opatrenia, aby
a) u ľahčil komunikáciu a poskytol pomoc pod ľačlánkov 8 a 9
a pod ľa tejto kapitoly;
b) u ľahčil dosiahnutie zmiernych rie šení týkajúcich sa ochrany
osoby alebo majetku die ťaťa vo veciach, na ktoré sa uplat-
ňuje dohovor, prostredníctvom mediácie, zmierovacieho
konania alebo podobných metód;
c) poskytol na žiados ťpríslu šného orgánu iného zmluvného
štátu pomoc pri vypátraní die ťaťa, ak je predpoklad, že
dieťa sa nachádza na území do žiadaného štátu a potrebuje
ochranu.
Článok 32
Na odôvodnenú žiados ťústredného orgánu alebo iného príslu š-
ného orgánu zmluvného štátu, s ktorým má die ťa podstatnú
väzbu, ústredný orgán zmluvného štátu, kde má die ťa obvyklý
pobyt a kde sa nachádza, priamo alebo prostredníctvom verej-ných orgánov alebo iných in štitúcií mô že:
a) poskytnú ťsprávu o situácii die ťaťa;
b) po žiada ťpríslu šný orgán svojho štátu, aby posúdil, či treba
prija ťopatrenia na ochranu osoby alebo majetku die ťaťa.
Článok 33
1. Ke ďorgán, ktorý má právomoc pod ľačlánkov 5 a ž10,
zvažuje umiestnenie die ťaťa do pestúnskej alebo ústavnej staro-stlivosti, alebo zabezpe čenie jeho výchovy prostredníctvom
inštitútu kafala alebo iného podobného in štitútu, a ak sa také
umiestnenie alebo zabezpe čenie výchovy má uskuto čniť
v druhom zmluvnom štáte, najprv sa poradí s ústredným
orgánom alebo s iným príslu šným orgánom tohto druhého
štátu. Na tento ú čel mu za šle správu o die ťati spolu
s uvedením dôvodov na navrhované umiestnenie alebo zabez-pečenie výchovy.
2. Rozhodnutie o umiestnení alebo zabezpe čení výchovy sa
môževd o žadujúcom štáte prija ťlen vtedy, ak ústredný orgán
alebo iný príslu šný orgán do žiadaného štátu vyjadril
s prihliadnutím na najlep ší záujem die ťaťa súhlas s takým
umiestnením alebo zabezpe čením výchovy.
Článok 34
1. Ak sa zva žuje prijatie ochranného opatrenia, orgány
príslu šné pod ľa tohto dohovoru mô žu, ak si to situácia die ťaťa
vyžaduje, po žiada ťakýko ľvek orgán iného zmluvného štátu,
ktorý má k dispozícii informácie relevantné na ochranu die ťaťa,
aby im ich poskytol.
2. Zmluvný štát mô že vyhlási ť,žežiadosti pod ľa odseku 1 sa
smú zasiela ťjeho orgánom len prostredníctvom jeho ústred-
ného orgánu.
Článok 35
1. Príslu šné orgány zmluvného štátu mô žup o žiada ťorgány
iného zmluvného štátu o pomoc pri výkone ochranných
opatrení prijatých pod ľa tohto dohovoru, najmä pri zabezpe čení
účinného výkonu práva styku s die ťaťom, ako aj práva na
udržiavanie pravidelných priamych kontaktov s die ťaťom.
2. Orgány zmluvného štátu, na ktorého území nemá die ťa
svoj obvyklý pobyt, mô žun a žiados ťrodi ča, ktorý býva na
území tohto štátu a žiada o úpravu práva styku s die ťaťom,
zhroma ždiťinformácie alebo dôkazy a vyslovi ťsa
o spôsobilosti rodi ča vykonáva ťstyk s die ťaťom a o podmien-
kach, za akých by sa styk mal vykonáva ť. Orgán, ktorý na
základe svojej právomoci pod ľačlánkov 5 a ž10 rozhoduje
o návrhu na úpravu styku s die ťaťom, vezme pred vydaním
svojho rozhodnutia do úvahy takto zhroma ždené informácie,
dôkazy a vyjadrenia.
3. Orgán, ktorý na základe svojej právomoci pod ľačlánkov
5až10 rozhoduje o práve styku s die ťaťom, mô že odro čiť
konanie a ždo predlo ženia výsledku žiadosti podanej pod ľa
odseku 2, najmä ak rozhoduje o návrhu na obmedzenie alebozrušenie práva styku priznaného v štáte bývalého obvyklého
pobytu die ťaťa.SK L 151/44 Úradný vestník Európskej únie 11.6.2008
4. Ustanovenia tohto článku nebránia orgánu, ktorý má
právomoc pod ľačlánkov 5 a ž10, prija ťdočasné opatrenia na
obdobie, kým sa mu nepredlo ží výsledok žiadosti podanej
podľa odseku 2.
Článok 36
Vk a ždom prípade, ke ďje die ťa vystavené vá žnemu nebezpe-
čenstvu, príslu šné orgány zmluvného štátu, v ktorom sa prijali
alebo sa zva žujú opatrenia na ochranu tohto die ťaťa, ak majú
informáciu, že sa zmenil pobyt die ťaťa alebo že die ťas a
nachádza na území iného štátu, informujú orgány tohto štátu
o existujúcom nebezpe čenstve a o prijatých alebo zva žovaných
opatreniach.
Článok 37
Orgán nepo žiada ani neza šle informácie pod ľa tejto kapitoly, ak
sa domnieva, že by to mohlo ohrozi ťosobu alebo majetok
dieťaťa, alebo spôsobi ťvážne ohrozenie slobody, alebo života
člena rodiny die ťaťa.
Článok 38
1. Bez oh ľadu na mo žnosťpožadova ťprimeranú úhradu za
poskytnuté slu žby ústredné orgány a iné verejné orgány zmluv-
ných štátov zná šajú náklady, ktoré im vzniknú pri vykonávaní
ustanovení tejto kapitoly.
2. Zmluvný štát mô že o úhrade nákladov uzavrie ťdohody
s jedným alebo s viacerými zmluvnými štátmi.
Článok 39
Zmluvný štát mô že uzavrie ťs jedným alebo s viacerými zmluv-
nými štátmi dohody na ú čely zlep šenia vykonávania tejto kapi-
toly vo vzájomných vz ťahoch. Štáty, ktoré takú dohodu uzavrú,
zašlú jej kópiu depozitárovi dohovoru.
KAPITOLA VI
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 40
1. Orgány zmluvného štátu, kde má die ťa obvyklý pobyt,
alebo orgány zmluvného štátu, kde sa prijalo ochranné
opatrenie, mô žu vyda ťnosite ľovi rodi čovských práv
a povinností alebo inej osobe, ktorej sa zverila ochrana osobyalebo majetku die ťaťa, na jej žiados ťosved čenie o jej právnom
postavení a o rozsahu jej oprávnení.
2. Kým sa nepreuká že opak, platí domnienka, že osoba má
postavenie a oprávnenia uvedené v osved čení.
3. Ka ždý zmluvný štát ur čí orgány oprávnené vydáva ťosved-
čenia.Článok 41
Osobné údaje zhroma ždené alebo zaslané na základe tohto
dohovoru sa smú pou žiťvýlu čne na ú čely, na ktoré sa zhro-
maždili alebo zaslali.
Článok 42
Orgány, ktorým sa informácie zaslali, zaru čia ich dôvernos ť
podľa právneho poriadku svojho štátu.
Článok 43
Doklady zaslané alebo vydané pod ľa tohto dohovoru sú oslo-
bodené od vy ššieho overenia alebo od inej podobnej formálnej
nále žitosti.
Článok 44
Každý zmluvný štát mô žeu r čiťorgány, ktorým sa zasielajú
žiadosti pod ľačlánkov 8, 9 a 33.
Článok 45
1. Ur čenie orgánov pod ľačlánkov 29 a 44 sa oznámi
Stálemu byru Haagskej konferencie medzinárodného právasúkromného.
2. Vyhlásenie pod ľačlánku 34 ods. 2 sa za šle depozitárovi
dohovoru.
Článok 46
Zmluvný štát, v ktorom sa v oblasti ochrany die ťaťa a jeho
majetku uplat ňujú rôzne systémy práva alebo súbory právnych
noriem, nemusí uplat ňovaťpravidlá tohto dohovoru na rie šenie
konfliktov, ktoré sa týkajú len týchto systémov alebo súborovprávnych noriem.
Článok 47
Vo vz ťahu k štátu, ktorý má v otázkach upravených týmto
dohovorom dva systémy alebo viac systémov práva, alebosúborov právnych noriem, ktoré sa uplat ňujú na rôznych územ-
ných celkoch:
1. ka ždý odkaz na obvyklý pobyt na území tohto štátu sa
pova žuje za odkaz na obvyklý pobyt na územnom celku
tohto štátu;
2. ka ždý odkaz na prítomnos ťdieťaťa na území tohto štátu sa
pova žuje za odkaz na prítomnos ťdieťaťa na územnom
celku tohto štátu;
3. ka ždý odkaz na majetok die ťaťa nachádzajúci sa na území
tohto štátu sa pova žuje za odkaz na majetok nachádzajúci
sa na územnom celku tohto štátu;SK 11.6.2008 Úradný vestník Európskej únie L 151/45
4. ka ždý odkaz na štát, ktorého štátnym ob čanom je die ťa,
pova žuje sa za odkaz na územný celok ur čený právnym
poriadkom tohto štátu, alebo ak právny poriadok neobsa-
huje takéto pravidlá, na územný celok, s ktorým má die ťa
naju žšiu väzbu;
5. ka ždý odkaz na štát, ktorého orgány konajú o návrhu na
rozvod, rozluku alebo anulovanie man želstva rodi čov
dieťaťa, pova žuje sa za odkaz na územný celok, ktorého
orgánom sa podal taký návrh;
6. ka ždý odkaz na štát, s ktorým má die ťa podstatnú väzbu,
pova žuje sa za odkaz na územný celok, s ktorým má die ťa
takú väzbu;
7. ka ždý odkaz na štát, do ktorého bolo die ťa neoprávnene
premiestnené alebo v ktorom bolo zadr žané, pova žuje sa
za odkaz na územný celok, do ktorého bolo die ťa neopráv-
nene premiestnené alebo v ktorom bolo zadr žané;
8. ka ždý odkaz na in štitúcie alebo orgány štátu okrem ústred-
ných orgánov sa pova žuje za odkaz na in štitúcie alebo
orgány oprávnené kona ťna území daného územného
celku;
9. ka ždý odkaz na právo, právny poriadok, konanie alebo
orgán štátu, kde sa prijalo opatrenie, pova žuje sa za
odkaz na právo, právny poriadok, konanie alebo orgánúzemného celku, kde sa prijalo opatrenie;
10. ka ždý odkaz na právo, právny poriadok, konanie alebo
orgán do žiadaného štátu sa pova žuje za odkaz na právo,
právny poriadok, konanie alebo orgán územného celku,kde sa žiada o uznanie alebo o výkon.
Článok 48
Na ur čenie rozhodného práva pod ľa kapitoly III vo vz ťahu
kštátu, ktorý sa skladá z dvoch alebo z viacerých celkov,
pričom ka ždý z nich má svoj vlastný právny poriadok alebo
súbor právnych noriem v otázkach upravených týmto doho-vorom, pou žijú sa tieto pravidlá:
a) ak existujú v tomto štáte pravidlá, ktoré ur čujú, ktorého
územného celku právny poriadok sa pou žije, pou žije sa
právny poriadok tohto celku;
b) ak také pravidlá neexistujú, pou žije sa právny poriadok
územného celku ur čený pod ľačlánku 47.
Článok 49
Na ur čenie rozhodného práva pod ľa kapitoly III vo vz ťahu
kštátu, ktorý sa skladá z dvoch alebo z viacerých celkov,pričom ka ždý z nich pou žíva vo vz ťahu k rôznym kategóriám
osôb v otázkach upravených týmto dohovorom iný právnyporiadok alebo súbor právnych noriem, pou žijú sa tieto
pravidlá:
a) ak existujú v tomto štáte pravidlá, ktoré ur čujú, ktorý
z týchto právnych poriadkov sa pou žije, pou žije sa takto
určený právny poriadok;
b) ak také pravidlá neexistujú, pou žije sa právny poriadok alebo
súbor právnych noriem, s ktorým má die ťa naju žšiu väzbu.
Článok 50
Tento dohovor nemá vplyv na uplat ňovanie Dohovoru
oo b čianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
z 25. októbra 1980 medzi zmluvnými stranami oboch doho-
vorov. Ni čvšak nebráni uplatneniu ustanovení tohto dohovoru
na ú čely zabezpe čenia návratu die ťaťa, ktoré bolo neoprávnene
premiestnené alebo zadr žané, alebo na zabezpe čenie práva
styku s die ťaťom.
Článok 51
Medzi zmluvnými štátmi tento dohovor nahradí Dohovor
o právomoci orgánov a o rozhodnom práve v oblasti ochranymaloletých z 5. októbra 1961 a Dohovor upravujúci opatrov-níctvo nad maloletými podpísaný v Haagu 12. júna 1902 bezvplyvu na uznávanie opatrení prijatých pod ľa uvedeného doho-
voru z 5. októbra 1961.
Článok 52
1. Dohovor nemá vplyv na medzinárodnú zmluvu, ktorej
zmluvnými stranami sú zmluvné štáty tohto dohovoru
a ktorá obsahuje ustanovenia týkajúce sa otázok upravenýchdohovorom, ak zmluvné štáty tejto medzinárodnej zmluvy
nevyhlásia inak.
2. Dohovor nebráni jednému alebo viacerým zmluvným
štátom uzavrie ťdohody, ktoré obsahujú ustanovenia týkajúce
sa otázok upravených týmto dohovorom a vz ťahujúce sa na
deti s obvyklým pobytom na území zmluvného štátu takých
dohôd.
3. Dohody, ktoré uzavrie jeden alebo viacero zmluvných
štátov v otázkach upravených týmto dohovorom, nemajú
vplyv na pou žívanie ustanovení dohovoru vo vz ťahu medzi
týmito štátmi a ostatnými zmluvnými štátmi dohovoru.
4. Predchádzajúce odseky sa pou žijú aj na vzorové zákony
zalo žené na existencii osobitných väzieb regionálneho alebo
iného charakteru medzi zú častnenými štátmi.SK L 151/46 Úradný vestník Európskej únie 11.6.2008
Článok 53
1. Dohovor sa uplatní na opatrenia, len ak sa prijali
vu r čitom štáte po nadobudnutí platnosti dohovoru pre tento
štát.
2. Dohovor sa uplatní na uznanie a výkon opatrení, ktoré sa
prijali po nadobudnutí platnosti dohovoru medzi štátom,
v ktorom boli opatrenia prijaté, a do žiadaným štátom.
Článok 54
1. Ústrednému orgánu alebo inému orgánu zmluvného štátu
sa ka ždá písomnos ťzasiela v pôvodnom jazyku s pripojeným
prekladom do úradného jazyka alebo do jedného z úradnýchjazykov do žiadaného štátu, alebo ak taký preklad nie je mo žný,
s prekladom do francúzskeho alebo do anglického jazyka.
2. Zmluvný štát v šak mô že výhradou pod ľačlánku 60
vylú čiťpoužitie francúzskeho alebo anglického jazyka, nie
však obidvoch.
Článok 55
1. Zmluvný štát si mô že pod ľačlánku 60 vyhradi ť:
a)že iba jeho orgány majú právomoc prijíma ťopatrenia na
ochranu majetku die ťaťa, ktorý sa nachádza na území
tohto štátu;
b) právo neuzna ťrodi čovské právo alebo povinnos ť, alebo
opatrenie v rozsahu, v akom je nezlu čiteľné s opatrením
prijatým vo vz ťahu k takému majetku jeho orgánmi.
2. Výhrada sa mô že týka ťiba niektorých druhov majetku.
Článok 56
Generálny tajomník Haagskej konferencie medzinárodného
práva súkromného zvolá v pravidelných intervaloch Zvlá štnu
komisiu na ú čely vyhodnocovania praktického vykonávania
tohto dohovoru.
KAPITOLA VII
ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA
Článok 57
1. Dohovor je otvorený na podpis štátmi, ktoré boli členmi
Haagskej konferencie medzinárodného práva súkromnéhovčase jej osemnásteho zasadnutia.2. Dohovor podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu
a ratifika čné listiny alebo listiny o prijatí alebo schválení sa
uložia na Ministerstve zahrani čných vecí Holandského krá ľov-
stva, depozitára dohovoru.
Článok 58
1. Ka ždý iný štát mô že k dohovoru pristúpi ťpo tom, ako
dohovor nadobudol platnos ťpodľačlánku 61 ods. 1.
2. Listina o prístupe sa ulo ží u depozitára dohovoru.
3. Prístup nadobudne platnos ťiba vo vz ťahu medzi pristu-
pujúcim štátom a tými zmluvnými štátmi, ktoré neuplatnili
námietku proti jeho prístupu do šiestich mesiacov po doru čení
oznámenia pod ľačlánku 63 písm. b). Štát mô že takú námietku
uplatni ťaj pri ratifikácii, prijatí alebo schválení, ktoré nasledujú
po prístupe. Tieto námietky sa oznámia depozitárovi dohovoru.
Článok 59
1. Ak má štát dva územné celky alebo viac územných
celkov, v ktorých sa vo veciach upravených týmto dohovoromuplat ňujú rôzne systémy práva, pri podpise, ratifikácii, prijatí,
schválení alebo prístupe mô že vyhlási ť,že dohovor sa uplatní
na v šetky jeho územné celky alebo iba na niektoré z nich,
a toto svoje vyhlásenie mô že kedyko ľvek zmeni ťnovým vyhlá-
sením.
2. Ka ždé také vyhlásenie sa oznámi depozitárovi dohovoru
a musia sa v ňom výslovne ozna čiťúzemné celky, na ktoré sa
dohovor uplatní.
3. Ak štát neurobí vyhlásenie pod ľa tohto článku, dohovor
sa uplatní na v šetky územné celky tohto štátu.
Článok 60
1. Ka ždýštát mô že najneskôr pri ratifikácii, prijatí, schválení
alebo prístupe, alebo pri vyhlásení pod ľačlánku 59 uplatni ť
jednu výhradu alebo obe výhrady pod ľačlánku 54 ods. 2
ačlánku 55. Iné výhrady sa nepripú šťajú.
2. Ka ždý štát mô že kedyko ľvek odvola ťvýhradu, ktorú
uplatnil. Toto odvolanie oznámi depozitárovi dohovoru.
3. Platnos ťvýhrady sa skon čí prvým d ňom tretieho kalen-
dárneho mesiaca po oznámení pod ľa predchádzajúceho odseku.SK 11.6.2008 Úradný vestník Európskej únie L 151/47
Článok 61
1. Dohovor nadobudne platnos ťprvým d ňom mesiaca nasle-
dujúceho po uplynutí troch mesiacov odo d ňa ulo ženia tretej
ratifika čnej listiny, listiny o prijatí alebo schválení pod ľačlánku
57.
2. Potom dohovor nadobudne platnos ť:
a) pre ka ždý štát, ktorý ho ratifikuje, prijme alebo schváli
neskôr, prvým d ňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí
troch mesiacov odo d ňa ulo ženia jeho ratifika čnej listiny,
listiny o prijatí alebo schválení;
b) pre ka ždý pristupujúci štát prvým d ňom mesiaca nasledujú-
ceho po uplynutí troch mesiacov, ktoré uplynuli po šiestich
mesiacoch pod ľačlánku 58 ods. 3;
c) pre územné celky, na ktoré sa dohovor roz šíril pod ľačlánku
59, prvým d ňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch
mesiacov po oznámení pod ľa tohto článku.
Článok 62
1. Ka ždý zmluvný štát mô že dohovor vypoveda ťpísomným
oznámením depozitárovi dohovoru. Výpove ďsa mô že obme-
dziťiba na niektoré územné celky, na ktoré sa dohovor uplat-
ňuje.
2. Výpove ďnadobudne platnos ťprvým d ňom mesiaca nasle-
dujúceho po uplynutí dvanástich mesiacov po doru čení ozná-
menia depozitárovi dohovoru. Ak je na nadobudnutie platnostivýpovede v oznámení ur čená dlh šia lehota, výpove ďnadobudne
platnos ťažuplynutím tohto dlh šieho obdobia.Článok 63
Depozitár dohovoru oznámi členským štátom Haagskej konfe-
rencie medzinárodného práva súkromného a štátom, ktoré
k dohovoru pristúpili pod ľačlánku 58:
a) podpisy, ratifikácie, prijatia a schválenia pod ľačlánku 57;
b) prístupy a námietky proti prístupom pod ľačlánku 58;
c) dátum nadobudnutia platnosti dohovoru pod ľačlánku 61;
d) vyhlásenia pod ľačlánku 34 ods. 2 a článku 59;
e) dohody pod ľačlánku 39;
f) výhrady uvedené v článku 54 ods. 2 a článku 55 a odvolania
výhrad pod ľačlánku 60 ods. 2;
g) výpovede pod ľačlánku 62.
Na dôkaz toho podpísaní, riadne na to splnomocnení podpísali
tento dohovor.
V Haagu 19. októbra 1996 v anglickom a francúzskom jazyku,
pričom obe znenia majú rovnakú platnos ť, v jednom vyhoto-
vení, ktoré sa ulo ží v archívoch vlády Holandského krá ľovstva
a ktorého overený odpis sa odovzdá diplomatickou cestoukaždému štátu, ktorý bol členom Haagskej konferencie medzi-
národného práva súkromného v čase jej osemnásteho zasad-
nutia.SK L 151/48 Úradný vestník Európskej únie 11.6.2008