Úradný vestník L 181 , 19/07/2003 S. 0027 - 0033



Dohoda o extradícii medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými OBSAH Preambula Článok 1 Článok 2 Článok 3 Článok 4 Článok 5 Článok 6 Článok 7 Článok 8 Článok 9 Článok 10 Článok 11 Článok 12 Článok 13 Článok 14 Článok 15 Článok 16 Článok 17 Článok 18 Článok 19 Článok 20 Článok 21 Článok 22 Dôvodová správa EURÓPSKA ÚNIA A SPOJENÉ ŠTÁTY AMERICKÉ SO ŽELANÍM ďalej uľahčiť spoluprácu medzi členskými štátmi Európskej únie a Spojenými štátmi americkými, SO ŽELANÍM účinnejšie bojovať proti trestnej činnosti na ochranu vlastných demokratických spoločností a spoločných hodnôt, S NÁLEŽITÝM OHĽADOM na práva jednotlivcov a právny štát, BERÚC DO ÚVAHY záruky podľa ich vlastných právnych systémov, ktoré vydanej osobe poskytujú právo na spravodlivé súdne konanie, vrátane práva na súdne rozhodnutie nezávislým súdom zriadeným podľa zákona, SO ŽELANÍM uzatvoriť dohodu o extradícii páchateľov, SA DOHODLI TAKTO: Článok 1 Predmet a účel Zmluvné strany sa v súlade s ustanoveniami tejto dohody zaväzujú ustanoviť zlepšenia spolupráce v súvislosti s platnými vzťahmi s ohľadom na extradíciu medzi členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými, ktoré upravujú extradíciu páchateľov. Článok 2 Vymedzenie pojmov 1. "Zmluvné strany" znamenajú Európsku úniu a Spojené štáty americké. 2. "Členský štát" znamená členský štát Európskej únie. 3. "Ministerstvo spravodlivosti" znamená v prípade Spojených štátov amerických Ministerstvo spravodlivosti Spojených štátov; a v prípade členského štátu jeho ministerstvo spravodlivosti, až na to, že v prípade členského štátu, v ktorom funkcie opísané v článkoch 3, 5, 6, 8 alebo 12 vykonáva generálny prokurátor, môže byť tento orgán ustanovený, aby vykonával takú funkciu namiesto ministerstva spravodlivosti v súlade s článkom 19, ak sa Spojené štáty americké a príslušný členský štát nedohodnú na určení iného orgánu. Článok 3 Rozsah pôsobnosti tejto dohody v súvislosti s bilaterálnymi zmluvami o extradícii s členskými štátmi 1. Európska únia, podľa Zmluvy o Európskej únii a Spojené štáty americké zabezpečia uplatňovanie ustanovení tejto dohody vo vzťahu k bilaterálnym zmluvám o extradícii medzi členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými, platnými v čase nadobudnutia platnosti tejto dohody, za týchto podmienok: a) namiesto ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré povoľujú extradíciu výhradne na základe zoznamu stanovených trestných činov sa uplatňuje článok 4; b) namiesto ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú posielanie, certifikáciu, overovanie alebo úradné overenie žiadosti o extradíciu a podporných dokumentov odoslaných žiadajúcim štátom sa uplatňuje článok 4; c) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré povoľujú priame posielanie žiadostí o dočasné vzatie do väzby medzi Ministerstvom spravodlivosti Spojených štátov a ministerstvom spravodlivosti príslušného členského štátu sa uplatňuje článok 6; d) nad rámec ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú zasielanie žiadostí o extradíciu sa uplatňuje článok 6; e) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú predkladanie doplňujúcich informácií sa uplatňuje článok 8; ak ustanovenia bilaterálnej zmluvy neustanovujú spôsob, ktorý sa má použiť, uplatňuje sa tiež ods. 2 toho článku; f) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré povoľujú dočasné odovzdanie osôb, voči ktorým sa vedie trestné konanie, alebo vykonávajú trest v dožiadanom štáte sa uplatňuje článok 9; g) namiesto ustanovení bilaterálnej zmluvy o rozhodnutiach o viacerých žiadostiach o extradíciu tej istej osoby, alebo v prípade ich absencie, sa uplatňuje článok 10, ak v ňom nie je ustanovené inak; h) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré povoľujú vzdanie sa extradície alebo zjednodušené postupy pre extradíciu sa uplatňuje článok 11; i) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú tranzit, sa uplatňuje článok 12; ak ustanovenia bilaterálnej zmluvy neustanovujú postup, ktorý upravuje neplánované pristátie lietadla, uplatňuje sa tiež ods. 2 uvedeného článku; j) namiesto ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú trest smrti, alebo v prípade ich absencie, môže dožiadaný štát uplatňovať článok 13; k) pri absencii ustanovení bilaterálnej zmluvy, ktoré upravujú zaobchádzanie s citlivými informáciami v žiadosti, sa uplatňuje článok 14 2. a) Európska únia, podľa Zmluvy o Európskej únii, zabezpečí, že každý členský štát potvrdí, v písomnom dokumente medzi takým členským štátom a Spojenými štátmi americkými, uplatňovanie, spôsobom stanoveným v tomto článku, jeho platnej bilaterálnej zmluvy o extradícii so Spojenými štátmi americkými. b) Európska únia, podľa Zmluvy o Európskej únii, zabezpečí, že nové členské štáty, ktoré pristúpia k Európskej únii po nadobudnutí platnosti tejto dohody a ktoré majú bilaterálne zmluvy o extradícii so Spojenými štátmi americkými, prijmú opatrenia uvedené v písm. a). c) Zmluvné strany sa usilujú zavŕšiť proces opísaný v písm. b) pred plánovaným vstupom nového členského štátu, alebo čo najskôr po ňom. Európska únia oznámi Spojeným štátom americkým dátum pristúpenia nových členských štátov. 3. Ak nie je proces opísaný v ods. 2 písm. b) zavŕšený do dátumu pristúpenia, ustanovenia tejto dohody sa uplatňujú vo vzťahoch medzi tým novým členským štátom a Spojenými štátmi americkými od dátumu, keď si navzájom a Európskej únii oznámili zavŕšenie ich vnútorných postupov na ten účel. Článok 4 Trestné činy, na ktoré sa vzťahuje extradícia 1. Trestný čin je činom, na ktorý sa vzťahuje extradícia, ak je za jeho spáchanie podľa práva žiadajúceho a dožiadaného štátu možné uložiť trest odňatia slobody s hornou hranicou viac ako jeden rok alebo prísnejší trest. Na trestný čin sa tiež vzťahuje extradícia, ak ide o pokus alebo sprisahania s úmyslom spáchať trestný čin alebo spolupáchateľstvo na trestnom čine, na ktorý sa vzťahuje extradícia. Ak je dôvodom žiadosti vykonanie trestu osoby obvinenej z trestného činu, na ktorý sa vzťahuje extradícia, zostávajúca doba odňatia slobody, ktorá má byť vykonaná, musí byť najmenej štyri mesiace. 2. Ak je povolená extradícia pre trestný čin, na ktorý sa vzťahuje extradícia, táto sa vzťahuje tiež na akýkoľvek iný trestný čin uvedený v žiadosti, ak je za takýto iný trestný čin možné uložiť trest odňatia slobody na jeden rok alebo menej za predpokladu, že sú splnené všetky ostatné požiadavky na extradíciu. 3. Na účely tohto článku sa trestný čin, na ktorý sa vzťahuje extradícia, považuje trestný čin: a) bez ohľadu na to, či je podľa práva žiadajúcej a dožiadanej krajiny zaradený do rovnakej kategórie trestných činov alebo opísaný ako trestný čin rovnakou terminológiou; b) bez ohľadu na to, či je trestný čin trestným činom, na ktorého spáchanie federálne právne predpisy Spojených štátov požadujú preukázanie takých skutočností ako je medzištátna preprava alebo využitie pôšt alebo iných zariadení, ktoré ovplyvňujú medzištátny alebo zahraničný obchod, pričom také skutočnosti sú potrebné len na účely založenia právomoci federálneho súdu Spojených štátov; a c) v trestných prípadoch, ktoré sa týkajú daní, colných poplatkov, menovej regulácie a dovozu alebo vývozu tovaru, bez ohľadu na to, či právne predpisy žiadajúceho a dožiadaného štátu krajiny stanovujú rovnaký druh daní, colných poplatkov alebo regulácií meny alebo dovozu alebo vývozu rovnakých druhov tovaru. 4. Ak bol trestný čin spáchaný mimo územia žiadajúceho štátu, je extradícia povolená podľa ostatných uplatniteľných požiadaviek na extradíciu, ak právo dožiadaného štátu ustanovuje trestnosť činu spáchaného mimo jeho územia za podobných okolností. Ak právo dožiadaného štátu neustanovuje trestnosť činu spáchaného mimo jeho územia za podobných okolností, môže výkonný orgán dožiadaného štátu, podľa vlastného uváženia, povoliť extradíciu za predpokladu, že sú splnené všetky ostatné požiadavky na extradíciu. Článok 5 Zasielanie a overovanie dokumentov 1. Žiadosti o extradíciu a podporné dokumenty sa zasielajú diplomatickou cestou, ktorá by mala zahŕňať zasielanie ustanovené v článku 7. 2. Dokumenty, ktoré nesú potvrdenie alebo pečiatku ministerstva spravodlivosti alebo ministerstva zodpovedného za zahraničné záležitosti žiadajúceho štátu, sú prípustné v konaní o extradícii v dožiadanom štáte bez ďalšieho potvrdzovania, overovania alebo inej legalizácie. Článok 6 Zasielanie žiadostí o predbežnú väzbu Žiadosti o predbežnú väzbu môžu byť podané priamo medzi ministerstvami spravodlivosti žiadajúceho a dožiadaného štátu, ako alternatíva k použitiu diplomatickej cesty. Na odoslanie takej žiadosti môžu byť použité tiež zariadenia Medzinárodnej organizácie kriminálnej polície (Interpol). Článok 7 Zasielanie dokumentov po predbežnej väzbe 1. Ak dožiadaný štát drží v predbežnej väzbe osobu, ktorej extradícia sa požaduje, môže žiadajúci štát splniť svoj záväzok odoslať svoju žiadosť o extradíciu a podporné dokumenty diplomatickou cestou podľa článku 5 ods. 1 predložením žiadosti a dokumentov veľvyslanectvu dožiadaného štátu, ktoré sa nachádza v žiadajúcom štáte. V takom prípade je dátum, keď veľvyslanectvo takú žiadosť prijme považovaný za dátum prijatia dožiadaným štátom na účely uplatnenia lehoty, ktorá musí byť splnená podľa platnej zmluvy o extradícii, aby bolo možné pokračovať vo väzbe. 2. Ak členský štát nemôže v deň podpísania tejto dohody z dôvodu existujúcej konštantnej judikatúry svojho právneho systému, ktorá je platná k tomu dátumu, uplatniť opatrenia uvedené v ods. 1, tento článok sa na neho nevzťahuje, až kým sa takýto členský štát a Spojené štáty americké nedohodnú inak prostredníctvom výmeny diplomatických nót. Článok 8 Doplňujúce informácie 1. Dožiadaný štát môže od žiadajúceho štátu požadovať poskytnutie doplňujúcich informácií v primeranej lehote, ktorú stanoví, ak považuje informácie poskytnuté na podporu žiadosti o extradíciu za nedostatočné na splnenie požiadaviek platnej zmluvy o extradícii. 2. Takéto doplňujúce informácie môžu byť vyžiadané a poskytnuté priamo medzi ministerstvami spravodlivosti príslušných štátov. Článok 9 Dočasné odovzdanie 1. Ak sa vyhovelo žiadosti o extradíciu v prípade osoby, voči ktorej sa vedie trestné konanie alebo vykonáva trest v dožiadanom štáte, môže dožiadaný štát dočasne odovzdať požadovanú osobu žiadajúcemu štátu na účely trestného stíhania. 2. Takto odovzdaná osoba je v žiadajúcom štáte držaná vo väzbe a je vrátená dožiadanému štátu po ukončení konania voči tejto osobe, v súlade s podmienkami stanovenými vzájomnou dohodou žiadajúceho a dožiadaného štátu. Čas strávený vo väzbe na území žiadajúceho štátu počas trestného stíhania v tom štáte sa môže byť odpočítať od zostávajúceho času výkonu trestu v dožiadanom štáte. Článok 10 Žiadosti o extradíciu alebo odovzdanie zo strany niekoľkých štátov 1. Ak dožiadaný štát obdrží žiadosť od žiadajúceho štátu a od ktoréhokoľvek iného štátu alebo štátov o extradíciu, buď pre rovnaký trestný čin alebo pre rôzne trestné činy, výkonný orgán dožiadaného štátu určí, ktorému štátu, ak vôbec niektorému, osobu odovzdá. 2. Ak dožiadaný členský štát obdrží žiadosť o extradíciu od Spojených štátov amerických a žiadosť o odovzdanie podľa európskeho zatýkacieho rozkazu pre tú istú osobu, buď pre rovnaký trestný čin alebo pre rôzne trestné činy, príslušný orgán dožiadaného členského štátu určí, ktorému štátu, ak vôbec niektorému, osobu odovzdá. Na tento účel je príslušným orgánom výkonný orgán dožiadaného členského štátu, ak, podľa bilaterálnej zmluvy o extradícii medzi Spojenými štátmi a členským štátom, sú rozhodnutia o konkurujúcich si žiadostiach vykonávané týmto orgánom. Ak tak nie je ustanovené v bilaterálnej zmluve o extradícii, je príslušný orgán určený príslušným členským štátom podľa článku 19. 3. Pri rozhodovaní podľa ods. 1 a 2 vezme dožiadaný štát do úvahy všetky relevantné faktory, vrátane, ale nielen, faktorov už ustanovených v platnej bilaterálnej zmluve o extradícii a v prípade, ak ešte nie sú ustanovené tieto: a) či boli žiadosti podané podľa zmluvy; b) miesta, kde bol každý trestný čin spáchaný; c) vlastné záujmy žiadajúcich štátov; d) závažnosť trestných činov; e) štátna príslušnosť obete; f) možnosť následnej extradície medzi žiadajúcimi štátmi; a g) chronologické poradie, v ktorom boli obdržané žiadosti od žiadajúcich štátov. Článok 11 Zjednodušené postupy pre extradíciu Ak požadovaná osoba súhlasí s odovzdaním do žiadajúceho štátu, môže dožiadaný štát, v súlade so zásadami a postupmi ustanovenými podľa jeho právneho systému, osobu čo najrýchlejšie odovzdať bez ďalšieho konania. Súhlas požadovanej osoby môže zahŕňať súhlas vzdať sa ochrany podľa zásady špeciality. Článok 12 Tranzit 1. Členský štát môže cez svoje územie povoliť prepravu osoby, ktorú vydal do Spojených štátov amerických tretí štát, alebo ktorú Spojené štáty americké vydali tretiemu štátu. Spojené štáty americké môžu cez svoje územie povoliť prepravu osoby, ktorú vydal do členského štátu tretí štát, alebo ktorú členský štát vydal tretiemu štátu. 2. Žiadosť o tranzit sa podáva diplomatickou cestou alebo priamo medzi Ministerstvom spravodlivosti Spojených štátov a ministerstvom spravodlivosti príslušného členského štátu. Na odoslanie takej žiadosti môžu byť využité tiež zariadenia Interpolu. Žiadosť obsahuje opis prepravovanej osoby a stručnú správu o skutočnostiach prípadu. Prepravovaná osoba je počas doby tranzitu držaná vo väzbe. 3. Povolenie nie je potrebné, ak sa použije letecká doprava a na území tranzitného štátu nie je plánované žiadne pristátie. Ak dôjde k neplánovanému pristátiu, môže štát, v ktorom k neplánovanému pristátiu došlo, vyžadovať žiadosť o tranzit podľa ods. 2 Ak je žiadosť o tranzit obdržaná v rámci 96 hodín pred neplánovaným pristátím, sú pred uskutočnením tranzitu prijaté všetky potrebné opatrenia na zabránenie úniku osoby. Článok 13 Trest smrti Ak je trestný čin, za ktorý sa požaduje extradícia možné podľa zákona žiadajúceho štátu uložiť trest smrti, a nie je za neho možné uložiť trest smrti podľa zákona dožiadaného štátu, môže dožiadaný štát povoliť extradíciu pod podmienkou, že požadovanej osobe nebude uložený trest smrti, alebo ak z procesných dôvodov nemôže žiadajúci štát takej podmienke vyhovieť, pod podmienkou, že trest smrti, ak je uložený, sa nevykoná. Ak žiadajúci štát prijme extradíciu za podmienok podľa tohto článku, musí vyhovieť podmienkam. Ak žiadajúci štát neprijme podmienky, môže byť žiadosť o extradíciu zamietnutá. Článok 14 Citlivé informácie v žiadosti Ak má žiadajúci štát v úmysle predložiť na podporu jeho žiadosti o extradíciu obzvlášť citlivé informácie, môže sa s požiadaným štátom poradiť o stanovení rozsahu, v ktorom môže dožiadaný štát informácie ochrániť. Ak dožiadaný štát nemôže informácie ochrániť spôsobom, ktorý požaduje žiadajúci štát, žiadajúci štát určí, či sa informácie napriek tomu poskytnú. Článok 15 Konzultácie Zmluvné strany uskutočnia konzultácíe, ako je to vhodné, aby umožnili najúčinnejšie využitie tejto dohody, vrátane uľahčenia vyriešenia akéhokoľvek sporu s ohľadom na výklad alebo uplatňovanie tejto dohody. Článok 16 Dočasné uplatňovanie 1. Táto dohoda sa vzťahuje na trestné činy spáchané pred aj po nadobudnutí jej platnosti. 2. Táto dohoda sa vzťahuje na žiadosti o extradíciu podané po nadobudnutí jej platnosti. Avšak články 4 a 9 sa vzťahujú na žiadosti, ktoré ešte neboli vybavené v dožiadanom štáte v čase nadobudnutia platnosti tejto dohody. Článok 17 Nemožnosť odchýlenia sa 1. Táto dohoda sa uplatňuje bez dopadu na uplatnenie dôvodov pre odmietnutie dožiadaným štátom, s ohľadom na záležitosť, ktorá nie je upravená touto dohodou, ktoré je možné použiť podľa bilaterálnej zmluvy o extradícii platnej medzi členským štátom a Spojenými štátmi americkými. 2. Ak ústavné zásady dožiadaného štátu alebo konečné súdne rozhodnutia záväzné pre dožiadaný štát môžu predstavovať prekážku pre splnenie jeho záväzku extradície a riešenie záležitosti nie je ustanovené v tejto dohode alebo v platnej bilaterálnej zmluve, uskutočnia sa medzi dožiadaným a žiadajúcim štátom konzultácie. Článok 18 Budúce bilaterálne zmluvy o extradícii s členskými štátmi Táto dohoda nebráni po nadobudnutí jej platnosti, uzatvoreniu bilaterálnych dohôd medzi členským štátom a Spojenými štátmi americkými v súlade s touto dohodou. Článok 19 Označenie a oznámenie Európska únia informuje Spojené štáty americké o akomkoľvek označení podľa článku 2 ods. 3 a článku 10 ods. 2 pred výmenou písomných dokumentov uvedených v článku 3 ods. 2 medzi členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými. Článok 20 Územná pôsobnosť 1. Táto dohoda sa vzťahuje: a) na Spojené štáty americké; b) s ohľadom na Európsku úniu na: - členské štáty, - územia, za ktorých vonkajšie vzťahy je zodpovedný členský štát alebo krajiny, ktoré nie sú členskými štátmi, pre ktoré má členský štát iné povinnosti s ohľadom na vonkajšie vzťahy, ak je tak dohodnuté výmenou diplomatickej nóty medzi zmluvnými stranami, náležito potvrdenou príslušným členským štátom. 2. Uplatňovanie tejto dohody na akékoľvek územie alebo krajinu, v súvislosti s ktorou bolo uskutočnené rozšírenie v súlade s psím. b) ods. 1, môže každá zo zmluvných strán ukončiť šesťmesačným písomným oznámením druhej zmluvnej strane diplomatickou cestou, ak sa náležito potvrdí príslušným členským štátom a Spojenými štátmi americkými. Článok 21 Revízia Zmluvné strany súhlasia s vykonaním spoločnej revízie tejto dohody podľa potreby a v každom prípade najneskôr päť rokov od nadobudnutia jej platnosti. Revízia je zameraná najmä na praktické vykonávanie dohody a môže zahŕňať tiež záležitosti ako dôsledky ďalšieho vývoja Európskej únie s ohľadom na predmet tejto dohody, vrátane článku 10. Článok 22 Nadobudnutie platnosti a ukončenie 1. Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom po treťom mesiaci od dátumu, keď si zmluvné strany vymenili listiny svedčiace o tom, že ukončili vnútorné postupy na tento účel. Tieto listiny tiež potvrdzujú, že boli ukončené kroky ustanovené v článku 3 ods. 2 2. Každá zo zmluvných strán môže kedykoľvek ukončiť túto dohodu písomným oznámením druhej zmluvnej strane a takéto ukončenie je platné šesť mesiacov od dátumu uvedeného oznámenia. Na dôkaz toho dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu Vo Washingtone DC dvadsiateho piateho. júna roku dvetisíctri dvojmo v anglickom, dánskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, nemeckom, portugalskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, pričom každý text je rovnako autentický. Por la Unión EuropeaFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaVoor de Europese UniePela União EuropeiaEuroopan unionin puolestaPå Europeiska unionens vägnar +++++ TIFF +++++ Por los Estados Unidos de AméricaFor Amerikas Forenede StaterFür die Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τις Ηνωμένες Πολιτείες της ΑμερικήςFor the United States of AmericaPour les États-Unis d'AmériquePer gli Stati Uniti d'AmericaVoor de Verenigde Staten van AmerikaPelos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen puolestaPå Amerikas förenta staters vägnar +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- Dôvodová správa k Dohode o extradícii medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými Táto dôvodová správa obsahuje vysvetlenia s ohľadom na uplatňovanie niektorých ustanovení Dohody o extradícii medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými (ďalej len "dohoda"), na ktorých sa zmluvné strany dohodli. K článku 10 Článok 10 nemá v úmysle ovplyvniť záväzky štátov, ktoré sú zmluvnými stranami Rímskeho štatútu Medzinárodného trestného súdu, ani práva Spojených štátov amerických ako strany, ktorá nie je zmluvnou stranou s ohľadom na Medzinárodný trestný súd. K článku 18 Článok 18 ustanovuje, že dohoda nebráni po nadobudnutí jej platnosti, uzatvoreniu bilaterálnych dohôd medzi členským štátom a Spojenými štátmi americkými v súlade s dohodou. Ak by akékoľvek opatrenie ustanovené v dohode spôsobilo ťažkosti pri vykonávaní pre jeden alebo viac členských štátov alebo pre Spojené štáty americké, mali by byť takéto ťažkosti vyriešené v prvom rade, ak je to možné, prostredníctvom konzultácií medzi príslušným členským štátom alebo členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými, alebo, ak je to vhodné, prostredníctvom konzultácií ustanovených v tejto dohode. Ak nie je možné vyriešiť také ťažkosti iba pomocou konzultácií, bolo by v súlade s dohodou potrebné vytvoriť pre budúce bilaterálne dohody medzi členským štátom alebo členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými operatívne fungujúci alternatívny mechanizmus, ktorý by spĺňal ciele osobitného ustanovenia, v súvislosti s ktorým ťažkosti vznikli. --------------------------------------------------