KONSOLIDOVANÉ ZNENIE ZMLUVY 
O 
EURÓPSKEJ ÚNIISK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/13

PREAMBULA  
JEHO VELI ČENSTVO KRÁ Ľ BELGI ČANOV, JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ DÁNSKA, PREZIDENT SPOLKOVEJ 
REPUBLIKY NEMECKO, PREZIDENT HELÉNSKEJ REPUBLIKY, JEHO VELI ČENSTVO KRÁ Ľ ŠPANIELSKA, PREZIDENT 
FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT ÍRSKA, PREZIDENT TALIANSKEJ REPUBLIKY, JEHO KRÁ ĽOVSKÁ VÝSOS Ť 
VE ĽKOVOJVODA LUXEMBURSKA, JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ HOLANDSKA, PREZIDENT PORTUGALSKEJ 
REPUBLIKY, JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA (  1 ), 
ODHODLANÍ  pozdvihnú ť na novú úrove ň procesy európskej integrácie, ktoré sa za čali založením 
Európskych spolo čenstiev,  
ČERPAJÚC  inšpiráciu z kultúrneho, náboženského a humanistického dedi čstva Európy, z ktorého sa 
vyvinuli univerzálne hodnoty nezrušite ľných a nescudzite ľných práv ľudskej bytosti, slobody, 
demokracie, rovnosti a právneho štátu,  
PRIPOMÍNAJÚC SI  historický význam skoncovania s rozdelením európskeho kontinentu a potrebu 
vytvori ť pevné základy pre budovanie budúcej Európy,  
POTVRDZUJÚC  oddanos ť princípom slobody, demokracie, rešpektovania ľudských práv a základných 
slobôd a právneho štátu,  
POTVRDZUJÚC  svoju oddanosť základným sociálnym právam tak, ako sú vymedzené v Európskej 
sociálnej charte podpísanej 18. októbra 1961 v Turíne a v Charte základných sociálnych práv 
pracovníkov spolo čenstva z roku 1989,  
ŽELAJÚC SI  preh ĺbiť solidaritu medzi národmi pri rešpektovaní národnej histórie, kultúry a tradícií,  
ŽELAJÚC SI  ďalej posil ňova ť demokraciu a ú činné fungovanie orgánov, aby v jednotnom 
inštitucionálnom rámci mohli lepšie plni ť úlohy, ktorými sú poverené,  
ODHODLANÍ  dosiahnu ť posilnenie a zblíženie ekonomík a zavies ť hospodársku a menovú úniu vrátane 
jednotnej a stabilnej meny v súlade s ustanoveniami tejto zmluvy a Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
 
ROZHODNUTÍ  podporova ť hospodársky a sociálny pokrok svojich národov so zrete ľom na zásady 
trvalo udržate ľného rozvoja a v rámci fungovania vnútorného trhu a posilnenia súdržnosti a ochrany 
životného prostredia a uskuto čňova ť politiku tak, aby bol rozvoj hospodárskej integrácie sprevádzaný 
sú časným pokrokom v iných oblastiach,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/15  
( 1 ) Odvtedy sa stali členmi Európskej únie Bulharská republika, Česká republika, Estónska republika, Cyperská republika, 
Lotyšská republika, Litovská republika, Ma ďarská republika, Maltská republika, Rakúska republika, Po ľská republika, 
Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika a Švédske kráľ ovstvo.
ODHODLANÍ  zavies ť spolo čné ob čianstvo pre všetkých štátnych príslušníkov jednotlivých členských 
krajín,  
ROZHODNUTÍ  uskuto čňova ť spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku vrátane postupného 
utvárania spolo čnej obrannej politiky, ktorá by mohla vies ť v súlade s ustanoveniami č lánku 42 
k spolo čnej obrane, č ím sa upevní európska identita a nezávislos ť v záujme posilnenia mieru, 
bezpe čnosti a pokroku v Európe a vo svete,  
ROZHODNUTÍ  u ľah čiť vo ľný pohyb osôb a pritom zaru čiť bezpe čnos ť svojich národov utvorením 
priestoru slobody, bezpe čnosti a práva v súlade a ustanoveniami tejto zmluvy a Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie,  
ODHODLANÍ  pokra čova ť v procese čoraz užšieho spojenectva medzi národmi Európy, v ktorom sa 
v súlade s princípmi subsidiarity prijímajú rozhodnutia č o najbližšie k ob čanovi,  
BERÚC DO ÚVAHY  ďalšie etapy, ktoré treba dosiahnu ť v záujme rozvoja európskej integrácie,  
PRIJALI  rozhodnutie založi ť Európsku úniu a na tento ú čel boli menovaní títo splnomocnení 
zástupcovia za:  
(zoznam splnomocnených zástupcov nie je reprodukovaný)  
KTORÍ  sa po výmene svojich plných mocí, formálne uznaných za správne a náležité, dohodli takto:  
HLAVA I  
SPOLO ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 1  
(pôvodný článok 1 ZEU) (  1 ) 
Touto zmluvou  VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  zakladajú medzi sebou  EURÓPSKU ÚNIU  (ďalej len „Únia“), na 
ktorú členské štáty preniesli právomoci na dosiahnutie spolo čných cie ľov. 
Táto zmluva predstavuje novú etapu v procese utvárania čoraz užšieho spojenectva medzi národmi 
Európy, v ktorom sa prijímajú rozhodnutia čo najotvorenejšie a čo najbližšie k ob čanovi.  
Únia je založená na tejto zmluve a na Zmluve o fungovaní Európskej únie ( ďalej len „zmluvy“). Tieto 
dve zmluvy majú rovnakú právnu silu. Únia nahrádza Európske spolo čenstvo a je jeho právnym 
nástupcom.SK C 83/16 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010  
( 1 ) Tento odkaz je len orienta čný. Pre podrobnejšie informácie, pozri tabuľ ky zhody medzi pôvodným a novým 
číslovaním zmlúv.
Článok 2 
Únia je založená na hodnotách úcty k ľudskej dôstojnosti, slobody, demokracie, rovnosti, právneho 
štátu a rešpektovania ľudských práv vrátane práv osôb patriacich k menšinám. Tieto hodnoty sú 
spolo čné členským štátom v spoloč nosti, v ktorej prevláda pluralizmus, nediskriminácia, tolerancia, 
spravodlivos ť, solidarita a rovnos ť medzi ženami a mužmi.  
Článok 3  
(pôvodný článok 2 ZEU)  
1. Cieľ om Únie je presadzova ť mier, svoje hodnoty a blaho svojich národov.  
2. Únia ponúka svojim ob čanom priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez vnútorných 
hraníc, v ktorom je zaru čený voľ ný pohyb osôb spolu s príslušnými opatreniami týkajúcimi sa 
kontroly na vonkajších hraniciach, azylu, pris ťahovalectva a predchádzania trestnej činnosti a boja 
s ňou. 
3. Únia vytvára vnútorný trh. Usiluje sa o trvalo udržate ľný rozvoj Európy založený na 
vyváženom hospodárskom raste a cenovej stabilite, o sociálne trhové hospodárstvo s vysokou 
konkurencieschopnos ťou zamerané na dosiahnutie plnej zamestnanosti a sociálneho pokroku, ako 
aj o vysokú úrove ň ochrany životného prostredia a zlepšenie jeho kvality. Podporuje vedecký 
a technický pokrok.  
Bojuje proti sociálnemu vylú čeniu a diskriminácii a podporuje sociálnu spravodlivos ť a ochranu, 
rovnosť medzi ženami a mužmi, solidaritu medzi generáciami a ochranu práv die ťaťa. 
Podporuje hospodársku, sociálnu a územnú súdržnos ť a solidaritu medzi členskými štátmi.  
Rešpektuje svoju bohatú kultúrnu a jazykovú rozmanitos ť a zabezpe čuje zachovávanie 
a zve ľaďovanie európskeho kultúrneho dedič stva.  
4. Únia vytvorí hospodársku a menovú úniu, ktorej menou je euro.  
5. Únia vo vzť ahoch so zvyškom sveta potvrdzuje a podporuje svoje hodnoty a záujmy 
a prispieva k ochrane svojich ob čanov. Prispieva k mieru, bezpe čnosti, trvalo udržate ľnému 
rozvoju Zeme, k solidarite a vzájomnému rešpektovaniu sa národov, k vo ľnému a spravodlivému 
obchodu, k odstráneniu chudoby a k ochrane ľudských práv, najmä práv die ťaťa, ako aj k prísnemu 
dodržiavaniu a rozvoju medzinárodného práva, najm ä k dodržiavaniu zásad Charty Organizácie 
Spojených národov.  
6. Únia dosahuje svoje ciele primeranými prostriedkami pod ľa rozsahu, v akom boli na ňu 
zmluvami prenesené príslušné právomoci.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/17
Článok 4 
1. V súlade s článkom 5 právomoci, ktoré na Úniu neboli zmluvami prenesené, zostávajú 
právomocami členských štátov.  
2. Únia rešpektuje rovnos ť členských štátov pred zmluvami, ako aj ich národnú identitu, 
obsiahnutú v ich základných politických a ústavných systémoch vrátane regionálnych a miestnych 
samospráv. Rešpektuje ich základné štátne funkcie, najmä zabezpe čovanie územnej celistvosti štátu, 
udržiavanie verejného poriadku a zabezpe čovanie národnej bezpe čnosti. Predovšetkým národná 
bezpe čnos ť ostáva vo výlu čnej zodpovednosti každého členského štátu.  
3. Pod ľa zásady lojálnej spolupráce sa Únia a členské štáty vzájomne rešpektujú a vzájomne si 
pomáhajú pri vykonávaní úloh, ktoré vyplývajú zo zmlúv.  
Členské štáty prijmú všetky opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby zabezpe čili plnenie 
záväzkov vyplývajúcich zo zmlúv alebo z aktov inštitúcií Únie.  
Členské štáty pomáhajú Únii pri plnení jej úloh a neprijmú žiadne opatrenie, ktoré by mohlo ohrozi ť 
dosiahnutie cie ľov Únie.  
Článok 5  
(pôvodný článok 5 ZES)  
1. Vymedzenie právomocí Únie sa spravuje zásadou prenesenia právomocí. Vykonávanie 
právomocí Únie sa spravuje zásadou subsidiarity a proporcionality.  
2. Pod ľa zásady prenesenia právomocí Únia koná len v medziach právomocí, ktoré na ňu preniesli 
členské štáty v zmluvách na dosiahnutie cie ľov v nich vymedzených. Právomoci, ktoré na Úniu 
neboli v zmluvách prenesené, zostávajú právomocami členských štátov.  
3. Pod ľa zásady subsidiarity koná Únia v oblastiach, ktoré nepatria do jej výlu čnej právomoci, len 
v takom rozsahu a vtedy, ak ciele zamýš ľané touto činnos ťou nemôžu členské štáty uspokojivo 
dosiahnu ť na ústrednej úrovni alebo na regionálnej a miestnej úrovni, ale z dôvodov rozsahu alebo 
účinkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnu ť na úrovni Únie.  
Inštitúcie Únie uplat ňujú zásadu subsidiarity v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad subsidiarity 
a proporcionality. Národné parlamenty zabezpeč ujú dodržiavanie zásady subsidiarity v súlade 
s postupom ustanoveným v uvedenom protokole.  
4. Pod ľa zásady proporcionality neprekra čuje obsah a forma činnosti Únie rámec toho, čo je 
nevyhnutné na dosiahnutie cie ľov zmlúv.  
Inštitúcie Únie uplat ňujú zásadu proporcionality v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad 
subsidiarity a proporcionality.SK C 83/18 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 6  
(pôvodný článok 6 ZEU)  
1. Únia uznáva práva, slobody a zásady uvedené v Charte základných práv Európskej únie zo 
7. decembra 2000 upravenej 12. decembra 2007 v Štrasburgu, ktorá má rovnakú právnu silu ako 
zmluvy.  
Ustanovenia charty žiadnym spôsobom nerozširujú právomoci Únie vymedzené v zmluvách.  
Práva, slobody a zásady v charte sa vykladajú v súlade so všeobecnými ustanoveniami hlavy VII 
charty, ktorými sa upravuje jej výklad a uplat ňovanie a pri riadnom zoh ľadnení vysvetliviek, na ktoré 
sa v charte odkazuje a ktoré ozna čujú zdroje týchto ustanovení.  
2. Únia pristúpi k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Týmto 
pristúpením nie sú dotknuté právomoci Únie vymedzené v zmluvách.  
3. Základné práva tak, ako sú zaruč ené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv 
a základných slobôd a ako vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členské štáty, 
predstavujú všeobecné zásady práva Únie.  
Článok 7  
(pôvodný článok 7 ZEU)  
1. Na základe odôvodneného návrhu jednej tretiny členských štátov, Európskeho parlamentu 
alebo Európskej komisie môže Rada štvorpätinovou väčšinou svojich členov po získaní súhlasu 
Európskeho parlamentu rozhodnú ť, že existuje jasné riziko vážneho porušenia hodnôt uvedených 
v článku 2 niektorým členským štátom. Pred prijatím takéhoto rozhodnutia Rada vypo čuje príslušný 
členský štát a v súlade s tým istým postupom mu môže adresova ť vhodné odporú čania.  
Rada pravidelne overuje, či dôvody, na základe ktorých prijala rozhodnutie, ešte stále trvajú.  
2. Európska rada môže na návrh jednej tretiny členských štátov alebo na návrh Európskej komisie 
a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu jednomyse ľne rozhodnú ť o existencii závažného alebo 
pretrvávajúceho porušenia hodnôt uvedených v článku 2 niektorým členským štátom, a to po 
vyzvaní tohto členského štátu, aby predložil svoje stanovisko.  
3. Ak je prijaté rozhodnutie pod ľa odseku 2, môže Rada kvalifikovanou vä čšinou rozhodnú ť 
o pozastavení ur čitých práv vyplývajúcich z uplat ňovania zmlúv pre príslušný členský štát vrátane 
hlasovacieho práva zástupcu vlády tohto členského štátu na zasadnutiach Rady. Rada pritom 
zoh ľadní možné následky takéhoto pozastavenia na práva a povinnosti fyzických a právnických 
osôb.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/19
Záväzky príslušného členského štátu vyplývajúce zo zmlúv zostávajú pre tento štát v každom prípade 
aj na ďalej záväzné.  
4. Rada môže následne kvalifikovanou vä čšinou rozhodnú ť o zmene alebo odvolaní opatrení 
prijatých pod ľa odseku 3 v dôsledku zmeny situácie, ktorá viedla k ich zavedeniu.  
5. Pravidlá hlasovania, ktoré sa na úč ely tohto článku vz ťahujú na Európsky parlament, Európsku 
radu a Radu, sú ustanovené v článku 354 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 8 
1. Únia rozvíja osobitné vz ťahy so susednými krajinami s cie ľom vytvori ť priestor prosperity 
a dobrého susedstva, ktorý je založený na hodnotách Únie a charakterizovaný blízkymi 
a mierovými vzť ahmi založenými na spolupráci.  
2. Na ú čely odseku 1 môže Únia uzatvára ť s dotknutými krajinami osobitné dohody. Tieto 
dohody môžu obsahova ť vzájomné práva a povinnosti, ako aj možnos ť spolo čne prijíma ť 
opatrenia. Ich vykonávanie je predmetom pravidelných konzultácií.  
HLAVA II  
USTANOVENIA O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH  
Článok 9 
Únia dodržiava pri všetkých svojich činnostiach zásadu rovnosti ob čanov, ktorým sa dostáva 
rovnakej pozornosti zo strany jej inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr. Ob čanom Únie je každá 
osoba, ktorá má štátnu príslušnos ť členského štátu. Ob čianstvo Únie dop ĺňa štátne ob čianstvo 
a nenahrádza ho. 
Článok 10  
1. Fungovanie Únie je založené na zastupite ľskej demokracii.  
2. Ob čania sú na úrovni Únie priamo zastúpení v Európskom parlamente.  
Členské štáty sú zastúpené v Európskej rade hlavami štátov alebo predsedami vlád a v Rade svojimi 
vládami, ktoré samotné sú demokraticky zodpovedné bu ď svojim národným parlamentom, alebo 
svojim ob čanom.  
3. Každý ob čan má právo zú čast ňova ť sa na demokratickom živote Únie. Rozhodnutia sa 
prijímajú pod ľa možnosti čo najotvorenejšie a čo najbližšie k ob čanovi.  
4. Politické strany na európskej úrovni prispievajú k formovaniu európskeho politického vedomia 
a k vyjadrovaniu vôle ob čanov Únie.SK C 83/20 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 11  
1. Inštitúcie dávajú primeraným spôsobom ob čanom a reprezentatívnym združeniam možnos ť 
verejne vyjadrova ť a vymie ňať si názory na všetky oblasti činnosti Únie.  
2. Inštitúcie udržiavajú otvorený, transparentný a pravidelný dialóg s reprezentatívnymi 
združeniami a ob čianskou spolo čnos ťou. 
3. Európska komisia vedie rozsiahle konzultácie s dotknutými stranami s cie ľom zabezpe čiť 
súdržnos ť a transparentnos ť činností Únie.  
4. Ob čania Únie, ktorých po čet dosiahne najmenej jeden milión a ktorí sú štátnymi príslušníkmi 
významného po čtu členských štátov, sa môžu uja ť iniciatívy a vyzva ť Európsku komisiu, aby v rámci 
svojich právomocí predložila vhodný návrh vo veciach, o ktorých sa ob čania domnievajú, že na ú čely 
uplat ňovania zmlúv je potrebný právny akt Únie.  
Postupy a podmienky predloženia takejto iniciatívy sú ustanovené v súlade s článkom 24 prvým 
odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 12  
Národné parlamenty aktívne prispievajú k dobrému fungovaniu Únie tým, že:  
a) ich v súlade s Protokolom o úlohe národných parlamentov v Európskej únii inštitúcie Únie 
informujú o návrhoch legislatívnych aktov Únie, ktoré im zasielajú;  
b) dohliadajú na dodržiavanie zásady subsidiarity v súlade s postupmi ustanovenými v Protokole 
o uplat ňovaní zásad subsidiarity a proporcionality;  
c) sa v rámci priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti zú čast ňujú na mechanizmoch 
hodnotenia vykonávania politík Únie v tejto oblasti v súlade s článkom 70 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie a že sa zapájajú do politickej kontroly Europolu a hodnotenia 
činnosti Eurojustu v súlade s článkami 88 a 85 uvedenej zmluvy;  
d) sa zú čast ňujú na postupoch revízie zmlúv v súlade s článkom 48 tejto zmluvy;  
e) sa im oznamujú žiadosti o pristúpenie k Únii v súlade s článkom 49 tejto zmluvy;  
f) sa zú čast ňujú medziparlamentnej spolupráce medzi národnými parlamentmi a Európskym 
parlamentom v súlade s Protokolom o úlohe národných parlamentov v Európskej únii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/21
HLAVA III  
USTANOVENIA O INŠTITÚCIÁCH  
Článok 13  
1. Únia má k dispozícii inštitucionálny rámec, ktorého ú čelom je podporova ť jej hodnoty, 
sledova ť jej ciele, slúži ť jej záujmom, záujmom jej ob čanov a č lenských štátov, ako aj 
zabezpe čova ť konzistentnos ť, efektívnosť a kontinuitu jej politík a činností.  
Inštitúciami Únie sú:  
— Európsky parlament,  
— Európska rada,  
— Rada, 
— Európska komisia ( ďalej len „Komisia“),  
— Súdny dvor Európskej únie,  
— Európska centrálna banka,  
— Dvor audítorov.  
2. Každá inštitúcia koná v medziach právomocí, ktoré sú jej zverené zmluvami, a v súlade 
s postupmi, podmienkami a cie ľmi v nich ustanovenými. Inštitúcie navzájom v plnej miere 
spolupracujú.  
3. Ustanovenia o Európskej centrálnej banke a Dvore audítorov, ako aj podrobné ustanovenia 
o ostatných inštitúciách, sa nachádzajú v Zmluve o fungovaní Európskej únie.  
4. Európskemu parlamentu, Rade a Komisii pomáha Hospodársky a sociálny výbor a Výbor 
regiónov s poradnou funkciou.  
Článok 14  
1. Európsky parlament spoloč ne s Radou vykonáva legislatívne a rozpo čtové funkcie. Vykonáva 
funkciu politickej kontroly a poradnú funkciu v súlade s podmienkami ustanovenými v zmluvách. 
Volí predsedu Komisie.  
2. Európsky parlament sa skladá zo zástupcov ob čanov Únie. Ich po čet nepresiahne sedemsto 
pä ťdesiat plus predseda. Zastúpenie ob čanov je zostupne propor čné, pri čom každý členský štát má 
najmenej šes ť členov. Žiadny členský štát nemá pridelených viac ako devä ťdesiatšes ť kresiel.SK C 83/22 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Európska rada prijme jednomyse ľne na základe iniciatívy Európskeho parlamentu a s jeho súhlasom 
rozhodnutie, ktorým sa ustanoví zloženie Európskeho parlamentu, dodržiavajúc zásady uvedené 
v prvom pododseku.  
3. Poslanci Európskeho parlamentu sú volení vo všeobecných, priamych a slobodných vo ľbách 
tajným hlasovaním na volebné obdobie piatich rokov.  
4. Európsky parlament si z radov svojich poslancov volí predsedu a predsedníctvo.  
Článok 15  
1. Európska rada dáva Únii potrebné podnety na jej rozvoj a urč uje jej všeobecné politické 
smerovanie a priority. Nevykonáva legislatívnu funkciu.  
2. Európska rada sa skladá z hláv štátov alebo predsedov vlád členských štátov, ako aj svojho 
predsedu a predsedu Komisie. Jej práce sa zú čast ňuje vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku.  
3. Európska rada zasadá dvakrát za polrok, zvoláva ju jej predseda. Ak si to vyžaduje program 
rokovania, členovia Európskej rady môžu rozhodnú ť, že každému z nich bude pomáha ť minister, a v 
prípade predsedu Komisie, člen Komisie. Ak si to vyžaduje situácia, predseda zvolá mimoriadne 
zasadnutie Európskej rady.  
4. Rozhodnutia Európskej rady sa prijímajú konsenzom, ak nie je v zmluvách ustanovené inak.  
5. Európska rada volí svojho predsedu kvalifikovanou vä čšinou na funk čné obdobie dva a pol 
roka s možnos ťou opätovného zvolenia na jedno funk čné obdobie. Európska rada môže v prípade 
prekážok vo výkone funkcie alebo závažného pochybenia jeho funk čné obdobie ukon čiť pod ľa 
rovnakého postupu.  
6. Predseda Európskej rady:  
a) predsedá Európskej rade a podnecuje jej prácu;  
b) zabezpe čuje prípravu a plynulosť práce Európskej rady v spolupráci s predsedom Komisie a na 
základe práce Rady pre všeobecné záležitosti;  
c) usiluje sa uľ ah čiť dosiahnutie súdržnosti a konsenzu v rámci Európskej rady;  
d) po každom zasadnutí Európskej rady predkladá správu Európskemu parlamentu.  
Predseda Európskej rady na svojej úrovni a z titulu svojej funkcie zabezpe čuje zastupovanie Únie 
navonok v záležitostiach týkajúcich sa spoloč nej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky bez toho, aby 
boli dotknuté právomoci vysokého predstavite ľa Únie pre zahranič né veci a bezpe čnostnú politiku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/23
Predseda Európskej rady nesmie vykonávať vnútroštátnu funkciu.  
Článok 16  
1. Rada spolu s Európskym parlamentom vykonáva legislatívne a rozpo čtové funkcie. Vykonáva 
funkcie tvorby politík a koordinač né funkcie v súlade s podmienkami ustanovenými v zmluvách.  
2. Rada sa skladá z jedného zástupcu každého členského štátu na ministerskej úrovni, ktorý môže 
zaväzova ť vládu príslušného členského štátu a hlasova ť za ňu. 
3. Rada sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou s výnimkou prípadov, ke ď zmluvy ustanovujú inak.  
4. Od 1. novembra 2014 je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 
55 % členov Rady, ktorí pozostávajú najmenej z pätnástich členov a zastupujú členské štáty 
zahŕň ajúce najmenej 65 % obyvateľ stva Únie.  
Blokujúcu menšinu musia tvori ť najmenej štyria členovia Rady, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná 
vä čšina považuje za dosiahnutú.  
Ostatné pravidlá, ktorými sa spravuje hlasovanie kvalifikovanou vä čšinou, sú ustanovené v článku 
238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
5. Prechodné ustanovenia o vymedzení kvalifikovanej vä čšiny uplatnite ľné do 31. októbra 2014, 
ako aj ustanovenia uplatniteľ né od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017, sú ustanovené 
v Protokole o prechodných ustanoveniach.  
6. Rada zasadá v rôznych zloženiach, ktorých zoznam sa prijíma v súlade s článkom 236 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
Rada pre všeobecné záležitosti zabezpe čuje konzistentnos ť práce rôznych zložení Rady. Pripravuje 
zasadnutia Európskej rady a spolu s predsedom Európskej rady a Komisiou zabezpe čuje ich 
nadväznos ť. 
Rada pre zahrani čné veci rozpracúva vonkajšiu činnos ť Únie na základe strategických usmernení 
stanovených Európskou radou a zabezpe čuje, aby činnos ť Únie bola konzistentná.  
7. Za prípravu práce Rady je zodpovedný Výbor stálych predstavite ľov vlád členských štátov.  
8. Po čas rokovania a hlasovania o návrhu legislatívneho aktu sú zasadnutia Rady verejné. Na tento 
účel je každé zasadnutie Rady rozdelené na dve časti, pri čom jedna čas ť sa zaoberá prerokovávaním 
legislatívnych aktov Únie a druhá nelegislatívnymi činnos ťami.  
9. Zloženiam Rady s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné veci predsedajú zástupcovia 
členských štátov v Rade na základe zásady rovnosti rotácie v súlade s článkom 236 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.SK C 83/24 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 17  
1. Komisia podporuje všeobecný záujem Únie a na tento ú čel sa ujíma vhodných iniciatív. 
Zabezpeč uje uplat ňovanie zmlúv, ako aj opatrení prijatých inštitúciami na ich základe. Dohliada 
na uplat ňovanie práva Únie pod kontrolou Súdneho dvora Európskej únie. Plní rozpo čet a riadi 
programy. Vykonáva koordina čné, výkonné a riadiace funkcie v súlade s podmienkami ustanovenými 
v zmluvách. S výnimkou spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a iných prípadov 
ustanovených v zmluvách zabezpe čuje zastupovanie Únie navonok. Dáva iniciatívy na ro čné 
a viacroč né programovanie Únie v snahe dosiahnu ť medziinštitucionálne dohody.  
2. Legislatívne akty Únie môžu by ť prijaté len na základe návrhu Komisie, pokia ľ zmluvy 
neustanovujú inak. Iné akty sa prijímajú na základe návrhu Komisie, ak tak ustanovujú zmluvy.  
3. Funk čné obdobie Komisie je pä ťro čné. 
Členovia Komisie sú vybraní na základe ich celkových schopností a ich európskej angažovanosti 
spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruky úplnej nezávislosti.  
Komisia je pri vykonávaní svojich úloh úplne nezávislá. Bez toho, aby bol dotknutý článok 18 ods. 2, 
členovia Komisie nesmú žiada ť ani prijíma ť pokyny od žiadnej vlády, inštitúcie, orgánu alebo úradu 
alebo agentúry. Musia sa zdrža ť akéhoko ľvek konania, ktoré je nezlu čite ľné s ich funkciou alebo 
plnením ich úloh.  
4. Komisia vymenovaná medzi nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy a 31. októbrom 2014 
sa skladá z jedného štátneho príslušníka za každý členský štát vrátane jej predsedu a vysokého 
predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ktorý je jedným z jej podpredsedov.  
5. Od 1. novembra 2014 sa Komisia skladá z takého po čtu členov vrátane jej predsedu 
a vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ktorý zodpovedá 
dvom tretinám po čtu členských štátov, pokia ľ Európska rada nerozhodne jednomyse ľne o zmene 
tohto po čtu. 
Členovia Komisie sú vybraní spomedzi štátnych príslušníkov členských štátov na základe systému 
striktne rovnej rotácie medzi členskými štátmi, ktorý umož ňuje zoh ľadni ť demografické a geografické 
spektrum všetkých členských štátov. Tento systém zavedie jednomyse ľne Európska rada v súlade 
s článkom 244 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
6. Predseda Komisie:  
a) vydáva usmernenia pre prácu Komisie;  
b) rozhoduje o vnútornej organizácii Komisie a zabezpe čuje, aby konala konzistentne, efektívne 
a ako kolektívny orgán;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/25
c) spomedzi členov Komisie vymenúva podpredsedov s výnimkou vysokého predstavite ľa Únie pre 
zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku.  
Člen Komisie sa vzdá funkcie, ak ho o to požiada predseda. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahranič né 
veci a bezpe čnostnú politiku sa vzdá funkcie v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 ods. 1, 
ak ho o to požiada predseda.  
7. Zoh ľad ňujúc voľ by do Európskeho parlamentu a po príslušných konzultáciách navrhne 
Európska rada kvalifikovanou vä čšinou Európskemu parlamentu kandidáta na funkciu predsedu 
Komisie. Tohto kandidáta volí Európsky parlament vä čšinou svojich členov. Ak tento kandidát 
nezíska požadovanú vä čšinu, Európska rada kvalifikovanou vä čšinou navrhne do jedného mesiaca 
nového kandidáta, ktorého volí Európsky parlament pod ľa rovnakého postupu.  
Rada po spolo čnej dohode so zvoleným predsedom prijme zoznam ostatných osôb, ktoré navrhuje 
vymenova ť za členov Komisie. Sú vybraní na základe návrhov členských štátov v súlade s kritériami 
ustanovenými v odseku 3 druhom pododseku a odseku 5 druhom pododseku.  
Predseda, vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a ostatní členovia 
Komisie podliehajú ako celok schváleniu Európskeho parlamentu. Na základe tohto schválenia 
vymenuje Európska rada kvalifikovanou vä čšinou Komisiu.  
8. Komisia sa ako celok zodpovedá Európskemu parlamentu. V súlade s článkom 234 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie môže Európsky parlament hlasova ť o návrhu na vyslovenie nedôvery 
Komisii. Ak je takýto návrh prijatý, členovia Komisie sa musia kolektívne vzda ť svojich funkcií 
a vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku sa musí vzda ť svojich 
funkcií, ktoré vykonáva v rámci Komisie.  
Článok 18  
1. Európska rada kvalifikovanou vä čšinou a so súhlasom predsedu Komisie vymenuje vysokého 
predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku. Európska rada môže ukon čiť jeho 
funk čné obdobie rovnakým postupom.  
2. Vysoký predstavite ľ vedie spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku Únie. Svojimi návrhmi 
prispieva k tvorbe tejto politiky a uskutočň uje ju ako splnomocnenec Rady. To isté sa vz ťahuje na 
spolo čnú bezpe čnostnú a obrannú politiku.  
3. Vysoký predstavite ľ predsedá Rade pre zahrani čné veci.SK C 83/26 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Vysoký predstavite ľ je jedným z podpredsedov Komisie. Zabezpe čuje konzistentnos ť vonkajšej 
činnosti Únie. V rámci Komisie zodpovedá za úlohy, ktoré jej v tejto súvislosti prislúchajú v oblasti 
vonkajších vz ťahov, a za koordináciu ostatných aspektov vonkajšej činnosti Únie. Pri vykonávaní 
týchto právomocí v rámci Komisie a len v súvislost i s týmito právomocami je vysoký predstavite ľ 
viazaný postupmi, ktoré upravujú fungovanie Komisie v rozsahu, ktorý je zlu čite ľný s odsekmi 2 a 3.  
Článok 19  
1. Súdny dvor Európskej únie sa skladá zo Súdneho dvora, Všeobecného súdu a osobitných 
súdov. Zabezpe čuje dodržiavanie práva pri výklade a uplat ňovaní zmlúv.  
Členské štáty ustanovia v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje právo Únie, prostriedky nápravy potrebné 
na zabezpe čenie ú činnej právnej ochrany.  
2. Súdny dvor tvoria sudcovia, jeden za každý členský štát. Pomáhajú mu generálni advokáti.  
Všeobecný súd tvoria sudcovia, najmenej jeden za každý členský štát.  
Sudcovia a generálni advokáti Súdneho dvora a sudcovia Všeobecného súdu sú vybraní z osôb, ktoré 
poskytujú záruku úplnej nezávislosti a sp ĺňajú podmienky uvedené v článkoch 253 a 254 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie. Sú vymenovaní na základe spolo čnej dohody vlád členských štátov na 
funk čné obdobie šiestich rokov. Sudcovia a generálni advokáti môžu by ť opätovne vymenovaní.  
3. Súdny dvor Európskej únie v súlade so zmluvami rozhoduje:  
a) o žalobách podaných členským štátom, inštitúciou alebo fyzickou osobou alebo právnickou 
osobou; 
b) o prejudiciálnych otázkach o výklade práva Únie alebo platnosti aktov prijatých inštitúciami na 
základe žiadosti vnútroštátnych súdnych orgánov;  
c) v iných prípadoch ustanovených zmluvami.  
HLAVA IV  
USTANOVENIA O POSILNENEJ SPOLUPRÁCI  
Článok 20  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
1. Členské štáty, ktoré majú v úmysle nadviaza ť medzi sebou posilnenú spoluprácu v rámci iných 
ako výlu čných právomocí Únie, môžu využi ť jej inštitúcie a vykonáva ť tieto právomoci uplat ňovaním 
príslušných ustanovení zmlúv, v medziach a pod ľa postupov ustanovených v tomto článku a v 
článkoch 326 až 334 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/27
Posilnená spolupráca je zameraná na podporu dosiahnutia cie ľov Únie, ochranu jej záujmov 
a posil ňovanie jej integra čného procesu. Je vždy otvorená pre všetky členské štáty v súlade 
s článkom 328 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
2. Rozhodnutie, ktorým sa povo ľuje posilnená spolupráca, prijme Rada ako poslednú možnos ť, 
keď sa zistí, že ciele takejto spolupráce nemôže Únia ako celok dosiahnu ť v primeranom čase, a za 
predpokladu, že sa na nej zú častní najmenej devä ť členských štátov. Rada sa uznáša v súlade 
s postupom ustanoveným v článku 329 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
3. Všetci členovia Rady sa môžu zú častni ť na jej rokovaniach, ale hlasovania sa zú čast ňujú len 
členovia Rady zastupujúci členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú na posilnenej spolupráci. Pravidlá 
hlasovania sú ustanovené v článku 330 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
4. Akty prijaté v rámci posilnenej spolupráce sú záväzné len pre zú častnené členské štáty. 
Nepovažujú sa za acquis, ktoré musia prija ť kandidátske štáty na pristúpenie k Únii.  
HLAVA V  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA O VONKAJŠEJ ČINNOSTI ÚNIE A OSOBITNÉ USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ 
ZAHRANI ČNEJ A BEZPE ČNOSTNEJ POLITIKE  
KAPITOLA 1  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA O VONKAJŠEJ ČINNOSTI ÚNIE  
Článok 21  
1. Činnos ť Únie na medzinárodnej scéne sa spravuje zásadami, ktoré sa uplatnili pri jej založení, 
rozvoji a rozšírení a ktoré hodlá podporova ť vo zvyšku sveta: demokracia, právny štát, univerzálnos ť 
a nedelite ľnos ť ľudských práv a základných slobôd, zachovávanie ľudskej dôstojnosti, rovnos ť 
a solidarita a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.  
Únia sa usiluje o rozvoj vz ťahov a budovanie partnerstiev s tretími krajinami a s medzinárodnými, 
regionálnymi alebo svetovými organizáciami, ktoré uznávajú spolo čné zásady uvedené v prvom 
pododseku. Presadzuje mnohostranné riešenia spolo čných problémov, najmä v rámci Organizácie 
Spojených národov.  
2. Únia vymedzuje a uskuto čňuje spolo čné politiky a činnosti a pracuje na dosahovaní vysokého 
stup ňa spolupráce vo všetkých oblastiach medzinárodných vz ťahov s cie ľom:  
a) uchováva ť svoje hodnoty, základné záujmy, bezpe čnos ť, nezávislosť a celistvosť ;SK C 83/28 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
b) upev ňova ť a podporova ť demokraciu, právny štát, ľudské práva a zásady medzinárodného práva;  
c) zachováva ť mier, predchádza ť konfliktom a posilň ova ť medzinárodnú bezpe čnos ť v súlade 
s cie ľmi a zásadami Charty Organizácie Spojených národov, zásadami Helsinského závere čného 
aktu a cie ľmi Parížskej charty vrátane tých, ktoré sa týkajú vonkajších hraníc;  
d) podporova ť trvalo udržate ľný hospodársky, sociálny a environmentálny rozvoj rozvojových krajín 
s hlavným cie ľom odstráni ť chudobu; 
e) povzbudzova ť integráciu všetkých krajín do svetového hospodárstva aj prostredníctvom 
postupného odstra ňovania prekážok v medzinárodnom obchode;  
f) prispieva ť k vypracovaniu medzinárodných opatrení na zachovávanie a zlepšovanie kvality 
životného prostredia a trvalo udržate ľného hospodárenia so svetovými prírodnými zdrojmi 
s cie ľom zabezpeč iť trvalo udržate ľný rozvoj;  
g) pomáha ť obyvate ľstvu, krajinám a regiónom postihnutým prírodnými katastrofami alebo 
katastrofami spôsobenými ľudskou činnos ťou a  
h) presadzova ť medzinárodný systém založený na posilnenej mnohostrannej spolupráci a dobrej 
správe vecí verejných v celosvetovom meradle.  
3. Pri rozvoji a vykonávaní vonkajšej činnosti Únie v rôznych oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje táto 
hlava a piata čas ť Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj pri rozvíjaní a uskuto čňovaní svojich 
ostatných politík v ich vonkajších aspektoch zachováva Únia zásady a sleduje ciele uvedené 
v odsekoch 1 a 2.  
Únia zabezpe čuje vzájomný súlad medzi rôznymi oblas ťami svojej vonkajšej činnosti a medzi nimi 
a ostatnými politikami. Rada a Komisia s pomocou vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku zabezpe čujú tento vzájomný súlad a na tento ú čel spolupracujú.  
Článok 22  
1. Na základe zásad a cie ľov uvedených v článku 21 ur čuje Európska rada strategické záujmy 
a ciele Únie.  
Rozhodnutia Európskej rady o strategických záujmoch a cie ľoch Únie sa vz ťahujú na spolo čnú 
zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku a na ostatné oblasti vonkajšej činnosti Únie. Tieto 
rozhodnutia sa môžu týka ť vz ťahov Únie s konkrétnou krajinou alebo regiónom, alebo môžu by ť 
tematicky zamerané. Ur čujú ich d ĺžku trvania a prostriedky, ktoré musia poskytnú ť Únia a členské 
štáty.  
Európska rada sa uznáša jednomyseľ ne na základe odporú čania Rady prijatého pod ľa postupov 
ustanovených pre každú oblas ť. Rozhodnutia Európskej rady sa vykonávajú v súlade s postupmi 
ur čenými zmluvami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/29
2. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku pre oblas ť spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a Komisia pre ostatné oblasti vonkajšej činnosti môžu Rade 
predklada ť spolo čné návrhy.  
KAPITOLA 2  
OSOBITNÉ USTANOVENIA O SPOLOČ NEJ ZAHRANI ČNEJ A BEZPEČ NOSTNEJ POLITIKE  
ODDIEL 1 
SPOLO ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 23  
Činnos ť Únie na medzinárodnej scéne pod ľa tejto kapitoly sa spravuje zásadami, sleduje ciele 
a uskutočň uje sa v súlade so všeobecnými ustanoveniami uvedenými v kapitole 1.  
Článok 24  
(pôvodný článok 11 ZEU)  
1. Právomoc Únie v záležitostiach spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky sa vz ťahuje na 
všetky oblasti zahrani čnej politiky a všetky otázky týkajúce sa bezpe čnosti Únie vrátane postupného 
vymedzenia spolo čnej obrannej politiky, ktorá môže vies ť k spolo čnej obrane.  
Spolo čná zahrani čná a bezpe čnostná politika podlieha osobitným pravidlám a postupom. Vymedzuje 
a vykonáva ju jednomyse ľne Európska rada a Rada s výnimkou prípadov, ke ď sa v zmluvách 
ustanovuje inak. Prijatie legislatívneho aktu sa vylu čuje. Spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú 
politiku uskuto čňuje vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku 
a členské štáty v súlade so zmluvami. Osobitná úloha Európskeho parlamentu a Komisie v tejto 
oblasti je vymedzená v zmluvách. Súdny dvor Európskej únie nemá vo vz ťahu k týmto ustanoveniam 
právomoc s výnimkou jeho právomoci monitorova ť súlad s článkom 40 tejto zmluvy a preskúmava ť 
zákonnos ť niektorých rozhodnutí, ako sa ustanovuje v článku 275 druhom odseku Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
2. V rámci zásad a cie ľov svojej vonkajšej činnosti Únia uskuto čňuje, vymedzuje a vykonáva 
spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku založenú na rozvoji vzájomnej politickej solidarity 
medzi členskými štátmi, identifikovaní otázok všeobecného záujmu a dosahovaní stále vyššieho 
stup ňa zblíženia činností členských štátov.  
3. Členské štáty aktívne a bezpodmiene čne podporujú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku 
v duchu lojálnosti a vzájomnej solidarity a rešpektujú činnos ť Únie v tejto oblasti.SK C 83/30 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Členské štáty spolupracujú na zvyšovaní a rozvoji svojej vzájomnej politickej solidarity. Zdržia sa 
akéhokoľ vek konania, ktoré je v rozpore so záujmami Únie alebo ktoré by mohlo zníži ť ú činnos ť jej 
pôsobenia ako súdržnej sily v medzinárodných vz ťahoch.  
Rada a vysoký predstavite ľ zabezpe čujú dodržiavanie týchto zásad.  
Článok 25  
(pôvodný článok 12 ZEU)  
Únia uskuto čňuje spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku:  
a) vymedzením všeobecných usmernení;  
b) prijímaním rozhodnutí, ktoré vymedzujú:  
i) aké akcie má Únia vykona ť; 
ii) aké pozície má Únia zauja ť; 
iii) opatrenia na vykonávanie rozhodnutí uvedených v bodoch i) a ii);  
a 
c) posil ňovaním systematickej spolupráce medzi členskými štátmi pri uskuto čňovaní ich politiky. 
Článok 26  
(pôvodný článok 13 ZEU)  
1. Európska rada urč uje strategické záujmy Únie, stanovuje ciele a vymedzuje všeobecné 
usmernenia spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky vrátane záležitostí, ktoré majú obranné 
dôsledky. Prijíma potrebné rozhodnutia.  
Ak to medzinárodný vývoj vyžaduje, predseda Európskej rady zvolá mimoriadne zasadnutie 
Európskej rady s cie ľom vymedzi ť strategické smery politiky Únie s oh ľadom na takýto vývoj.  
2. Rada tvorí spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku a prijíma rozhodnutia potrebné na 
vymedzenie a uskuto čňovanie tejto politiky na základe všeobecných usmernení a strategických 
smerov vymedzených Európskou radou.  
Rada a vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku zabezpe čia jednotu, 
dôslednos ť a ú činnos ť konania Únie.  
3. Spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku uskuto čňuje vysoký predstavite ľ a členské štáty, 
pri čom používajú prostriedky členských štátov a prostriedky Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/31
Článok 27  
1. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ktorý predsedá Rade pre 
zahrani čné veci, prispieva svojimi návrhmi k tvorbe spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky 
a zabezpe čuje vykonávanie rozhodnutí prijatých Európskou radou a Radou.  
2. Vysoký predstavite ľ zastupuje Úniu v záležitostiach týkajúcich sa spolo čnej zahrani čnej 
a bezpe čnostnej politiky. Vedie politický dialóg s tretími stranami v mene Únie a vyjadruje 
pozíciu Únie v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách.  
3. Vysokému predstavite ľovi pri výkone jeho funkcie pomáha Európska služba pre vonkajšiu 
činnos ť. Táto služba pri svojej činnosti spolupracuje s diplomatickými službami členských štátov 
a pozostáva z úradníkov z príslušných útvarov generálneho sekretariátu Rady a Komisie, ako aj 
z personálu do časne vyslaného diplomatickými službami členských štátov. Organizáciu a fungovanie 
Európskej služby pre vonkajšiu činnos ť upraví Rada rozhodnutím. Rada sa uznáša na návrh vysokého 
predstavite ľa po porade s Európskym parlamentom a po získaní súhlasu Komisie.  
Článok 28  
(pôvodný článok 14 ZEU)  
1. Ke ď si medzinárodná situácia vyžaduje opera čnú činnos ť Únie, Rada prijme potrebné 
rozhodnutia. Tieto rozhodnutia stanovia ciele, rozsah a prostriedky, ktoré Únia dostane k dispozícii, a ak je to potrebné, aj dobu trvania a podmienky ich uskuto čnenia.  
Pri zmene okolností, ktoré podstatne ovplyvnia záležitos ť, ktorá je predmetom takého rozhodnutia, 
preskúma Rada zásady a ciele tohto rozhodnutia a prijme nevyhnutné rozhodnutia.  
2. Rozhodnutia uvedené v odseku 1 zaväzujú členské štáty pri prijímaní svojich pozícií a výkone 
svojej činnosti.  
3. V prípade akéhokoľ vek plánu prija ť vnútroštátnu pozíciu alebo vnútroštátnu akciu pri 
uplat ňovaní rozhodnutia uvedeného v odseku 1, dotknutý členský štát o tomto v čas oznámi 
informácie, aby sa v prípade potreby mohlo v Rade uskuto čni ť predbežné prerokovanie. Povinnos ť 
poskytnutia predbežných informácií sa nevz ťahuje na opatrenia, ktoré sú iba vnútroštátnou 
transpozíciou rozhodnutí Rady.  
4. V prípadoch naliehavej potreby vyplývajúcej zo zmeny situácie, ak Rada neprijala revíziu 
rozhodnutia uvedeného v odseku 1, môžu členské štáty prija ť nevyhnutné naliehavé opatrenia so 
zreteľ om na všeobecné ciele uvedeného rozhodnutia. Dotknutý členský štát o všetkých takýchto 
opatreniach okamžite upovedomí Radu.
 
5. Ak sa pri uplat ňovaní rozhodnutia uvedeného v tomto článku vyskytnú podstatné ťažkosti, 
členský štát o nich informuje Radu, ktorá ich prerokuje a bude h ľada ť primerané riešenia. Takéto 
riešenia nesmú by ť v rozpore cie ľmi rozhodnutia uvedeného v odseku 1, ani znižova ť jeho ú činnos ť.SK C 83/32 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 29  
(pôvodný článok 15 ZEU)  
Rada prijíma rozhodnutia, ktoré vymedzujú pozíciu Únie k ur čitej záležitosti geografickej alebo 
vecnej povahy. Členské štáty zabezpe čia, aby ich vnútroštátne politiky zodpovedali pozíciám Únie.  
Článok 30  
(pôvodný článok 22 ZEU)  
1. Každý členský štát, vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku alebo 
vysoký predstavite ľ s podporou Komisie môžu Rade klás ť akékoľ vek otázky týkajúce sa spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a každý členský štát môže Rade predklada ť iniciatívy a vysoký 
predstavite ľ pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku alebo vysoký predstavite ľ s podporou 
Komisie môže predklada ť Rade návrhy.  
2. V prípadoch, ktoré si vyžadujú rýchle rozhodnutie, vysoký predstavite ľ zvolá do 48 hodín, 
alebo v naliehavých prípadoch v kratšom čase, z vlastného podnetu alebo na žiados ť členského štátu 
mimoriadne zasadanie Rady.  
Článok 31  
(pôvodný článok 23 ZEU)  
1. Rozhodnutia pod ľa tejto kapitoly prijíma Európska rada a Rada jednomyse ľne, pokia ľ nie je 
v tejto kapitole ustanovené inak. Prijatie legislatívneho aktu sa vyluč uje. 
Člen Rady, ktorý sa zdrží hlasovania, môže svoje zdržanie odôvodni ť formálnym vyhlásením pod ľa 
tohto pododseku. V takom prípade nie je povinný uplat ňova ť rozhodnutie, avšak akceptuje, že 
rozhodnutie je pre Úniu záväzné. V duchu vzájomnej solidarity sa dotknutý členský štát zdrží 
akéhokoľ vek konania, ktoré by mohlo by ť v rozpore alebo prekáža ť konaniu Únie založenom na 
tomto rozhodnutí, pri čom ostatné členské štáty jeho stanovisko rešpektujú. Ak členovia Rady, ktorí 
k svojmu zdržaniu sa hlasovania vydajú takéto vyhlásenie, zastupujú aspoň  jednu tretinu členských 
štátov predstavujúcich aspo ň jednu tretinu obyvateľ stva Únie, rozhodnutie nie je prijaté.  
2. Bez oh ľadu na ustanovenia odseku 1 Rada rozhoduje kvalifikovanou vä čšinou:  
— keď prijíma rozhodnutie, ktorým sa vymedzuje činnos ť alebo pozícia Únie na základe 
rozhodnutia Európskej rady týkajúceho sa strategických záujmov a cie ľov Únie, ktoré je 
uvedené v článku 22 ods. 1,  
— keď prijíma rozhodnutie, ktorým sa vymedzuje činnos ť alebo pozícia Únie, na návrh predložený 
vysokým predstavite ľom Únie pre zahranič né veci a bezpe čnostnú politiku na základe osobitnej 
žiadosti, ktorú mu predložila Európska rada z vlastnej iniciatívy alebo na základe iniciatívy 
vysokého predstavite ľa,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/33
— pri prijímaní rozhodnutí o vykonaní rozhodnutia, ktorým sa vymedzuje činnos ť alebo pozícia 
Únie,  
— pri vymenovávaní osobitného zástupcu v súlade s článkom 33.  
Ak člen Rady vyhlási, že zo zásadných a uvedených dôvodov národného záujmu zamýš ľa namieta ť 
proti prijatiu rozhodnutia, ktoré sa má prija ť kvalifikovanou vä čšinou, hlasovanie sa neuskuto ční. 
Vysoký predstavite ľ h ľadá v bezprostrednej konzultácii s dotknutým členským štátom riešenie, ktoré 
by bolo pre tento štát prijate ľné. Ak neuspeje, Rada môže kvalifikovanou vä čšinou požiada ť, aby sa 
daná záležitos ť predložila Európskej rade na ú čely jednomyse ľného prijatia rozhodnutia.  
3. Európska rada môže jednomyse ľne prija ť rozhodnutie ustanovujúce, že Rada sa uznáša 
kvalifikovanou vä čšinou v iných prípadoch, ako sú uvedené v odseku 2.  
4. Odseky 2 a 3 sa nevz ťahujú na rozhodnutia, ktoré majú vojenský alebo obranný dosah.  
5. O procesných otázkach rozhoduje Rada vä čšinou hlasov svojich členov.  
Článok 32  
(pôvodný článok 16 ZEU)  
Členské štáty sa v rámci Európskej rady a Rady radia o všetkých otázkach zahrani čnej 
a bezpe čnostnej politiky všeobecného záujmu s cieľ om vymedzi ť spolo čný postup. Pred prijatím 
akéhokoľ vek opatrenia na medzinárodnej scéne alebo pred prijatím akéhoko ľvek záväzku, ktorým by 
mohli byť dotknuté záujmy Únie, sa každý členský štát poradí s ostatnými štátmi v rámci Európskej 
rady alebo Rady. Členské štáty zabezpe čujú prostredníctvom zbližovania svojich činností, aby bola 
Únia schopná presadzova ť svoje záujmy a hodnoty na medzinárodnej scéne. Členské štáty si 
navzájom prejavujú solidaritu.  
Ak Európska rada alebo Rada vymedzila spoloč ný postup Únie v zmysle prvého pododseku, vysoký 
predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a ministri zahrani čných vecí členských 
štátov koordinujú svoje činnosti v rámci Rady.  
Diplomatické zastúpenia členských štátov a delegácie Únie v tretích krajinách a pri medzinárodných 
organizáciách spolupracujú a prispievajú k vypracovaniu a vykonávaniu spolo čného postupu.  
Článok 33  
(pôvodný článok 18 ZEU)  
Rada môže na návrh vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku 
vymenova ť osobitného zástupcu s mandátom pre osobitné politické otázky. Osobitný predstavite ľ 
vykonáva svoju funkciu pod vedením vysokého predstavite ľa.SK C 83/34 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 34  
(pôvodný článok 19 ZEU)  
1. Členské štáty koordinujú svoj postup v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných 
konferenciách. Na týchto fórach konajú pod ľa pozícií Únie. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahranič né 
veci a bezpe čnostnú politiku zabezpe čuje organizáciu tejto koordinácie.  
V medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách, na ktorých sa nezú čast ňujú 
všetky členské štáty, zú častnené štáty dodržia pozície Únie.  
2. V súlade s článkom 24 ods. 3 informujú členské štáty zastúpené v medzinárodných 
organizáciách a na medzinárodných konferenciách, na ktorých za nezú čast ňujú všetky členské 
štáty, členské štáty tam nezastúpené a vysokého predstavite ľa o všetkých veciach spoloč ného záujmu.  
Členské štáty, ktoré sú zároveň členmi Bezpeč nostnej rady Organizácie Spojených národov 
zosúla ďujú svoj postup a v plnej miere informujú ostatné členské štáty a vysokého predstavite ľa. 
Členské štáty, ktoré sú členmi Bezpeč nostnej rady, obhajujú pri výkone svojich funkcií pozície 
a záujmy Únie, bez dopadu na svoju zodpovednos ť pod ľa ustanovení Charty Organizácie 
Spojených národov.  
Ak Únia vymedzila pozíciu k téme, ktorá je na programe rokovania Bezpe čnostnej rady Organizácie 
Spojených národov, členské štáty zastúpené v Bezpe čnostnej rade požiadajú, aby bol vysoký 
predstavite ľ vyzvaný prednies ť pozíciu Únie.  
Článok 35  
(pôvodný článok 20 ZEU)  
Diplomatické a konzulárne zastúpenia členských štátov a delegácie Únie v tretích krajinách a na 
medzinárodných konferenciách a ich zastúpenia v medzinárodných organizáciách spolupracujú tak, 
aby zabezpe čili dodržiavanie a vykonávanie rozhodnutí, ktoré vymedzujú pozície a činnos ť Únie, 
prijatých na základe tejto kapitoly.  
Prehlbujú spoluprácu výmenou informácií a vypracovaním spolo čných hodnotení.  
Prispievajú k vykonávaniu práva ob čanov Únie na ochranu na území tretích krajín pod ľa článku 20 
ods. 2 písm. c) Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj opatrení prijatých pod ľa článku 23 
uvedenej zmluvy.  
Článok 36  
(pôvodný článok 21 ZEU)  
Vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku sa pravidelne radí s Európskym 
parlamentom o hlavných aspektoch a základných rozhodnutiach spolo čnej zahrani čnej 
a bezpe čnostnej politiky a spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky a informuje ho o vývoji 
v týchto politikách. Zabezpeč uje, aby boli názory Európskeho parlamentu náležite zoh ľadnené. Na 
informovaní Európskeho parlamentu sa môžu podie ľať osobitní predstavitelia.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/35
Európsky parlament môže klás ť otázky Rade a vysokému predstaviteľ ovi alebo im dáva ť odporú čania. 
Dvakrát za rok uskuto ční rozpravu o pokroku pri realizovaní spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej 
politiky vrátane spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky.  
Článok 37  
(pôvodný článok 24 ZEU)  
Únia môže uzatvára ť dohody s jedným alebo viacerými štátmi, alebo medzinárodnými organizáciami 
v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje táto kapitola. 
Článok 38  
(pôvodný článok 25 ZEU)  
Bez toho, aby bol dotknutý článok 240 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, monitoruje Politický 
a bezpe čnostný výbor medzinárodnú situáciu v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje spolo čná zahrani čná 
a bezpe čnostná politika, a prispieva k definovaniu politík podávaním stanovísk Rade na žiados ť Rady, 
vysokého predstavite ľa Únie pre zahranič né veci a bezpe čnostnú politiku alebo z vlastného podnetu. 
Sleduje taktiež uskuto čňovanie dohodnutých politík bez toho, aby boli dotknuté právomoci 
vysokého predstavite ľa. 
V rámci tejto kapitoly Politický a bezpe čnostný výbor vykonáva pod vedením Rady a vysokého 
predstavite ľa politickú kontrolu a strategické riadenie operácií krízového riadenia uvedených v článku 
43. 
Rada môže poveri ť výbor, aby na ú čely a po čas doby trvania operácie na riešenie krízovej situácie 
ur čených Radou prijímal príslušné rozhodnutia týkajúce sa politickej kontroly a strategického 
usmer ňovania operácie.  
Článok 39  
V súlade s článkom 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a odchylne od jeho odseku 2 Rada 
prijme rozhodnutie ustanovujúce pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na ochranu fyzických osôb, pokia ľ ide 
o spracúvanie osobných údajov členskými štátmi pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu 
pôsobnosti tejto kapitoly, a pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na vo ľný pohyb takýchto údajov. 
Dodržiavanie týchto pravidiel podlieha kontrole nezávislých orgánov.SK C 83/36 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 40  
(pôvodný článok 47 ZEU)  
Uskuto čňovaním spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky nie je dotknuté uplat ňovanie 
postupov a rozsah právomocí inštitúcií ustanovených zmluvami na výkon právomocí Únie 
uvedených v článkoch 3 až 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Rovnako nie je uskuto čňovaním politík uvedených v týchto článkoch dotknuté uplat ňovanie 
postupov a rozsah právomocí inštitúcií ustanovených zmluvami na výkon právomocí Únie pod ľa 
tejto kapitoly.  
Článok 41  
(pôvodný článok 28 ZEU)  
1. Správne výdavky, ktoré vzniknú orgánom pri vykonávaní tejto kapitoly, idú na ťarchu rozpo čtu 
Únie.  
2. Prevádzkové výdavky, ktoré vniknú pri vykonávaní tejto kapitoly, sa taktiež ú čtujú na ťarchu 
rozpo čtu Únie, s výnimkou výdavkov vyplývajúcich z operácií s vojenskými alebo obrannými 
dôsledkami a prípadov, keď Rada jednomyse ľne rozhodne inak.  
V prípadoch, ke ď sa tieto výdavky neú čtujú na ťarchu rozpo čtu Únie, ponesú ich členské štáty pod ľa 
kľúča hrubého národného produktu, pokia ľ Rada nerozhodne jednomyse ľne inak. Pri výdavkoch 
vyplývajúcich z operácií s vojenskými alebo obrannými dôsledkami, nie sú členské štáty, ktorých 
zástupcovia v Rade vykonali formálne vyhlásenie pod ľa druhého pododseku článku 31 ods. 1, 
povinné prispieva ť na ich financovanie.  
3. Rada prijme rozhodnutie, ktorým ustanoví osobitné postupy na zabezpe čenie rýchleho prístupu 
k rozpo čtovým prostriedkom Únie ur čeným na neodkladné financovanie iniciatív v rámci spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a najmä na prípravné činnosti misie uvedené v článku 42 ods. 1 
a článku 43. Uznáša sa po porade s Európskym parlamentom.  
Prípravné činnosti na misie uvedené v článku 42 ods. 1 a článku 43, ktoré nie sú ú čtované ako 
výdavok z rozpo čtu Únie, sa financujú z po čiato čného fondu, ktorý pozostáva z príspevkov 
členských štátov.  
Rada prijíma kvalifikovanou vä čšinou na návrh vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku rozhodnutia, ktorými sa ustanovia:  
a) podrobnosti vytvorenia a financovania poč iato čného fondu, najmä finan čné čiastky pridelené 
fondu,  
b) podrobnosti správy po čiato čného fondu,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/37
c) podrobnosti o finan čnej kontrole.  
Ak sa misia plánovaná v súlade s článkom 42 ods. 1 a článkom 43 nemôže ú čtova ť ako výdavok 
z rozpoč tu Únie, Rada oprávni vysokého predstavite ľa na používanie tohto fondu. Vysoký 
predstavite ľ predloží Rade správu o vykonávaní tejto úlohy.  
ODDIEL 2 
USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ BEZPE ČNOSTNEJ A OBRANNEJ POLITIKE  
Článok 42  
(pôvodný článok 17 ZEU)  
1. Spolo čná bezpe čnostná a obranná politika je neoddelite ľnou sú čas ťou spolo čnej zahrani čnej 
a bezpe čnostnej politiky. Zabezpe čuje Únii opera čnú schopnos ť využívajúc civilné a vojenské 
prostriedky. Únia ich môže využi ť pri misiách mimo Únie na udržanie mieru, predchádzanie 
konfliktom a posilň ovanie medzinárodnej bezpe čnosti v súlade so zásadami Charty Organizácie 
Spojených národov. Pri plnení týchto úloh sa využívajú spôsobilosti poskytované členskými štátmi.  
2. Spolo čná bezpe čnostná a obranná politika zah ŕňa postupné vymedzenie spolo čnej obrannej 
politiky Únie. Tá povedie k spolo čnej obrane, ke ď o tom jednomyseľ ne rozhodne Európska rada. 
V takom prípade Európska rada odporu čí členským štátom prija ť toto rozhodnutie v súlade s ich 
príslušnými ústavnými požiadavkami.  
Politika Únie v zmysle tohto oddielu nemá vplyv na osobitý charakter bezpe čnostnej a obrannej 
politiky niektorých členských štátov a rešpektuje záväzky niektorých členských štátov, ktoré vidia 
uskutoč nenie svojej spolo čnej obrany v Organizácii Severoatlantickej zmluvy (NATO) pod ľa 
Severoatlantickej zmluvy, a je v súlade so spolo čnou bezpe čnostnou a obrannou politikou 
utvorenou v tomto rámci.  
3. Členské štáty dávajú Únii k dispozícii civilné a vojenské spôsobilosti na uskuto čňovanie 
spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky, aby prispeli k cieľ om vymedzeným Radou. Členské 
štáty, ktoré spolo čne zriadia mnohonárodné sily, môžu da ť aj tieto sily k dispozícii pre spoloč nú 
bezpe čnostnú a obrannú politiku.  
Členské štáty sa zaväzujú, že budú postupne zlepšova ť svoje vojenské spôsobilosti. Agentúra pre 
oblas ť rozvoja obranných spôsobilostí, výskumu, nadobúdania a vyzbrojovania ( ďalej len „Európska 
obranná agentúra“) ur čuje opera čné požiadavky, presadzuje opatrenia na splnenie týchto požiadaviek, 
prispieva k identifikácii a prípadne k vykonávaniu akýchko ľvek opatrení potrebných na posilnenie 
priemyselnej a technologickej základne odvetvia obrany, podie ľa sa na vymedzení európskej politiky 
v oblasti spôsobilostí a vyzbrojovania a pomáha Rade pri hodnotení zlepšovania vojenských 
spôsobilostí.SK C 83/38 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Na návrh vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku alebo na 
základe iniciatívy členského štátu prijíma Rada jednomyse ľne rozhodnutia, ktoré sa vz ťahujú na 
spolo čnú bezpe čnostnú a obrannú politiku vrátane rozhodnutí o za čatí misie uvedenej v tomto 
článku. Vysoký predstavite ľ môže, v prípade potreby spolu s Komisiou, navrhnú ť použitie 
vnútroštátnych prostriedkov, ako aj nástrojov Únie.  
5. Rada môže poveri ť v rámci Únie skupinu členských štátov vykonaním ur čitej misie s cie ľom 
zachova ť hodnoty Únie a slúžiť jej záujmom. Na vykonanie takejto misie sa vz ťahuje článok 44.  
6. Tie členské štáty, ktorých vojenské spôsobilosti sp ĺňajú prísnejšie kritériá a ktoré v tejto oblasti 
prevzali navzájom vä čšie záväzky s cie ľom plni ť najnáro čnejšie misie, zavedú v rámci Únie stálu 
štruktúrovanú spoluprácu. Na takúto spoluprácu sa vz ťahuje článok 46. Nie sú ňou dotknuté 
ustanovenia článku 43.  
7. V prípade, že sa členský štát stane na svojom území obe ťou ozbrojenej agresie, ostatné členské 
štáty sú povinné mu poskytnú ť pomoc a podporu všetkými dostupnými prostriedkami, v súlade 
s článkom 51 Charty Organizácie Spojených národov. Tým nie je dotknutá osobitná povaha 
bezpe čnostnej a obrannej politiky niektorých členských štátov.  
Záväzky a spolupráca v tejto oblasti sú v súlade so záväzkami, ktoré vyplývajú z členstva 
v Organizácii Severoatlantickej zmluvy, ktorá zostáva pre členské štáty, ktoré sú jej členmi, 
základom ich kolektívnej obrany a fórom na jej uskuto čňovanie. 
Článok 43  
1. Misie uvedené v článku 42 ods. 1, pri ktorých môže Únia použiť  civilné a vojenské prostriedky, 
zahŕň ajú spolo čné operácie odzbrojovania, humanitárne a záchranné misie, misie vojenského 
poradenstva a vojenskej pomoci, misie na predchádzanie konfliktom a na udržiavanie mieru, misie 
bojových síl v rámci krízového riadenia vrátane misií na opätovné nastolenie mieru a stabiliza čných 
operácií po ukon čení konfliktu. Všetky tieto misie môžu prispieva ť k boju proti terorizmu, vrátane 
podpory tretích krajín v boji proti terorizmu na ich územiach.  
2. Rada prijíma rozhodnutia týkajúce sa misií uvedených v odseku 1, pri čom vymedzí ich ciele 
a rozsah, ako aj všeobecné podmienky na ich vykonávanie. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahranič né 
veci a bezpe čnostnú politiku pod vedením Rady a v úzkom a nepretržitom kontakte s Politickým 
a bezpe čnostným výborom zabezpe čuje koordináciu civilných a vojenských aspektov týchto misií.  
Článok 44  
1. V rámci rozhodnutí prijatých v súlade s článkom 43 môže Rada poveri ť vykonávaním ur čitej 
misie skupinu členských štátov, ktoré prejavia vô ľu a majú potrebné spôsobilosti pre takúto misiu. 
Tieto členské štáty sa v spojení s vysokým predstavite ľom Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú 
politiku navzájom dohodnú na riadení misie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/39
2. Členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú na misii, pravidelne informujú Radu o pokroku z vlastnej 
iniciatívy alebo na žiados ť iného členského štátu. Tieto štáty bezodkladne predložia záležitos ť Rade 
v prípade, ak má vykonávanie misie závažné dôsledky alebo si vyžaduje úpravu cie ľa, rozsahu alebo 
podmienok misie, ktoré boli ustanovené rozhodnutiami uvedenými v odseku 1. V týchto prípadoch 
prijme Rada potrebné rozhodnutia.  
Článok 45  
1. Poslaním Európskej obrannej agentúry uvedenej v článku 42 ods. 3 a podliehajúcej vedeniu 
Rady je: 
a) prispieva ť k ur čovaniu cie ľov vojenských spôsobilostí č lenských štátov a hodnoteniu dodržiavania 
záväzkov prijatých členskými štátmi v oblasti spôsobilostí;  
b) podporova ť harmonizáciu opera čných potrieb a prijímanie efektívnych a kompatibilných metód 
nadobúdania;  
c) navrhova ť mnohostranné projekty na plnenie cie ľov v oblasti vojenských spôsobilostí 
a zabezpe čova ť koordináciu programov vykonávaných č lenskými štátmi a riadenie osobitných 
programov spolupráce; 
d) podporova ť výskum v oblasti obrannej technológie, koordinova ť a plánova ť spolo čnú výskumnú 
činnos ť a štúdie technických riešení, ktoré zodpovedajú budúcim opera čným potrebám;  
e) prispieva ť k ur čovaniu a v prípade potreby k vykonávaniu všetkých užito čných opatrení na 
posil ňovanie priemyselnej a technickej základne odvetvia obrany a na zvyšovanie efektívnosti 
vojenských výdavkov.  
2. Európska obranná agentúra je otvorená všetkým členským štátom, ktoré majú záujem o ú čas ť 
v nej. Rada kvalifikovanou vä čšinou prijme rozhodnutie ustanovujúce štatút, sídlo a spôsob 
fungovania agentúry. Toto rozhodnutie zoh ľadní stupe ň efektívnej ú časti na činnostiach agentúry. 
V rámci agentúry sa vytvárajú osobitné skupiny pozostávajúce z členských štátov, ktoré sa zú čast ňujú 
na spolo čných projektoch. Agentúra plní svoje úlohy v prípade potreby v spojení s Komisiou.  
Článok 46  
1. Členské štáty, ktoré majú záujem o ú čas ť na stálej štruktúrovanej spolupráci uvedenej v článku 
42 ods. 6 a ktoré sp ĺňajú kritériá a prijali záväzky v oblasti vojenských spôsobilostí uvedené 
v Protokole o stálej štruktúrovanej spolupráci, oznámia svoj zámer Rade a vysokému 
predstavite ľovi Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku.  
2. Do troch mesiacov od oznámenia uvedeného v odseku 1 prijme Rada rozhodnutie 
o nadviazaní stálej štruktúrovanej spolupráce ustanovujúce zoznam zú častnených členských štátov. 
Rada sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou po porade s vysokým predstavite ľom.SK C 83/40 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Každý členský štát, ktorý neskôr prejaví záujem o ú čas ť na stálej štruktúrovanej spolupráci, 
oznámi svoj zámer Rade a vysokému predstaviteľ ovi. 
Rada prijme rozhodnutie potvrdzujúce ú čas ť dotknutého členského štátu, ktorý sp ĺňa kritériá 
a prijíma záväzky uvedené v článkoch 1 a 2 Protokolu o stálej štruktúrovanej spolupráci. Rada sa 
uznáša kvalifikovanou vä čšinou po porade s vysokým predstavite ľom. Na hlasovaní sa zú častnia len 
členovia Rady, ktorí zastupujú zú častnené členské štáty.  
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
4. Ak zú častnený členský štát prestal sp ĺňať kritériá, alebo nie je schopný dodržiava ť svoje 
záväzky uvedené v článkoch 1 a 2 Protokolu o stálej štruktúrovanej spolupráci, Rada môže prija ť 
rozhodnutie o pozastavení ú časti dotknutého členského štátu.  
Rada sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou. Hlasovania sa zú čast ňujú len členovia Rady, ktorí zastupujú 
zú častnené členské štáty, s výnimkou dotknutého členského štátu.  
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
5. Zú častnený členský štát, ktorý si želá odstúpi ť od stálej štruktúrovanej spolupráce, oznámi svoj 
zámer Rade, ktorá zoberie na vedomie ukon čenie ú časti dotknutého členského štátu.  
6. Rozhodnutia a odporú čania Rady v rámci stálej štruktúrovanej spolupráce s výnimkou tých, 
ktoré sú uvedené v odsekoch 2 až 5, sa prijímajú jednomyse ľne. Na ú čely tohto odseku sú na 
dosiahnutie jednomyse ľnosti potrebné len hlasy zástupcov zú častnených členských štátov.  
HLAVA VI  
ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 47  
Únia má právnu subjektivitu.  
Článok 48  
(pôvodný článok 48 ZEU)  
1. Zmluvy sa môžu meni ť a dop ĺňať v súlade s riadnym revíznym postupom. Rovnako sa môžu 
meni ť a dop ĺňať v súlade so zjednodušenými revíznymi postupmi.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/41
Riadny revízny postup  
2. Vláda každého členského štátu, Európsky parlament alebo Komisia môžu predloži ť Rade 
podnety na revíziu zmlúv. Tieto podnety môžu ma ť okrem iného za cie ľ rozšíri ť alebo zúži ť 
právomoci prenesené na Úniu zmluvami. Rada postúpi tieto podnety Európskej rade a oznámi ich 
národným parlamentom.  
3. Ak Európska rada po porade s Európskym parlamentom a Komisiou prijme jednoduchou 
vä čšinou rozhodnutie v prospech preskúmania navrhovaných zmien a doplnení, predseda 
Európskej rady zvolá konvent pozostávajúci zo zástupcov národných parlamentov, hláv štátov 
alebo predsedov vlád členských štátov, Európskeho parlamentu a Komisie. V prípade 
inštitucionálnych zmien v menovej oblasti sa uskuto ční porada aj s Európskou centrálnou bankou. 
Konvent preskúma návrhy zmien a doplnení a prijme konsenzom odporú čanie konferencii zástupcov 
vlád členských štátov pod ľa odseku 4.  
Európska rada môže po udelení súhlasu Európskeho parlamentu rozhodnú ť jednoduchou vä čšinou 
o nezvolaní konventu, ak to nie je odôvodnené rozsahom navrhovaných zmien a doplnení. V tom 
prípade vymedzí Európska rada mandát pre konferenciu zástupcov vlád členských štátov.  
4. Konferenciu zástupcov vlád členských štátov zvolá predseda Rady s cie ľom rozhodnú ť 
vzájomnou dohodou o zmenách a doplneniach, ktoré sa majú vykona ť v zmluvách.  
Zmeny a doplnenia nadobudnú platnosť po ratifikácii všetkými členskými štátmi v súlade s ich 
príslušnými ústavnými požiadavkami.  
5. Ak zmluvu, ktorou sa menia a dop ĺňajú zmluvy, do uplynutia dvoch rokov od jej podpisu 
ratifikovali štyri pätiny členských štátov a jeden alebo viac členských štátov sa pri postupe ratifikácie 
stretli s ťažkos ťami, záležitos ť sa predloží Európskej rade.  
Zjednodušené revízne postupy  
6. Vláda každého členského štátu, Európsky parlament alebo Komisia môžu predloži ť Európskej 
rade podnety na revíziu všetkých alebo niektorých ustanovení tretej časti Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie týkajúcej sa vnútorných politík a činností Únie.  
Európska rada môže prija ť rozhodnutie, ktorým sa menia a dop ĺňajú všetky alebo niektoré 
ustanovenia tretej časti Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Európska rada sa uznáša 
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom a Komisiou a v prípade inštitucionálnych 
zmien v menovej oblasti aj s Európskou centrálnou bankou. Takéto rozhodnutie nenadobudne 
účinnos ť, kým ho neschvália členské štáty v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.  
Rozhodnutie uvedené v druhom pododseku nesmie rozšíri ť právomoci prenesené na Úniu zmluvami.SK C 83/42 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
7. Ak sa v Zmluve o fungovaní Európskej únie alebo hlave V tejto zmluvy ustanovuje, že Rada sa 
v ur čitej oblasti alebo v ur čitom prípade uznáša jednomyse ľne, môže Európska rada prija ť 
rozhodnutie, ktoré oprávni Radu uznáša ť sa v tejto oblasti alebo v tomto prípade kvalifikovanou 
vä čšinou. Tento pododsek sa nevz ťahuje na rozhodnutia s vojenskými alebo obrannými dôsledkami.  
Ak sa v Zmluve o fungovaní Európskej únie ustanovuje, že Rada prijíma legislatívne akty v súlade 
s mimoriadnym legislatívnym postupom, môže Európska rada prija ť rozhodnutie umož ňujúce prijatie 
takýchto aktov v súlade s riadnym legislatívnym postupom.  
Každá iniciatíva Európskej rady na základe prvého alebo druhého pododseku sa oznámi národným 
parlamentom. Ak národný parlament oznámi svoj nesúhlas do šiestich mesiacov od tohto 
oznámenia, rozhodnutie uvedené v prvom alebo druhom pododseku sa neprijme. V prípade, že sa nevysloví nesúhlas, Európska rada môže rozhodnutie prija ť. 
Európska rada sa pri prijímaní rozhodnutí uvedených v prvom alebo druhom pododseku uznáša 
jednomyse ľne po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý sa uznáša väčšinou svojich 
poslancov. 
Článok 49
 
(pôvodný článok 49 ZEU)  
O členstvo v Únii môže požiada ť každý európsky štát, ktorý rešpektuje hodnoty uvedené v článku 2 
a zaviaže sa ich podporova ť. Táto žiados ť sa oznámi Európskemu parlamentu a národným 
parlamentom. Žiadajúci štát zašle svoju žiados ť Rade, ktorá sa uznáša jednomyse ľne po porade 
s Komisiou a po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý sa uznáša vä čšinou svojich 
poslancov. Zoh ľadnia sa podmienky prípustnosti schválené Európskou radou.  
Podmienky prijatia a úpravy zmlúv, na ktorých je založená Únia a ktoré prijatie vyvolá, sú 
predmetom dohody medzi členskými štátmi a štátom žiadajúcim o prijatie. Táto dohoda sa 
predloží na ratifikáciu všetkým zmluvným štátom v súlade s ich príslušnými ústavnými predpismi.  
Článok 50  
1. Každý členský štát sa môže rozhodnú ť vystúpi ť z Únie v súlade so svojimi ústavnými 
požiadavkami.  
2. Členský štát, ktorý sa rozhodne vystúpi ť, oznámi svoj úmysel Európskej rade. V zmysle 
usmernení Európskej rady Únia dojedná a uzavrie s takým štátom dohodu, ktorá ustanoví spôsob 
jeho vystúpenia, pri čom zoh ľadní rámec jeho budúcich vz ťahov s Úniou. Táto dohoda sa dojedná 
v súlade s článkom 218 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Uzatvára ju v mene Únie Rada, 
ktorá sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou po udelení súhlasu Európskeho parlamentu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/43
3. Zmluvy sa prestanú vz ťahova ť na dotknutý členský štát odo dň a nadobudnutia platnosti 
dohody o vystúpení alebo v prípade, ak sa tak nestane, dva roky po oznámení uvedenom 
v odseku 2, pokia ľ Európska rada jednomyse ľne nerozhodne o pred ĺžení tejto lehoty po dohode 
s dotknutým členským štátom.  
4. Na ú čely odsekov 2 a 3 sa člen Európskej rady alebo Rady, ktorý zastupuje vystupujúci členský 
štát, nezú čast ňuje na rokovaniach alebo rozhodnutiach Rady alebo Európskej rady, ktoré sa ho 
týkajú.  
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená v súlade s č lánkom 238 ods. 3 písm. b) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
5. Ak štát, ktorý vystúpil z Únie, opätovne požiada o pristúpenie, takáto žiados ť podlieha postupu 
uvedenému v článku 49.  
Článok 51  
Protokoly a prílohy k týmto zmluvám tvoria ich neoddelite ľnú sú čas ť. 
Článok 52  
1. Zmluvy sa vz ťahujú na Belgické krá ľovstvo, Bulharskú republiku, Českú republiku, Dánske 
krá ľovstvo, Spolkovú republiku Nemecko, Estónsku republiku, Írsko, Helénsku republiku, 
Španielske krá ľovstvo, Francúzsku republiku, Taliansku republiku, Cyperskú republiku, Lotyšskú 
republiku, Litovskú republiku, Luxemburské ve ľkovojvodstvo, Ma ďarskú republiku, Maltskú 
republiku, Holandské kráľ ovstvo, Rakúsku republiku, Po ľskú republiku, Portugalskú republiku, 
Rumunsko, Slovinskú republiku, Slovenskú republiku, Fínsku republiku, Švédske krá ľovstvo 
a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska.  
2. Územná pôsobnos ť zmlúv je upresnená v článku 355 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 53  
(pôvodný článok 51 ZEU)  
Táto zmluva je uzatvorená na neobmedzený čas. 
Článok 54  
(pôvodný článok 52 ZEU)  
1. Vysoké zmluvné strany ratifikujú túto zmluvu v súlade s ich ústavnými predpismi. Ratifika čné 
listiny sa uložia u vlády Talianskej republiky.SK C 83/44 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Táto zmluva nadobudne platnos ť 1. januára 1993, za predpokladu že všetky ratifika čné listiny 
boli uložené, alebo ak sa tak nestane, prvý de ň mesiaca nasledujúceho potom, čo posledný 
signatársky štát vykoná tento úkon na uloženie ratifika čných listín.  
Článok 55  
(pôvodný článok 53 ZEU)  
1. Táto zmluva, vyhotovená v jedinom origináli v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, 
estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, írskom, litovskom, lotyšskom, 
ma ďarskom, maltskom, nemeckom, po ľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, 
slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, prič om znenia v každom z uvedených 
jazykov sú rovnako autentické, sa uloží v archívoch vlády Talianskej republiky, ktorá doru čí 
overenú kópiu každej vláde ostatných signatárskych štátov.  
2. Táto zmluva môže by ť tiež preložená do akéhoko ľvek iného jazyka ur čeného členským štátom, 
ak je tento jazyk v súlade s ústavným poriadkom tohto členského štátu úradným jazykom na celom 
jeho území alebo na jeho časti. Dotknuté členské štáty poskytnú overenú kópiu takýchto prekladov, 
ktoré sa uložia do archívov Rady.  
NA DÔKAZ TOHO  splnomocnení zástupcovia podpísali túto zmluvu.  
V Maastrichte siedmeho februára tisíc devä ťsto devä ťdesiatdva.  
(zoznam splnomocnených zástupcov nie je reprodukovaný)SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/45
PROTOKOLYSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/201

PROTOKOL ( č. 1)  
O ÚLOHE NÁRODNÝCH PARLAMENTOV 
V EURÓPSKEJ ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spôsob, akým národné parlamenty vykonávajú kontrolu svojej vlády vo vz ťahu 
k činnostiam Únie, je záležitos ťou ústavného systému a praxe každého č lenského štátu,  
ŽELAJÚC SI  povzbudzovať národné parlamenty k vä čšiemu zapojeniu do činností Európskej únie 
a posil ňova ť ich možnos ť vyjadrova ť svoje názory k návrhom legislatívnych aktov Európskej únie, 
ako aj k ďalším záležitostiam ich osobitného záujmu,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
HLAVA I  
INFORMÁCIE PRE NÁRODNÉ PARLAMENTY  
Článok 1 
Konzultač né dokumenty Komisie (zelené a biele knihy a oznámenia) postúpi Komisia pri ich 
zverejnení priamo národným parlamentom. Komisia tiež postúpi národným parlamentom ro čný 
plán legislatívnych úloh, ako aj všetky ostatné dokumenty legislatívneho plánovania alebo stratégie 
politiky v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.  
Článok 2 
Návrhy legislatívnych aktov zaslané Európskemu parlamentu a Rade sa postúpia národným 
parlamentom.  
Na ú čely tohto protokolu „návrh legislatívneho aktu“ znamená návrhy Komisie, iniciatívy skupiny 
členských štátov, iniciatívy Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania Európskej 
centrálnej banky a žiadosti Európskej investič nej banky, ktorých cie ľom je prijatie legislatívneho aktu.  
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od Komisie postúpi národným parlamentom priamo Komisia 
v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.  
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od Európskeho parlamentu postúpi národným parlamentom 
priamo Európsky parlament.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/203
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od skupiny členských štátov, Súdneho dvora, Európskej 
centrálnej banky alebo Európskej investi čnej banky postúpi národným parlamentom Rada.  
Článok 3 
Národné parlamenty môžu v súlade s postupom ustanoveným v Protokole o uplat ňovaní zásad 
subsidiarity a proporcionality posla ť predsedom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie 
odôvodnené stanovisko k tomu, či je návrh legislatívneho aktu v súlade so zásadou subsidiarity.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štátov, vládam týchto členských štátov 
postúpi odôvodnené stanovisko(-á) predseda Rady.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky alebo 
Európskej investi čnej banky, dotknutej inštitúcii alebo orgánu postúpi odôvodnené stanovisko(-á) 
predseda Rady. 
Článok 4 
Od sprístupnenia návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom v úradných jazykoch Únie až 
do d ňa, keď sa zaradí do predbežného programu rokovania Rady s cie ľom jeho prijatia alebo prijatia 
pozície v rámci legislatívneho postupu, musí uplynú ť osemtýždň ová lehota. Výnimky sú prípustné 
v naliehavých prípadoch, ktorých dôvody sa uvedú v akte alebo v pozícii Rady. S výnimkou 
naliehavých prípadov, ktoré sú náležite odôvodnené, nesmie po čas týchto ôsmich týžd ňov dôjs ť 
k žiadnej dohode o návrhu legislatívneho aktu. S výnimkou naliehavých prípadov, ktoré sú 
náležite odôvodnené, musí medzi zaradením návrhu legislatívneho aktu do predbežného programu 
rokovania Rady a prijatím pozície uplynú ť desa ťdňová lehota.  
Článok 5 
Programy zasadnutí Rady a výsledky zasadnutí vrátane zápisníc zo zasadnutí, na ktorých Rada rokuje 
o návrhoch legislatívnych aktov, sa postupujú priamo národným parlamentom v rovnakom čase ako 
vládam členských štátov.  
Článok 6 
Ak má Európska rada v úmysle uplatni ť článok 48 ods. 7, prvý alebo druhý pododsek Zmluvy 
o Európskej únii, národné parlamenty sú o zámere Európskej rady informované najmenej šes ť 
mesiacov pred prijatím rozhodnutia.  
Článok 7  
Dvor audítorov postúpi svoju výro čnú správu pre informáciu národným parlamentom v rovnakom 
čase ako Európskemu parlamentu a Rade.SK C 83/204 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 8 
Ak národný parlamentný systém nie je jednokomorový, uplatnia sa č lánky 1 až 7 na komory, 
z ktorých parlament pozostáva.  
HLAVA II  
MEDZIPARLAMENTNÁ SPOLUPRÁCA  
Článok 9 
Európsky parlament a národné parlamenty spolo čne vymedzia organizáciu a podporu efektívnej 
a pravidelnej medziparlamentnej spolupráce v rámci Únie.  
Článok 10  
Konferencia parlamentných výborov pre záležitosti Únie môže do pozornosti Európskeho 
parlamentu, Rady a Komisie predloži ť všetky iniciatívy, ktoré považuje za vhodné. Táto 
konferencia okrem toho podporuje výmenu informácií a najlepšej praxe medzi národnými 
parlamentmi a Európskym parlamentom vrátane ich osobitných výborov. Môže organizovať  aj 
medziparlamentné konferencie ku konkrétnym témam, najmä diskutova ť o záležitostiach spoloč nej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky vrátane spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky. Príspevky 
konferencie nie sú záväzné pre národné parlamenty a nie sú nimi dotknuté ich pozície.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/205
PROTOKOL ( č. 2)  
O UPLAT ŇOVANÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY 
A PROPORCIONALITY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  zabezpeč iť, aby sa rozhodnutia prijímali čo najbližšie k ob čanom Únie,  
ROZHODNUTÉ  ur čiť podmienky uplat ňovania zásad subsidiarity a proporcionality zakotvených 
v článku 5 Zmluvy o Európskej únii a zavies ť systém kontroly uplat ňovania týchto zásad,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Každá inštitúcia zabezpeč uje trvalé dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality vymedzených 
v článku 5 Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 2 
Predtým, ako Komisia navrhne legislatívny akt, uskuto ční rozsiahle konzultácie. Ak je to vhodné, 
zoh ľadnia takéto konzultácie regionálny a miestny rozmer zamýš ľaných opatrení. Komisia 
neuskutoč ní takéto konzultácie v mimoriadne naliehavých prípadoch. Vo svojom návrhu uvedie 
dôvody tohto rozhodnutia. 
Článok 3 
Na ú čely tohto protokolu „návrh legislatívneho aktu“ znamená návrhy Komisie, iniciatívy skupiny 
členských štátov, iniciatívy Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania Európskej 
centrálnej banky a žiadosti Európskej investič nej banky, ktorých cie ľom je prijatie legislatívneho aktu.  
Článok 4  
Komisia postupuje svoje návrhy legislatívnych aktov a svoje zmenené a doplnené návrhy národným 
parlamentom v rovnakom čase ako zákonodarcovi Únie.  
Európsky parlament postupuje svoje návrhy legislatívnych aktov, ako aj svoje zmenené a doplnené 
návrhy národným parlamentom.  
Rada postupuje návrhy legislatívnych aktov pochádzajúce od skupiny členských štátov, Súdneho 
dvora, Európskej centrálnej banky alebo Európskej investič nej banky, ako aj zmenené a doplnené 
návrhy národným parlamentom.SK C 83/206 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Legislatívne uznesenia Európskeho parlamentu a pozície Rady tieto inštitúcie po ich prijatí postúpia 
národným parlamentom.  
Článok 5 
Návrhy legislatívnych aktov sa odôvodnia so zrete ľom na zásadu subsidiarity a zásadu 
proporcionality. Každý návrh legislatívneho aktu by mal obsahova ť dôvodovú správu, na základe 
ktorej je možné vyhodnotiť jeho súlad so zásadami subsidiarity a proporcionality. Dôvodová správa 
by mala obsahova ť približný odhad finan čného dosahu návrhu a v prípade smernice jej dôsledky 
týkajúce sa právnych predpisov, ktoré majú prija ť členské štáty, a to vrátane regionálnych právnych 
predpisov, ak je to potrebné. Dôvody, ktoré vedú k záveru, že cie ľ Únie sa dá lepšie dosiahnu ť na 
úrovni Únie, sa podložia kvalitatívnymi, a kedyko ľvek je to možné, kvantitatívnymi ukazovate ľmi. 
Návrhy legislatívnych aktov zoh ľadnia potrebu udrža ť akúko ľvek finan čnú alebo administratívnu 
záťaž Únie, národných vlád, regionálnych alebo miestnych orgánov, hospodárskych subjektov 
a ob čanov na čo najnižšej úrovni, primeranej sledovanému cie ľu. 
Článok 6 
Do ôsmich týždň ov od doru čenia návrhu legislatívneho aktu v úradných jazykoch Únie môže 
ktorýko ľvek národný parlament alebo ktoráko ľvek komora národného parlamentu posla ť 
predsedom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie odôvodnené stanovisko s uvedením dôvodov, pre ktoré sú presved čení, že daný návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity. Je vecou každého 
národného parlamentu alebo každej komory národného parlamentu, aby sa prípadne poradili 
s regionálnymi parlamentmi so zákonodarnými právomocami.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štátov, predseda Rady postúpi 
stanovisko vládam týchto č lenských štátov.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky alebo 
Európskej investi čnej banky, predseda Rady postúpi stanovisko dotknutej inštitúcii alebo orgánu.  
Článok 7 
1. Európsky parlament, Rada a Komisia, a prípadne, skupina členských štátov, Súdny dvor, 
Európska centrálna banka alebo Európska investi čná banka, ak návrh legislatívneho aktu pochádza 
od nich, zoh ľadnia odôvodnené stanoviská vydané národnými parlamentmi alebo komorou 
niektorého z národných parlamentov.
 
Každý národný parlament má dva hlasy rozdelen é v závislosti od národného parlamentného systému. 
V dvojkomorovom národnom parlamentnom systéme má každá z dvoch komôr jeden hlas.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/207
2. Pokia ľ odôvodnené stanoviská k nesúladu návrhu legislatívneho aktu so zásadou subsidiarity 
predstavujú aspo ň jednu tretinu všetkých hlasov pridelených národným parlamentom pod ľa druhého 
pododseku odseku 1, návrh sa musí opätovne posúdi ť. V prípade návrhu legislatívneho aktu 
predloženého na základe článku 76 Zmluvy o fungovaní Európskej únie týkajúceho sa priestoru 
slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti je potrebná jedna štvrtina hlasov.  
Po takomto opätovnom posúdení sa môže Komisia alebo prípadne skupina členských štátov, 
Európsky parlament, Súdny dvor, Európska centrálna banka alebo Európska investič ná banka, ak 
návrh legislatívneho aktu pochádza od nich, rozhodnú ť, že ponechá, zmení alebo doplní alebo 
stiahne návrh. Takéto rozhodnutie musí by ť odôvodnené. 
3. Navyše v rámci riadneho legislatívneho postupu, pokia ľ odôvodnené stanoviská k nesúladu 
návrhu legislatívneho aktu so zásadou subsidiarity predstavujú aspo ň jednoduchú vä čšinu všetkých 
hlasov pridelených národným parlamentom pod ľa druhého pododseku odseku 1, návrh sa musí 
opätovne posúdi ť. Po takomto opätovnom posúdení sa môže Komisia rozhodnú ť, že ponechá, 
zmení, doplní alebo stiahne návrh.  
Ak sa Komisia rozhodne návrh zachova ť, musí v odôvodnenom stanovisku vysvetliť , pre čo sa 
domnieva, že návrh je v súlade so zásadou subsidiarity. Toto odôvodnené stanovisko, ako aj 
odôvodnené stanoviská národných parlamentov sa musia predloži ť zákonodarcovi Únie na 
posúdenie v rámci legislatívneho postupu:  
a) pred dokon čením prvého čítania zákonodarca (Európsky parlament a Rada) preskúma súlad 
legislatívneho návrhu so zásadou subsidiarity, pri čom zoh ľadní najmä dôvody, ktoré vyjadrila 
a spolo čne zastáva vä čšina národných parlamentov, ako aj odôvodnené stanovisko Komisie;  
b) ak na základe 55 % vä čšiny členov Rady alebo vä čšiny odovzdaných hlasov v Európskom 
parlamente zákonodarca dospeje k stanovisku, že návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity, 
tento legislatívny návrh sa nebude ďalej preskúmava ť. 
Článok 8 
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť o žalobách z dôvodu porušenia zásady 
subsidiarity legislatívnym aktom podaných členskými štátmi v súlade s pravidlami ustanovenými 
v článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo predložených členským štátom v súlade 
s jeho právnym poriadkom v mene jeho národného parlamentu alebo komory národného 
parlamentu.  
V súlade s podmienkami ustanovenými v uvedenom článku môže aj Výbor regiónov poda ť takéto 
žaloby voč i legislatívnym aktom, na prijatie ktorých Zmluva o fungovaní Európskej únie vyžaduje 
poradu s ním.SK C 83/208 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 9  
Komisia predkladá každý rok Európskej rade, Európskemu parlamentu, Rade a národným 
parlamentom správu o uplat ňovaní článku 5 Zmluvy o Európskej únii. Táto výro čná správa sa 
postúpi aj Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/209
PROTOKOL ( č. 3)  
O ŠTATÚTE SÚDNEHO DVORA EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  ustanovi ť štatút Súdneho dvora, ktorý je uvedený v článku 281 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Článok 1 
Súdny dvor Európskej únie je zriadený a funguje v súlade s ustanoveniami zmlúv, Zmluvy o založení 
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu (Zmluva o Euratom) a tohto štatútu.  
HLAVA I  
SUDCOVIA A GENERÁLNI ADVOKÁTI  
Článok 2 
Pred nástupom do funkcie zloží každý sudca pred Súdnym dvorom na jeho verejnom zasadnutí 
prísahu, že svoju funkciu bude vykonáva ť nestranne a svedomite a bude zachováva ť ml čanlivos ť 
o priebehu porád Súdneho dvora. 
Článok 3 
Sudcovia požívajú imunitu vo či právomoci súdov. Po ukon čení ich funkcie aj na ďalej požívajú 
imunitu v súvislosti s úkonmi, ktoré urobili pri výkone ich úradnej funkcie vrátane všetkých 
ústnych a písomných prejavov.  
Imunity ich môže zbavi ť Súdny dvor zasadajúci v pléne. Ak sa rozhodnutie týka člena Všeobecného 
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Ak je sudca zbavený imunity a za čalo proti nemu trestné konanie, toto trestné konanie môže by ť 
proti nemu vedené v ktoromko ľvek z členských štátov len súdom príslušným pre súdenie členov 
najvyšších vnútroštátnych súdov.SK C 83/210 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Články 11 až 14 a 17 Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie sa vz ťahujú aj na sudcov, 
generálnych advokátov, tajomníka a pomocných spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez 
toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa imunity sudcov vo či právomoci súdov, ktoré sú 
vymedzené v predchádzajúcich pododsekoch.  
Článok 4 
Sudcovia nesmú zastávať žiadne politické alebo správne funkcie.  
Nesmú vykonáva ť žiadnu platenú ani neplatenú pracovnú činnos ť, pokia ľ im vo výnimo čných 
prípadoch Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou neudelí výnimku.  
Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zaviažu, že po čas svojho funk čného obdobia aj po jeho 
skon čení budú rešpektova ť povinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, najmä povinnos ť kona ť čestne 
a zdržanlivo pri prijímaní ur čitých miest alebo výhod po skon čení funk čného obdobia. 
V prípade pochybností o tom rozhodne Súdny dvor. Ak sa rozhodnutie týka člena Všeobecného 
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Článok 5 
Funkcia sudcu kon čí okrem riadneho uplynutia funk čného obdobia alebo smrti aj odstúpením.  
Ak sa sudca vzdáva funkcie, svoje odstúpenie písomne oznámi predsedovi Súdneho dvora, ktorý ho 
postúpi predsedovi Rady. Oznámením sa miesto sudcu uvoľ ní. 
S výnimkou prípadov, ke ď sa uplatní článok 6, zostáva sudca vo funkcii až dovtedy, ke ď funkciu 
prevezme jeho nástupca.  
Článok 6  
Sudca môže by ť zbavený funkcie alebo práva na dôchodok alebo ostatných výhod súvisiacich s jeho 
funkciou, len ak pod ľa jednomyse ľného stanoviska sudcov a generálnych advokátov Súdneho dvora 
už nespĺň a požadované podmienky alebo neplní záväzk y vyplývajúce z jeho funkcie. Dotknutý sudca 
sa tohto rozhodovania nezú čast ňuje. Ak je dotknutý sudca členom Všeobecného súdu alebo 
osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Tajomník upovedomí o rozhodnutí Súdneho dvora predsedu Európskeho parlamentu a predsedu 
Komisie a oznámi ho predsedovi Rady.  
V prípade rozhodnutia o zbavení funkcie sudcu sa týmto posledným oznámením miesto sudcu 
uvo ľní.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/211
Článok 7 
Sudca, ktorý má nahradi ť člena, ktorého funk čné obdobie neuplynulo riadnym spôsobom, je 
vymenovaný len na zvyšný čas funk čného obdobia jeho predchodcu. 
Článok 8 
Ustanovenia článkov 2 až 7 sa vz ťahujú aj na generálnych advokátov.  
HLAVA II  
ORGANIZÁCIA SÚDNEHO DVORA  
Článok 9 
Čiasto čná obmena sudcov, ktorá sa koná kaž dé tri roky, sa týka striedavo štrnástich a trinástich 
sudcov. 
Čiasto čná obmena generálnych advokátov, ktorá sa koná každé tri roky, sa týka vždy štyroch 
generálnych advokátov. 
Článok 10  
Tajomník skladá pred Súdnym dvorom prísahu, že svoju funkciu bude vykonáva ť nestranne 
a svedomite a bude zachováva ť ml čanlivos ť o priebehu porád Súdneho dvora.  
Článok 11  
Súdny dvor zabezpe čí zastupovanie tajomníka v prípadoch prekážky jeho ú časti.  
Článok 12  
Súdny dvor prijme úradníkov a ostatných zamestnancov, ktorí mu umožnia plni ť jeho úlohy. 
Podliehajú tajomníkovi pod doh ľadom predsedu.  
Článok 13  
Európsky parlament a Rada môžu na žiados ť Súdneho dvora v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom rozhodnú ť o vymenovaní pomocných spravodajcov a stanovi ť pravidlá výkonu ich 
funkcie. Od pomocných spravodajcov možno vyžadova ť, aby sa za podmienok uvedených 
v rokovacom poriadku zú čast ňovali dokazovaní vo veciach predložených Súdnemu dvoru 
a spolupracovali so sudcom spravodajcom.  
Pomocní spravodajcovia sú vyberaní z osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti a ktoré majú 
potrebné právnické vzdelanie; vymenúva ich Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou. Skladajú 
pred Súdnym dvorom prísahu, že svoju funkciu budú vykonáva ť nestranne a svedomite a budú 
zachováva ť ml čanlivos ť o priebehu porád Súdneho dvora.SK C 83/212 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 14  
Sudcovia, generálni advokáti a tajomník musia ma ť bydlisko v sídle Súdneho dvora.  
Článok 15  
Súdny dvor zasadá nepretržite. Trvanie súdnych prázdnin ur čí Súdny dvor s prihliadnutím na úradné 
potreby. 
Článok 16  
Súdny dvor vytvára komory zložené z troch a piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných radov zvolia 
predsedov komôr. Predsedovia komôr zložených z piatich sudcov sú volení na tri roky. Možno ich 
zvoli ť znova iba raz.  
Ve ľká komora pozostáva z trinástich sudcov. Predsedá jej predseda Súdneho dvora. Ve ľkú komoru 
tvoria predsedovia komôr zložených z piatich sudcov a tiež ďalší sudcovia vymenovaní v súlade 
s podmienkami uvedenými v rokovacom poriadku.  
Súdny dvor zasadá vo ve ľkej komore, ak o to požiada členský štát alebo orgán Únie vystupujúci ako 
strana konania.  
Súdny dvor zasadá v pléne vo veciach predložených pod ľa článku 228 ods. 2, článku 245 ods. 2, 
článku 247 alebo článku 286 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Okrem toho, ak sa Súdny dvor domnieva, že predložená vec je výnimo čne dôležitá, môže sa po 
vypo čutí generálneho advokáta rozhodnú ť, že o veci rozhodne Súdny dvor zasadajúci v pléne.  
Článok 17  
Rozhodnutia Súdneho dvora sú platné len vtedy, ak zasadá nepárny po čet jeho členov.  
Rozhodnutia komôr zložených bu ď z troch alebo piatich sudcov sú platné len vtedy, ak sú prijaté 
troma sudcami.  
Rozhodnutia ve ľkej komory sú platné len vtedy, ak zasadá devä ť sudcov. 
Rozhodnutia Súdneho dvora zasadajúceho v pléne sú platné len vtedy, ak zasadá pätnás ť sudcov.  
V prípade, ak sa jeden zo sudcov komory nemôže zasadania zú častni ť, môže by ť na zasadanie 
prizvaný iný sudca z inej komory v súlade s podmienkami ustanovenými v rokovacom poriadku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/213
Článok 18  
Žiadny sudca ani generálny advokát sa nemôže zú častni ť rozhodovania o veci, v ktorej predtým 
vystupoval ako splnomocnený zástupca alebo poradca alebo konal za jedného z ú častníkov konania, 
alebo v ktorej bol vyzvaný, aby o nej rozhodol ako člen súdu, vyšetrovacej komisie alebo 
z akéhoko ľvek iného dôvodu.  
Ak sa z nejakého osobitného dôvodu ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát domnieva, že by sa 
nemal zú častni ť rozhodovania alebo preskúmavania konkrétnej veci, oznámi to predsedovi. Ak sa 
z nejakého osobitného dôvodu predseda domnieva, že by ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát 
nemal zasada ť alebo predklada ť návrhy v konkrétnej veci, oznámi mu to.  
V prípade ťažkostí pri uplat ňovaní tohto článku rozhodne Súdny dvor.  
Účastník konania nemôže požiada ť o zmenu zloženia Súdneho dvora alebo jednej z jeho komôr 
z dôvodu štátnej príslušnosti sudcu alebo z dôvodu, že na Súdnom dvore alebo v komore nie je 
sudca, ktorý by mal štátnu príslušnos ť tohto ú častníka.  
HLAVA III  
KONANIE PRED SÚDNYM DVOROM  
Článok 19  
Členské štáty a orgány Únie zastupuje na Súdnom dvore splnomocnený zástupca vymenovaný pre 
každú vec osobitne; splnomocnenému zástupcovi môže pomáha ť poradca alebo advokát. 
Štáty, ktoré nie sú členskými štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom 
hospodárskom priestore, a taktiež Dozorný úrad EZVO uvedený v tejto dohode, sú zastupované 
rovnakým spôsobom.  
Ostatné strany zastupuje advokát.  
Účastníka konania môže pred Súdnym dvorom zastupova ť alebo mu pomáha ť len advokát, ktorý má 
oprávnenie vystupova ť pred súdom členského štátu alebo iného štátu, ktorý je zmluvnou stranou 
Dohody o Európskom hospodárskom priestore.  
Ak sa títo splnomocnení zástupcovia, poradcovia a advokáti dostavia pred Súdny dvor, majú práva 
a imunity potrebné na nezávislý výkon svojich funkcií za podmienok uvedených v rokovacom 
poriadku.  
Vo či týmto poradcom a advokátom, ktorí sa dostavia pred Súdny dvor, má Súdny dvor za 
podmienok stanovených v rokovacom poriadku právomoci, ktoré sú obvykle priznávané súdom.  
Vysokoškolskí u čitelia, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, ktorého právo im priznáva 
právo vystupova ť pred súdom, majú pred Súdnym dvorom rovnaké práva, aké tento článok priznáva 
advokátom.SK C 83/214 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 20  
Konanie pred Súdnym dvorom pozostáva z dvoch častí: písomnej a ústnej.  
Písomné konanie pozostáva z doru čovania návrhu na za čatie konania, vyjadrení, vyjadrení k žalobe, 
pripomienok a pripadných replík, ako aj všetkých listín a dokumentov alebo ich overených kópií 
účastníkom konania a orgánom Únie, ktorých rozhodnutia sú predmetom sporu.  
Doru čovanie zabezpe čuje tajomník v poradí a v lehotách uvedených v rokovacom poriadku.  
Ústne konanie pozostáva z čítania správy predloženej sudcom, ktorý vystupuje ako spravodajca, 
z vypo čutia splnomocnených zástupcov, poradcov a advokátov a z návrhu predloženého 
generálnym advokátom, prípadne z vypo čutia svedkov a znalcov.  
Ak sa Súdny dvor domnieva, že vo veci nevyvstane žiadna nová právna otázka, môže po vypo čutí 
generálneho advokáta rozhodnú ť, že o veci sa rozhodne bez návrhu generálneho advokáta.  
Článok 21  
Vec sa predkladá Súdnemu dvoru podaním písomného návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh 
musí obsahova ť meno a bydlisko navrhovate ľa, ozna čenie podpísaného, ozna čenie strany alebo strán, 
proti ktorým sa podáva návrh, predmet sporu, ako aj návrhy rozhodnutia a struč né vysvetlenie 
dôvodov návrhu. 
K návrhu sa v prípade potreby doloží doslovné znenie právneho aktu, ktorého zrušenie sa požaduje 
alebo v prípade upravenom v článku 265 Zmluvy o fungovaní Európskej únie listinným dôkazom 
o dátume, kedy bol orgán v súlade s uvedenými článkami požiadaný, aby konal. Ak tieto doklady 
nebudú priložené k návrhu, tajomník požiada navrhovate ľa, aby ich predložil v primeranej lehote; 
návrh nemožno zamietnu ť z toho dôvodu, že požadované doklady boli predložené až po uplynutí 
lehoty stanovenej pre podanie žaloby.  
Článok 22  
V prípadoch upravených článkom 18 Zmluvy o Euratom sa návrh Súdnemu dvoru predkladá 
podaním návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh obsahuje meno a bydlisko navrhovate ľa, 
ozna čenie podpísaného, odkaz na rozhodnutie, proti ktorému sa odvolanie podáva, mená 
odporcov, predmet sporu, ako aj návrhy rozhodnutia a struč né vysvetlenie dôvodov návrhu.  
K návrhu musí byť priložená overená kópia napadnutého nálezu Arbitrážneho výboru.  
Ak Súdny dvor návrh zamietne, nadobudne rozhodnutie Arbitrážneho výboru právoplatnos ť. 
Ak Súdny dvor zruší nález Arbitrážneho výboru, konanie sa prípadne môže pod ľa návrhu jednej zo 
strán sporu opätovne otvori ť pred Arbitrážnym výborom. Arbitrážny výbor je viazaný 
rozhodnutiami Súdneho dvora o právnych otázkach.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/215
Článok 23  
V prípadoch, na ktoré sa vz ťahuje článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, rozhodnutie súdu 
členského štátu, ktorým preruší svoje konanie a podá návrh na za čatie konania o prejudiciálnej 
otázke, oznámi Súdnemu dvoru príslušný súd. Toto rozhodnutie potom oznámi tajomník 
Súdneho dvora ú častníkom konania, členským štátom a Komisii, ako aj inštitúcii, orgánu alebo 
úradu alebo agentúre, ktoré prijali akt, ktorého platnos ť alebo výklad sú sporné.  
Účastníci konania, členské štáty, Komisia prípadne aj inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra 
Únie, ktoré prijali akt, ktorého platnos ť alebo výklad sú sporné, sú oprávnené predloži ť Súdnemu 
dvoru do dvoch mesiacov od tohto oznámenia vyjadrenia alebo písomné pripomienky.  
V prípadoch, na ktoré sa vz ťahuje článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, rozhodnutie 
vnútroštátneho súdu okrem toho oznamuje tajomník Súdneho dvora štátom, ktoré nie sú členskými 
štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, a taktiež Dozornému úradu EZVO uvedenému v tejto dohode, a ktoré môžu do dvoch mesiacov od oznámenia predloži ť Súdnemu dvoru svoje vyjadrenia alebo písomné pripomienky, ak sa vec týka 
jednej z oblastí uplat ňovania tejto dohody.  
Ak dohoda týkajúca sa osobitnej predmetnej záležitosti uzavretá Radou a jedným alebo viacerými 
ne členskými štátmi ustanovuje, že tieto štáty sú oprávnené predloži ť stanoviská k prípadu alebo 
písomné pripomienky, ak súd alebo tribunál členského štátu uvádza ako Súdny dvor na predbežné 
konanie v otázke spadajúcej pod dohodu, rozhodnutie vnútroštátneho súdu alebo tribunálu obsahujúce túto otázku sa takisto oznámi ne členským štátom, ktorých sa to týka. Tieto štáty 
podajú na Súdny dvor stanoviská k prípadu alebo písomné pripomienky do dvoch mesiacov od 
tohto oznámenia.  
Článok 23a (
 1 ) 
Rokovací poriadok môže upravi ť skrátené súdne konanie a v súvislosti s prejudiciálnymi návrhmi 
týkajúcimi sa priestoru slobody, bezpeč nosti a spravodlivosti naliehavé konanie.  
Tieto konania môžu urč iť kratšie lehoty na predloženie vyjadrení alebo písomných pripomienok, ako 
ich stanovuje článok 23, a odchylne od článku 20 štvrtého odseku nevyžadova ť predloženie návrhov 
generálneho advokáta.  
Naliehavé konanie môže okrem toho obmedzi ť okruh ú častníkov konania a oprávnených subjektov 
uvedených v článku 23, ktorí môžu predloži ť vyjadrenia alebo písomné pripomienky, a v prípade 
mimoriadnej naliehavosti stanovi ť neuskuto čnenie písomnej časti konania.SK C 83/216 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010  
( 1 ) Článok zavedený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2008, s. 42).
Článok 24  
Súdny dvor môže ú častníkov konania požiada ť, aby predložili všetky listiny a poskytli všetky 
informácie, ktoré môže považova ť za žiaduce. V prípade odmietnutia to výslovne vezme na vedomie.  
Súdny dvor môže požiada ť aj členské štáty a inštitúcie, orgány alebo úrady alebo agentúry, ktoré nie 
sú ú častníkmi konania, aby poskytli všetky informácie, ktoré považuje za potrebné pre konanie.  
Článok 25  
Súdny dvor môže kedyko ľvek poveri ť osobu, združenie osôb, úrad, výbor alebo inú organizáciu 
pod ľa svojho výberu vypracovaním znaleckého posudku.  
Článok 26  
Svedkovia môžu by ť vypo čutí za podmienok uvedených v rokovacom poriadku.  
Článok 27  
Vo či svedkom, ktorí sa nedostavia k Súdnemu dvoru, má Súdny dvor právomoci, ktoré sú vo 
všeobecnosti priznané súdom, a môže uklada ť pe ňažné pokuty za podmienok uvedených 
v rokovacom poriadku.  
Článok 28  
Svedkovia a znalci môžu by ť vypo čutí pod prísahou vo forme uvedenej v rokovacom poriadku alebo 
spôsobom ustanoveným právnym poriadkom ich krajiny.  
Článok 29  
Súdny dvor môže nariadi ť, aby bol svedok alebo znalec vypo čutý súdnym orgánom v mieste jeho 
bydliska.  
Dožiadanie o výsluch svedka alebo znalca sa zasiela príslušnému súdnemu orgánu pod ľa podmienok 
uvedených v rokovacom poriadku. Doklady vyhotovené v súlade s dožiadaním sa vrátia Súdnemu 
dvoru za rovnakých podmienok.  
Súdny dvor nesie trovy konania bez toho, aby bolo dotknuté právo vyú čtova ť si ich u ú častníkov 
konania, ak to prichádza do úvahy.  
Článok 30  
Členský štát považuje porušenie prísahy svedkom alebo znalcom za obdobný trestný čin spáchaný 
pred jedným z jeho súdov, ktoré majú právomoci rozhodova ť v ob čianskych veciach. Na podnet 
Súdneho dvora stíha tento členský štát páchate ľa pred vlastným príslušným súdom.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/217
Článok 31  
Pojednávania sú verejné, pokia ľ Súdny dvor z úradnej moci alebo na návrh ú častníkov konania 
nerozhodne zo závažných dôvodov inak.  
Článok 32  
V priebehu pojednávania môže Súdny dvor samostatne vypo čúva ť znalcov, svedkov a ú častníkov 
konania. Ú častníci konania však môžu ústne vystupova ť pred Súdnym dvorom len prostredníctvom 
svojich splnomocnených zástupcov.  
Článok 33  
O každom ústnom pojednávaní sa vyhotoví zápisnica, ktorú podpisuje predseda a tajomník.  
Článok 34  
Časový rozvrh pojednávaní zostavuje predseda.  
Článok 35  
Porady Súdneho dvora sú a zostávajú tajné.  
Článok 36  
Rozsudky musia by ť odôvodnené. Obsahujú mená sudcov, ktorí sa zú častnili rozhodovania.  
Článok 37  
Rozsudky podpisuje predseda a tajomník. Vyhlasujú sa na verejnom zasadaní.  
Článok 38  
Súdny dvor rozhoduje o trovách konania.  
Článok 39  
Predseda Súdneho dvora môže skráteným konaním, ktoré sa môže v nevyhnutnej miere odchýli ť od 
pravidiel uvedených v tomto štatúte a je upravené v rokovacom poriadku, rozhodova ť o návrhoch na 
odklad výkonu napadnutého aktu, ktorý je ustanovený v článku 278 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie a článku 157 Zmluvy o Euratom alebo o vydaní predbežného opatrenia pod ľa článku 279 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie, alebo zastavi ť výkon rozhodnutia v súlade so štvrtým odsekom 
článku 299 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo článkom 164 tretím odsekom Zmluvy 
o Euratom.SK C 83/218 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa predseda nemôže konania zú častni ť, jeho miesto zaujme iný sudca pod ľa podmienok 
uvedených v rokovacom poriadku.  
Uznesenie predsedu alebo sudcu, ktorý ho zastupuje, má predbežnú povahu a v žiadnom prípade 
nemá vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci samej.  
Článok 40  
Členské štáty a orgány Únie môžu vo veciach prejednávaných pred Súdnym dvorom vstúpi ť do 
konania ako vedl'ajší úč astník.  
Rovnaké právo majú orgány, úrady a agentúry Únie a akáko ľvek iná osoba, ktorá preukáže 
oprávnený záujem na rozhodnutí veci prejednávanej Súdnym dvorom. Fyzické alebo právnické 
osoby nemôžu vstupova ť do konaní ako ved ľajší ú častníci medzi členskými štátmi, medzi 
inštitúciami Únie navzájom alebo medzi členskými štátmi na jednej strane a inštitúciami Únie na 
strane druhej.  
Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek, môžu štáty, ktoré nie sú členskými štátmi a ktoré sú 
zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, a taktiež Dozorný úrad EZVO 
uvedený v tejto dohode, vstúpi ť do konania ako ved ľajší ú častník vo veciach prejednávaných pred 
Súdnym dvorom, ak sa tieto veci týkajú jednej z oblastí uplat ňovania tejto dohody.  
Návrh na vstup do konania ako vedľ ajší ú častník môže obsahova ť iba návrhy podporujúce jedného 
z ú častníkov konania.  
Článok 41  
Ak riadne predvolaný odporca nepredloží žiadne písomné návrhy, bude proti nemu vydaný rozsudok 
pre zmeškanie. Proti tomuto rozsudku možno do jedného mesiaca od jeho doru čenia poda ť návrh na 
jeho zrušenie. Návrh na zrušenie nemá odkladný ú činok na výkon rozsudku pre zmeškanie, pokia ľ 
Súdny dvor nerozhodne inak.  
Článok 42  
Členské štáty, inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a všetky ostatné fyzické a právnické osoby 
môžu v prípadoch a za podmienok stanovených rokovacím poriadkom poda ť proti rozsudku návrh 
na jeho zmenu, ak sa s nimi nekonalo ako s ú častníkmi konania a sú týmto rozsudkom poškodené 
na svojich právach.  
Článok 43  
Ak existujú pochybnosti o zmysle a rozsahu rozsudku, je Súdny dvor príslušný ho vyloži ť na žiados ť 
jednej zo strán alebo orgánu Únie, ak na tom preukážu oprávnený záujem.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/219
Článok 44  
Návrh na obnovu konania možno Súdnemu dvoru predloži ť len vtedy, ak boli zistené skuto čnosti 
rozhodujúceho významu, ktoré v dobe vydania rozhodnutia neboli známe Súdnemu dvoru a strane, 
ktorá obnovu požaduje.  
Obnova konania sa za čne rozhodnutím Súdneho dvora, v ktorom sa výslovne uvedie, že jestvuje 
nová skuto čnos ť, ktorá umož ňuje za čať s obnovou konania, a potvrdí, že z tohto dôvodu je návrh na 
obnovu prípustný.  
Návrh na obnovu konania nemôže by ť predložený po uplynutí 10 rokov odo d ňa vydania rozsudku.  
Článok 45  
Rokovací poriadok stanoví osobitné lehoty zoh ľad ňujúce vzdialenosti.  
Uplynutie lehoty nebude na ujmu práva, ak dotknutá strana preukáže existenciu náhody alebo vyššej 
moci. 
Článok 46  
Nároky vyplývajúce z mimozmluvnej zodpovednosti Únie sa preml čujú po uplynutí piatich rokov od 
udalosti, ktorá ich vyvolala. Táto lehota sa prerušuje podaním návrhu na za čatie konania na Súdny 
dvor, alebo ak si pred týmto konaním poškodená strana uplatnila svoj nárok pred príslušným orgánom Únie. V posledne menovanom prípade sa návrh musí poda ť v lehote dvoch mesiacov 
pod ľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie; v prípade potreby sa uplatnia ustanovenia 
článku 265 druhého pododseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Tento článok sa tiež vz ťahuje na konanie o mimozmluvnej zodpovednosti proti Európskej centrálnej 
banke.  
HLAVA IV
 
VŠEOBECNÝ SÚD  
Článok 47  
Na Všeobecný súd a jeho členov sa vzť ahuje článok 9 prvý odsek, články 14 a 15, článok 17 prvý, 
druhý, štvrtý a piaty odsek a článok 18.  
Článok 3 štvrtý pododsek a č lánky 10, 11 a 14 sa primerane vz ťahujú aj na tajomníka Všeobecného 
súdu.  
Článok 48  
Všeobecný súd sa skladá z dvadsiatich siedmich sudcov.SK C 83/220 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 49  
Členovia Všeobecného súdu môžu by ť vyzvaní, aby plnili úlohu generálnych advokátov.  
Úlohou generálneho advokáta je verejne a úplne nezávisle a nestranne predklada ť odôvodnené 
návrhy vo veciach predložených Súdnemu dvoru, a tým mu pomáha ť pri výkone jeho poslania.  
Kritéria pre výber takýchto vecí, ako aj postup vymenúvania generálnych advokátov sa ustanovia 
v rokovacom poriadku Všeobecného súdu.  
Člen vyzvaný, aby vo veci plnil úlohu generálneho advokáta, sa nesmie zú častni ť rozhodovania 
o veci. 
Článok 50  
Všeobecný súd zasadá v komorách zložených z troch alebo piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných 
radov zvolia predsedov komôr. Predsedovia komôr zložených z piatich sudcov sú volení na tri roky. 
Môžu byť zvolení znova iba raz.  
Zloženie komôr a pride ľovanie vecí komorám upravuje rokovací poriadok. V ur čitých prípadoch, 
ktoré upravuje rokovací poriadok, môže Všeobecný súd zasadať  v pléne alebo ako samosudca.  
Rokovací poriadok môže taktiež ustanoviť , že Všeobecný súd môže zasada ť vo ve ľkej komore 
v prípadoch a za podmienok bližšie urč ených v rokovacom poriadku.  
Článok 51  
Odchylne od pravidla obsiahnutého v článku 256 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je pre 
žaloby uvedené v článkoch 263 a 265 Zmluvy o fungovaní Európskej únie právomoc vyhradená 
Súdnemu dvoru, ak sú tieto žaloby podané členským štátom proti:  
a) aktu alebo ne činnosti Európskeho parlamentu alebo Rady, alebo obidvoch týchto orgánov 
pracujúcich spolo čne okrem:  
— rozhodnutí prijatých Radou pod ľa článku 108 ods. 2 tretieho pododseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
— aktov Rady prijatých pod ľa nariadenia Rady týkajúceho sa opatrení na ochranu obchodu 
v zmysle článku 207 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
— aktov Rady, ktorými Rada vykonáva právomoci v súlade s článkom 291 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/221
b) aktu alebo ne činnosti Komisie pod ľa článku 331 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Ďalej je právomoc vyhradená Súdnemu dvoru v záležitostiach žalôb uvedených v rovnakých 
článkoch, ak sú žaloby podané orgánom Únie proti aktu alebo ne činnosti Európskeho parlamentu, 
Rady, obidvoch týchto orgánov pracujúcich spolo čne alebo Komisiou, ak sú podané orgánom Únie 
proti aktu alebo ne činnosti Európskej centrálnej banky.  
Článok 52  
Predseda Súdneho dvora a predseda Všeobecného súdu ur čia na základe vzájomnej dohody 
podmienky, za ktorých úradníci a ostatní zamestnanci prijatí do zamestnania pre Súdny dvor 
budú poskytova ť svoje služby Všeobecnému súdu, aby mu umožnili plni ť jeho funkciu. Ur čití 
úradníci a ostatní zamestnanci budú podlieha ť tajomníkovi Všeobecného súdu pod doh ľadom 
predsedu Všeobecného súdu.  
Článok 53  
Konanie pred Všeobecným súdom sa spravuje hlavou III.  
Ďalšie podrobnejšie ustanovenia sa v prípade potreby ustanovia v jeho rokovacom poriadku. 
Rokovací poriadok môže prija ť výnimku zo štvrtého pododseku článku 40 a č lánku 41, aby 
zoh ľadnil osobitnú povahu vedenia sporu v oblasti práva duševného vlastníctva.  
Bez ohľ adu na štvrtý pododsek článku 20 môže generálny advokát predklada ť svoje odôvodnené 
návrhy písomne.  
Článok 54  
Ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Všeobecnému súdu, omylom podaný 
tajomníkovi Súdneho dvora, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Všeobecného súdu; obdobne, ak je 
návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdnemu dvoru, omylom podaný 
tajomníkovi Všeobecného súdu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdneho dvora.  
Ak Všeobecný súd zistí, že nie je príslušný prejednáva ť a rozhodova ť o žalobe, pre ktorú je príslušný 
Súdny dvor, postúpi túto žalobu Súdnemu dvoru; obdobne, ak Súdny dvor zistí, že žaloba spadá do 
príslušnosti Všeobecného súdu, postúpi túto žalobu Všeobecnému súdu, ktorý sa nemôže v tejto veci 
vyhlási ť za nepríslušný.  
Ak sú Súdnemu dvoru a Všeobecnému súdu predložené záležitosti, ktoré majú rovnaký charakter, 
týkajú sa rovnakej otázky výkladu alebo otázky uplat ňovania rovnakého právneho aktu, môže 
Všeobecný súd po vypo čutí strán preruši ť konanie dovtedy, kým Súdny dvor nevynesie rozsudok, 
alebo ak je žaloba podaná podľ a článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, môže vyhlási ť 
svoju nepríslušnos ť, aby umožnil Súdnemu dvoru o takých záležitostiach rozhodnú ť. Taktiež Súdny 
dvor môže pri rovnakých okolnostiach rozhodnúť o prerušení predchádzajúceho konania, v takom prípade konanie pred Všeobecným súdom pokra čuje.
 
Ak členský štát a orgán Únie napadnú rovnaký akt, Všeobecný súd vyhlási svoju nepríslušnos ť, aby 
o týchto žalobách mohol rozhodnú ť Súdny dvor.SK C 83/222 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 55  
Tajomník Všeobecného súdu oznámi právoplatné rozhodnutia Všeobecného súdu, rozhodnutia 
Všeobecného súdu, ktorými rozhodol len o časti prejednávanej veci alebo ktorými rozhodol 
o prekážke konania súvisiacej s námietkou nedostatku právomoci alebo neprípustnosti, všetkým 
účastníkom, ako aj členským štátom a orgánom Únie aj vtedy, ak vo veci prejednávanej 
Všeobecným súdom nevstúpili do konania ako ved ľajší ú častník.  
Článok 56  
Proti kone čným rozhodnutiam Všeobecného súdu a proti rozhodnutiam Všeobecného súdu, ktorými 
rozhodol len o časti prejednávanej veci alebo ktorými rozhodol o prekážke konania súvisiacej 
s námietkou nedostatku právomoci alebo neprípustnosti, možno do dvoch mesiacov od doru čenia 
napadnutého rozhodnutia poda ť odvolanie na Súdny dvor.  
Toto odvolanie môže poda ť strana, ktorá so svojimi podaniami nebola úspešná vôbec alebo len 
čiasto čne. Strany, ktoré vstupujú do konania ako ved ľajší ú častník, s výnimkou členských štátov 
a orgánov Únie, však môžu poda ť odvolanie len vtedy, ak sa ich rozhodnutie Všeobecného súdu 
priamo dotýka. 
S výnimkou prípadov týkajúcich sa sporov medzi Úniou a jej zamestnancami môžu odvolanie podať  
aj členské štáty a orgány Únie, ktoré nevstúpili do konania pred Všeobecným súdom ako ved ľajší 
účastníci. Takéto členské štáty a orgány majú rovnaké postavenie ako členské štáty alebo orgány, 
ktoré do konania na Všeobecnom súde nepristúpili.  
Článok 57  
Každá osoba, ktorej návrh na vstup do konania ako ved ľajší ú častník Všeobecný súd zamietol, sa 
môže odvola ť na Súdny dvor do dvoch týžd ňov od doru čenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti.  
Účastníci konania sa môžu u Súdneho dvora odvola ť proti každému rozhodnutiu Všeobecného súdu 
prijatému pod ľa článku 278 alebo 279 alebo článku 299 štvrtého pododseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie alebo článku 157 alebo článku 164 tretieho pododseku Zmluvy o Euratom do dvoch 
mesiacov od ich doru čenia.  
Odvolanie uvedené v prvých dvoch pododsekoch tohto článku sa prejedná a rozhodne sa o ňom 
pod ľa postupu uvedeného v č lánku 39.  
Článok 58  
Odvolanie na Súdny dvor sa obmedzuje len na právne otázky. Môže sa zaklada ť na dôvodoch 
nedostatku právomoci Všeobecného súdu, porušenia procesných pravidiel pred Všeobecným súdom, ktoré sa nepriaznivo dotýka záujmov odvolávajúceho sa, ako aj na porušení práva Únie 
Všeobecným súdom.
 
Žiadne odvolanie sa nemôže týkať len výšky trov konania alebo povinnosti ú častníka konania ich 
uhradi ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/223
Článok 59  
Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu Všeobecného súdu, konanie pred Súdnym dvorom 
pozostáva z písomnej č asti a ústnej časti. V súlade s podmienkami uvedenými v rokovacom 
poriadku môže Súdny dvor po vypo čutí generálneho advokáta a úč astníka konania upusti ť od 
ústneho konania.  
Článok 60  
Bez toho, aby boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo články 157 
Zmluvy o Euratom, nemá odvolanie odkladný ú činok.  
Bez oh ľadu na ustanovenia článku 280 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nadobúdajú rozhodnutia 
Všeobecného súdu, ktoré vyhlasujú nariadenia za neplatné, právoplatnos ť až po uplynutí lehoty 
uvedenej v prvom pododseku článku 56 tohto štatútu alebo, ak bolo v rámci tejto lehoty podané 
odvolanie, po jeho zamietnutí, tým však nie je dotknuté právo ú častníka konania požiada ť Súdny 
dvor pod ľa článkov 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo článku 157 Zmluvy 
o Euratom o odklad ú činkov nariadenia, ktoré bolo vyhlásené za neplatné, alebo o nariadenie 
akéhokoľ vek iného predbežného opatrenia.  
Článok 61  
Ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu. V danej veci môže vyda ť 
kone čný rozsudok sám, ak to stav konania dovo ľuje, alebo môže vec vráti ť na rozhodnutie 
Všeobecného súdu.  
Ak je vec vrátená spä ť Všeobecnému súdu, tento súd je v právnych otázkach viazaný rozhodnutím 
Súdneho dvora. 
Ak je odvolanie podané č lenským štátom alebo orgánom Únie, ktoré nevstúpili do konania pred 
Všeobecným súdom ako ved ľajší ú častníci, dôvodné, Súdny dvor môže, ak to považuje za 
nevyhnutné, rozhodnú ť, ktoré z ú činkov rozhodnutia Všeobecného súdu, ktoré bolo zrušené, sa 
považujú za kone čné v súvislosti ú častníkmi sporu.  
Článok 62  
Vo veciach uvedených v článku 256 ods. 2 a 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, môže prvý 
generálny advokát navrhnú ť, aby Súdny dvor preskúmal rozhodnutie Všeobecného súdu, ak sa 
domnieva, že existuje vážne nebezpe čenstvo, že by bola ovplyvnená jednota alebo vnútorný súlad 
práva Únie.  
Návrh musí predloži ť do jedného mesiaca od vyhlásenia rozhodnutia Všeobecného súdu. Súdny dvor 
rozhodne o tom, či rozhodnutie bude preskúmané alebo nie, do jedného mesiaca od obdržania 
návrhu predloženého prvým generálnym advokátom.  
Článok 62a  
Súdny dvor rozhoduje o otázkach, ktoré sú predmetom preskúmania v rámci konania o naliehavej 
otázke na základe spisu, ktorý mu predložil Všeobecný súd.SK C 83/224 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Dotknuté osoby upravené č lánkom 23 tohto štatútu a v prípadoch ustanovených článkom 256 ods. 
2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zú častnené strany konania na Všeobecnom súde sú oprávnené 
predloži ť Súdnemu dvoru vyjadrenia alebo písomné pripomienky k otázkam, ktoré sú predmetom 
preskúmania, v lehote stanovenej na tento ú čel. 
Súdny dvor predtým ako vydá rozhodnutie, môže rozhodnú ť o za čatí ústneho konania.  
Článok 62b 
V prípadoch ustanovených v článku 256 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie bez toho, aby 
boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, návrh na preskúmanie 
a rozhodnutie o za čatí prieskumného konania nemajú odkladný ú činok. Ak Súdny dvor zistí, že 
rozhodnutie Všeobecného súdu narúša jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, vráti prípad 
Všeobecnému súdu, ktorý je v právnych otázkach viazaný rozhodnutím Súdneho dvora; Súdny 
dvor môže rozhodnú ť, ktoré z ú činkov rozhodnutia Všeobecného súdu sa považujú za kone čné 
v súvislosti so zú častnenými stranami sporu. Ak však so zrete ľom na výsledok preskúmania 
rozhodnutie sporu vyplýva zo zistenia skutkovej pod staty, na ktorom je rozhodnutie Všeobecného 
súdu založené, Súdny dvor vynesie kone čný rozsudok.  
Pokia ľ v prípadoch ustanovených v článku 256 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neexistuje 
návrh na preskúmanie alebo rozhodnutie o za čatí prieskumného konania, odpove ď alebo odpovede 
Všeobecného súdu na otázky, ktoré mu boli predložené, nadobúdajú ú činnos ť po uplynutí lehoty 
ustanovenej na tento ú čel v druhom pododseku č lánku 62. V prípade, že sa za čalo prieskumné 
konanie, odpove ď alebo odpovede, ktoré sú predmetom preskúmania, nadobúdajú ú činnos ť po 
skon čení tohto konania, pokia ľ Súdny dvor nerozhodne inak. Ak Súdny dvor zistí, že 
rozhodnutie Všeobecného súdu narúša jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, odpove ď 
Súdneho dvora na otázky, ktoré sú predmetom preskúmania, nahrádza odpove ď Všeobecného súdu.  
HLAVA IVa  
OSOBITNÉ SÚDY  
Článok 62c  
Ustanovenia o právomociach, zložení, organizácii osobitných súdov a konaní pred osobitnými súdmi 
zriadenými na základe článku 257 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú uvedené v prílohe 
k tomuto štatútu.  
HLAVA V  
ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 63  
Rokovací poriadok Súdneho dvora a Všeobecného súdu obsahuje všetky ustanovenia, ktoré sú 
nevyhnutné pre uplat ňovanie tohto štatútu a v prípade potreby tento štatút dop ĺňajú a menia.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/225
Článok 64  
Pravidlá používania jazykov uplat ňované na Súdnom dvore Európskej únie ustanoví nariadením 
Rada, ktorá sa uznáša jednomyse ľne. Toto nariadenie sa prijme bu ď na žiadosť  Súdneho dvora 
a po porade s Komisiou a Európskym parlamentom, alebo na návrh Komisie a po porade so 
Súdnym dvorom a Európskym parlamentom.  
Ustanovenia rokovacieho poriadku Súdneho dvora a rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, ktoré 
upravujú používanie jazykov, platia do prijatia týchto pravidiel. Odchylne od ustanovení článkov 253 
a 254 Zmluvy o fungovaní Európskej únie môžu by ť tieto ustanovenia zmenené, doplnené alebo 
zrušené len s jednomyse ľným schválením Rady.  
PRÍLOHA I  
SÚD PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 1 
Súd pre verejnú službu Európskej únie, ďalej len „Súd pre verejnú službu“ je v prvom stupni príslušný rozhodova ť spory 
medzi Úniou a jej zamestnancami na základe článku 270 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, vrátane sporov medzi 
orgánmi alebo inými subjektami a ich pracovníkmi, pre ktoré je príslušný Súdny dvor Európskej únie.  
Článok 2  
Súd pre verejnú službu sa skladá zo siedmich sudcov. Rada môže rozhodnú ť kvalifikovanou vä čšinou o zvýšení po čtu 
sudcov, ak o to Súdny dvor požiada.  
Sudcovia sú vymenovaní na obdobie šiestich rokov. Sudcovia, ktorým sa skon čilo funk čné obdobie, môžu by ť 
vymenovaní znova.  
Na každé uvo ľnené miesto sa vymenuje nový sudca na obdobie šiestich rokov.  
Článok 3  
1. Sudcovia sú vymenovaní Radou, ktorá po porade s výborom uvedeným v tomto článku rozhoduje v súlade so 
štvrtým pododsekom článku 257 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Pri vymenovaní sudcov dbá Rada na vyrovnané 
zloženie Súdu pre verejnú službu na čo možno najširšom zemepisnom základe spomedzi štátnych príslušníkov členských 
štátov a s oh ľadom na zastúpenie vnútroštátnych právnych systémov.  
2. Každá osoba, ktorá je ob čanom Únie a sp ĺňa podmienky uvedené v štvrtom pododseku článku 257 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, môže predložiť svoju kandidatúru. Rada na základe odporú čania Súdneho dvora stanoví 
podmienky a podrobnosti pre predkladanie a vybavovanie kandidatúr.  
3. Zria ďuje sa výbor zložený zo siedmich členov vybratých spomedzi bývalých členov Súdneho dvora a Všeobecného 
súdu a z právnikov, ktorí sú uznávanými odborníkmi. Rada na odporú čanie predsedu Súdneho dvora rozhoduje 
o vymenovaní členov výboru a pravidlách jeho fungovania.SK C 83/226 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Výbor sa vyjadruje k vhodnosti kandidátov na výkon funkcie sudcu Súdu pre verejnú službu. Výbor pripojí 
k svojmu stanovisku zoznam kandidátov s najvhodnejšou skúsenos ťou na vysokej úrovni. Takýto zoznam musí 
obsahova ť po čet kandidátov zodpovedajúci najmenej dvojnásobku sudcov, ktorých má Rada vymenova ť. 
Článok 4 
1. Sudcovia si z vlastných radov zvolia predsedu Súdu pre verejnú službu na obdobie troch rokov. Predseda môže by ť 
zvolený znova.  
2. Súd pre verejnú službu zasadá v komorách zložených z troch sudcov. V ur čitých prípadoch vymedzených jeho 
rokovacím poriadkom môže rozhodova ť v pléne, v komore z piatich sudcov, alebo ako samosudca.  
3. Plénu a komore zloženej z piatich sudcov predsedá predseda Súdu pre verejnú službu. Predsedovia komôr zložených 
z troch sudcov sú menovaní za podmienok uvedených v odseku 1. Predseda Súdu pre verejnú službu predsedá komore 
z troch sudcov, ak je k nej pridelený.  
4. Právomoci a kvórum pléna, ako aj zloženie komôr a pride ľovanie sporov komorám ur čí rokovací poriadok. 
Článok 5 
Články 2 až 6, 14, 15, prvý, druhý a piaty pododsek článku 17, ako aj článok 18 štatútu Súdneho dvora sa uplat ňujú na 
Súd pre verejnú službu a na jeho členov. 
Prísaha uvedená v článku 2 štatútu sa skladá pred Súdnym dvorom a rozhodnutia uvedené v jeho článkoch 3, 4 a 6 
prijíma Súdny dvor po porade so Súdom pre verejnú službu.  
Článok 6 
1. Súd pre verejnú službu využíva služby Súdneho dvora a Všeobecného súdu. Predseda Súdneho dvora alebo prípadne 
predseda Všeobecného súdu stanoví po dohode s predsedom Súdu pre verejnú službu podmienky, za ktorých úradníci 
a ostatní zamestnanci Súdneho dvora alebo Všeobecného súdu poskytujú svoje služby Súdu pre verejnú službu, aby 
umožnili jeho fungovanie. Ur čití úradníci alebo ostatní zamestnanci podliehajú tajomníkovi Súdu pre verejnú službu pod 
doh ľadom predsedu Všeobecného súdu.  
2. Súd pre verejnú službu vymenuje svojho tajomníka a stanoví jeho štatút. Štvrtý pododsek článku 3 a články 10, 11 
a 14 štatútu Súdneho dvora sa uplat ňujú na tajomníka súdu.  
Článok 7 
1. Konanie pred Súdom pre verejnú službu sa spravuje hlavou III štatútu Súdneho dvora, s výnimkou článkov 22 a 23. 
Ďalšie a podrobnejšie ustanovenia sa v prípade potreby ustanovia v jeho rokovacom poriadku.  
2. Ustanovenia týkajúce sa používania jazykov na Všeobecnom súde sa uplat ňujú na Súd pre verejnú službu.  
3. Písomné konanie pozostáva z podania návrhu a vyjadrenia odporcu, pokia ľ Súd pre verejnú službu nerozhodne, že 
je potrebná druhá výmena písomných podaní. Ak sa uskuto čnila druhá výmena podaní, môže Súd pre verejnú službu po 
dohode so stranami rozhodnú ť bez ústneho konania.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/227
4. V každom štádiu konania, vrátane podania návrhu, Súd pre verejnú službu môže preskúma ť možnosti urovnania 
sporu formou zmieru a môže sa pokúsi ť u ľah čiť takéto urovnanie.  
5. Súd pre verejnú službu rozhoduje o trovách konania. Pokiaľ  osobitné ustanovenia rokovacieho poriadku 
neustanovujú inak, je neúspešná strana zaviazaná na náhradu trov konania, ak sa tak rozhodne.  
Článok 8 
1. Ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdu pre verejnú službu omylom podaný 
tajomníkovi Súdneho dvora alebo Všeobecného súdu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdu pre verejnú službu. 
Obdobne, ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdnemu dvoru alebo Všeobecnému súdu 
omylom podaný tajomníkovi Súdu pre verejnú službu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdneho dvora alebo 
Všeobecného súdu.  
2. Ak Súd pre verejnú službu zistí, že nie je príslušný prejednáva ť a rozhodova ť o žalobe, pre ktorú je príslušný Súdny 
dvor alebo Všeobecný súd, postúpi túto žalobu Súdnemu dvoru alebo Všeobecnému súdu. Obdobne, ak Súdny dvor alebo 
Všeobecný súd zistí, že žaloba spadá do príslušnosti Súdu pre verejnú službu, postúpi túto žalobu Súdu pre verejnú 
službu, ktorý sa nemôže v tejto veci vyhlási ť za nepríslušný.  
3. Ak sú na Súd pre verejnú službu a na Všeobecný súd podané prípady, ktoré vyvolávajú rovnakú otázku výkladu 
alebo v ktorých je spochybnená platnos ť rovnakého aktu, Súd pre verejnú službu môže po vypo čutí strán prerušiť  
konanie až do vynesenia rozsudku Všeobecného súdu.  
Ak sa pred Súdom pre verejnú službu a pred Všeobecným súdom prejednávajú prípady, ktoré majú rovnaký predmet, 
zriekne sa Súd pre verejnú službu svojej príslušnosti, aby mohol v prípadoch rozhodnú ť Všeobecný súd.  
Článok 9 
Proti kone čným rozhodnutiam Súdu pre verejnú službu a proti jeho rozhodnutiam, ktoré len čiasto čne riešia vecné 
otázky alebo riešia procesnú otázku týkajúcu sa námietky nepríslušnosti alebo neprípustnosti, možno do dvoch mesiacov 
od doru čenia napadnutého rozhodnutia poda ť odvolanie na Všeobecný súd.  
Toto odvolanie môže poda ť strana, ktorá so svojimi podaniami nebola úspešná vôbec alebo len čiasto čne. Strany 
pristupujúce do konania, s výnimkou členských štátov a orgánov Únie, však môžu poda ť odvolanie len vtedy, ak sa 
ich rozhodnutie Súdu pre verejnú službu priamo dotýka.  
Článok 10  
1. Každá osoba, ktorej žiados ť o pristúpenie do konania Súd pre verejnú službu zamietol, sa môže odvola ť na 
Všeobecný súd do dvoch týžd ňov od doru čenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti.  
2. Zú častnené strany konania sa môžu odvola ť na Všeobecný súd proti každému rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu 
prijatému pod ľa článkov 278 alebo 279 alebo štvrtého pododseku článku 299 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
a článku 157 alebo článku 164 tretieho pododseku Zmluvy o Euratom do dvoch mesiacov od ich doru čenia.  
3. Predseda Všeobecného súdu môže skráteným konaním, ktoré sa môže v nevyhnutnej miere odchýli ť od pravidiel 
uvedených v tejto prílohe a ktoré sa ustanovia v rokovacom poriadku Všeobecného súdu, rozhodova ť o odvolaniach 
uvedených v odsekoch 1 a 2.SK C 83/228 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 11 
1. Odvolanie na Všeobecný súd sa obmedzuje len na právne otázky. Musí sa zaklada ť na dôvodoch nepríslušnosti Súdu 
pre verejnú službu, porušenia procesných pravidiel pred týmto súdom, ktoré sa nepriaznivo dotýka záujmov dotknutej 
strany, ako aj na porušení práva Únie Súdom pre verejnú službu.  
2. Žiadne odvolanie sa nemôže týka ť len výšky trov konania alebo povinnosti zú častnenej strany ich uhradi ť. 
Článok 12 
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 157 Zmluvy 
o Euratom, nemá odvolanie na Všeobecný súd odkladný ú činok.  
2. Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu, konanie pred Všeobecným súdom pozostáva 
z písomnej časti a ústnej č asti. V súlade s podmienkami uvedenými v rokovacom poriadku môže Všeobecný súd po 
vypo čutí strán upusti ť od ústneho konania.  
Článok 13 
1. Ak je odvolanie odôvodnené, Všeobecný súd zruší rozhodnutie Súdu pre verejnú službu a sám rozhodne vo veci. 
Ak stav konania nedovo ľuje rozhodnú ť vo veci, vráti prípad na rozhodnutie Súdu pre verejnú službu.  
2. Ak je prípad vrátený spä ť Súdu pre verejnú službu, je tento súd v právnych otázkach viazaný rozhodnutím 
Všeobecného súdu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/229
PROTOKOL ( č. 4)  
O ŠTATÚTE EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH 
BÁNK A EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si prija ť Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ako 
ustanovuje článok 129 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
KAPITOLA I  
SYSTÉM EURÓPSKYCH CENTRÁLNYCH BÁNK  
Článok 1  
Európsky systém centrálnych bánk  
V súlade s č lánkom 282 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Európska centrálna banka (ECB) 
a národné centrálne banky tvoria Európsky systém centrálnych bánk (ESCB). ECB a národné centrálne 
banky tých členských štátov, ktorých menou je euro, tvoria Eurosystém.  
ESCB a ECB plnia svoje úlohy a vykonávajú činnos ť pod ľa ustanovení zmlúv a tohto štatútu.  
KAPITOLA II  
CIELE A ÚLOHY ESCB  
Článok 2  
Ciele  
V súlade s článkom 127 ods. 1 a článkom 282 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
primárnym cie ľom ESCB je udržiava ť cenovú stabilitu. Pri rešpektovaní cie ľa cenovej stability 
ESCB podporuje všeobecné hospodárske politiky v Únii so zámerom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov 
Únie stanovených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. ESCB koná v súlade s princípmi otvoreného 
trhového hospodárstva s vo ľnou sú ťažou na podporu ú činného rozde ľovania zdrojov v súlade so 
zásadami stanovenými v článku 119 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.SK C 83/230 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 3  
Úlohy  
3.1. Pod ľa článku 127 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie základné úlohy ESCB sú:  
— definova ť a uskuto čňova ť menovú politiku Únie,  
— vykonáva ť devízové operácie v súlade s ustanoveniami článku 219 uvedenej zmluvy,  
— vies ť a riadi ť úradné devízové rezervy členských štátov,  
— podporova ť hladký priebeh operácií platobných systémov. 
3.2. V súlade s článkom 127 ods. 3 uvedenej zmluvy sa tretia zarážka č lánku 3.1 netýka 
hotovostných devízových aktív, ktoré vedú a sú pod správou vlád členských štátov.  
3.3. V súlade s článkom 127 ods. 5 uvedenej zmluvy prispieva ESCB k hladkému uskuto čňovaniu 
politík prijatých príslušnými úradmi, ktoré sa týkajú kontrolného doh ľadu nad úverovými 
inštitúciami a stability finan čného systému.  
Článok 4  
Poradné funkcie  
V súlade s č lánkom 127 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie:  
a) porady s ECB sa vedú:  
— pri všetkých návrhoch aktov Únie v oblasti jej pôsobnosti,  
— uskuto čňujú vnútroštátne orgány pri návrhoch právnych predpisov v oblasti jej pôsobnosti, 
avšak v medziach a za podmienok stanovených Radou v súlade s postupom pod ľa článku 41;  
b) ECB môže predklada ť stanoviská inštitúciám, orgánom alebo úradom alebo agentúram Únie alebo 
vnútroštátnym orgánom v záležitostiach z oblastí svojej pôsobnosti.  
Článok 5  
Zhromažď ovanie štatistických údajov  
5.1. Na zabezpe čenie úloh ESCB zhromaž ďuje ECB za pomoci národných centrálnych bánk 
potrebné informácie od príslušných vnútroštátnych orgánov alebo priamo od hospodárskych 
subjektov. Za týmto ú čelom spolupracuje s orgánmi Únie, s príslušnými úradmi členských štátov 
alebo tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/231
5.2. Úlohy vymedzené v článku 5.1 uskuto čňujú v primeranom rozsahu najmä národné centrálne 
banky.  
5.3. Ak je to potrebné, ECB prispieva k zbližovaniu pravidiel a praktík, ktorými sa riadi 
zhromažď ovanie, usporiadanie a rozširovanie štatistických údajov v oblasti jej pôsobnosti.  
5.4. V súlade s postupom stanoveným v článku 41 Rada vymedzí, ktoré fyzické a právnické osoby 
sú povinné podáva ť informácie, ako aj pravidlá na ich utajenie a príslušné donucovacie pravidlá.  
Článok 6  
Medzinárodná spolupráca  
6.1. O zastupovaní ESCB v oblasti medzinárodnej spolupráce týkajúcej sa úloh, ktorými je 
poverená ESCB, rozhodne ECB. 
6.2. ECB a s jej súhlasom aj národné centrálne banky sa môžu zú častni ť na činnosti 
medzinárodných pe ňažných inštitúcií.  
6.3. Články 6.1 a 6.2 rešpektujú článok 138 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
KAPITOLA III  
ORGANIZÁCIA ESCB  
Článok 7  
Nezávislos ť 
V súlade s článkom 130 Zmluvy o fungovaní Európskej únie pri výkone svojich povinností a úloh 
zverených im zmluvami ECB, národné centrálne banky ani žiaden člen ich rozhodovacích orgánov 
nesmú žiada ť ani prijíma ť pokyny od inštitúcií, orgánov alebo úradov alebo agentúr Únie, od vlády 
členského štátu, ani od iného orgánu. Inštitúcie, orgány alebo úrady alebo agentúry a vlády č lenských 
štátov sa zaväzujú rešpektova ť túto zásadu a neovplyv ňova ť členov orgánov ESCB s rozhodovacími 
právomocami, ani národné centrálne banky pri plnení ich úloh.  
Článok 8  
Všeobecné zásady  
ESCB riadia orgány ECB s rozhodovacími právomocami.SK C 83/232 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 9  
Európska centrálna banka  
9.1. ECB, ktorá má pod ľa článku 282 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie právnu 
subjektivitu, má v každom členskom štáte č o najširšiu právnu spôsobilos ť, akú ich právo priznáva 
právnickým osobám; ECB môže najmä nadobúda ť a scudzovať  nehnute ľný a hnute ľný majetok a by ť 
účastníkom súdneho konania.  
9.2. ECB zabezpe čuje, aby sa úlohy zverené ESCB pod ľa článku 127 ods. 2, 3 a 5 uvedenej 
zmluvy plnili bu ď vlastnou činnos ťou pod ľa tohto štatútu, alebo prostredníctvom národných 
centrálnych bánk podľ a článku 12.1 a č lánku 14.  
9.3. Pod ľa článku 129 ods. 1 uvedenej zmluvy orgánmi ECB s rozhodovacími právomocami sú 
Rada guvernérov a Výkonná rada.  
Článok 10  
Rada guvernérov  
10.1. V súlade s článkom 283 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Radu guvernérov tvoria 
členovia Výkonnej rady a guvernéri národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je 
euro.  
10.2. Každý člen Rady guvernérov má jeden hlas. Od dátumu, ku ktorému po čet členov Rady 
guvernérov bude vyšší ako 21, každý člen Výkonnej rady bude ma ť jeden hlas a po čet guvernérov 
s hlasovacím právom bude 15. Uvedené hlasovacie práva sa prira ďujú a rotujú takto:  
— od dátumu, ku ktorému po čet guvernérov bude vyšší ako 15, až kým nedosiahne 22, guvernéri 
sa zaradia do dvoch skupín podľ a poradia ve ľkosti podielu členského štátu ich národnej 
centrálnej banky na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách a na 
agregovanom bilanč nom úhrne pe ňažných finan čných inštitúcií členských štátov, ktorých 
menou je euro. Podielom na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách sa 
priradí váha 5/6 a podielom na agregovanom bilan čnom úhrne pe ňažných finan čných inštitúcií 
sa priradí váha 1/6. Prvá skupina sa skladá z piatich guvernérov a druhá skupina zo zostávajúcich guvernérov. Frekvencia hlasovacích práv guvernérov zaradených do prvej skupiny nesmie by ť 
nižšia ako frekvencia hlasovacích práv guvernérov druhej skupiny. S výhradou predchádzajúcej 
vety sa prvej skupine priradia štyri hlasovacie práva a druhej skupine jedenásť  hlasovacích práv,
 
— od dátumu, ku ktorému po čet guvernérov dosiahne 22, sa guvern éri zaradia do troch skupín 
pod ľa poradia na základe uvedených kritérií. Prvá skupina sa skladá z piatich guvernérov 
a priradia sa jej štyri hlasovacie práva. Druhá skupina sa skladá z polovice celkového po čtu 
guvernérov, pri čom zlomky sa zaokrúhlia na najbližšie celé číslo, a priradí sa jej osem 
hlasovacích práv. Tretia skupina sa skladá zo zostávajúcich guvernérov a priradia sa jej tri 
hlasovacie práva,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/233
— v rámci každej skupiny majú guvernéri hlasovacie práva rovnako dlhý čas, 
— vo vz ťahu k výpo čtu podielov na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách 
platí článok 29.2. Agregovaný bilan čný úhrn peň ažných finan čných inštitúcií sa vypo číta v súlade 
so štatistickým rámcom platným v Únii v čase výpo čtu, 
— vždy, keď sa agregovaný hrubý domáci produkt v trhových cenách upraví pod ľa článku 29.3 
alebo vždy, ke ď sa zvýši poč et guvernérov, ve ľkos ť a/alebo zloženie skupín sa upraví v súlade 
s uvedenými zásadami,  
— Rada guvernérov, konajúca na základe dvojtretinovej väčšiny všetkých jej členov s hlasovaním 
právom a bez neho, prijme všetky opatrenia potrebné na vykonávanie uvedených zásad a môže 
rozhodnú ť o posunutí za čiatku systému rotácie až do dátumu, ku ktorému bude po čet 
guvernérov vyšší ako 18.  
Právo voli ť sa vykonáva osobne. V rokovacom poriadku, ktorý sa ustanovuje v článku 12.3, sa môže 
odlišne od tohto pravidla ustanovi ť, že členovia Rady guvernérov môžu hlasova ť prostredníctvom 
telekonferencie. V tomto poriadku sa tiež ustanoví, že člen Rady guvernérov, ktorý sa nemôže 
zú čast ňova ť na zasadaní Rady guvernérov dlhšie obdobie, môže vymenova ť náhradníka ako člena 
Rady guvernérov.  
Ustanovenia predchádzajúcich odsekov sa nedotýkajú hlasovacích práv žiadnych členov Rady 
guvernérov bez hlasovacieho práva a s hlasovacím právom pod ľa článkov 10.3, 40.2 a 40.3.  
Ak sa v tomto štatúte neustanovuje inak, Rada guvernérov koná na základe jednoduchej vä čšiny 
členov s hlasovacím právom. V prípade nerozhodného výsledku má predseda rozhodujúci hlas.  
Na to, aby mohla Rada guvernérov hlasova ť, musí sa dosiahnu ť kvórum dvoch tretín členov 
s hlasovacím právom. Ak sa kvórum nedosiahne, predseda môže zvola ť mimoriadne zasadanie, na 
ktorom sa rozhodnutia môžu prijíma ť bez oh ľadu na kvórum.  
10.3. Pri rozhodovaní pod ľa článkov 28, 29, 30, 32 a 33 sa hlasy v Rade guvernérov vážia pod ľa 
podielu národných centrálnych bánk na upísanom kapitále ECB. Hlasy členov Výkonnej rady majú 
nulovú váhu. Rozhodnutie vyžadujúce kvalifikovanú vä čšinu je prijaté, ak súhlasné odovzdané hlasy 
predstavujú aspo ň dve tretiny upísaného kapitálu a aspo ň polovicu podielnikov. Ak niektorý 
z guvernérov nemôže by ť prítomný, môže si ur čiť náhradníka, ktorý odovzdá jeho vážený hlas.  
10.4. Rokovania na zasadnutiach sú dôverné. Rada guvernérov môže rozhodnú ť o zverejnení 
výsledku svojho rokovania.  
10.5. Rada guvernérov zasadá minimálne desa ťkrát do roka.SK C 83/234 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 11  
Výkonná rada  
11.1. V súlade s článkom 283 ods. 2 prvý pododsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa 
Výkonná rada skladá z prezidenta, viceprezidenta a štyroch ďalších členov.  
Členovia plnia svoje povinnosti v rámci plného úväzku. Člen nesmie vykonáva ť iné zárobkové, ani 
nezárobkové povolanie, ak mu Rada guvernérov neudelí mimoriadnu výnimku.  
11.2. V súlade s článkom 283 ods. 2 druhý pododsek uvedenej zmluvy prezident, viceprezident 
a ostatní členovia Výkonnej rady sú vymenovaní Európskou radou, ktorá sa uznáša kvalifikovanou 
vä čšinou, na odporú čanie Rady a po porade s Európskym parlamentom a Radou guvernérov 
spomedzi osobností uznávaných a skúsených v menovej a bankovej problematike.  
Ich funk čné obdobie je osemro čné a nemožno ich menova ť znova.  
Členmi Výkonnej rady môžu by ť len štátni príslušníci členských štátov.  
11.3. Podmienky zamestnania členov Výkonnej rady, najmä ich plat, dôchodky a iné dávky 
sociálneho zabezpe čenia, sú predmetom zmlúv s ECB a stanoví ich Rada guvernérov na návrh 
výboru skladajúceho sa z troch členov, ktorých menuje Rada guvernérov, a z troch členov 
vymenovaných Radou. Členovia Výkonnej rady nemajú právo hlasova ť o záležitostiach uvedených 
v tomto odseku.  
11.4. Ak člen Výkonnej rady neplní podmienky požadované pre výkon svojej funkcie alebo ak sa 
dopustil závažného pochybenia, môže ho Súdny dvor na žiados ť Rady guvernérov alebo Výkonnej 
rady odvola ť. 
11.5. Každý prítomný člen Výkonnej rady má právo hlasova ť a na tento ú čel má jeden hlas. Ak sa 
nestanoví inak, Výkonná rada rozhoduje jednoduchou vä čšinou odovzdaných hlasov. Pri rovnosti 
hlasov rozhoduje hlas prezidenta. Pravidlá o hlasovaní presne vymedzí rokovací poriadok uvedený 
v článku 12.3.  
11.6. Výkonná rada je zodpovedná za bežný chod ECB.  
11.7. Uvoľ nené miesto vo Výkonnej rade sa doplní menovaním nového člena pod ľa článku 11.2.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/235
Článok 12  
Povinnosti orgánov s rozhodovacími právomocami  
12.1. Rada guvernérov prijíma usmernenia a rozhodnutia na zabezpe čenie úloh, ktorými je ESCB 
poverená zmluvami a štatútom. Rada guvernérov formuluje menovú politiku Únie vrátane vhodných 
rozhodnutí týkajúcich sa stredne dlhých menových cieľ ov, kľ účových úrokových sadzieb a vytvárania 
rezerv ESCB a ustanoví potrebné opatrenia na ich vykonávanie.  
Výkonná rada uskuto čňuje menovú politiku v súlade s usmerneniami stanovenými Radou 
guvernérov. Pritom Výkonná rada vydá potrebné pokyny národným centrálnym bankám. Okrem toho Výkonnej rade možno udeli ť ur čité právomoci aj rozhodnutím Rady guvernérov.  
Za predpokladu, že je to mož né a primerané pri rešpektovaní tohto článku, ECB sa obracia na 
národné centrálne banky, aby uskuto čnili operácie, ktoré sú súč as ťou úloh ESCB.  
12.2. Výkonná rada zodpovedá za prípravu zasadnutí Rady guvernérov.  
12.3. Rada guvernérov prijme rokovací poriadok, ktorý ur čí vnútornú organizáciu ECB a jej 
orgánov s rozhodovacími právomocami.  
12.4. Rada guvernérov vykonáva poradné funkcie uvedené v článku 4.  
12.5. Rada guvernérov prijíma rozhodnutia uvedené v článku 6.  
Článok 13
 
Prezident  
13.1. Prezident, alebo v jeho neprítomnosti viceprezident, predsedá Rade guvernérov a Výkonnej 
rade ECB. 
13.2. Pri rešpektovaní článku 38 zastupuje ECB navonok prezident alebo ním menovaný 
zástupca. 
Článok 14  
Národné centrálne banky  
14.1. V súlade s článkom 131 Zmluvy o fungovaní Európskej únie každý členský štát zabezpe čí, 
aby jeho vnútroštátne právne predpisy vrátane š tatútu jeho národnej centrálnej banky boli zlu čite ľné 
so zmluvami a s týmto štatútom.  
14.2. Štatúty národných centrálnych bánk najmä stanovia, že funk čné obdobie guvernéra 
národnej centrálnej banky je minimálne pä ť rokov.SK C 83/236 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Guvernéra možno z funkcie uvo ľni ť, len ak už nesp ĺňa podmienky požadované pre výkon tejto 
funkcie, alebo ak sa dopustil závažného pochybenia. Z dôvodu porušenia zmlúv alebo vykonávacieho 
predpisu s nimi súvisiacimi môže príslušný guvernér alebo Rada guvernérov požiada ť o rozhodnutie 
Súdny dvor. Také konanie sa musí za čať do dvoch mesiacov od zverejnenia rozhodnutia alebo od 
jeho oznámenia žalobcovi, prípadne, ak sa tak nestalo, odo d ňa, ke ď sa o tomto rozhodnutí žalobca 
dozvedel. 
14.3. Národné centrálne banky sú neoddelite ľnou sú čas ťou ESCB a konajú v súlade 
s usmerneniami a pokynmi ECB. Rada guvernérov podnikne potrebné kroky na zabezpe čenie 
plnenia usmernení a pokynov ECB a vyžaduje, aby sa jej poskytovali všetky potrebné informácie.  
14.4. Národné centrálne banky môžu vykonávať aj iné funkcie než tie, ktoré sú uvedené v tomto 
štatúte, za predpokladu, že Rada guvernérov dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov 
nerozhodne, že ide o zasahovanie do cie ľov a úloh ESCB. Také funkcie vykonávajú národné 
centrálne banky na vlastnú zodpovednos ť a nepokladajú sa za sú čas ť funkcií ESCB.  
Článok 15  
Záväzné podávanie správ  
15.1. ECB vypracúva a zverej ňuje správy o činnosti ESCB minimálne štvrť ro čne. 
15.2. Konsolidovaná ú čtovná uzávierka ESCB sa zverej ňuje každý týžde ň. 
15.3. V súlade s článkom 284 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ECB podáva výro čné 
správy o činnosti ESCB a o menovej politike za predchádzajúci a bežný rok Rade, Komisii 
a Európskemu parlamentu a taktiež Európskej rade.  
15.4. Správy a závierky uvedené v tomto článku sa záujemcom poskytujú zdarma.  
Článok 16  
Bankovky  
V súlade s č lánkom 128 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada guvernérov má výlu čné 
právo povoli ť vydávanie eurobankoviek v Únii. Takéto bankovky môžu vydávať ECB a národné 
centrálne banky. Bankovky vydané ECB a národnými centrálnymi bankami sú jedinými 
bankovkami, ktoré majú v Únii postavenie zákonného platidla.  
ECB, ak je to možné, rešpektuje existujúce zvyklosti vydávania a dizajnu bankoviek.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/237
KAPITOLA IV  
MENOVÉ FUNKCIE A OPERÁCIE ESCB  
Článok 17  
Účty vedené v ECB a v národných centrálnych bankách  
Na vykonávanie svojich operácií ECB a národné centrálne banky môžu otvára ť ú čty úverovým 
inštitúciám, verejnoprávnym inštitúciám a iným ú častníkom trhu a ako zábezpeky prijíma ť 
majetkové hodnoty vrátane zaknihovaných cenných papierov.  
Článok 18  
Operácie na vo ľnom trhu a úverové operácie  
18.1. Na dosiahnutie cie ľov a úloh ESCB môžu ECB a národné centrálne banky:  
— obchodova ť na finan čných trhoch s poh ľadávkami, obchodovate ľnými cennými papiermi 
a drahými kovmi v rámci priamych vo ľných alebo termínovaných nákupov a predajov alebo 
dohodou o spätnej kúpe, uskuto čňova ť výpoži čné alebo pôži čkové obchody, a to v eurách alebo 
v iných menách,  
— uskuto čňova ť úverové operácie s úverovými inštitúciami a inými ú častníkmi trhu, pri čom sa 
poži čiavanie zabezpe čuje na základe dostato čnej zábezpeky.  
18.2. ECB stanoví všeobecné zásady operácií na vo ľnom trhu a úverových operácií, ktoré 
uskutočň uje sama alebo národné centrálne banky, vrátane zásad oznamovania podmienok, na 
základe ktorých sú pripravené uzatvára ť takéto operácie.  
Článok 19  
Minimálne rezervy  
19.1. V zmysle článku 2 ECB môže od úverových inštitúcií zriadených v členských štátoch 
vyžadova ť, aby v súlade s cie ľmi menovej politiky na ú čtoch v ECB a v národných centrálnych 
bankách udržiavali minimálne rezervy. Nariadenia týkajúce sa výpo čtu a ur čenia požadovaných 
minimálnych rezerv môže vyda ť Rada guvernérov. Ak sa nedodržiavajú, Rada guvernérov je 
oprávnená uloži ť úroky z omeškania a uloži ť aj iné sankcie s porovnateľ ným ú činkom.  
19.2. Na uplatnenie tohto článku Rada v súlade s postupom pod ľa článku 41 stanoví základ pre 
minimálne rezervy a najvyšší prípustný pomer medzi týmito rezervami a ich základom, ako aj 
primerané sankcie pre prípad, že sa nedodržia.SK C 83/238 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 20  
Iné nástroje menovej kontroly  
Rada guvernérov môže dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov rozhodnú ť o použití iných 
operatívnych nástrojov menovej kontroly, ktoré pokladá za vhodné, pri čom rešpektuje článok 2.  
Ak tieto nástroje vytvárajú záväzky pre tretie strany, Rada postupom pod ľa článku 41 stanoví rozsah 
týchto nástrojov. 
Článok 21  
Operácie s verejnoprávnymi inštitúciami  
21.1. Pod ľa článku 123 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je preč erpanie ú čtu alebo získanie 
úveru akéhoko ľvek iného druhu v ECB alebo v národných centrálnych bankách inštitúciami, orgánmi 
alebo úradmi alebo agentúrami Únie, ústrednými vládami, inými úradmi štátnej, regionálnej 
a miestnej správy, inými orgánmi podnikmi spravovanými verejným právom členských štátov 
zakázané, rovnako ako je zakázané priame odkúpenie ich poh ľadávok a dlhov Európskou 
centrálnou bankou a národnými centrálnymi bankami.  
21.2. ECB a národné centrálne banky môžu pre subjekty uvedené v článku 21.1. pôsobi ť ako 
finan ční zástupcovia.  
21.3. Ustanovenia tohto článku sa nevz ťahujú na úverové inštitúcie vo verejnom vlastníctve, 
s ktorými národné centrálne banky a ECB v oblasti ponuky finan čných rezerv centrálnymi 
bankami zaobchádzajú ako so súkromnými úverovými inštitúciami.  
Článok 22  
Zú čtovacie a platobné systémy  
ECB a národné centrálne banky môžu poskytnú ť zariadenie a ECB môže vydáva ť nariadenia na 
zabezpe čenie ú činnosti a spoľ ahlivosti zú čtovacích a platobných systémov v rámci Únie a vo či 
iným krajinám.  
Článok 23  
Externé operácie  
ECB a centrálne národné banky môžu:  
— nadviaza ť vz ťahy s centrálnymi bankami a s finan čnými inštitúciami v iných krajinách, a ak je to 
vhodné, aj s medzinárodnými organizáciami,  
— získava ť a predáva ť vo ľné a terminované devízové aktíva všetkých druhov a drahé kovy; termín 
„devízové aktíva“ zah ŕňa cenné papiere a všetky ostatné aktíva v ktorejko ľvek mene alebo 
zú čtovacej jednotke v akejko ľvek forme,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/239
— vies ť a riadi ť aktíva uvedené v tomto článku,  
— uskuto čňova ť s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami bankové operácie všetkých 
druhov vrátane pôži čkových a výpoži čných operácií. 
Článok 24  
Iné operácie  
ECB a národné centrálne banky okrem operácií vyplývajúcich z ich úloh môžu uskuto čni ť transakcie 
pre potreby svojej prevádzky alebo zamestnancov.  
KAPITOLA V  
DOH ĽAD 
Článok 25  
Doh ľad 
25.1. ECB môže poskytova ť rady a konzultácie Rade, Komisii a príslušným úradom členských 
štátov týkajúce sa rozsahu platnosti a plnenia právnych predpisov Únie o doh ľade nad úverovými 
inštitúciami a stabilite finan čného systému.  
25.2. V súlade s nariadením Rady pod ľa článku 127 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
môže ECB plni ť zvláštne úlohy týkajúce sa politiky doh ľadu nad úverovými a ďalšími finan čnými 
inštitúciami, s výnimkou pois ťovacích podnikov.  
KAPITOLA VI  
FINAN ČNÉ USTANOVENIA ESCB  
Článok 26  
Účtovná závierka  
26.1. Hospodársky rok ECB a národných centrálnych bánk sa za čína l. januára a kon čí 31. 
decembra.  
26.2. Roč nú ú čtovnú závierku ECB vypracúva Výkonná rada v súlade so zásadami stanovenými 
Radou guvernérov. Roč nú uzávierku schváli Rada guvernérov a potom ju zverejní.  
26.3. Na analytické a prevádzkové úč ely Výkonná rada vypracúva jednotnú konsolidovanú 
uzávierku ESCB, zahr ňujúcu tie aktíva a pasíva národných centrálnych bánk, ktoré spadajú pod ESCB.SK C 83/240 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
26.4. Na uplatnenie tohto článku Rada guvernérov stanoví pravidlá potrebné na štandardizovanie 
účtovníctva a podávanie správ o operáciách, ktoré uskuto čnili národné centrálne banky.  
Článok 27  
Audit  
27.1. Ú čty ECB a národných centrálnych bánk auditujú nezávislí externí audítori odporú čaní 
Radou guvernérov a schválení Radou. Audítori majú plné právo preskúma ť všetky úč tovné knihy 
a ú čty ECB a národných centrálnych bánk a dostáva ť úplné informácie o ich transakciách.  
27.2. Ustanovenia článku 287 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa vz ťahujú len na skúmanie 
prevádzkovej efektívnosti riadenia ECB.  
Článok 28  
Kapitál ECB  
28.1. Kapitál ECB je 5 miliárd euro. Môže sa zvyšova ť rozhodnutím Rady guvernérov prijatým 
kvalifikovanou vä čšinou pod ľa článku 10.3 v medziach a za podmienok stanovených Radou 
postupom pod ľa článku 41.  
28.2. Národné centrálne banky sú jediní upisovatelia a držitelia kapitálu ECB. Kapitál sa upisuje 
pod ľa kľ úča stanoveného v súlade s článkom 29.  
28.3. Rada guvernérov kvalifikovanou vä čšinou stanovenou v článku 10.3 ur čí rozsah a formu 
splácania kapitálu.  
28.4. V zmysle článku 28.5 sa na podieloch národných centrálnych bánk na upísanom kapitáli 
nesmú robi ť prevody, obstávky, ani sa nesmú da ť do zálohu.  
28.5. V prípade zmeny k ľúča uvedeného v článku 29 národné centrálne banky si medzi sebou 
urobia prevody kapitálových podielov tak, aby rozdelenie kapitálových podielov zodpovedalo 
zmenenému k ľúču. Rada guvernérov ur čí lehoty a podmienky takýchto prevodov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/241
Článok 29  
Kľúč na upisovanie kapitálu  
29.1. K ľúč na upisovanie kapitálu ECB stanovený po prvýkrát v roku 1998, ke ď bol zriadený 
ESCB, sa ur čí tak, že každej národnej centrálnej banke sa v tomto k ľúči pridelí vážený podiel, ktorý 
sa rovná sú čtu: 
— 50 % podielu príslušného členského štátu na po čte obyvate ľstva Únie v predposlednom roku, 
ktorý predchádzal založeniu ESCB,  
— 50 % podielu príslušného členského štátu na hrubom domácom produkte v trhových cenách 
Únie za posledných pä ť rokov predchádzajúcich predposlednému roku pred založením ESCB.  
Percentá sa zaokrúh ľujú smerom nahor alebo nadol na najbližší násobok 0,0001 percentuálneho 
bodu. 
29.2. Štatistické údaje, ktoré sa majú použi ť pri uplatnení tohto článku, poskytuje Komisia 
v súlade s pravidlami prijatými Radou postupom pod ľa článku 41.  
29.3. Vážené podiely pridelené národným centrálnym bankám sa upravujú každých pä ť rokov po 
založení ESCB analogickým postupom pod ľa článku 29.1. Upravený k ľuč sa použije od prvého d ňa 
nasledujúceho roka. 
29.4. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 30  
Prevod devízových rezerv na ECB  
30.1. Národné centrálne banky, rešpektujúc článok 28, poskytujú devízové rezervy v iných 
menách ako v menách členských štátov, v euro, v rezervných pozíciách v Medzinárodnom 
menovom fonde a pri zvláštnych právach čerpania až do protihodnoty rovnajúcej sa 50 
miliardám eur. Rada guvernérov rozhodne o čiastke, ktorá sa poskytne ECB po jej založení, a o 
čiastkach, ktoré sa poskytnú v neskorších termínoch. ECB má plné právo vies ť a spravova ť devízové 
rezervy, ktoré sa na ňu previedli, a využíva ť ich na ú čely stanovené v tomto štatúte.  
30.2. Príspevky jednotlivých národných centrálnych bánk sa ur čia v pomere k podielu na 
upísanom kapitále ECB.  
30.3. Rada guvernérov pripíše v prospech každej národnej centrálnej banky poh ľadávku vo výške 
zodpovedajúcej jej príspevku. Rada guvernérov rozhoduje o denominácii a úroč ení týchto 
poh ľadávok.  
30.4. Ďalšie požiadavky na poskytnutie devízových rezerv, presahujúcich limit stanovený v článku 
30.1, sa môžu predklada ť ECB pod ľa článku 30.2 v medziach a za podmienok stanovených Radou 
postupom pod ľa článku 41.SK C 83/242 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
30.5. ECB môže drža ť a spravova ť rezervné pozície Medzinárodného menového fondu a osobitné 
práva čerpania a tieto aktíva združova ť. 
30.6. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 31  
Devízové rezervy národných centrálnych bánk  
31.1. Národné centrálne banky sú oprávnené uskuto čňova ť operácie pri plnení svojich záväzkov 
vo či medzinárodným organizáciám pod ľa článku 23.  
31.2. Všetky ostatné operácie s devízovými rezervami, ktoré zostanú národným centrálnym 
bankám po prevodoch pod ľa článku 30, a transakcie členských štátov s využite ľnými devízovými 
aktívami nad ur čitý limit, stanovený v zmysle článku 31.3, musí schváli ť ECB, aby sa zabezpeč il súlad 
s kurzovou a menovou politikou Únie.  
31.3. Rada guvernérov vydá hlavné zásady na u ľah čenie týchto operácií.  
Článok 32  
Rozde ľovanie menových príjmov národných centrálnych bánk  
32.1. Príjmy, ktoré patria národným centrálnym bankám z plnenia úloh menovej politiky ESCB 
(ďalej len „menové príjmy“), sa rozde ľujú koncom každého hospodárskeho roku pod ľa tohto článku.  
32.2. Výška menového príjmu každej národnej centrálnej banky sa rovná jej ro čnému príjmu z jej 
aktív vedených ako protihodnota bankoviek v obehu a depozitných záväzkov úverových inštitúcií. 
Národné centrálne banky vedú tieto aktíva odde lene v súlade s usmerneniami, ktoré stanoví Rada 
guvernérov.  
32.3. Ak po zavedení eura štruktúra bilancií národných centrálnych bánk neumožní na základe 
posúdenia Rady guvernérov použi ť ustanovenia článku 32.2, môže Rada guvernérov kvalifikovanou 
vä čšinou rozhodnú ť, aby sa odlišne od postupu uvedeného v článku 32.2, v období maximálne 
piatich rokov menový príjem meral pod ľa inej metódy.  
32.4. Čiastka menového príjmu každej národnej centrálnej banky sa znižuje o čiastku rovnajúcu 
sa úrokom, ktoré táto centrálna národná banka platí úverovým inštitúciám za deponované vklady 
pod ľa článku 19.  
Rada guvernérov môže rozhodnú ť, že národným centrálnym bankám nahradí náklady spojené 
s emisiou bankoviek alebo, za výnimo čných okolností, osobitné straty vzniknuté v súvislosti 
s operáciami menovej politiky, uskuto čňovanými v prospech ESCB. Náhrady sa poskytujú v takej 
forme, akú Rada guvernérov pokladá za vhodnú; tieto čiastky sa môžu zapo číta ť do menového 
príjmu národných centrálnych bánk.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/243
32.5. Celkový menový príjem národných centrálnych bánk sa rozdelí medzi národné centrálne 
banky v pomere, ktorý zodpovedá ich podielom splateným v kapitále ECB, okrem rozhodnutí 
prijatých Radou guvernérov podľ a článku 33.2.  
32.6. Zapo čítanie a vyrovnanie zostatkov po rozdelení menového príjmu vykoná ECB pod ľa 
usmernení stanovených Radou guvernérov.  
32.7. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 33  
Rozdelenie čistých ziskov a strát ECB  
33.1. Čistý zisk ECB sa rozde ľuje v tomto poradí:  
a) čiastka, ktorú ur čí Rada guvernérov a ktorá nesmie prekro čiť 20 % čistého zisku, sa prevedie do 
všeobecného rezervného fondu až do výšky 100 % kapitálu;  
b) zvyšný čistý zisk sa rozdelí podielnikom ECB v pomere k ich splateným podielom.  
33.2. V prípade, že ECB zaznamená stratu, môže ju uhradi ť zo svojho všeobecného rezervného 
fondu, a ak je to potrebné, po rozhodnutí Rady guvernérov z menového príjmu príslušného hospodárskeho roka v pomere jej splatených podielov až do výšky čiastok rozdelených národným 
centrálnym bankám podľ a článku 32.5.
 
KAPITOLA VII  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA  
Článok 34  
Právne akty  
34.1. V súlade s článkom 132 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ECB:  
— vydáva nariadenia v rozsahu, ktorý je potrebný na plnenie úloh vymedzených v článku 3.1 prvej 
zarážky, v článkoch 19.1, 22 alebo 25.2 štatútu ESCB a ECB a v prípadoch, ktoré sa stanovia 
v aktoch Rady uvedených v č lánku 41,  
— prijíma rozhodnutia, ktoré sú potrebné na uskuto čnenie úloh zverených ESCB zmluvami a týmto 
štatútom,  
— podáva odporú čania a zaujíma stanoviská.  
34.2. ECB môže rozhodnú ť, že zverejní rozhodnutia, odporú čania a stanoviská.SK C 83/244 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
34.3. V medziach a za podmienok prijatých Radou postupom pod ľa článku 41 je ECB oprávnená 
uklada ť pokuty alebo periodické penále podnikom za neplnenie záväzkov vyplývajúcich z nariadení 
a rozhodnutí.  
Článok 35  
Súdna kontrola a súvisiace záležitosti  
35.1. Konania alebo opomenutia ECB podliehajú preskúmaniu alebo výkladu Súdneho dvora 
Európskej únie za podmienok stanovených zmluvami. ECB môže zaháji ť súdne konanie 
v prípadoch a za podmienok stanovených zmluvami.  
35.2. Spory medzi ECB na jednej strane a jej verite ľmi, dlžníkmi alebo akouko ľvek inou osobou 
na strane druhej rozhodujú príslušné vnútroštátne súdy, okrem prípadu, ak je daná právomoc 
Súdneho dvora Európskej únie.  
35.3. Na ECB sa vz ťahuje úprava o zodpovednosti pod ľa článku 340 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie. Zodpovednos ť národných centrálnych bánk sa riadi príslušným vnútroštátnym 
právom.  
35.4. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť na základe akýchko ľvek arbitrážnych 
doložiek zahrnutých v zmluve uzatvorenej Úniou alebo v jej mene bez oh ľadu na to, či má zmluva 
verejnoprávny alebo súkromnoprávny charakter.  
35.5. Rozhodnutie ECB o predložení veci Súdnemu dvoru Európskej únie prijme Rada 
guvernérov.  
35.6. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť o sporoch týkajúcich sa plnenia 
povinností národných centrálnych bánk pod ľa zmlúv a tohto štatútu. Ak sa ECB domnieva, že 
národná centrálna banka si nesplnila povinnos ť vyplývajúcu zo zmlúv, podá stanovisko 
s odôvodnením a umožní danej národnej banke vyjadri ť pripomienky. Ak národná centrálna 
banka nevyhovie stanovisku ECB v stanovenej lehote, ECB môže predloži ť vec Súdnemu dvoru 
Európskej únie.  
Článok 36  
Zamestnanci  
36.1. Rada guvernérov na návrh Výkonnej rady stanoví podmienky zamestnávania zamestnancov 
ECB.  
36.2. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť spory medzi ECB a jej zamestnancami 
pod ľa podmienok stanovených v podmienkach zamestnávania.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/245
Článok 37  (pôvodný článok 38)  
Služobné tajomstvo  
37.1. Členovia riadiacich orgánov a zamestnanci ECB a národných centrálnych bánk sú povinní, 
a to aj po skon čení ich funkcie, nevyzradi ť informácie, ktoré svojou povahou predstavujú služobné 
tajomstvo.  
37.2. Na osoby, ktoré majú prístup k informáciám, na ktoré sa vz ťahujú predpisy Únie ukladajúce 
povinnos ť ml čanlivosti, sa vz ťahujú tieto predpisy.  
Článok 38  (pôvodný článok 39)  
Osoby s podpisovým právom  
ECB vzniká právny záväzok vo či tretím krajinám podpisom prezidenta alebo dvoch členov Výkonnej 
rady alebo podpismi dvoch zamestnancov ECB riadne splnomocnených prezidentom na 
podpisovanie v mene ECB.  
Článok 39  (pôvodný článok 40)  
Výsady a imunity  
ECB na územiach členských štátov požíva výsady a imunity potrebné na plnenie podmienok 
stanovených v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie.  
KAPITOLA VIII  
ZMENY ŠTATÚTU A DOPLŇ UJÚCE PREDPISY  
Článok 40  (pôvodný článok 41)  
Zjednodušený postup pri prijímaní zmien  
40.1. Pod ľa článku 129 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie môžu Európsky parlament 
a Rada články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, článok 33.1 písm. 
a) a článok 36 tohto štatútu meni ť v súlade s riadnym legislatívnym postupom na odporú čanie ECB 
a po porade s Komisiou alebo na návrh Komisie a po porade s ECB.  
40.2. Článok 10.2 môže by ť zmenený a doplnený rozhodnutím Európskej rady, ktorá sa uznáša 
jednomyse ľne, a to bu ď na základe odporú čania Európskej centrálnej banky a po porade 
s Európskym parlamentom a Komisiou, alebo na základe odporú čania Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou. Tieto zmeny a doplnenia nadobudnú účinnos ť po schválení členskými štátmi v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.SK C 83/246 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
40.3. Odporú čanie ECB vydané pod ľa tohto článku si vyžaduje jednomyse ľnos ť Rady guvernérov.  
Článok 41  (pôvodný článok 42)  
Dopl ňujúce predpisy  
Pod ľa článku 129 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada na návrh Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom alebo na odporú čanie ECB a po porade s Európskym parlamentom 
a Komisiou prijme pravidlá uvedené v článkoch 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohto 
štatútu.  
KAPITOLA IX  
PRECHODNÉ A INÉ USTANOVENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA ESCB  
Článok 42  (pôvodný článok 43)  
Všeobecné ustanovenia  
42.1. Výnimka uvedená v článku 139 Zmluvy o fungovaní Európskej únie spôsobuje, že 
nasledujúce články tohto štatútu nezakladajú práva ani záväzky pre daný členský štát: 3, 6, 9.2, 
12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.  
42.2. Centrálne národné banky členských štátov, pre ktoré platí výnimka pod ľa článku 139 
uvedenej zmluvy, si zachovajú právomoci v oblasti menovej politiky pod ľa národného práva. 
42.3. V súlade s článkom 139 uvedenej zmluvy sa pod termínom „ členské štáty“ v článkoch 3, 
11.2 a 19 tohto štatútu rozumejú „ členské štáty, ktorých menou je euro“.  
42.4. Termín „národné centrálne banky“ v článkoch 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 
30, 31, 32, 33.2 a 49 tohto štatútu ozna čuje „centrálne banky členských štátov, ktorých menou je 
euro“.  
42.5. Pod termínom „podielnici“ v článkoch 10.3 a 33.1 sa rozumejú „centrálne banky členských 
štátov, ktorých menou je euro“.  
42.6. Termín „upísaný kapitál ECB“ v článkoch 10.3 a 30.2 ozna čuje „kapitál ECB upísaný 
centrálnym bankám členských štátov, ktorých menou je euro“.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/247
Článok 43  (pôvodný článok 44)  
Prechodné úlohy ECB  
ECB prevezme tie bývalé úlohy EMI uvedené v článku 141 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, ktoré je potrebné plniť aj po zavedení eura v dôsledku výnimiek, ktoré platia pre jeden alebo 
viac členských štátov.  
ECB poskytuje konzultácie pri prípravách na zrušenie výnimiek uvedených v článku 140 uvedenej 
zmluvy.  
Článok 44  (pôvodný článok 45)  
Generálna rada ECB  
44.1. Rešpektujúc článok 129 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ustanoví sa Generálna 
rada ECB ako tretí orgán ECB s rozhodovacou právomocou.  
44.2. Generálna rada sa skladá z prezidenta a viceprezidenta ECB a guvernérov národných 
centrálnych bánk. Ďalší členovia Výkonnej rady sa môžu zú čast ňova ť zasadnutí Generálnej rady 
bez hlasovacieho práva.  
44.3. Povinnosti Generálnej rady sú taxatívne vymedzené v článku 46 tohto štatútu.  
Článok 45  (pôvodný článok 46)  
Rokovací poriadok Generálnej rady  
45.1. Generálnej rade predsedá prezident alebo v jeho neprítomnosti viceprezident ECB.  
45.2. Predseda Rady alebo člen Komisie sa môžu zú častni ť na zasadnutí Generálnej rady bez 
hlasovacieho práva.  
45.3. Zasadnutie Generálnej rady pripravuje jej prezident.  
45.4. Generálna rada bez oh ľadu na článok 12.3 prijme svoj rokovací poriadok.  
45.5. Sekretariát Generálnej rady zabezpe čuje ECB. 
Článok 46  (pôvodný článok 47)  
Povinnosti Generálnej rady  
46.1. Generálna rada:  
— plní úlohy uvedené v článku 43,  
— prispieva k plneniu poradných funkcií uvedených v článku 4 a článku 25.1.SK C 83/248 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
46.2. Generálna rada prispieva nasledujúcimi činnos ťami k:  
— zhromaž ďovaniu štatistických informácií, ako sa uvádza v článku 5,  
— podávaniu správ ECB, ako sa uvádza v článku 15,  
— stanoveniu pravidiel potrebných na uplatnenie článku 26 pod ľa článku 26.4,  
— prijatiu všetkých ďalších opatrení potrebných na uplatnenie článku 29 pod ľa článku 29.4,  
— stanoveniu podmienok zamestnania zamestnancov ECB pod ľa článku 36.  
46.3. Generálna rada prispieva k prípravám potrebným na neodvolate ľné stanovenie kurzov mien 
členských štátov, pre ktoré platí výnimka, vo či euru, ako je uvedené v článku 140 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
46.4. Prezident ECB informuje Generálnu radu o rozhodnutiach Rady guvernérov ECB.  
Článok 47  (pôvodný článok 48)  
Prechodné ustanovenia o kapitále ECB  
Pod ľa článku 29.1. sa každej národnej centrálnej banke pridelí vážený podiel podľ a k ľúča na 
upisovanie kapitálu ECB. Odlišne od článku 28.3 centrálne banky členských štátov, pre ktoré platí 
výnimka, nesplácajú upísaný kapitál, pokia ľ Generálna rada kvalifikovanou vä čšinou predstavujúcou 
aspo ň dve tretiny upísaného kapitálu ECB a najmenej polovicu podielnikov nerozhodne, že sa musí 
splati ť minimálne percento ako príspevok na prevádzkové náklady ECB.  
Článok 48  (pôvodný článok 49)  
Odložené splátky kapitálu, rezerv a doplatkov ECB  
48.1. Centrálna banka členského štátu, ktorému je zrušená výnimka, spláca upísaný podiel 
kapitálu ECB v rovnakom rozsahu ako národné centrálne banky iných členských štátov, ktorých 
menou je euro, a devízové rezervy prevádza do ECB pod ľa článku 30.1. Výška týchto prevodov sa 
ur čí vynásobením hodnoty devízových rezerv vyjadrených v euro pod ľa platného menového kurzu, 
ktoré už boli prevedené do ECB v súlade s článkom 30.1., koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi 
po čtom podielov upísaného kapitálu danou národnou centrálnou bankou a po čtom podielov už 
splatených ostatnými národnými centrálnymi bankami.  
48.2. Dodatkom k platbe, ktorá sa má vykona ť v súlade s článkom 48.1, daná centrálna banka 
prispieva do rezerv ECB a zásob, ktoré sa rovnajú rezervám ako aj do sumy, ktorá sa má poskytnú ť 
pod ľa zostatku úč tu ziskov a strát k 31. decembru roku, ktorý predchádzal zrušeniu výnimky. Suma,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/249
ktorá má tvori ť príspevok, sa ur čí vynásobením sumy rezerv pod ľa vyššie uvedenej definície 
a schválenej v bilancii ECB koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi po čtom podielov upísaných 
danou centrálnou bankou a po čtom podielov už splatených ostatnými národnými centrálnymi 
bankami.  
48.3. Potom, čo sa jeden alebo viaceré štáty stanú členskými štátmi a ich národné centrálne banky 
sa stanú sú čas ťou ESCB, zvýši sa automaticky upísaný kapitál ECB a limit devízových aktív, ktoré 
môžu byť prevedené na ECB. Zvýšenie sa ur čí vynásobením príslušných vtedy platných čiastok 
činite ľom, ktorý vyjadruje pomer medzi podielom pristupujúcich národných centrálnych bánk 
a národných centrálnych bánk, ktoré sú už členmi ESCB, v rámci už rozšíreného k ľúča upisovania 
kapitálu. Váha každej národnej centrálnej banky v k ľúči na upisovanie kapitálu sa vypo číta analogicky 
pod ľa článku 29.1 a v súlade s článkom 29.2. Ako referen čné obdobia pre štatistické údaje sa 
použijú rovnaké obdobia, ktoré sa použili pri ostatnej úprave váženia pod ľa článku 29.3.  
Článok 49  (pôvodný článok 52)  
Výmena bankoviek v menách členských štátov  
Rada guvernérov ECB v nadväznosti na neodvolate ľné stanovenie menových kurzov prijme v súlade 
s článkom 140 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie opatrenia potrebné na to, aby bankovky 
stanovené v menách s neodvolate ľnými menovými kurzami vymie ňali národné centrálne banky za 
ich nominálne hodnoty.  
Článok 50  
Uplat ňovanie prechodných ustanovení  
Články 42 až 47 platia dovtedy, kým budú existova ť členské štáty, pre ktoré platia výnimky.SK C 83/250 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 5)  
O ŠTATÚTE EURÓPSKEJ INVESTI ČNEJ BANKY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  ustanovi ť štatút Európskej investi čnej banky stanovenej v článku 308 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Týmto sa ustanovuje Európska investič ná banka, zriadená článkom 308 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie ( ďalej len „banka“), ktorá vykonáva svoje úlohy a činnosti v súlade 
s ustanoveniami zmlúv a štatútu.  
Článok 2 
Poslanie banky sú stanovené v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 3 
V súlade s č lánkom 308 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú členmi banky členské štáty.  
Článok 4 
1. Základné imanie banky je 232 392 989 000 EUR, upísané členskými štátmi takto:  
Nemecko  37 578 019 000  
Francúzsko  37 578 019 000  
Taliansko 37 578 019 000  
Spojené krá ľovstvo 37 578 019 000  
Španielsko  22 546 811 500  
Belgicko 10 416 365 500  
Holandsko  10 416 365 500  
Švédsko  6 910 226 000  
Dánsko  5 274 105 000  
Rakúsko  5 170 732 500  
Po ľsko 4 810 160 500  
Fínsko  2 970 783 000SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/251
Grécko  2 825 416 500  
Portugalsko  1 820 820 000  
Česká republika  1 774 990 500  
Ma ďarsko 1 679 222 000  
Írsko  1 318 525 000  
Rumunsko  1 217 626 000  
Slovensko  604 206 500  
Slovinsko  560 951 500  
Bulharsko 410 217 500  
Litva 351 981 000  
Luxembursko  263 707 000  
Cyprus 258 583 500  
Lotyšsko  214 805 000  
Estónsko  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Členské štáty sú zodpovedné len do výšky svojho upísaného a nesplateného podielu na základnom 
imaní.  
2. Prijatím nového člena sa zvyšuje upísané základné imanie o čiastku zodpovedajúcu 
dodato čnému kapitálu vnesenému novým členom.  
3. Rada guvernérov môže jednomyse ľne rozhodnú ť o zvýšení upísaného základného imania.  
4. Podiel na upísanom základnom imaní nemožno previes ť alebo poskytnú ť ako zábezpeku a nie 
je možné ho zabavi ť. 
Článok 5  
1. Členské štáty splatia upísaný kapitál v rozsahu 5 % z priemeru súm uvedených v článku 4 ods. 
1. 
2. V prípade navýšenia upísaného kapitálu Rada guvernérov jednomyse ľne stanoví percentuálnu 
výšku, ktorá musí by ť zaplatená, ako aj platobné podmienky. Platby v hotovosti sa uskuto čňujú 
výhradne v eurách.  
3. Správna rada môže požadova ť splatenie nesplateného upísaného kapitálu do výšky, ktorá je 
potrebná na splnenie povinností banky.  
Platbu vykonáva každý štát úmerne svojmu podielu na upísanom kapitáli.SK C 83/252 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 6  
(pôvodný článok 8)  
Banka je spravovaná a riadená Radou guvernérov, Správnou radou a predstavenstvom.  
Článok 7  
(pôvodný článok 9)  
1. Rada guvernérov sa skladá z ministrov menovaných členskými štátmi.  
2. Rada guvernérov ustanoví všeobecné smernice o úverovej politike banky v súlade s cie ľmi Únie.  
Rada guvernérov dohliada nad vykonaním týchto smerníc.  
3. Rada guvernérov ďalej: 
a) rozhoduje o navýšení upísaného kapitálu v súlade s článkom 4 ods. 3 a článkom 5 ods. 2;  
b) na ú čely článku 9 ods. 1 ustanovuje zásady uplat ňované pri financovaní operácií vykonávaných 
v rámci úloh banky;  
c) vykonáva právomoci pod ľa článku 9 a 11 na menovanie a odvolanie členov Správnej rady 
a predstavenstva ako aj právomoci pod ľa článku 11 ods. 1 pododsek druhý;  
d) rozhoduje v súlade s článkom 16 ods. 1 o poskytovaní finan čných prostriedkov pre investi čné 
operácie, ktoré sa majú úplne alebo čiasto čne uskuto čni ť mimo územia členských štátov;  
e) schva ľuje výro čnú správu vypracovanú Správnou radou;  
f) schva ľuje ro čnú ú čtovnú závierka a výkaz ziskov a strát;  
g) vykonáva právomoci a iné úlohy zverené týmto štatútom;  
h) schva ľuje rokovací poriadok banky.  
4. V rámci tejto zmluvy a tohoto štatútu je Rada guvernérov oprávnená, pokia ľ tak rozhodne 
jednomyse ľným hlasovaním, prija ť akéko ľvek rozhodnutie, ktoré sa týka sa zastavenia činností banky 
a, pokia ľ by to bolo nutné, o jej likvidácii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/253
Článok 8  
(pôvodný článok 10)  
Pokia ľ v tomto štatúte nie je ustanovené inak, prijímajú sa rozhodnutia Rady guvernérov väčšinou 
členov. Táto vä čšina musí predstavova ť aspo ň 50 % upísaného kapitálu.  
Kvalifikovaná vä čšina vyžaduje súhlas osemnás ť hlasov a 68 % upísaného základného imania.  
Zdržanie sa hlasovania prítomných členov alebo zastúpených členov nebráni prijatiu rozhodnutí 
vyžadujúcich jednomyse ľnos ť. 
Článok 9  
(pôvodný článok 11)  
1. Správna rada rozhoduje o poskytovaní finan čných prostriedkov, najmä vo forme úverov 
a záruk a o uzatváraní pôži čiek; stanovuje úrokové sadzby pôži čiek a sadzby provízií a záruk 
a iné poplatky. Správna rada môže, na základe rozhodnutia prijatého kvalifikovanou vä čšinou, 
prenies ť niektoré svoje funkcie na predstavenstvo, pri čom pre takéto prenesenie ustanoví 
podmienky a dohliadne na jeho vykonávanie.  
Správna rada dohliada a zabezpe čuje riadnu správu banky; zabezpe čuje, aby bolo riadenie banky 
v súlade so zmluvami a štatútom a so  všeobecnými smernicami ustanovenými Radou guvernérov.  
Na konci rozpo čtového roka predloží Správna rad a správu Rade guvernérov a po schválení ju 
zverejní.  
2. Správna rada sa skladá z dvadsiatich ôsmich správcov a osemnástich zástupcov.  
Správcov vymenuje Rada guvernérov na pä ť rokov, pri čom každý členský štát a Komisia navrhne 
jedného.  
Zástupcov vymenuje Rada guvernérov na pä ť rokov takto:  
— dvoch zástupcov navrhne Spolková republika Nemecko,  
— dvoch zástupcov navrhne Francúzska republika,  
— dvoch zástupcov navrhne Talianska republika,  
— dvoch zástupcov navrhne Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska,  
— jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Španielske kráľ ovstvo a Portugalská republika,SK C 83/254 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
— jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Belgické krá ľovstvo, Luxemburské 
ve ľkovojvodstvo a Holandské krá ľovstvo, 
— dvoch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Dánske krá ľovstvo, Helénska republika, Írsko 
a Rumunsko,  
— dvoch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Estónska republika, Lotyšská republika, Litovská 
republika, Rakúska republika, Fínska republika a Švédske krá ľovstvo,  
— troch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Bulharská republika, Česká republika, Cyperská 
republika, Ma ďarská republika, Maltská republika, Po ľská republika, Slovinská republika 
a Slovenská republika,  
— jedného zástupcu navrhne Komisia.  
Správna rada kooptuje šiestich odborníkov bez práva hlasova ť: troch ako členov a troch ako 
zástupcov.  
Správcovia alebo zástupcovia môžu by ť vymenovaní znova. 
Rokovací poriadok ustanovuje pravidlá úč asti na zasadnutiach Správnej rady a ustanovenia 
uplat ňujúce sa na zástupcov a kooptovaných odborníkov.  
Predseda alebo v jeho neprítomnosti jeden z podpredsedov predstavenstva predsedá rokovaniu 
Správnej rady, avšak nehlasuje.  
Členovia Správnej rady sú vyberaní z radov osôb, ktoré poskytujú všetky záruky svojej nezávislosti 
a odbornosti. Sú zodpovední len banke.  
3. Správca môže by ť odvolaný z funkcie rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou 
vä čšinou hlasov len vtedy, pokia ľ už nespĺň a podmienky nevyhnutné pre vykonávanie funkcie.  
Pokia ľ nie je schválená výro čná správa, Správna rada odstúpi. 
4. V prípade uprázdnenia miesta alebo miest v dôsledku smrti alebo individuálneho alebo 
kolektívneho odstúpenia alebo odvolania z funkcie, bude toto miesto alebo miesta obsadené 
pod ľa pravidiel stanovených v odseku 2. Okrem prípadov úplného obmeny členov, budú členovia 
nahradení na zvyšok funk čného obdobia.  
5. Rada guvernérov ustanoví výšku odmeny členov Správnej rady. Rada guvernérov rozhodne, aké 
činnosti sú nezlu čite ľné s funkciou správcu alebo zástupcu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/255
Článok 10  
(pôvodný článok 12)  
1. Každý správca má jeden hlas v Správnej rade. Svoj hlas môže kedyko ľvek delegova ť pod ľa 
podmienok ur čených vo vnútornom predpise banky.  
2. Ak v tomto štatúte nie je ustanovené inak, prijíma Správna rada rozhodnutia najmenej jednou 
tretinou svojich členov oprávnených hlasova ť, ktorí zastupujú najmenej päť desiat percent upísaného 
základného imania. Kvalifikovanú vä čšinu predstavuje osemnás ť hlasov a šes ťdesiatosem percent 
upísaného základného imania. Rokovací poriadok banky stanoví kvórum potrebné pre platnos ť 
rozhodnutí Správnej rady.  
Článok 11  
(pôvodný článok 13)  
1. Predstavenstvo sa skladá z predsedu a ôsmich podpredsedov menovaných na šes ť rokov Radou 
guvernérov na návrh Správnej rady. Môžu by ť vymenovaní znovu.  
Rada guvernérov môže jednomyse ľne zmeni ť po čet členov predstavenstva.  
2. Na návrh Správnej rady prijatý kvalifikovanou vä čšinou môže Rada guvernérov, tiež na základe 
kvalifikovanej vä čšiny hlasov, odvola ť členov predstavenstva z funkcie.  
3. Predstavenstvo je zodpovedné za bežný chod banky pod doh ľadom predsedu a pod dozorom 
Správnej rady.  
Pripravuje rozhodnutia Správnej rady o uzatváraní pôžič iek a poskytovaní finan čných prostriedkov, 
najmä vo forme úverov a záruk. Je zodpovedné za vykonávanie týchto rozhodnutí.  
4. Predstavenstvo formuluje, na základe vä čšiny hlasov svojich členov stanoviská k návrhom na 
poskytnutie finan čných prostriedkov, najmä vo forme úverov a záruk.  
5. Rada guvernérov ustanoví odmenu členov predstavenstva a rozhodne o činnostiach, ktoré sú 
nezlu čite ľné s ich funkciou.  
6. Predseda a v prípade prekážky jeden z podpredsedov zastupuje banku v právnych alebo 
neprávnych záležitostiach.  
7. Zamestnanci banky podliehajú právomoci predsedu, ktorý ich prijíma a prepúš ťa. Pri výbere 
personálu sa berú do úvahy nielen osobné schopnosti a odborná kvalifikácia, ale tiež spravodlivé 
zastúpenie štátnych príslušníkov členských štátov. Rokovací poriadok ur čí, ktorý orgán je príslušný 
prija ť ustanovenia vz ťahujúce sa na zamestnancov.SK C 83/256 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
8. Predstavenstvo a zamestnanci banky sú zodpovední len banke a sú pri výkone svojich funkcií 
úplne nezávislí.  
Článok 12  
(pôvodný článok 14)  
1. Výbor pozostávajúci zo šiestich členov, vymenovaných na základe ich schopností Radou 
guvernérov, overuje, či činnos ť banky zodpovedá najlepšej bankovej praxi, a je zodpovedný za 
audit jej úč tovníctva.  
2. Výbor uvedený v odseku 1 každoro čne overí, či operácie banky boli vykonané a jej ú čtovné 
knihy vedené správnym spôsobom. Na tento ú čel overuje, či operácie banky boli vykonané v súlade 
s formálnymi náležitos ťami a postupmi ustanovenými štatútom a rokovacím poriadkom.  
3. Výbor uvedený v odseku 1 potvrdzuje, že finan čné údaje, ako aj akéko ľvek ostatné finan čné 
informácie obsiahnuté v ro čnej ú čtovnej závierke zostavenej Správnou radou poskytujú pravdivý 
obraz finan čnej pozície banky v súvislosti s jej aktívami a pasívami a výsledkov jej operácií 
a pohybu jej hotovosti v príslušnom finan čnom roku.  
4. Rokovací poriadok špecifikuje odbornú kvalifikáciu vyžadovanú od členov výboru a ustanovuje 
podmienky činnosti výboru.  
Článok 13  
(pôvodný článok 15)  
Banka komunikuje s jednotlivými členskými štátmi prostredníctvom orgánu uvedeného členskými 
štátmi. Pri výkone finan čných operácií má banka regres vo či národnej centrálnej banke uvedeného 
členského štátu alebo iným finan čným orgánom schváleným členským štátom.  
Článok 14  
(pôvodný článok 16)  
1. Banka spolupracuje so všetkými medzinárodnými organizáciami, ktorých pôsobnos ť je 
podobná pôsobnosti banky.  
2. Banka nadväzuje všetky vhodné vz ťahy, ktoré by u ľah čili spoluprácu s bankovými a finan čnými 
orgánmi krajín, v ktorých vykonáva svoje operácie.  
Článok 15  
(pôvodný článok 17)  
Na žiados ť členského štátu alebo Komisie alebo z vlastného podnetu Rada guvernérov vykoná za 
rovnakých podmienok ako schválenie, výklad alebo doplnenie smerníc, ktoré vydala v súlade 
s článkom 7 tohoto štatútu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/257
Článok 16  
(pôvodný článok 18)  
1. V rámci poslania stanoveného v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie poskytuje 
banka finan čné prostriedky, najmä vo forme úverov a záruk, svojim členom alebo súkromným alebo 
verejnoprávnym podnikom na investície, ktoré majú by ť vykonané na území členských štátov, pokia ľ 
nie sú za rozumných podmienok dostupné prostriedky z iných zdrojov.  
Rozhodnutím Rady guvernérov kvalifikovanou vä čšinou na návrh Správnej rady však môže banka 
poskytnú ť financovanie na investi čné projekty, ktoré majú by ť vykonané, úplne alebo čiasto čne, 
mimo územia členských štátov.  
2. Poskytovanie úverov je pokia ľ možno čo najviac závislé aj na využití iných nástrojov 
financovania.  
3. Pri schva ľovaní úveru podniku alebo subjektu inému než je členský štát podmieni banka 
schválenie takejto pôžič ky poskytnutím záruky členským štátom, na ktorého území má by ť 
investícia vykonaná, alebo poskytnutím iných primeraných záruk.  
V súlade so zásadami ustanovenými Radou guvernérov v zmysle článku 7 ods. 3 písm. b) a, ak to 
uskutočň ovanie operácií stanovených v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vyžaduje, 
Správna rada kvalifikovanou vä čšinou okrem toho ustanovuje podmienky akejko ľvek finan čnej 
operácie predstavujúcej špecifické riziko, a preto považovanej za osobitnú činnos ť. 
4. Banka sa môže zaruč iť za pôži čky získané verejnoprávnymi alebo súkromnými podnikmi alebo 
inými subjektami za ú čelom vykonávania operácií stanovených v článku 309 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
5. Celková suma úverov a záruk poskytnutých bankou nepresiahne 250 % upísaného základného 
imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskov a zostatku na ú čte ziskov a strát. Súhrnná 
čiastka sa zníži o sumu rovnajúcu sa (splatenej alebo nesplatenej) sume upísanej pre akúko ľvek 
majetkovú ú čas ť banky.  
Čiastka vyplatených majetkových ú častí banky nesmie nikdy prekro čiť čiastku zodpovedajúcu 
celkovej hodnote upísaného základného imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskov 
a zostatku na ú čte ziskov a strát.  
Na základe výnimky majú osobitné činnosti banky podľ a rozhodnutia Rady guvernérov a Správnej 
rady prijatého v súlade s odsekom 3 špecifické umiestnenie rezerv.  
Tento odsek sa tiež uplatní na konsolidovanú ú čtovnú závierku banky.  
6. Banka sa chráni proti kurzovým rizikám zaradením vhodných doložiek do zmlúv o úveroch 
a zárukách.SK C 83/258 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 17  
(pôvodný článok 19)  
1. Sadzby úrokov u úverov, ktoré má banka poskytnú ť, a sadzby provízií záruk a iné poplatky sa 
prispôsobia podmienkam na kapitálovom trhu a vypo čítajú sa tak, aby z nich vyplývajúce príjmy 
umožň ovali banke splnenie jej záväzkov, pokrytie jej výdajov a rizík a vytvorenie rezervného fondu 
ustanoveného v článku 22.  
2. Banka nezníži sadzby úrokov. Pokia ľ by sa zdalo by ť vhodné zníži ť sadzbu úrokov s oh ľadom 
na zvláštnu povahu investície, ktorá má by ť financovaná, môže uvedený členský štát alebo tretia 
osoba poskytnú ť z ľavu z úroku, pokia ľ je poskytnutie takejto z ľavy zlu čite ľné s pravidlami 
stanovenými v článku 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 18  
(pôvodný článok 20)  
Pri operáciách súvisiacich s financovaním banka uplat ňuje nasledujúce zásady:  
1. Zais ťuje, aby boli fondy využité čo najracionálnejšie v záujme Únie.  
Môže poskytnú ť pôži čky alebo záruky pre získanie pôži čiek len:  
a) pokia ľ je splácanie úroku a umorovanie dlhu zaruč ené hospodárskym výsledkom v prípade 
investícií vykonávaných podnikmi vo výrobnom sektore alebo v prípade inej investície 
záväzkom štátu, v ktorom je investícia vykonávaná, alebo iným spôsobom; a  
b) pokia ľ vykonávanie investície prispeje k zvýšeniu všeobecnej hospodárskej produktivity 
a podporuje rozvoj vnútorného trhu.  
2. Nezíska žiadny podiel v žiadnom podniku ani neprijme žiadnu zodpovednos ť za riadenie 
takéhoto podniku, pokia ľ to nie je nutné pre ochranu vlastných práv, za ú čelom zabezpe čenia 
vyrovnania dlhu tohoto podniku.  
Správna rada však kvalifikovanou vä čšinou v súlade so zásadami ustanovenými Radou guvernérov 
pod ľa článku 7 ods. 3 písm. b) a v prípadoch, ke ď si to vykonávanie operácií uvedených v článku 
309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vyžaduje, ustanoví podmienky vzniku majetkovej ú časti 
v obchodnom podniku, pokia ľ je to podmienka financovania investície alebo programu ako doplnku 
k pôži čke alebo záruke.  
3. Môže naklada ť so svojimi poh ľadávkami na kapitálovom trhu a môže za týmto ú čelom 
požadova ť po svojich dlžníkoch vydanie dlhopisov alebo iných cenných papierov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/259
4. Banka ani členský štát neuloží žiadne podmienky, pod ľa ktorých sa vydaná pôži čka má 
vy čerpa ť v konkrétnom členskom štáte.  
5. Môže podmieni ť poskytnutie pôži čiek uskuto čnením medzinárodnej verejnej sú ťaže.  
6. Nebude financova ť, úplne ani sč asti, žiadnu investíciu, proti ktorej sa postaví členský štát, na 
ktorého území má by ť vykonaná. 
7. Banka môže, ako doplnenie svojich úverových aktivít, poskytova ť služby technickej pomoci 
v súlade s podmienkami ustanovenými Radou guvernérov, ktorá sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou, 
a v súlade s týmto štatútom.  
Článok 19  
(pôvodný článok 21)  
1. Každý podnik alebo verejný alebo súkromný subjekt môže priamo požiada ť banku 
o financovanie. Žiadosti môžu by ť adresované banke tiež prostredníctvom Komisie alebo 
prostredníctvom členského štátu, na ktorého území sa má investícia realizova ť. 
2. Žiadosti podané prostredníctvom Komisie sa zašlú členskému štátu, na ktorého území sa má 
investícia vykonáva ť, aby tento štát vyslovil svoje stanovisko. Žiadosti podané prostredníctvom štátu 
sa zašlú Komisii, aby vyslovila svoje stanovisko. Žiadosti podané priamo podnikom sa zašlú 
uvedenému členskému štátu a Komisii.  
Dotknutý členský štát a Komisia doru čí svoje stanovisko najneskôr do dvoch mesiacov. Pokia ľ banka 
v tejto lehote stanovisko neobdrží, môže predpoklada ť, že proti danej investícii nie sú žiadne 
námietky.  
3. Správna rada rozhoduje o finan čných operáciách, ktoré jej zašle predstavenstvo.  
4. Predstavenstvo preskúma, či podané finan čné operácie, sú v súlade s ustanoveniami tohoto 
štatútu, najmä s ustanoveniami článku 16 a 18. Pokia ľ predstavenstvo rozhodne v prospech 
financovania, predloží Správnej rade zodpovedajúci návrh. Svoje kladné stanovisko môže 
podmieni ť takými podmienkami, ktoré považuje za nevyhnutné. Pokia ľ predstavenstvo rozhodne 
v neprospech poskytnutia financovania, predloží Správnej rade príslušné dokumenty spolo čne so 
svojim stanoviskom.  
5. Pokia ľ predstavenstvo vydá záporné stanovisko, je pre poskytnutie financovania nevyhnutné 
jednomyse ľné rozhodnutie Správnej rady.  
6. Pokia ľ vydá Komisia záporné stanovisko, je pre poskytnutie financovania nevyhnutné 
jednomyse ľné rozhodnutie Správnej rady, pri čom hlasovania sa v tomto prípade zdrží správca 
nominovaný Komisiou.SK C 83/260 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
7. Pokia ľ vydajú záporné stanovisko predstavenstvo i Komisia, Správna rada uvedené financovanie 
neposkytne.  
8. Ak je potrebné finan čnú operáciu vz ťahujúcu sa na schválenú investíciu reštrukturalizova ť na 
účely ochrany práv a záujmov banky, predstavenstvo banky prijme bezodkladne núdzové opatrenia, 
ktoré považuje za potrebné, pri čom o tom bezodkladne informuje Správnu radu.  
Článok 20  
(pôvodný článok 22)  
1. Banka získava pôži čky na kapitálovom trhu za úč elom zaistenia zdrojov nevyhnutných pre 
plnenie svojich úloh.  
2. Banka môže získa ť pôži čku na kapitálových trhoch členských štátov v rámci právnych 
predpisov vz ťahujúcich sa na tieto trhy.  
Príslušné orgány členského štátu, pre ktoré platí výnimka v zmysle článku 139 ods. 1 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, to môžu odmietnu ť, len ak je dôvod obáva ť sa, že na kapitálovom 
trhu uvedeného štátu dôjde k závažným poruchám.  
Článok 21  
(pôvodný článok 23)  
1. Banka môže využi ť akýchko ľvek dostupných prostriedkov, ktoré nepotrebuje okamžite 
k splneniu svojich záväzkov, a to za nasledujúcich podmienok:  
a) môže investova ť na peň ažných trhoch;  
b) s výhradou ustanovení článku 18 ods. 2 môže kupova ť a predáva ť cenné papiere;  
c) môže vykona ť akúko ľvek inú finan čnú operáciu zlu čite ľnú s jej pôsobnos ťou. 
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 23, banka sa pri správe svojich investícií 
nezapojí do žiadnej devízovej arbitráže, ktorá nie je priamo potrebná na vykonávanie alebo 
plnenie záväzkov, ktoré zmluvne prevzala prostredníctvom vypísaných pôži čiek alebo 
poskytnutých záruk.  
3. V oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje tento článok, banka pôsobí v zhode s príslušnými orgánmi 
členských štátov alebo s ich národnými centrálnymi bankami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/261
Článok 22  
(pôvodný článok 24)  
1. Postupne sa vytvorí rezervný fond, ktorý predstavuje 10 % upísaného základného imania. 
Pokia ľ by to vyžadoval stav záväzkov banky, môže Správna rada rozhodnú ť o vytvorení 
dodato čných rezerv. Dokiaľ nie je úplne vytvorený tento rezervný fond, vkladajú sa do nej:  
a) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých bankou z čiastok, ktoré majú zaplati ť členské štáty pod ľa 
článku 5;  
b) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých z fondov získaných zo splatenia pôži čiek uvedených pod 
písmenom a),  
pokia ľ tieto príjmy z úrokov nie sú nevyhnutné pre splnenie záväzkov banky alebo k pokrytiu jej 
výdajov. 
2. Prostriedky v rezervnom fonde sa investujú tak, aby boli kedyko ľvek k dispozícii pre splnenie 
účelu tohoto fondu.  
Článok 23  
(pôvodný článok 25)  
1. Banka je kedykoľ vek oprávnená previes ť prostriedky, ktoré má v mene jedného členského štátu, 
ktorého menou nie je euro, na ú čel vykonania finan čných operácií v súlade so svojou pôsobnos ťou 
stanovenou v č lánku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, prič om náležitý oh ľad je treba bra ť na 
ustanovenie článku 21 tohoto štatútu. Banka sa pokia ľ možno vyhne takýmto prevodom, pokia ľ má 
k dispozícii voľ né alebo disponibilné prostriedky v mene, ktorú potrebuje.  
2. Banka nesmie previes ť svoje prostriedky v mene jedného z členských štátov, ktorého menou nie 
je euro na menu ne členského štátu bez súhlasu uvedeného členského štátu.  
3. Banka môže vo ľne naklada ť s čas ťou svojho kapitálu, ktorá je splatená, a tiež s poži čanou 
cudzou menou na trhu mimo Únie.  
4. Členské štáty sa zaväzujú da ť k dispozícii dlžníkom banky cudziu menu nevyhnutnú pre 
splatenie istiny a úrokov súvisiacich s úvermi poskytnutými bankou alebo za ktoré banka ru čí vo 
vz ťahu k investíciám, ktoré majú by ť vykonávané na ich území.SK C 83/262 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 24  
(pôvodný článok 26)  
Pokia ľ členský štát nesplní záväzky, ktoré mu vznikli ako členovi pod ľa tohoto štatútu, a najmä 
záväzok splati ť jeho podiel na upísanom základnom imaní alebo k zaisteniu splatenia svojich 
pôži čiek, poskytovanie úverov alebo záruk tomuto členskému štátu alebo jeho ob čanom môže by ť 
rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou vä čšinou hlasov prerušené.  
Toto rozhodnutie nezbavuje členský štát alebo jeho štátnych príslušníkov povinností vo či banke.  
Článok 25  
(pôvodný článok 27)  
1. Pokia ľ by Rada guvernérov rozhodla o zastavení činnosti banky, všetky jej činnosti sa okamžite 
zastavia, s výnimkou operácií nevyhnutných pre zaistenie riadneho využitia, ochrany a uchovania jej 
majetku a splnenia jej záväzkov.  
2. V prípade likvidácie ustanoví Rada guvernérov likvidátorov a udelí im pokyny pre vykonávanie 
likvidácie. Zabezpe čí ochranu práv zamestnancov.  
Článok 26  
(pôvodný článok 28)  
1. Banka má v každom členskom štáte najširšiu právnu subjektivitu priznávanú právnickým 
osobám pod ľa vnútroštátneho práva uvedeného štátu, najmä práva nadobúda ť a scudzova ť 
hnute ľný a nehnute ľný majetok a by ť ú častníkom súdneho konania.  
2. Majetok banky nepodlieha žiadnej forme zabavenia alebo vyvlastnenia.  
Článok 27  
(pôvodný článok 29)  
S výhradou právomocí priznávaných Súdnemu dvoru Európskej únie, spadá akýko ľvek spor medzi 
bankou a jej verite ľmi alebo dlžníkmi alebo medzi ba nkou a tretími osobami do pôsobnosti 
príslušného vnútroštátneho súdu. Banka môže zakotvi ť arbitrážnu doložku v ktorejko ľvek zmluve.  
Banka si zvolí v každom členskom štáte sídlo pre svoju činnos ť. Môže však v akejko ľvek zmluve 
ur čiť osobitné sídlo pre svoju činnos ť. 
Majetok a aktíva banky nepodliehajú zhabaniu alebo nútenému výkonu rozhodnutia inak ako na 
základe rozhodnutia súdu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/263
Článok 28  
(pôvodný článok 30)  
1. Rada guvernérov môže jednomyse ľne rozhodnú ť o založení dcérskych spolo čností alebo iných 
subjektov s právnou subjektivitou a finan čnou samostatnos ťou. 
2. Rada guvernérov prijme jednomyse ľne štatúty subjektov uvedených v odseku 1. Štatúty 
vymedzia najmä ich ciele, štruktúru, základné imanie, členstvo, umiestnenie sídla, finan čné zdroje, 
nástroje intervencie a pravidlá auditu, ako aj povahu ich vz ťahu s orgánmi banky.  
3. Banka má právomoc sa zú čast ňova ť na správe týchto subjektov a prispieva ť k ich upísanému 
základnému imaniu do výšky ur čenej jednomyse ľne Radou guvernérov.  
4. Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie sa uplat ňuje na subjekty uvedené v odseku 1 
v miere, v akej sa tieto spravujú právom Únie, na členov ich orgánov pri výkone ich povinností a na 
ich zamestnancov za rovnakých podmienok, aké sa uplat ňujú v prípade banky.  
Na dividendy, kapitálové výnosy alebo iné príjmy z takýchto subjektov, na ktoré majú iní členovia 
než Európska únia a banka nárok, sa však na ďalej vz ťahujú platné da ňové právne predpisy.  
5. Súdny dvor Európskej únie je príslušný v medziach tu ustanovených rozhodova ť spory týkajúce 
sa opatrení prijatých orgánmi subjektov podliehajúcich právu Únie. Návrh na za čatie konania proti 
takým opatreniam môže poda ť ktorýko ľvek člen takého subjektu alebo členský štát v súlade 
s podmienkami ustanovenými v článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
6. Rada guvernérov môže jednomyseľ ne rozhodnú ť o umožnení prístupu zamestnancov 
subjektov, na ktoré sa vz ťahuje právo Únie, do spolo čných systémov banky v súlade s príslušnými 
vnútornými postupmi.SK C 83/264 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 6)  
O UMIESTNENÍ SÍDEL INŠTITÚCIÍ A NIEKTORÝCH 
ORGÁNOV, ÚRADOV A AGENTÚR A ÚTVAROV 
EURÓPSKEJ ÚNIE  
ZÁSTUPCOVIA VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV,  
SO ZRETE ĽOM na článok 341 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 189 Zmluvy o založení 
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu,  
PRIPOMÍNAJÚC A POTVRDZUJÚC  rozhodnutie z 8. apríla 1965 a bez toho, aby boli dotknuté 
rozhodnutia týkajúce sa sídla budúcich orgánov, úradov a agentúr a odborov,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu,  
Jediný článok 
a) Európsky parlament má svoje sídlo v Štrasburgu, kde sa koná 12 mesa čných plenárnych 
zasadnutí, vrátane zasadnutia o rozpo čte. Dodato čné plenárne zasadnutia sa konajú v Bruseli. 
Výbory Európskeho parlamentu zasadajú v Bruseli. Generálny sekretariát Európskeho parlamentu 
a jeho oddelenia zostávajú v Luxemburgu.  
b) Rada má svoje sídlo v Bruseli. Po čas apríla, júna a októbra sa zasadnutia Rady konajú 
v Luxemburgu.  
c) Komisia má svoje sídlo v Bruseli. Odbory uvedené v článkoch 7, 8 a 9 rozhodnutia z 8. apríla 
1965 sa vytvoria v Luxemburgu.  
d) Súdny dvor Európskej únie má svoje sídlo v Luxemburgu.  
e) Dvor audítorov má svoje sídlo v Luxemburgu.  
f) Hospodársky a sociálny výbor má svoje sídlo v Bruseli.  
g) Výbor regiónov má svoje sídlo v Bruseli.  
h) Európska investi čná banka má svoje sídlo v Luxemburgu.  
i) Európska centrálna banka má svoje sídlo vo Frankfurte.  
j) Úrad Európskej polície (Europol) má svoje sídlo v Haagu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/265
PROTOKOL ( č. 7)  
O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC  do úvahy, že pod ľa ustanovení článku 343 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 191 
Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu ( ďalej len „Euratom“), požíva 
Európska únia a Euratom na území členských štátov imunity a výsady nevyhnutné na plnenie 
svojho poslania,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
HLAVA I  
HNUTE ĽNÝ A NEHNUTE ĽNÝ MAJETOK, AKTÍVA A ÚKONY EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 1 
Vonkajšie priestory a budovy Únie sú nedotknute ľné. Sú vy ňaté z domových prehliadok, vymáhania, 
zabavenia alebo vyvlastnenia. Majetok a aktíva Únie nemôžu by ť predmetom akéhoko ľvek správneho 
alebo súdneho výkonu rozhodnutia bez povolenia Súdneho dvora.  
Článok 2 
Archívy Únie sú nedotknute ľné. 
Článok 3 
Únia, jej aktíva, príjmy a iný majetok sú oslobodené od všetkých priamych daní.  
Vlády členských štátov prijmú, vo všetkých prípadoch, ktoré to pripúš ťajú, vhodné opatrenia 
k navráteniu alebo náhrade súm nepriamych daní a poplatkov z predaja, zahrnutých v cenách 
hnute ľného či nehnuteľ ného majetku, ak Únia vykoná pre svoje úradné ú čely nákupy vä čšieho 
rozsahu, pri čom cena tieto dane zah ŕňa. Tieto ustanovenia sa však nepoužijú tak, aby svojím 
účinkom narušovali hospodársku súť až v Únii.  
Vy ňatie sa nevz ťahuje na dane, dávky a poplatky, ktoré výlu čne zodpovedajú úhradám za 
verejnoprospešné služby.SK C 83/266 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 4 
Únia je oslobodená od všetkých ciel, zákazov a obmedzení dovozu a vývozu vo vz ťahu k predmetom 
ur čeným na ich úradné použitie; predmety, ktoré boli takto dovezené, sa nescudzujú, či už bezplatne 
alebo za úhradu, v krajine, kam boli dovezené, s výnimkou prípadov povolených vládou štátu.  
Únia je oslobodená tiež od všetkých ciel i zákazov a obmedzení dovozu a vývozu, ktoré sa týkajú ich 
publikácií.  
HLAVA II  
KOMUNIKÁCIA A PREUKAZY 
Článok 5  
(pôvodný článok 6)  
Orgány Únie požívajú na území každého členského štátu pre svoju úradnú komunikáciu a zasielanie 
svojich dokumentov rovnaké zaobchádzanie, aké tento štát poskytuje diplomatickým misiám.  
Úradná korešpondencia a iná úradná komunikácia orgánov Únie nepodlieha cenzúre.  
Článok 6  
(pôvodný článok 7)  
Preukazy vo forme predpísanej Radou uznášajúcou sa jednoduchou vä čšinou, uznávané ako platné 
cestovné doklady úradmi členských štátov, sú vydávané členom a zamestnancom orgánov Únie 
predsedami týchto orgánov. Tieto preukazy sú vydávané úradníkom a ostatným zamestnancom 
pod ľa podmienok stanovených služobným poriadkom a podmienkami zamestnávania Únie.  
Komisia môže uzavrie ť dohody o uznávaní týchto preukazov ako platných cestovných dokladov na 
území tretích štátov.  
HLAVA III  
ČLENOVIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU  
Článok 7  
(pôvodný článok 8)  
Vo ľný pohyb členov Európskeho parlamentu do a z miesta jeho zasadnutia nepodlieha žiadnym 
správnym ani iným obmedzeniam.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/267
Členom Európskeho parlamentu sa priznávajú pri colnej a devízovej kontrole:  
a) rovnaké zaobchádzanie zo strany svojich vlád, aké tieto vlády poskytujú vysokým úradníkom 
vysielaným na do časné služobné misie;  
b) rovnaké zaobchádzanie zo strany vlád ostatných členských štátov, aké tieto vlády poskytujú 
zástupcom cudzích vlád vysielaným na do časné služobné misie  
Článok 8  
(pôvodný článok 9)  
Členovia Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania alebo súdneho 
stíhania vo vzť ahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri výkone svojich úloh.  
Článok 9  
(pôvodný článok 10)  
Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:  
a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu;  
b) na území ktoréhoko ľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.  
Imunita sa obdobne vz ťahuje na členov Európskeho parlamentu po čas ich cesty z miesta a do miesta 
jeho zasadnutia.  
Imunita sa neuplatní, ak je č len Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež 
nezabráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbavi ť imunity niektorého zo svojich 
členov.  
HLAVA IV  
ZÁSTUPCOVIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZÚ ČAST ŇUJÚ PRÁCE ORGÁNOV EURÓPSKEJ 
ÚNIE  
Článok 10  
(pôvodný článok 11)  
Zástupcovia členských štátov, ktorí sa zú čast ňujú práce orgánov Únie, ich poradcovia a odborníci 
s príslušnej oblasti pri výkone svojej funkcie a po čas svojich ciest do a z miesta rokovania požívajú 
obvyklé výsady, imunity a výhody.  
Tento článok sa vz ťahuje aj na členov poradných orgánov Únie.SK C 83/268 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA V  
ÚRADNÍCI A OSTATNÍ ZAMESTNANCI EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 11  
(pôvodný článok 12)  
Bez ohľ adu na svoju štátnu príslušnos ť úradníci a ostatní zamestnanci Únie na území každého 
členského štátu požívajú:  
a) imunitu vo či právomoci súdov vo vz ťahu k činnosti v rámci svojho úradného postavenia vrátane 
ich ústnych alebo písomných prejavov, s výhradou použitia ustanovení zmlúv týkajúcich sa 
jednak pravidiel ur čujúcich zodpovednos ť úradníkov a ostatných zamestnancov vo či Únii 
a jednak právomoci Súdneho dvora Európskej únie, ktorý rozhoduje o sporoch medzi Úniou a jej úradníkmi a ostatnými zamestnancami. Túto imunitu požívajú i po skon čení výkonu svojej 
funkcie;  
b) vy ňatie z imigra čných obmedzení a prihlasovacej povinnosti cudzincov, spolu so svojimi 
manželmi, manželkami a rodinnými príslušníkmi, ktorí sú na nich závislí;  
c) pokia ľ ide o menové a devízové predpisy, výhody, aké sú obvykle priznávané úradníkom 
medzinárodných organizácií;  
d) pri nástupe do úradu v príslušnej krajine právo bez cla doviez ť nábytok a zariadenie, ako aj právo 
tento nábytok a zariadenie spä ť bezcolne vyviez ť pri skon čení výkonu svojej funkcie, a to v oboch 
prípadoch v súlade s podmienkami, ktoré vláda krajiny, kde je toto právo uplat ňované, považuje 
za nevyhnutné;  
e) právo bez cla doviez ť pre svoju osobnú potrebu motorové vozidlo získané v krajine svojho 
posledného bydliska alebo v krajine, ktorej sú š tátnymi príslušníkmi, za podmienok platných 
na domácom trhu, ako aj v oboch prípadoch ho spä ť bez cla vyviez ť v súlade s podmienkami, 
ktoré vláda príslušnej krajiny pokladá za nevyhnutné.  
Článok 12
 
(pôvodný článok 13)  
Úradníci a ostatní zamestnanci Únie podliehajú v prospech Únie dani z platov, miezd a požitkov 
vyplácaných im Úniou v súlade s podmienkami a postupmi ustanovenými Európskym parlamentom 
a Radou v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení po porade 
s dotknutými inštitúciami.  
Sú vy ňatí z vnútroštátnych daní z platov, miezd a požitkov vyplácaných Úniou.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/269
Článok 13  
(pôvodný článok 14)  
Pri uplat ňovaní dane z príjmu, z majetku a dane z dedi čstva, ako aj pri uplat ňovaní dohovorov 
o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretých medzi členskými štátmi Únie sa na úradníkov 
a ostatných zamestnancov Únie, ktorí majú výlu čne z dôvodu výkonu ich úloh pre Úniu svoj 
pobyt na území iného členského štátu, než kde majú svoje bydlisko na ú čel platenia daní v čase 
vstupu do služieb Únie, hľ adí, a to v krajine svojho skuto čného pobytu, ako i v krajine bydliska na 
účel platenia daní, ako keby mali svoje bydlisko v tejto druhej krajine, pokia ľ sa jedná o člena Únie. 
Toto ustanovenie sa uplat ňuje i na manžela/manželku, pokia ľ nevykonáva žiadnu zárobkovú činnos ť, 
ako aj na deti, závislé na osobách uvedených v tomto článku a nachádzajúce sa v ich starostlivosti.  
Hnuteľ ný majetok patriaci osobám uvedeným v predchádzajúcom odseku, ktorý sa nachádza na 
území krajiny, kde sa zdržujú, je vy ňatý v tejto krajine z dane z dedi čstva; na takýto majetok sa 
pre ú čely stanovenia tejto dane h ľadí, ako by sa nachádzal v krajine bydliska na ú čel platenia daní, 
bez toho, aby tým boli dotknuté práva tretích krajín a prípadné uplatnenie ustanovení 
medzinárodných dohovorov o zamedzení dvojitého zdanenia.  
Iné bydlisko získané len z dôvodu výkonu povinn ostí v službách inej medzinárodnej organizácie sa 
pri uplat ňovaní ustanovení tohoto článku nezoh ľadní.  
Článok 14  
(pôvodný článok 15)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s dotknutými 
inštitúciami prostredníctvom nariadení stanovia systém dávok sociálneho zabezpe čenia pre úradníkov 
a ostatných zamestnancov Únie.  
Článok 15  
(pôvodný článok 16)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení 
a po porade s ďalšími dotknutými orgánmi stanovia kategórie úradníkov a ostatných zamestnancov 
Únie, na ktorých sa úplne alebo čiasto čne vzť ahujú ustanovenia článku 11, článku 12 druhý 
pododsek a článku 13.  
Mená, služobné hodnosti a zaradenia a adr esy úradníkov a ostatných zamestnancov Únie zahrnutých 
do týchto kategórií sa pravidelne oznámia vládam členských štátov.SK C 83/270 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA VI  
VÝSADY A IMUNITY TRETÍCH ŠTÁTOV AKREDITOVANÝCH PRI EURÓPSKEJ ÚNII  
Článok 16  
(pôvodný článok 17)  
Členský štát, na ktorého území má Únia svoje sídlo, prizná obvyklé diplomatické imunity a výsady 
misiám tretích krajín akreditovaných pri Únii.  
HLAVA VII  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA  
Článok 17  
(pôvodný článok 18)  
Výsady, imunity a výhody sa priznávajú úradníkom a ostatným zamestnancom Únie výlu čne 
v záujme Únie.  
Každý orgán Únie sa vzdá imunity priznanej úradníkovi alebo inému zamestnancovi, ak tento orgán 
uzná, že vzdanie sa imunity nie je v rozpore so záujmami Únie.  
Článok 18  
(pôvodný článok 19)  
Orgány Únie postupujú pri uplat ňovaní tohoto protokolu v zhode s príslušnými orgánmi dotknutých 
členských štátov.  
Článok 19  
(pôvodný článok 20)  
Články 11 až 14 a článok 17 sa vz ťahujú na predsedu Európskej rady.  
Vz ťahujú sa tiež na členov Komisie.  
Článok 20  
(pôvodný článok 21)  
Články 11 až 14 a článok 17 sa vz ťahujú aj na sudcov, generálnych advokátov, kancelárov 
a spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 3 
protokolu o štatúte Súdneho dvora týkajúceho sa imunity sudcov a generálnych advokátov vo či 
právomoci súdov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/271
Článok 21  
(pôvodný článok 22)  
Tento protokol sa rovnako uplatní na Európsku investi čnú banku, na členov jej orgánov, jej 
zamestnancov a zástupcov členských štátov zú čast ňujúcich sa na jej činnostiach bez toho, aby 
tým boli dotknuté ustanovenia protokolu o štatúte tejto banky.  
Európska investi čná banka je okrem toho vy ňatá z akejko ľvek formy zdanenia alebo dávok podobnej 
povahy ukladaných pri zvyšovaní kapitálu, ako aj z najrôznejších formálnych požiadaviek, ktoré 
s tým môžu by ť spojené v krajine, kde sa nachádza sídlo banky. Obdobne jej zrušenie alebo 
likvidácia sa nestane dôvodom k akémuko ľvek zdaneniu. Činnos ť banky a jej orgánov, 
vykonávaná v súlade s jej štatútom, nepodlieha dani z obratu.  
Článok 22  
(pôvodný článok 23)  
Tento protokol sa taktiež vz ťahuje na Európsku centrálnu banku, č lenov jej orgánov a jej 
zamestnancov, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia Protokolu o štatúte Európskeho systému 
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.  
Európska centrálna banka je okrem toho oslobodená od akejkoľ vek formy zdanenia alebo poplatku 
podobnej povahy v prípade navýšenia svojho kapitálu, a tiež od rôznych formálnych požiadaviek, 
ktoré s tým môžu by ť spojené v štáte, kde má banka svoje sídlo. Činnosti banky a jej orgánov 
vykonávané v súlade so štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky 
nepodliehajú žiadnej dani z obratu.SK C 83/272 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 8)  
K ČLÁNKU 6 ODS. 2 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII 
O PRISTÚPENÍ ÚNIE K EURÓPSKEMU DOHOVORU 
O OCHRANE ĽUDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÝCH 
SLOBÔD  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Dohoda o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd 
(ďalej len „európsky dohovor“), ktorá je ustanovená v článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, musí 
odráža ť potrebu zachova ť charakteristické znaky Únie a práva Únie, najmä so zrete ľom na:  
a) osobitné formy možnej ú časti Únie v kontrolných orgánoch európskeho dohovoru,  
b) mechanizmy potrebné na zabezpe čenie toho, aby žaloby podané štátmi, ktoré nie sú členskými 
štátmi, a žaloby podané jednotlivcami boli správne adresované členským štátom a/alebo Únii 
v závislosti od povahy veci.  
Článok 2 
Dohoda uvedená v č lánku 1 musí zaru čiť, že pristúpením Únie nebudú dotknuté právomoci Únie 
alebo právomoci jej inštitúcií. Musí zaru čiť, že žiadnym z jej ustanovení nebude dotknuté osobitné 
postavenie členských štátov s oh ľadom na európsky dohovor a najmä na jeho protokoly, na 
opatrenia prijaté členskými štátmi na odchýlenie sa od európskeho dohovoru v súlade s jeho 
článkom 15 a na výhrady členských štátov k európskemu dohovoru vyjadrené v súlade s jeho 
článkom 57.  
Článok 3  
Žiadnym ustanovením dohody uvedenej v článku 1 nesmie by ť dotknutý článok 344 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/273
PROTOKOL ( č. 9)  
O ROZHODNUTÍ RADY O VYKONÁVANÍ ČLÁNKU 16 
ODS. 4 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII A ČLÁNKU 238 
ODS. 2 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE 
OD 1. NOVEMBRA 2014 DO 31. MARCA 2017 NA 
JEDNEJ STRANE A OD 1. APRÍLA 2017 NA STRANE 
DRUHEJ  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ZRETE ĽOM NA  k ľúčový význam, ktorý dohoda o rozhodnutí Rady o vykonávaní č lánku 16 ods. 4 
Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie od 1. novembra 
2014 do 31. marca 2017 na jednej strane a od 1. apríla 2017 na strane druhej ( ďalej len 
„rozhodnutie“) mala pri schva ľovaní Lisabonskej zmluvy;  
SA DOHODLI  na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Jediný článok  
Pred tým, ako Rada preskúma akýko ľvek návrh, ktorého cie ľom by bolo bu ď zmeni ť a doplni ť alebo 
zruši ť toto rozhodnutie alebo ktoréko ľvek z jeho ustanovení alebo nepriamo zmeni ť a doplni ť jeho 
rozsah pôsobnosti alebo zmysel prostredníctvom zmeny a doplnenia iného právneho aktu Únie, 
Európska rada tento návrh predbežne prerokuje, pri čom v súlade s článkom 15 ods. 4 Zmluvy 
o Európskej únii sa uznáša konsenzom.SK C 83/274 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 10)  
O STÁLEJ ŠTRUKTÚROVANEJ SPOLUPRÁCI 
ZRIADENEJ ČLÁNKOM 42 ZMLUVY O EURÓPSKEJ 
ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
S OH ĽADOM NA  článok 42 ods. 6 a článok 46 Zmluvy o Európskej únii,  
PRIPOMÍNAJÚC , že Únia uskuto čňuje spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, ktorá je založená 
na dosiahnutí postupného zbližovania činností členských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika je neoddelite ľnou sú čas ťou spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky; že Únii poskytuje opera čnú spôsobilos ť pomocou civilných 
a vojenských prostriedkov; že Únia môže použi ť tieto prostriedky na misiách uvedených v článku 43 
Zmluvy o Európskej únii mimo územia Únie na udržiavanie mieru, predchádzanie konfliktom 
a posil ňovanie medzinárodnej bezpe čnosti v súlade so zásadami Charty Organizácie Spojených 
národov; že plnenie týchto úloh spo číva vo využití spôsobilostí poskytnutých členskými štátmi 
v súlade so zásadou „nedelite ľnosti síl“,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika Únie nemá vplyv na osobitnú povahu 
bezpe čnostnej a obrannej politiky niektorých členských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika Únie rešpektuje záväzky vyplývajúce zo 
Severoatlantickej zmluvy tých členských štátov, ktoré zastávajú názor, že ich spolo čná obrana sa má 
uskutočň ova ť v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy, ktorá zostáva základom kolektívnej 
obrany jej členov a je v súlade so spolo čnou bezpe čnostnou a obrannou politikou vytvorenou 
v tomto rámci,  
PRESVED ČENÉ, že rozhodnejšia úloha Únie v otázkach bezpe čnosti a obrany prispeje 
k životaschopnosti obnovenej Atlantickej aliancie v súlade s dohodami Berlín plus,  
ODHODLANÉ  zabezpe čiť, aby Únia bola schopná v plnom rozsahu prevzia ť zodpovednos ť v rámci 
medzinárodného spolo čenstva,  
UZNÁVAJÚC , že Organizácia Spojených národov môže požiada ť Úniu o pomoc v prípade naliehavej 
potreby uskuto čnenia misií na základe kapitol VI a VII Charty Organizácie Spojených národov,  
UZNÁVAJÚC , že na posilnenie bezpe čnostnej a obrannej politiky bude potrebné vyvinú ť úsilie 
členských štátov v oblasti spôsobilostí,  
S VEDOMÍM , že za čatie novej etapy v rozvoji európskej bezpe čnostnej a obrannej politiky bude 
vyžadova ť odhodlané úsilie príslušných č lenských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC  význam ú časti vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú 
politiku v plnej miere na činnostiach, ktoré sú spojené so stálou štruktúrovanou spoluprácou,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/275
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Stála štruktúrovaná spolupráca uvedená v článku 42 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii je otvorená 
všetkým členským štátom, ktoré sa zaviažu odo d ňa nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy:  
a) postupova ť intenzívnejšie v rozvoji svojich obranných spôsobilostí pomocou rozvoja svojich 
národných príspevkov a prípadnej ú časti v mnohonárodných silách, v hlavných európskych 
programoch vyzbrojovania a na činnosti Agentúry v oblasti rozvoja obranných spôsobilostí, 
výskumu, obstarávania a vyzbrojovania (Európska obranná agentúra) a  
b) ma ť schopnos ť zabezpe čiť najneskôr do roku 2010, bu ď na národnej úrovni, alebo ako sú čas ť 
skupín mnohonárodných síl, bojové jednotky špecializované pre plánované misie, štruktúrované 
na taktickej úrovni ako bojové zoskupenia, s podpornými zložkami zah ŕňajúcimi dopravu 
a logistiku, schopné vykonáva ť misie uvedené v článku 43 Zmluvy o Európskej únii v lehote 
od 5 do 30 dní, najmä na žiados ť Organizácie Spojených národov, a ktoré môžu by ť držané na 
po čiato čné obdobie 30 dní, ktoré sa môže pred ĺži ť na najmenej 120 dní.  
Článok 2 
Na ú čely dosiahnutia cie ľov uvedených v článku 1 sa členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú na stálej 
štruktúrovanej spolupráci, zaväzujú:  
a) spolupracova ť od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, s cie ľom dosiahnu ť dohodnuté ciele 
týkajúce sa výšky investi čných výdavkov na obranné prostriedky a pravidelne preskúmava ť tieto 
ciele v kontexte bezpe čnostného prostredia a medzinárodnej zodpovednosti Únie;  
b) vzájomne harmonizova ť svoje nástroje obrany v čo najvä čšej možnej miere, hlavne 
harmonizáciou identifikácie ich vojenských potrieb, združením a prípadne, špecializáciou ich obranných prostriedkov a spôsobilostí a podporovaním spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;  
c) prija ť konkrétne opatrenia na posilnenie dostupnosti, interoperability, pružnosti a schopnosti 
nasadenia ich ozbrojených síl, najmä pomocou ur čenia spolo čných cie ľov v záležitostiach 
nasadenia ozbrojených síl vrátane možnosti preskúmania ich vnútroštátnych rozhodovacích 
postupov;
 
d) spolupracova ť s cie ľom zabezpe čiť prijatie potrebných opatrení na nápravu nedostatkov zistených 
v rámci „Mechanizmu rozvoja spôsobilostí“ vrátane pomocou mnohonárodných prístupov a bez 
toho, aby boli dotknuté príslušné záväzky v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy;SK C 83/276 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
e) zú častni ť sa pod ľa potreby na vývoji hlavných spolo čných alebo európskych programov 
vyzbrojovania v rámci Európskej obrannej agentúry.  
Článok 3  
Európska obranná agentúra prispieva k pravidelnému hodnoteniu príspevkov zú častnených členských 
štátov v oblasti spôsobilostí, najmä príspevkov poskytnutých v súlade s kritériami ustanovenými 
okrem iného na základe článku 2 a predloží o nich správu aspo ň raz ro čne. Hodnotenie môže slúži ť 
ako základ pre odporú čania a rozhodnutia Rady, ktoré sa prijímajú v súlade s článkom 46 Zmluvy 
o Európskej únii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/277
PROTOKOL ( č. 11)  
O ČLÁNKU 42 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
MAJÚC NA PAMÄTI  potrebu úplného vykonávania ustanovení článok 42 ods. 2 Zmluvy o Európskej 
únii,  
MAJÚC NA PAMÄTI,  že politika Únie v súlade s článkom 42 nemá dopad na špecifický charakter 
bezpe čnostnej a obrannej politiky ur čitých členských štátov, a rešpektuje záväzky ur čitých 
členských štátov, ktoré predpokladajú realizáciu svojej spolo čnej obrannej politiky v NATO pod ľa 
Severoatlantickej zmluvy, a v tomto rámci dosiahnutie zlu čite ľnosti so spolo čnou bezpe čnostnou 
a obrannou politikou,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Európska únia vypracuje spolu so Západoeurópskou úniou opatrenia na zlepšenú vzájomnú 
spoluprácu.SK C 83/278 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 12)  
O POSTUPE PRI NADMERNOM DEFICITE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si stanovi ť podrobnosti postupu pri nadmernom deficite, ako je uvedené v článku 126 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Referen čné hodnoty uvedené v článku 126 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú:  
— 3 % pre pomer plánovaného alebo skuto čného štátneho deficitu k hrubému domácemu produktu 
v trhových cenách, 
— 60 % pre pomer štátneho dlhu k hrubému domácemu produktu v trhových cenách.  
Článok 2 
V článku 126 uvedenej zmluvy a v tomto protokole:  
— „štátny“ znamená taký, ktorý sa vz ťahuje všeobecne na štátnu správu, t. j. na ústredné, regionálne 
a miestne orgány a fondy sociálneho zabezpe čenia s výnimkou obchodný operácií, ako sú 
vymedzené v Európskom systéme integrovaných ú čtov, 
— „deficit“ ozna čuje čistú výšku pôžič ky, ako je definovaná v Európskom systéme integrovaných 
účtov, 
— „investície“ znamenajú vytvorenie hrubého fixného kapitálu, ako je definovaný v Európskom 
systéme integrovaných ú čtov, 
— „dlh“ ozna čuje hrubú celkovú sumu dlhov v nominálnych hodnotách na konci roka 
konsolidovanú v jednotlivých odvetviach štátneho sektora a medzi nimi, ako sa definuje 
v prvej zarážke.  
Článok 3  
Na zabezpe čenie ú činnosti postupu pri nadmernom deficite zodpovedajú vlády členských štátov za 
deficit v štátnom sektore, ako je definovaný v prvej zarážke článku 2. Členské štáty zabezpe čia, abySK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/279
im národné postupy v rozpo čtovej oblasti umožnili plni ť záväzky vyplývajúce zo zmlúv. Členské 
štáty podávajú Komisii pravidelné a bezodkladné správy o plánovaných a skuto čných deficitoch. 
Článok 4  
Štatistické údaje potrebné na uplatnenie tohto protokolu poskytne Komisia.SK C 83/280 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 13)  
O KRITÉRIÁCH KONVERGENCIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si podrobne upravi ť kritériá konvergencie, ktorými sa Únia riadi pri rozhodovaní o ukon čení 
výnimiek tých členských štátov, pre ktoré platí výnimka, ako sa uvádza v článku 140 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Kritérium cenovej stability uvedené v článku 140 ods. 1 prvej zarážke Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie znamená, že členský štát si udržiava dlhodobú cenovú stabilitu a priemernú mieru inflácie 
vykazovanú v priebehu roka pred skúmaním, ktorá neprekra čuje viac ako o 1,5 % miery inflácie 
maximálne troch členských štátov, ktoré dosiahli v oblasti cenovej stability najlepšie výsledky. Inflácia 
sa meria pomocou indexu spotrebite ľských cien na porovnate ľnom základe, ktorý zoh ľadní rozdiely 
medzi vnútroštátnymi definíciami.  
Článok 2 
Kritérium stavu štátneho rozpo čtu uvedeného v článku 140 ods. 1 druhej zarážke znamená, že 
v čase vykazovania sa na členský štát nevz ťahuje rozhodnutie Rady pod ľa článku 126 ods. 6 
uvedenej zmluvy o existencii nadmerného deficitu.  
Článok 3 
Kritérium úč asti v mechanizme menových kurzov Európskeho menového systému, uvedené v článku 
140 ods. 1 tretia zarážka uvedenej zmluvy, znamená, že členský štát dodržiaval normálne rozpätie, 
ako je stanovené mechanizmom menových kurzov Európskeho menového systému bez výrazného 
napätia minimálne dva predchádzajúce roky pred preskúmaním. Osobitne v tomto období členský 
štát z vlastného podnetu nedevalvoval bilaterálny výmenný kurz svojej meny vo či euru.  
Článok 4  
Kritérium konvergencie úrokových sadzieb, ako je uvedené v článku 140 ods. 1 štvrtej zarážke 
uvedenej zmluvy, znamená, že v priebehu jedného roka pred preskúmaním neprekro čila 
priemerná dlhodobá nominálna úroková sadzba členského štátu viac ako o dve percentáSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/281
úrokovú sadzbu tých troch štátov, ktoré v oblast i cenovej stability dosiahli najlepšie výsledky. 
Úrokové sadzby sa hodnotia na základe dlhodobých štátnych dlhopisov alebo porovnate ľných 
cenných papierov, pri čom sa prihliadne na rozdielne definície v jednotlivých členských štátoch.  
Článok 5 
Štatistické údaje potrebné na uplatnenie tohto protokolu poskytne Komisia.  
Článok 6  
Rada jednomyse ľne na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom, ECB a prípadne aj 
s Hospodárskym a finan čným výborom vydá vhodné pravidlá, podrobne upravujúce kritériá 
konvergencie uvedené v článku 140 uvedenej zmluvy, ktoré potom nahradia tento protokol.SK C 83/282 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 14)  
O EUROSKUPINE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  presadzova ť podmienky silnejšieho hospodárskeho rastu v Európskej únii a na tento ú čel 
rozvíja ť stále užšiu koordináciu hospodárskych politík v rámci oblasti, kde sa používa euro,  
VEDOMÉ  potreby upravi ť osobitné ustanovenia pre posilnený dialóg medzi členskými štátmi, ktorých 
menou je euro, o čakávajúc, že euro sa stane menou všetkých členských štátov Únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Ministri členských štátov, ktorých menou je euro, sa stretávajú na neformálnych zasadnutiach. Takéto 
zasadnutia sa konajú, ak je to potrebné, na prediskutovanie otázok týkajúcich sa osobitných 
povinností, ktoré majú spolo čné v súvislosti s jednotnou menou. Komisia sa zú čast ňuje na 
zasadnutiach. Európska centrálna banka je pozývaná k ú časti na takýchto zasadnutiach, ktoré 
pripravujú zástupcovia ministrov zodpovedných za financie v členských štátoch, ktorých menou je 
euro, a zástupcovia Komisie.  
Článok 2  
Ministri členských štátov, ktorých menou je euro , volia na dva a pol roka svojho predsedu vä čšinou 
týchto členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/283
PROTOKOL ( č. 15)  
O NIEKTORÝCH USTANOVENIACH TÝKAJÚCICH SA 
SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE 
A SEVERNÉHO ÍRSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
UZNÁVAJÚC,  že Spojené krá ľovstvo nie je viazané ani povinné prija ť euro bez osobitného rozhodnutia 
jeho vlády a parlamentu,  
S OH ĽADOM  na skuto čnos ť, že 16. októbra 1996 a 30. októbra 1997 vláda Spojeného kráľ ovstva 
oznámila Rade svoj úmysel nezú častni ť sa tretej etapy hospodárskej a menovej únie,  
BERÚC  do úvahy prax vlády Spojeného krá ľovstva financova ť úvery predajom poh ľadávok 
súkromnému sektoru,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
1. Pokia ľ Spojené krá ľovstvo neoznámi Rade, že má v úmysle prija ť euro, nie je povinné to vykona ť. 
2. S oh ľadom na oznámenie, ktoré vláda Spojeného krá ľovstva podala Rade 16. októbra 1996 
a 30. októbra 1997, odseky 3 až 8 a 10 sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo.  
3. Spojené krá ľovstvo si ponechá právomoci v oblasti menovej politiky pod ľa národného práva. 
4. Článok 119 druhý pododsek, článok 126 ods. 1, 9 a 11, článok 127 ods. 1 až 5, článok 128, 
články 130, 131, 132, 133, 138 a 140 ods. 3, článok 219, článok 282 ods. 2 s výnimkou prvej 
a poslednej vety, články 282 ods. 5 a 283 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa nevz ťahujú na 
Spojené krá ľovstvo. To isté platí pre článok 121 ods. 2 uvedenej zmluvy, pokia ľ ide o prijatie častí 
hlavných usmernení hospodárskej politiky, ktoré sa týkajú všeobecne eurozóny. Odkazy na Úniu 
alebo členské štáty uvedené v týchto ustanoveniach sa nevz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a odkazy na 
národné centrálne banky sa nevz ťahujú na Bank of England.  
5. Spojené krá ľovstvo sa snaží predchádzať nadmernému deficitu verejných financií.  
Články 143 a 144 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa na Spojené krá ľovstvo vz ťahujú na ďalej. 
Článok 134 ods. 4 a článok 142 sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo tak, ako by sa týkali štátu, pre 
ktorý platí výnimka.SK C 83/284 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
6. Hlasovacie práva Spojeného krá ľovstva sa pozastavujú pre akty Rady uvedené v článkoch 
vymenovaných v bode 4 a v prípadoch uvedených v č lánku 139 ods. 4 prvom pododseku 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Na tento ú čel sa uplat ňuje článok 139 ods. 4 druhý a tretí 
pododsek uvedenej zmluvy.  
Spojené krá ľovstvo ďalej nemá právo zú častni ť sa na menovaní prezidenta, viceprezidenta a ďalších 
členov výkonnej Rady ECB pod ľa článku 283 ods. 2 druhý pododsek uvedenej zmluvy.  
7. Články 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18 až 20, 22, 23, 26, 27, 30 až 34 a 49 
Protokolu o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky ( ďalej len 
„štatút“) sa na Spojené krá ľovstvo nevz ťahujú. 
Odkazy v týchto článkoch na kapitál upísaný Únii a odkazy na národné centrálne banky alebo na 
podielnikov sa nevz ťahujú na Bank of England.  
Odkazy v článku 10.3 a 30.2 štatútu na „upísaný kapitál ECB“ sa nevz ťahujú na upísaný kapitál Bank 
of England.  
8. Článok 141 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a články 43 až 47 štatútu platia bez 
ohľadu na to, či existuje členský štát, na ktorý sa vz ťahuje výnimka s nasledujúcimi zmenami:  
a) Odkazy v článku 43 na úlohy ECB a EMI sa týkajú tých úloh, ktoré je potrebné splni ť po zavedení 
eura v dôsledku rozhodnutia Spojeného kráľ ovstva neprija ť euro.  
b) Okrem úloh uvedených v článku 46 ECB poskytuje rady pri príprave rozhodnutí Rady, ktoré sa 
týkajú Spojeného krá ľovstva pod ľa odseku 9 písm. a) a c).  
c) Bank of England splatí svoj upísaný kapitál ECB ako príspevok na jej prevádzkové náklady na 
rovnakom základe ako národné centrálne banky členských štátov, na ktoré sa vz ťahuje výnimka.  
9. Spojené krá ľovstvo môže kedyko ľvek oznámi ť svoj úmysel prija ť euro. V takom prípade:  
a) Spojené krá ľovstvo má právo prija ť euro len za predpokladu, že splní predpísané podmienky. Na 
žiados ť Spojeného krá ľovstva a za podmienok a postupom pod ľa článku 140 ods. 1 a 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie Rada rozhodne, či Spojené krá ľovstvo sp ĺňa potrebné podmienky.  
b) Bank of England splatí svoj upísaný kapitál, prevedie do ECB menové rezervy a prispieva do jej 
rezerv na rovnakom základe ako národná centrálna banka členského štátu, ktorému sa ruší 
výnimka.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/285
c) Rada na základe podmienok a postupom pod ľa článku 140 ods. 5 prijme všetky ďalšie 
rozhodnutia potrebné na to, aby Spojené krá ľovstvo mohlo prija ť euro. 
Ak Spojené krá ľovstvo prijme euro pod ľa ustanovení tohto protokolu, body 3 až 8 stratia ú činnos ť. 
10 Rešpektujúc článok 123 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a č lánok 21.1 štatútu vláda 
Spojeného krá ľovstva si môže zachova ť vlastné praktiky uplat ňované v styku s Bank of England 
dovtedy, pokia ľ Spojené krá ľovstvo neprijme euro.SK C 83/286 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 16)  
O NIEKTORÝCH USTANOVENIACH TÝKAJÚCICH SA 
DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY , že ústava Dánska obsahuje ustanovenia, pod ľa ktorých predtým ako sa Dánsko 
vzdá výnimky, môže vyžadova ť referendum,  
S OH ĽADOM NA SKUTO ČNOS Ť, že 3. novembra 1993 vláda Dánska oznámila Rade svoj úmysel 
nezú častni ť sa tretej etapy hospodárskej a menovej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
1. S ohľ adom na oznámenie, ktoré vláda Dánska predložila Rade 3. novembra 1993, sa na Dánsko 
vz ťahuje výnimka. V dôsledku výnimky sa na Dánsko vz ťahujú všetky články a ustanovenia zmlúv 
a štatútu ESCB a ECB obsahujúce výnimky.  
2. Výnimku možno zruši ť postupom pod ľa článku 140 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý 
sa môže uplatni ť len na podnet Dánska.  
3. Ustanovenia tohto protokolu stratia ú činnos ť zrušením štatútu výnimky.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/287
PROTOKOL ( č. 17)  
KTORÝ SA TÝKA DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si urovnanie ur čitých osobitných problémov týkajúcich sa Dánska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia článku 14 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej 
centrálnej banky nemajú vplyv na právo Národnej banky Dánska plni ť úlohy týkajúce sa tých 
častí Dánskeho krá ľovstva, ktoré nie sú súč as ťou Únie.SK C 83/288 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 18)  
KTORÝ SA TÝKA FRANCÚZSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si zoh ľadni ť ur čitú osobitnú záležitos ť týkajúcu sa Francúzska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Francúzsko si zachová výsadu menovej emisie v Novej Kaledónii, Francúzskej Polynézii a Wallise 
a Futune pod ľa podmienok stanovených národným právom a jedine Francúzsko zodpovedá za 
ur čenie parity CFP franku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/289
PROTOKOL ( č. 19)  
O SCHENGENSKOM ACQUIS ZA ČLENENOM DO RÁMCA EURÓPSKEJ 
ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC NA VEDOMIE , že dohody o postupnom zrušení kontrol na vnútorných hraniciach podpísané 
niektorými členskými štátmi Európskej únie v Schengene 14. júna 1985 a 19. júna 1990, ako aj 
s nimi spojené dohody a pravidlá prijaté na základe týchto dohôd, boli za členené do rámca Európskej 
únie Amsterdamskou zmluvou z 2. októbra 1997,  
ŽELAJÚC SI  zachova ť schengenské  acquis  tak, ako sa vyvíjalo od nadobudnutia platnosti 
Amsterdamskej zmluvy, a vyvíja ť toto acquis  tak, aby sa tým prispelo k dosiahnutiu cie ľa 
poskytnú ť ob čanom Únie priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez vnútorných hraníc,  
BERÚC DO ÚVAHY  zvláštne postavenie Dánska,  
BERÚC DO ÚVAHY  skuto čnos ť, že Írsko a Spojené kráľ ovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska sa 
nepodie ľajú na všetkých ustanoveniach schengenského  acquis ; avšak je potrebné umožni ť týmto 
členským štátom prija ť iné ustanovenia tohto acquis čiasto čne alebo úplne,  
UZNÁVAJÚC , že následkom toho je nevyhnutné využi ť ustanovenia zmlúv týkajúce sa užšej spolupráce 
medzi niektorými členskými štátmi,  
BERÚC DO ÚVAHY  potrebu zachovania špeciálnych vz ťahov s Islandskou republikou a Nórskym 
krá ľovstvom, pri čom oba štáty, ako aj severské štáty, ktoré sú členmi Európskej únie, sú viazané 
ustanoveniami Severskej pasovej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1  
Belgické krá ľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľ ovstvo, Spolková republika 
Nemecko, Estónska republika, Helénska republika, Španielske krá ľovstvo, Francúzska republika, 
Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské 
ve ľkovojvodstvo, Ma ďarská republika, Maltská republika, Holandské krá ľovstvo, Rakúska republika, 
Po ľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska 
republika a Švédske kráľ ovstvo sú oprávnení nadviaza ť medzi sebou posilnenú spoluprácu 
v oblastiach upravených ustanoveniami vymedzenými Radou, ktoré tvoria schengenské  acquis . Táto 
spolupráca sa vykonáva v rámci inštitucionálneho a právneho rámca Európskej únie s oh ľadom na 
príslušné ustanovenia zmlúv.SK C 83/290 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 2 
Schengenské acquis sa uplat ňuje v č lenských štátoch uvedených v článku 1 bez toho, aby bol 
dotknutý článok 3 Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 a článok 4 Aktu o pristúpení 
z 25. apríla 2005. Rada nahrádza Výkonný výbor zriadený Schengenskými dohodami.  
Článok 3 
Účas ť Dánska pri prijímaní opatrení, ktoré predstavujú vývoj schengenského  acquis , rovnako ako 
zavádzanie týchto opatrení a ich uplat ňovanie v Dánsku, sa spravuje príslušnými ustanoveniami 
Protokolu o postavení Dánska.  
Článok 4 
Írsko a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska, môžu kedyko ľvek požiada ť o pripojenie 
sa k niektorým, alebo všetkým ustanoveniam schengenského  acquis.  
Rada rozhoduje o žiadosti jednomyseľ ne hlasmi svojich členov uvedených v č lánku 1 a zástupcu 
vlády dotknutého štátu.  
Článok 5 
1. Návrhy a iniciatívy založené na schengenskom acquis podliehajú príslušným ustanoveniam 
zmlúv. 
Ak v tejto súvislosti Írsko alebo Spojené krá ľovstvo písomne neoznámia v primeranej lehote Rade 
svoje želanie pripoji ť sa, povolenie uvedené v článku 329 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa 
považuje za udelené členským štátom uvedeným v článku 1 a Írsku alebo Spojenému kráľ ovstvu, ak 
si jeden z nich želá zú častni ť sa spolupráce v daných oblastiach.  
2. Írsko alebo Spojené krá ľovstvo môžu Rade do 3 mesiacov písomne oznámi ť, že si neželajú 
zú častni ť sa na takomto návrhu alebo iniciatíve, aj vtedy, ak v ich prípade platí domnienka, že zaslali 
oznámenie pod ľa rozhodnutia pod ľa článku 4. V takom prípade sa Írsko alebo Spojené kráľ ovstvo 
nezú častnia na jeho prijatí. Od doru čenia uvedeného oznámenia sa postup prijímania opatrenia 
založeného na schengenskom acquis pozastaví až do ukon čenia postupu uvedeného v odsekoch 3 
alebo 4 alebo až do spä ťvzatia uvedeného oznámenia kedyko ľvek po čas postupu.  
3. Pre členský štát, ktorý zaslal oznámenie uvedené v odseku 2, sa každé rozhodnutie Rady pod ľa 
článku 4 odo dň a nadobudnutia úč innosti navrhovaného opatrenia prestáva uplat ňova ť v rozsahu, 
ktorý Rada považuje za potrebný, a za podmienok ur čených v rozhodnutí prijatom Radou 
kvalifikovanou vä čšinou na návrh Komisie. Toto rozhodnutie sa prijme v súlade s týmito 
kritériami: Rada sa snaží zachova ť čo najvä čšiu možnú mieru ú časti dotknutého členského štátu 
bez toho, aby vážne ohrozila praktické fungovanie rôznych častí schengenského acquis rešpektujúcSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/291
ich vzájomný súlad. Komisia predloží svoj návrh č o najskôr po doru čení oznámenia uvedeného 
v odseku 2. Rada sa o návrhu Komisie uznáša do štyroch mesiacov od jeho predloženia, 
v prípade potreby po zvolaní dvoch po sebe nasledujúcich zasadnutí.  
4. Ak Rada do uplynutia lehoty štyroch mesiacov neprijala rozhodnutie, členský štát môže 
bezodkladne požiada ť, aby bola vec predložená Európskej rade. V takom prípade Európska rada 
na svojom nasledujúcom zasadnutí prijme na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou rozhodnutie 
v súlade s kritériami uvedenými v odseku 3.  
5. Ak ku koncu postupu uvedeného v odsekoch 3 alebo 4 Rada prípadne Európska rada neprijala 
svoje rozhodnutie, prerušenie postupu prijímania opatrenia založeného na schengenskom acquis sa 
skon čí. Ak je uvedené opatrenie následne prijaté, akéko ľvek rozhodnutie prijaté Radou pod ľa článku 
4 sa odo d ňa nadobudnutia úč innosti uvedeného opatrenia prestáva uplat ňova ť na dotknutý členský 
štát v rozsahu a za podmienok urč ených Komisiou, pokia ľ uvedený členský štát nevzal spä ť svoje 
oznámenie uvedené v odseku 2 pred prijatím opatrenia. Komisia koná najneskôr v de ň prijatia 
opatrenia. Komisia pri prijímaní svojho rozhodnutia dodržiava kritériá uvedené v odseku 3.  
Článok 6 
Islandská republika a Nórske kráľ ovstvo sú pridružené k vykonávaniu Schengenského  acquis  a jeho 
ďalšieho rozvoja. Primerané postupy sa za týmto ú čelom dohodnú v dohode, ktorú má Rada 
s týmito štátmi uzatvori ť jednomyse ľne hlasmi svojich členov uvedených v článku 1. Takáto 
dohoda zah ŕňa ustanovenia o príspevku Islandu a Nórska k akýmko ľvek finan čným následkom 
vyplývajúcim z vykonávania tohto protokolu.  
Rada jednomyse ľne uzavrie s Islandom a Nórskom samostatnú dohodu o ur čení práv a záväzkov 
medzi Írskom a Spojeným krá ľovstvom Ve ľkej Británie a Severného Írska na jednej strane, 
a Islandom a Nórskom na strane druhej, a to v oblastiach, v ktorých sa na tieto štáty vz ťahuje 
Schengenské  acquis.  
Článok 7  
Pre ú čely rokovaní o prijatí nových členských štátov do Európskej únie sa Schengenské  acquis  a ďalšie 
opatrenia prijaté orgánmi v rámci jeho pôsobnosti považujú za  acquis , ktoré musí by ť úplne prijaté 
kandidátskymi štátmi.SK C 83/292 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 20)  
O UPLAT ŇOVANÍ UR ČITÝCH ASPEKTOV ČLÁNKU 26 
ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE NA 
SPOJENÉ KRÁ ĽOVSTVO A ÍRSKO  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ŽELANÍM  vyrieši ť ur čité otázky týkajúce sa Spojeného krá ľovstva a Írska,  
SO ZRETE ĽOM na mnohoroč nú existenciu zvláštnych cestovných dojednaní medzi Spojeným 
krá ľovstvom a Írskom,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Spojené krá ľovstvo má právo, bez oh ľadu na články 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
všetky ostatné ustanovenia tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, všetky opatrenia prijaté 
pod ľa týchto zmlúv, alebo všetky medzinárodné dohody uzatvorené Úniou alebo Úniou a jej 
členskými štátmi s jedným alebo viacerými tretími štátmi, vykonáva ť na svojich hraniciach 
s ostatnými členskými štátmi také kontroly osôb žiadajúcich o vstup do Spojeného krá ľovstva, 
aké považuje za nevyhnutné za ú čelom:  
a) overenia práva na vstup do Spojeného krá ľovstva u ob čanov členských štátov a u ich závislých 
osôb vykonávajúcich práva udelené právom Únie, ako aj ob čanov ostatných štátov, ktorým boli 
tieto práva udelené dohodou, ktorou je Spojené krá ľovstvo viazané, a  
b) rozhodnutia, či sa ostatným osobám udelí povolenie na vstup do Spojeného krá ľovstva.  
Ni č v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo vo všetkých ostatných 
ustanoveniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, alebo vo všetkých opatreniach prijatých pod ľa týchto zmlúv, nemá vplyv na právo Spojeného krá ľovstva prija ť alebo vykonáva ť 
akékoľ vek takéto kontroly. Odkazy na Spojené kráľ ovstvo v tomto článku zah ŕňajú územia, za 
ktorých zahrani čné vzť ahy je Spojené krá ľovstvo zodpovedné.  
Článok 2
 
Spojené krá ľovstvo a Írsko môžu aj na ďalej zabezpe čova ť medzi sebou dojednania týkajúce sa 
pohybu osôb medzi ich územiami („spolo čná oblas ť cestovania“), pri čom plne rešpektujú práva 
osôb uvedených v písmene a) prvého odseku článku 1 tohto protokolu. Pod ľa toho pokia ľ siSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/293
zachovajú takéto dojednania, ustanovenia článku 1 tohto protokolu sa vz ťahujú na Írsko za 
rovnakých podmienok ako na Spojené krá ľovstvo. Nič v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie alebo vo všetkých ostatných ustanov eniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej 
únii, alebo vo všetkých opatreniach prijatých pod ľa týchto zmlúv neovplyv ňuje žiadne z takýchto 
dojednaní.  
Článok 3  
Ostatné členské štáty majú právo vykonáva ť na svojich hraniciach alebo v ktoromko ľvek mieste 
vstupu na ich územie takéto kontroly osôb žiadajúcich o vstup na ich územie zo Spojeného 
krá ľovstva alebo z území, ktorých zahrani čné vz ťahy sú pod jeho zodpovednos ťou, a to za tými 
istými ú čelmi, aké sú uvedené v článku 1 tohto protokolu, alebo kontroly osôb žiadajúcich o vstup 
z Írska, a to pokia ľ sa ustanovenia článku 1 tohto protokolu vz ťahujú na Írsko.  
Ni č v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo vo všetkých ostatných 
ustanoveniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, alebo vo všetkých opatreniach 
prijatých pod ľa týchto zmlúv, nemá vplyv na právo členských štátov prija ť alebo vykonáva ť 
akékoľ vek takéto kontroly.SK C 83/294 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 21)  
O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA A ÍRSKA S OH ĽADOM NA 
PRIESTOR SLOBODY, BEZPE ČNOSTI A SPRAVODLIVOSTI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ŽELANÍM  vyrieši ť ur čité otázky týkajúce sa Spojeného krá ľovstva a Írska,  
SO ZRETE ĽOM na Protokol o uplat ňovaní ur čitých aspektov článkov 26 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie na Spojené kráľ ovstvo a Írsko,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
V závislosti na článku 3 sa Spojené kráľ ovstvo a Írsko nepodie ľajú na prijímaní navrhovaných 
opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnos ť 
členov Rady je, s výnimkou zástupcov vlád Spojeného krá ľovstva a Írska, nevyhnutná pre 
rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
Článok 2 
V dôsledku článku 1 a v závislosti na článkoch 3, 4 a 6 nebude žiadne z ustanovení tretej časti hlavy 
V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa tejto hlavy, žiadne ustanovenie 
akejko ľvek medzinárodnej dohody uzatvorenej Úniou pod ľa tejto hlavy, a žiadne rozhodnutie 
Súdneho dvora o výklade akéhoko ľvek takého ustanovenia alebo opatrenia, záväzné alebo 
uplatniteľ né pre Spojené krá ľovstvo alebo Írsko; žiadne takéto ustanovenie, opatrenie alebo 
rozhodnutie neovplyvní žiadnym spôsobom právomoci, práva a záväzky týchto štátov; taktiež 
žiadne takéto ustanovenie, opatrenie alebo rozhodnutie neovplyvní žiadnym spôsobom  acquis 
communautaire ani acquis Únie , ani nebude tvori ť sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko.  
Článok 3  
1. Spojené krá ľovstvo alebo Írsko môžu písomne upovedomi ť predsedu Rady do troch mesiacov 
od predloženia návrhu alebo podnetu Rade podľ a tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, že si želajú podie ľať sa na prijatí alebo uplat ňovaní akéhokoľ vek navrhovaného opatrenia, 
následne po č om má štát právo tak urobi ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/295
Jednomyse ľnos ť členov Rady je s výnimkou člena, ktorý nepodal takéto oznámenie, nevyhnutná pre 
rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. Opatrenie prijaté pod ľa tohto odseku je 
záväzné pre všetky členské štáty, ktoré sa zú častnili prijatia.  
Opatrenia, ktoré sú prijaté podľ a článku 70 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ustanovujú 
podmienky ú časti Spojeného krá ľovstva a Írska na hodnoteniach týkajúcich sa oblastí, na ktoré sa 
vz ťahuje tretia čas ť hlava V uvedenej zmluvy.  
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
2. Ak nemôže by ť po uplynutí primeranej lehoty prijaté opatrenie uvedené v odseku 1 s ú čas ťou 
Spojeného krá ľovstva alebo Írska, môže Rada prija ť takéto opatrenie v súlade s článkom 1 bez ú časti 
Spojeného krá ľovstva alebo Írska. V tomto prípade sa uplat ňuje článok 2.  
Článok 4 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko môžu kedyko ľvek po prijatí opatrenia Radou pod ľa tretej časti hlavy 
V Zmluvy o fungovaní Európskej únie oznámi ť Rade a Komisii svoj zámer prija ť opatrenie. V takom 
prípade sa obdobne uplat ňuje postup stanovený v článku 331 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie.  
Článok 4a 
1. Ustanovenia tohto protokolu sa v prípade Spojeného kráľ ovstva a Írska vz ťahujú tiež na 
opatrenia navrhnuté alebo prijaté pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
ktorými sa menia a dopĺň ajú existujúce opatrenia, ktorými sú viazané.  
2. Avšak v prípadoch, ke ď Rada na návrh Komisie rozhodne, že v dôsledku neú časti Spojeného 
krá ľovstva alebo Írska na zmenenej a doplnenej verzii existujúceho opatrenia sa uplat ňovanie tohto 
opatrenia pre ostatné členské štáty alebo Úniu stáva nefunk čným, môže ich vyzva ť, aby zaslali 
oznámenie pod ľa článku 3 alebo 4. Na úč ely článku 3 za čína odo d ňa rozhodnutia Rady plynú ť 
nová lehota dvoch mesiacov.  
Ak do skon čenia uvedenej lehoty dvoch mesiacov od rozhodnutia Rady Spojené krá ľovstvo alebo 
Írsko nezašle oznámenie pod ľa článku 3 alebo článku 4, existujúce opatrenie sa na ň viac nevz ťahuje 
ani ho nezaväzuje, pokia ľ dotknutý členský štát nezaslal oznámenie pod ľa článku 4 pred 
nadobudnutím ú činnosti uvedeného opatrenia o zmene a doplnení. Tieto ú činky nastanú odo d ňa 
nadobudnutia úč innosti opatrenia o zmene a doplnení alebo odo d ňa uplynutia lehoty dvoch 
mesiacov, ktoréko ľvek je neskoršie.SK C 83/296 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Na ú čely tohto odseku sa Rada po dôkladnom prerokovaní veci uznáša kvalifikovanou vä čšinou 
svojich členov zastupujúcich č lenské štáty, ktoré sa zú čast ňujú alebo zú čast ňovali na prijímaní 
opatrenia o zmene a doplnení. Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade 
s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
3. Rada môže na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou tiež rozhodnúť , že Spojené krá ľovstvo 
alebo Írsko bude znášať prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli v dôsledku 
ukon čenia ich ú časti na existujúcom opatrení, a ktorých vzniku nebolo možné zabráni ť. 
4. Týmto článkom nie je dotknutý článok 4.  
Článok 5 
Členský štát, ktorý nie je viazaný opatrením prijatým pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie nenesie žiadne finan čné následky tohto opatrenia okrem správnych nákladov 
orgánov, pokia ľ členovia Rady jednomyse ľne hlasmi všetkých svojich členov a po porade 
s Európskym parlamentom nerozhodnú inak.  
Článok 6 
Ak je v prípadoch uvedených v tomto protokole Spojené krá ľovstvo alebo Írsko viazané opatrením 
prijatým Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, uplat ňujú sa príslušné 
ustanovenia zmlúv na tento štát vo vz ťahu k tomuto opatreniu.  
Článok 6a 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko nebude viazané pravidlami ustanovenými v súlade s článkom 16 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré sa týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi 
pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitol 4 alebo 5 
uvedenej zmluvy, ak Spojené kráľ ovstvo alebo Írsko nie je viazané pravidlami Únie, ktorými sa 
spravujú formy justi čnej spolupráce v trestných veciach alebo policajnej spolupráce, v rámci 
ktorých sa musia dodržiava ť ustanovenia na základe článku 16.  
Článok 7 
Články 3, 4 a 4a nemajú vplyv na Protokol o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej 
únie.  
Článok 8  
Írsko môže písomne upovedomi ť Radu o tom, že si už neželá by ť predmetom podmienok tohto 
protokolu. V tomto prípade sa na Írsko vz ťahujú bežné ustanovenia zmluvy.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/297
Článok 9  
Pokia ľ ide o Írsko, tento protokol sa nevz ťahuje na článok 75 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.SK C 83/298 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 22)  
O POSTAVENÍ DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC  rozhodnutie hláv štátov alebo vlád zo zasadania v rámci Európskej rady v Edinburghu 
12. decembra 1992 týkajúce sa ur čitých problémov prednesených Dánskom k Zmluve o Európskej 
únii,  
BERÚC NA VEDOMIE  postavenie Dánska s oh ľadom na ob čianstvo, hospodársku a menovú úniu, 
obrannú politiku a spravodlivos ť a vnútorné záležitosti tak, ako je to uvedené v edinburskom 
rozhodnutí,  
UVEDOMUJÚC SI  skuto čnos ť, že pokra čovanie právneho režimu v rámci zmlúv, ktorý bol založený 
rozhodnutím z Edinburghu, významne obmedzí ú čas ť Dánska na dôležitých oblastiach spolupráce 
Únie a že by bolo v najlepšom záujme Únie zabezpe čiť integritu  acquis v priestore slobody, 
bezpe čnosti a spravodlivosti,  
ŽELAJÚC SI  z tohto dôvodu, aby sa založil právny rámec, ktorý by Dánsku poskytol možnos ť 
zú čast ňova ť sa na prijímaní opatrení navrhovaných na základe tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie; a vítajúc zámer Dánska využi ť túto možnos ť, pokia ľ to bude možné 
v súlade s jeho ústavnými požiadavkami,  
BERÚC DO ÚVAHY,  že Dánsko nebude bráni ť ostatným členským štátom, aby rozvíjali spoluprácu 
týkajúcu sa opatrení, ktoré pre Dánsko nie sú záväzné,  
MAJÚC NA PAMÄTI  článok 3 Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
ČAS Ť I 
Článok 1  
Dánsko sa nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnos ť členov Rady je, s výnimkou zástupcu vlády Dánska, 
nevyhnutná pre rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/299
Článok 2 
Žiadne ustanovenia tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa 
uvedenej hlavy, žiadne ustanovenie akejko ľvek medzinárodnej dohody uzavretej Úniou pod ľa tejto 
hlavy a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie o výklade týchto ustanovení alebo 
opatrení alebo opatrení zmenených a doplnených alebo menite ľných pod ľa uvedenej hlavy nie je 
záväzné pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát neuplatň uje. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo 
rozhodnutia neovplyv ňujú žiadnym spôsobom právomoci, práva a záväzky Dánska. Tieto 
ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajú žiadnym spôsobom acquis 
communautaire, ani acquis Únie a netvoria sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na Dánsko. 
Najmä akty Únie v oblasti policajnej a justi čnej spolupráce v trestných veciach prijaté pred 
nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, ktoré sú zmenené a doplnené, sú na ďalej záväzné 
pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát uplat ňujú. 
Článok 2a 
Článok 2 tohto protokolu sa tiež vz ťahuje na tie pravidlá ustanovené v súlade s článkom 16 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, ktoré sa týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi pri 
výkone činností, ktoré patria do pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitol 4 alebo 5 uvedenej zmluvy.  
Článok 3 
Dánsko nenesie žiadne finan čné následky opatrení uvedených v č lánku 1, okrem správnych nákladov 
orgánov. 
Článok 4 
1. Po opatrení Rady o návrhu alebo podnetu na rozvoj Schengenského  acquis  na základe tejto časti 
rozhodne Dánsko do šiestich mesiacov o tom, či toto opatrenie prevezme do svojho právneho 
poriadku. Ak sa tak rozhodne, toto opatrenie vytvorí záväzok pod ľa medzinárodného práva 
medzi Dánskom a ostatnými členskými štátmi viazanými týmto opatrením.  
2. Ak sa Dánsko rozhodne neprevzia ť opatrenie Rady tak, ako je to uvedené v odseku 1, členské 
štáty viazané týmto opatrením a Dánsko zvážia primerané opatrenia, ktoré sa majú prija ť. 
ČAS Ť II 
Článok 5  
S oh ľadom na opatrenia prijaté Radou v pôsobnosti článku 26 ods. 1, článku 42 a článkov 43 až 46 
Zmluvy o Európskej únii sa Dánsko nepodie ľa na vypracovaní a vykonávaní rozhodnutí a postupov 
Únie, ktoré majú dopady na obranu. Preto sa Dánsko nepodie ľa ani na ich prijímaní. DánskoSK C 83/300 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
nebude bráni ť ostatným členským štátom v ďalšom rozvoji ich spolupráce v tejto oblasti. Dánsko nie 
je povinné prispieva ť na financovanie prevádzkových výdavkov vyplývajúcich z takýchto opatrení ani 
poskytova ť Únii svoje obranné spôsobilosti.  
Jednomyse ľnos ť členov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády požaduje s oh ľadom na akty 
Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
ČAS Ť III  
Článok 6 
Články 1, 2 a 3 sa nevz ťahujú na opatrenia vymedzujúce tretie krajiny, ktorých štátni príslušníci 
musia ma ť pri prekro čení vonkajších hraníc členských štátov víza, alebo na opatrenia týkajúce sa 
jednotného formátu víz.  
ČAS Ť IV 
Článok 7 
Dánsko môže kedyko ľvek v súlade so svojimi ústavnými predpismi informova ť ostatné členské štáty 
o tom, že si už neželá využíva ť čas ť protokolu alebo celý protokol. V takom prípade Dánsko plne 
uplat ňuje opatrenia platné v rámci Európskej únie.  
Článok 8 
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, môže Dánsko kedyko ľvek v súlade s jeho ústavnými 
požiadavkami oznámi ť ostatným členským štátom, že s ú činnos ťou od prvého d ňa v mesiaci 
nasledujúceho po oznámení, čas ť I pozostáva z ustanovení uvedených v prílohe k tomuto 
protokolu. V takom prípade sa v dôsledku toho pre číslujú články 5 až 8.  
2. Šes ť mesiacov odo d ňa nadobudnutia úč innosti oznámenia uvedeného v odseku 1 je celé 
schengenské  acquis , ako aj opatrenia prijaté s cie ľom vývoja tohto acquis , ktoré boli pre Dánsko 
doteraz záväzné ako záväzky pod ľa medzinárodného práva, záväzné pre Dánsko ako právo Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/301
PRÍLOHA  
Článok 1 
S výhradou článku 3 sa Dánsko nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnosť členov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády požaduje s oh ľadom na 
akty Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie.  
Článok 2 
V zmysle č lánku 1 a s výhradou článkov 3, 4 a 8 žiadne ustanovenia tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa uvedenej hlavy, žiadne ustanovenie akejko ľvek medzinárodnej dohody uzavretej 
Úniou pod ľa tejto hlavy a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie o výklade týchto ustanovení alebo 
opatrení nie je záväzné pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát neuplat ňuje. Týmito ustanoveniami, opatreniami 
alebo rozhodnutiami nie sú žiadnym spôsobom dotknuté právomoci, práva a záväzky Dánska. Tieto ustanovenia, 
opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajú žiadnym spôsobom  acquis communautaire, ani acquis Únie 
a netvoria sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na Dánsko.  
Článok 3 
1. Dánsko môže písomne oznámi ť predsedovi Rady do troch mesiacov od predloženia návrhu alebo iniciatívy Rade 
pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že si želá podie ľať sa na prijatí alebo uplat ňovaní 
navrhovaného opatrenia, následne po čom je Dánsko oprávnené tak urobi ť. 
2. Pokia ľ sa opatrenie uvedené v odseku 1 nemôže prija ť za ú časti Dánska v primeranej lehote, môže Rada prija ť 
opatrenie uvedené v odseku 1 v súlade s článkom 1 bez ú časti Dánska. V tomto prípade sa uplat ňuje článok 2. 
Článok 4  
Dánsko môže kedyko ľvek po prijatí opatrenia pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie oznámi ť 
Rade a Komisii svoj zámer prija ť toto opatrenie. V takom prípade sa primerane uplat ňuje postup ustanovený v článku 
331 ods. 1 uvedenej zmluvy.  
Článok 5 
1. Ustanovenia tohto protokolu sa v prípade Dánska vz ťahujú tiež na opatrenia navrhnuté alebo prijaté pod ľa tretej 
časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorými sa menia a dopĺň ajú existujúce opatrenia, ktorými je viazané.  
2. Avšak v prípadoch, ke ď Rada na návrh Komisie rozhodne, že v dôsledku neú časti Dánska na zmenenej a doplnenej 
verzii existujúceho opatrenia sa uplat ňovanie tohto opatrenia pre ostatné členské štáty alebo Úniu stáva nefunk čným, 
môže ho vyzva ť, aby zaslalo oznámenie pod ľa článku 3 alebo 4. Na ú čely článku 3 za čína odo d ňa rozhodnutia Rady 
plynú ť nová lehota dvoch mesiacov.SK C 83/302 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak do uplynutia uvedenej lehoty dvoch mesiacov od rozhodnutia Rady Dánsko nezašle oznámenie pod ľa článku 3 alebo 
článku 4, existujúce opatrenie sa na ň viac nevz ťahuje ani ho nezaväzuje, pokia ľ dotknutý č lenský štát nezaslal oznámenie 
pod ľa článku 4 pred nadobudnutím ú činnosti uvedeného opatrenia o zmene a doplnení. Tieto ú činky nastanú odo d ňa 
nadobudnutia ú činnosti opatrenia o zmene a doplnení alebo odo d ňa uplynutia lehoty dvoch mesiacov, ktoréko ľvek je 
neskoršie.  
Na ú čely tohto odseku sa Rada po dôkladnom prerokovaní veci uznáša kvalifikovanou vä čšinou svojich členov 
zastupujúcich členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú alebo zú čast ňovali na prijímaní opatrenia o zmene a doplnení. 
Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
3. Rada môže na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou tiež rozhodnú ť, že Dánsko bude znáša ť prípadné priame 
finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na existujúcom opatrení, a ktorých vzniku 
nebolo možné zabráni ť. 
4. Týmto článkom nie je dotknutý článok 4.  
Článok 6 
1. Oznámenie ustanovené v článku 4 sa podá najneskôr do šes ť mesiacov po kone čnom prijatí opatrenia, ktoré 
predstavuje vývoj schengenského  acquis . 
Ak Dánsko nepodá oznámenie v súlade s článkami 3 alebo 4 s ohľ adom na opatrenia, ktoré predstavujú vývoj 
schengenského  acquis , členské štáty, pre ktoré sú tieto opatrenia záväzné, a Dánsko zvážia vhodné opatrenia, ktoré sa 
majú prija ť. 
2. Oznámenie podané pod ľa článku 3 s oh ľadom na opatrenie, ktoré predstavujú vývoj schengenského  acquis , sa 
neodvolate ľne považuje za oznámenie podané pod ľa článku 3 s oh ľadom na všetky ď alšie návrhy alebo iniciatívy, ktorých 
cie ľom je vývoj tohto opatrenia, ak tento návrh alebo iniciatíva predstavuje vývoj schengenského  acquis . 
Článok 7 
Dánsko nebude viazané pravidlami ustanovenými v súlade s článkom 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré sa 
týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tretej časti 
hlavy V kapitol 4 alebo 5 uvedenej zmluvy, ak Dánsko nie je viazané pravidlami Únie, ktorými sa spravujú formy justi čnej 
spolupráce v trestných veciach alebo policajnej spolupráce, v rámci ktorých sa musia dodržiava ť ustanovenia na základe 
článku 16.  
Článok 8  
Ak v prípadoch uvedených v tejto časti je opatrenie prijaté Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie pre Dánsko záväzné, uplat ňujú sa na Dánsko príslušné ustanovenia zmlúv vo vz ťahu k predmetnému 
opatreniu.  
Článok 9  
Ak opatrenie prijaté pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie nie je pre Dánsko záväzné, Dánsko sa 
nepodie ľa na finan čných dôsledkoch tohto opatrenia okrem administratívnych nákladov inštitúcií, pokia ľ Rada, ktorá sa 
uznáša jednomyse ľne všetkými svojimi členmi, po porade s Európskym parlamentom nerozhodne inak.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/303
PROTOKOL ( č. 23)  
O VONKAJŠÍCH VZ ŤAHOCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV S OH ĽADOM NA 
PREKRO ČENIE VONKAJŠÍCH HRANÍC  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY  potrebu členských štátov pri zabezpe čení ú činnej kontroly na svojich vonkajších 
hraniciach, a to aj v spolupráci s tretími krajinami tam, kde je to primerané,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia o opatreniach pri prekro čení vonkajších hraníc zahrnuté v článku 77 ods. 2 písm. b) 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie nemajú dopad na právomoc členských štátov pri rokovaní alebo 
uzatváraní dohôd s tretími krajinami, pokia ľ dodržiavajú právo Únie a ostatné príslušné 
medzinárodné dohody.SK C 83/304 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 24)  
O AZYLE PRE ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV 
ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE v súlade s článkom 6 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii Únia uznáva práva, slobody a zásady 
uvedené v Charte základných práv,  
KE ĎŽE v súlade s článkom 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii základné práva tak, ako ich zaru čuje 
Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, sú sú čas ťou práva Únie ako 
všeobecné zásady,  
KE ĎŽE Súdny dvor Európskej únie má právomoc zabezpe čiť, že pri výklade a uplat ňovaní článku 6 
ods. 1 a 3 Zmluvy o Európskej únii dodrží Únia právne predpisy,  
KE ĎŽE pod ľa článku 49 Zmluvy o Európskej únii musí každý štát uchádzajúci sa o členstvo v Únii 
rešpektova ť hodnoty stanovené v článku 2 Zmluvy o Európskej únii,  
MAJÚC NA PAMÄTI , že článok 7 Zmluvy o Európskej únii vytvára mechanizmus pozastavenia ur čitých 
práv v prípade vážneho a pretrvávajúceho porušenia týchto hodnôt zo strany členského štátu,  
PRIPOMÍNAJÚC , že každý štátny príslušník členského štátu má ako ob čan Únie zvláštny status 
a ochranu, ktorá je zaru čená členskými štátmi v súlade s ustanoveniami časti II Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie,  
MAJÚC NA PAMÄTI , že zmluvy vytvárajú priestor bez vnútorných hraníc a poskytuje každému 
ob čanovi únie právo slobodného pohybu a pobytu v rámci územia členských štátov,  
SO ŽELANÍM  zabráni ť tomu, aby bol inštitút azylu použitý na ú čely nezlu čite ľné s tými, na ktoré bol 
ur čený,  
KE ĎŽE tento protokol rešpektuje nemennos ť a ciele Ženevského dohovoru z 28. júla 1951, ktorý sa 
týka štatútu ute čenca,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/305
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie,  
Jediný článok 
Berúc do úvahy úrove ň ochrany základných práv a slobôd členskými štátmi Európskej únie, považujú 
sa členské štáty sa bezpe čné krajiny pôvodu vo vzájomných vz ťahoch pri všetkých právnych 
a praktických dôvodoch týkajúcich sa záležitostí azylu. Podľ a toho je možné bra ť do úvahy, resp. 
poklada ť za prípustnú žiados ť o azyl podanú štátnym príslušníkom členského štátu iba 
v nasledovných prípadoch:  
a) ak členský štát, ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom pokra čuje po nadobudnutí platnosti 
Amsterdamskej zmluvy, využívajúc ustanovenia článku 15 Dohovoru na ochranu základných 
ľudských práv a slobôd, v prijímaní opatrení zbavujúcich ho na svojom území záväzkov pod ľa 
tohto dohovoru; 
b) ak bol iniciovaný postup uvedený v článku 7 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii a pokia ľ Rada 
prípadne Európska rada vo vz ťahu k nemu príjme rozhodnutie s oh ľadom na č lenský štát, 
ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom;  
c) k Rada prijala rozhodnutie v súlade s článkom 7 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii s oh ľadom na 
členský štát, ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom, alebo ak Európska rada prijala rozhodnutie 
v súlade s článkom 7 ods. 2 uvedenej zmluvy s oh ľadom na členský štát, ktorého je žiadate ľ 
štátnym príslušníkom;  
d) ak by sa tak členský štát rozhodol jednostranne vo vz ťahu k žiadosti štátneho príslušníka iného 
členského štátu; v tom prípade musí by ť Rada bezprostredne informovaná; žiados ť bude 
vybavovaná na základe predpokladu, že je zjavne neodôvodnená bez toho, aby sú časne 
akýmko ľvek spôsobom, pod ľa okolností prípadu, ovplyv ňovala rozhodovaciu právomoc 
členského štátu.SK C 83/306 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 25)  
O VYKONÁVANÍ SPOLO ČNÝCH PRÁVOMOCÍ  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Jediný článok  
Pokia ľ ide o článok 2 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o spolo čne vykonávaných 
právomociach, ak Únia vykonáva činnos ť v ur čitej oblasti, rozsah takéhoto výkonu právomoci 
zahŕň a len tie prvky, ktoré sú upravené dotknutým aktom Únie, a teda nevz ťahuje sa na celú oblas ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/307
PROTOKOL ( č. 26)  
O SLUŽBÁCH VŠEOBECNÉHO ZÁUJMU  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  zdôrazni ť význam služieb všeobecného záujmu,  
SA DOHODLI NA  týchto výkladových ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k 
Zmluve o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Spolo čné hodnoty Únie, pokia ľ ide o služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 14 
Zmluvy o fungovaní Únie, zah ŕňajú najmä:  
— základnú úlohu a široké diskre čné právomoci národných, regionálnych a miestnych orgánov pri 
poskytovaní, obstarávaní a organizovaní služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ktoré čo 
najlepšie nap ĺňajú potreby užívate ľov; 
— rôznorodos ť medzi rôznymi službami všeobecného hospodárskeho záujmu a rozdiely 
v potrebách a preferenciách užívate ľov, ktoré môžu by ť spôsobené rozdielnymi geografickými, 
sociálnymi alebo kultúrnymi okolnos ťami; 
— vysokú úrove ň kvality, bezpe čnosti a dostupnosti, rovnaký prístup a presadzovanie všeobecného 
prístupu a práv užívate ľov. 
Článok 2  
Ustanoveniami zmlúv nie sú žiadnym spôsobom dotknuté právomoci členských štátov poskytova ť, 
obstaráva ť a organizova ť služby všeobecného záujmu nehospodárskeho charakteru.SK C 83/308 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 27)  
O VNÚTORNOM TRHU A HOSPODÁRSKEJ SÚ ŤAŽI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY , že vnútorný trh tak, ako je vymedzený v článku 3 Zmluvy o Európskej únii, 
obsahuje systém, ktorým sa zabezpe čuje, že hospodárska sú ťaž nebude narušená,  
SA DOHODLI , že 
na tento úč el Únia v prípade potreby prijme opatrenia pod ľa ustanovení zmlúv vrátane článku 352 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Tento protokol je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/309
PROTOKOL ( č. 28)  
O HOSPODÁRSKEJ, SOCIÁLNEJ A ÚZEMNEJ 
SÚDRŽNOSTI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že článok 3 Zmluvy o Európskej únii uvádza okrem iných cie ľov cie ľ podporova ť 
hospodársku, sociálnu a územnú súdržnos ť a solidaritu medzi členskými štátmi a že hospodárska, 
sociálna a územná súdržnos ť patrí medzi oblasti spolo čnej právomoci Únie, ktoré sú vymenované 
v článku 4 ods. 2 písm. c) Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že ustanovenia tretej časti hlavy XVIII o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti 
ako celok poskytujú právny základ pre konsolidáciu a ďalší rozvoj činnosti Únie v oblasti 
hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti vrátane vytvorenia nového fondu,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že článok 177 Zmluvy o fungovaní Európskej únie predpokladá zriadenie Kohézneho 
fondu,  
BERÚC NA VEDOMIE,  že Európska investi čná banka poži čiava ve ľké a ustavi čne sa zvyšujúce sumy 
v prospech chudobnejších regiónov,  
BERÚC NA VEDOMIE  záujem o vä čšiu pružnos ť pri pride ľovaní prostriedkov zo štrukturálnych fondov,  
BERÚC NA VEDOMIE  záujem modifikova ť mieru ú časti Únie na programoch a projektoch v ur čitých 
krajinách,  
BERÚC NA VEDOMIE  návrh vo vyššej miere zoh ľad ňova ť relatívnu prosperitu členských štátov 
v systéme vlastných prostriedkov,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ,  že podpora hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti je životne dôležitá pre 
plný rozvoj a trvalý úspech Únie,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ  presved čenie, že štrukturálne fondy by mali na ďalej zohráva ť zna čnú úlohu pri 
dosahovaní cie ľov Únie v oblasti súdržnosti,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ  svoje presved čenie, že Európska investi čná banka by mala na ďalej venova ť 
vä čšinu svojich prostriedkov na podporu hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti a vyhlasujú, 
že sú ochotné preskúma ť kapitálové potreby Európskej investi čnej banky, hne ď ako to bude 
potrebné,  
SÚHLASIA  so zriadením Kohézneho fondu, ktorý poskytne Únii finan čné prostriedky na projekty 
v oblasti životného prostredia a transeurópskych sietí v členských štátoch s hrubým národným 
dôchodkom na osobu nižším ako 90 % priemeru Únie, ktoré majú program na splnenie 
podmienok hospodárskeho zbližovania, ako je to stanovené v článku 126,SK C 83/310 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
VYHLASUJÚ  svoj zámer umožni ť vä čšiu mieru pružnosti pri pride ľovaní prostriedkov zo 
štrukturálnych fondov na špecifické potreby nezahrnuté do sú časných predpisov štrukturálnych 
fondov,  
VYHLASUJÚ  svoju ochotu upravi ť úrove ň ú časti Únie v kontexte programov a projektov štrukturálnych 
fondov s cie ľom vyhnú ť sa nadmernému zvyšovaniu rozpo čtových výdavkov v menej prosperujúcich 
členských štátoch,  
UZNÁVAJÚC  potrebu pravidelne sledova ť pokrok, ktorý sa dosahuje v oblasti hospodárskej, sociálnej 
a územnej súdržnosti a konštatujú, že sú ochotné v tomto oh ľade analyzova ť všetky potrebné 
opatrenia,  
VYHLASUJÚ  svoj zámer viac bra ť do úvahy individuálne možnosti členských štátov prispieva ť 
z vlastných zdrojov a korigova ť regresívne prvky súč asného systému vlastných prostriedkov 
z hradiska menej prosperujúcich štátov,  
SÚHLASIA  s pripojením tohto protokolu k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej 
únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/311
PROTOKOL ( č. 29)  
O SYSTÉME VEREJNOPRÁVNEHO 
VYSIELANIA V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
DOMNIEVAJÚC SA,  že systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch jen priamo spojený 
s demokratickými, sociálnymi a kultúrnymi potrebami každej spolo čnosti, a s potrebou 
zachovania plurality médií,  
SA DOHODLI  na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia zmlúv nemajú vplyv na právomoc členských štátov pri poskytovaní financovania 
verejnoprávneho vysielania, pokia ľ je takéto financovanie poskytované vysielacím organizáciám na 
splnenie verejnoprávneho poslania tak, ako je mu zverené, vymedzené a organizované v každom 
členskom štáte, a pokia ľ takéto financovanie neovplyv ňuje obchodné podmienky a hospodársku 
sú ťaž v Únii v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spolo čným záujmom, pri čom sa berie 
do úvahy uskuto čnenie náhrad za verejnoprávnu službu.SK C 83/312 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 30)  
O UPLAT ŇOVANÍ CHARTY ZÁKLADNÝCH PRÁV 
EURÓPSKEJ ÚNIE NA PO ĽSKO A SPOJENÉ 
KRÁ ĽOVSTVO  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE v článku 6 Zmluvy o Európskej únii Únia uznáva práva, slobody a zásady uvedené v Charte 
základných práv Európskej únie;  
KE ĎŽE charta sa má uplat ňova ť striktne v súlade s ustanoveniami uvedeného článku 6 a hlavy VII 
samotnej charty;  
KE ĎŽE v uvedenom článku 6 sa vyžaduje, aby súdy Po ľska a Spojeného krá ľovstva chartu uplat ňovali 
a vykladali striktne v súlade s vysvetlivkami uvedenými v danom článku;  
KE ĎŽE charta obsahuje tak práva ako aj zásady;  
KE ĎŽE charta obsahuje ustanovenia civilno-politického i hospodársko-sociálneho charakteru;  
KE ĎŽE v charte sa opätovne potvrdzujú práva, slobody a zásady, ktoré Únia uznáva, pri čom tieto 
zásady sa zviditeľň ujú, ale nevytvárajú sa žiadne nové práva či zásady;  
PRIPOMÍNAJÚC  záväzky Po ľska a Spojeného krá ľovstva pod ľa Zmluvy o Európskej únii, Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie a práva Únie vo všeobecnosti;  
BERÚC NA VEDOMIE  želanie Po ľska a Spojeného krá ľovstva objasni ť niektoré aspekty uplat ňovania 
charty;  
ŽELAJÚC SI  preto objasni ť uplat ňovanie charty v súvislosti so zákonmi a správnymi opatreniami 
Po ľska a Spojeného krá ľovstva a jej žalovate ľnosti v rámci Po ľska a Spojeného krá ľovstva;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že odkazy v tomto protokole na vykonávanie konkrétnych ustanovení 
charty sa striktne uplat ňujú bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie iných ustanovení charty;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že tento protokol sa uplat ňuje bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie 
charty v iných členských štátoch;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že tento protokol sa uplat ňuje bez toho, aby boli dotknuté iné povinnosti 
Po ľska a Spojeného krá ľovstva pod ľa Zmluvy o Európskej únii, Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
a práva Únie vo všeobecnosti,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/313
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
1. Chartou sa nerozširuje možnos ť Súdneho dvora Európskej únie, ani iného súdu či súdneho 
orgánu Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva, aby ur čil, či sú zákony, iné právne predpisy či 
administratívne ustanovenia, postupy alebo konanie Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva v súlade 
so základnými právami, slobodami a zásadami, ktoré opätovne potvrdzuje.  
2. Predovšetkým, a aby sa vyhlo akýmko ľvek pochybnostiam, žiadne ustanovenie hlavy IV charty 
nevytvára práva, ktorých je možné sa súdne domáha ť, uplatniteľ né v Po ľsku alebo Spojenom 
krá ľovstve okrem prípadov, ke ď sú tieto práva ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch 
Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva. 
Článok 2  
V rozsahu, v ktorom akéko ľvek ustanovenie tejto charty odkazuje na vnútroštátne právne predpisy 
a postupy, sa toto ustanovenie v Po ľsku alebo Spojenom krá ľovstve uplat ňuje len v rozsahu, v akom 
sa práva či zásady, ktoré obsahuje, uznávajú v právnych predpisoch či postupoch Po ľska alebo 
Spojeného krá ľovstva.SK C 83/314 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 31)  
O DOVOZE ROPNÝCH PRODUKTOV 
SPRACOVANÝCH NA HOLANDSKÝCH ANTILÁCH 
DO EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
V POŽIADAVKE  na podrobnejšiu reguláciu obchodného styku pri dovoze ropných produktov do 
Európskej únie spracúvaných na Holandských Antilách,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Tento protokol sa vz ťahuje na ropné produkty tarifných čísel 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafín, 
vazelína z ropy alebo bridlicového oleja, parafínové zvyšky) a 27.14 Bruselského colného sadzobníka, 
pokia ľ sú do členských štátov dovážané k spotrebe.  
Článok 2 
Členské štáty sa zaväzujú v súlade s týmto protokolom poskytnú ť colné výhody ropným produktom, 
ktoré sa spracúvajú na Holandských Antilách, ktoré vyplývajú z pripojenia Holandských Antíl k Únii. 
Tieto ustanovenia platia bez oh ľadu na predpisy o pôvode používané v členských štátoch.  
Článok 3  
1. Ak Komisia uzná na žiados ť niektorého č lenského štátu alebo z vlastného podnetu, že dovozy 
ropných produktov do Únie, spracúvaných na Holandských Antilách, vykonané v režime pod ľa 
článku 2, skuto čne spôsobujú ťažkosti na trhu jedného alebo viacerých členských štátov, potom 
rozhodne, aby sa uvalili, zvýšili alebo opätovne zaviedli clá na uvedený dovoz tými členskými štátmi, 
pokia ľ je to potrebné, aby sa táto situácia zvládla. Takto uvalené, zvýšené alebo opätovne zavedené 
clá nesmú prekro čiť clá, ktoré sa uplat ňujú voč i tretím krajinám na tie isté výrobky.  
2. Odsek 1 sa môže uplatni ť v každom prípade, ke ď dovoz ropných produktov, ktoré sa 
spracúvajú na Holandských Antilách, dosiahne do členských štátov dva milióny ton za rok.  
3. Uznesenia Komisie pod ľa odsekov 1 a 2 vrátane tých, ktoré smerujú k zamietnutiu zmluvy, 
oznámia sa Rade. Tá sa môže zaobera ť na žiados ť hociktorého členského štátu s danými uzneseniami 
a môže ich kedykoľ vek pozmeni ť alebo vráti ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/315
Článok 4 
1. Ak je niektorý členský štát názoru, že dovoz ropných produktov, spracúvaných na 
Holandských Antilách, uskuto čňovaný priamo alebo cez niektorý iný členský štát v režime pod ľa 
článku 2, spôsobuje na jeho trhu skuto čné ťažkosti a že sú žiadúce okamžité opatrenia na 
odstránenie tohto stavu vecí, môže z vlastného rozhodnutia zvýši ť clá na tento dovoz, ktoré 
nesmú presiahnuť clá, ktoré sa uplat ňujú vo či tretím štátom na tie isté výrobky. Toto rozhodnutie 
oznámi Komisii, ktorá do jedného mesiaca rozhodne, či sa štátom uč inené opatrenia môžu zachova ť 
alebo sa musia zmeniť , resp. zruši ť. Článok 3 ods. 3 sa vz ťahuje na toto uznesenie Komisie.  
2. Ak prekro čí dovoz ropných produktov, spracúvaných na Holandských Antilách, uskuto čňovaný 
priamo alebo cez niektorý iný štát alebo viacero štátov Európskej únie v režime pod ľa článku 2 
po čas jedného kalendárneho roka množstvo, ktoré je udané v prílohe k tomuto protokolu, tak sa 
prípadné opatrenia tohto štátu alebo daných členských štátov za daný rok pod ľa odseku 1 považujú 
za oprávnené; Komisia zoberie na vedomie prípadné opatrenia po tom, čo sa ubezpeč í, že sa 
dosiahlo stanovené množstvo. V takomto prípade ostatné členské štáty nepredložia vec Rade.  
Článok 5 
Ak Únia rozhodne o uplatnení množstevných obmedzení dovozu ropných produktov každého 
pôvodu, tie sa môžu vz ťahova ť aj na dovoz týchto produktov z Holandských Antíl. V takomto 
prípade sa Holandským Antilám poskytne preferen čné zaobchádzanie oproti tretím krajinám.  
Článok 6 
1. Rada jednomyseľ ným rozhodnutím upraví ustanovenia článku 2 a 5 po porade s Európskym 
parlamentom a Komisiou, ke ď vydá spolo čnú definíciu pôvodu na ropné produkty z tretích krajín 
a asociovaných krajín alebo sa uznesie v rámci spolo čnej obchodnej politiky o daných produktoch, 
alebo zostaví spolo čnú energetickú politiku.  
2. Pri takejto úprave sa však musia v každom prípade zachova ť rovnocenné výhody v prospech 
Holandských Antíl v primeranej forme a na množstvo najmenej 2 a pol milióna ton ropných 
produktov.  
3. Záväzky Únie týkajúce sa rovnocenných výhod pod ľa odseku 2 sa môžu v prípade potreby 
rozdeli ť na jednotlivé krajiny, pri čom sa berú do úvahy uvedené množstvá v prílohe k tomuto 
protokolu.SK C 83/316 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 7 
Pri plnení tohto protokolu má Komisia sledovať vývoj dovozu ropných produktov do členských 
štátov, ktoré sa spracúvajú na Holandských Antilách. Členské štáty oznámia Komisii, ktorá dbá na 
príslušné rozde ľovanie, všetky informácie slúžiace tomuto ú čelu cestou administratívnych postupov 
odporú čaných Komisiou. 
PRÍLOHA K PROTOKOLU  
Na vykonanie článku 4 ods. 2 Protokolu o dovoze ropných produktov do Európskej únie spracovaných na Holandských 
Antilách, uzniesli sa Vysoké zmluvné strany, že množstvo 2 milióny ton ropných produktov z Antíl sa rozdelí medzi 
členské štáty takto: 
Spolková republika Nemecko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 625 000 tone  
Belgicko-Luxemburská hospodárska únia . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 ton 
Francúzsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 75 000 ton 
Taliansko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  . 100 000 ton 
Holandsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tonSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/317
PROTOKOL ( č. 32)  
O NADOBUDNUTÍ NEHNUTE ĽNÉHO MAJETKU V DÁNSKU  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si urovnanie ur čitých osobitných problémov týkajúcich sa Dánska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Bez oh ľadu na ustanovenie zmlúv si Dánsko môže zachova ť existujúce právne predpisy 
o nadobúdaní druhého bydliska.SK C 83/318 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 33)  
K ČLÁNKU 157 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Pre ú čely článku 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa dávky v systéme zamestnaneckého 
sociálneho zabezpe čenia nepokladajú za odmenu, ak sa týkajú obdobia zamestnania pred 17. májom 
1990, s výnimkou prípadov pracovníkov alebo oprávnených rodinných príslušníkov, ktorí pred 
týmto dátumom podali súdnu žalobu alebo za čali podobné konanie pod ľa uplatnite ľného 
vnútroštátneho práva.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/319
PROTOKOL ( č. 34)  
O OSOBITNEJ ÚPRAVE PRE GRÓNSKO  
Jediný článok 
1. Zaobchádzanie s dovozom výrobkov, ktoré podliehajú spoloč nej organizácii trhu s výrobkami 
rybného hospodárstva a ktoré pochádzajú z Grónska, zah ŕňa, pri dodržiavaní mechanizmov 
spolo čnej organizácie trhu, oslobodenie od cla a poplatkov s rovnakým ú činkom a od 
množstevných obmedzení a opatrení s rovnakým ú činkom, ak sú možnosti prístupu do 
grónskych zón rybolovu, ktoré sú Únii zaru čené na základe dohody medzi Úniou a príslušnými 
orgánmi Grónska, pre Úniu uspokojivé.  
2. Všetky opatrenia, ktoré sa týkajú úpravy dovozu takých výrobkov, vrátane opatrení, ktoré sa 
týkajú prijímania takých opatrení, sa príjmu postupom pod ľa článku 43 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.SK C 83/320 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 35)  
O ČLÁNKU 40.3.3 ÚSTAVY ÍRSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Žiadne ustanovenie zmlúv, Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu, ani 
zmlúv či aktov pozme ňujúcich alebo dopl ňujúcich tieto zmluvy sa nedotýka č lánku 40.3.3. ústavy 
Írska.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/321
PROTOKOL ( č. 36)  
O PRECHODNÝCH USTANOVENIACH  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE na ú čely zabezpe čenia prechodu medzi inštitucionálnymi ustanoveniami zmlúv, ktoré sú 
uplatniteľ né pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, a inštitucionálnymi ustanoveniami 
uvedenej zmluvy je potrebné upravi ť prechodné ustanovenia,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Článok 1 
V tomto protokole slovo „zmluvy“ ozna čuje Zmluvu o Európskej únii, Zmluvu o fungovaní 
Európskej únie a Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu.  
HLAVA I  
USTANOVENIA O EURÓPSKOM PARLAMENTE  
Článok 2 
V dostato čnom predstihu pred parlamentnými vo ľbami v roku 2009 prijme Európska rada v súlade 
s článkom 14 ods. 2 druhým pododsekom Zmluvy o Európskej únii rozhodnutie, ktorým ur čí 
zloženie Európskeho parlamentu.  
Až do skon čenia funk čného obdobia zákonodarného zboru v rokoch 2004 – 2009 zostáva zloženie 
a po čet poslancov Európskeho parlamentu rovnaký, aký existoval v čase nadobudnutia platnosti 
Lisabonskej zmluvy.  
HLAVA II  
USTANOVENIA O KVALIFIKOVANEJ VÄ ČŠINE  
Článok 3  
1. V súlade s článkom 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii nadobúdajú ustanovenia toho odseku 
a ustanovenia článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o vymedzení kvalifikovanej 
vä čšiny v Európskej rade a Rade ú činnos ť 1. novembra 2014.  
2. Od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017 môže člen Rady v prípade, že sa uznesenie má 
prija ť kvalifikovanou vä čšinou, požiada ť, aby sa uznesenie prijalo kvalifikovanou väčšinou 
vymedzenou v odseku 3. V takom prípade sa uplat ňujú odseky 3 a 4.SK C 83/322 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Do 31. októbra 2014 zostávajú v platnosti tieto ustanovenia bez toho, aby bol dotknutý 
článok 235 ods. 1 druhý pododsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie:  
Ak sa majú Európska rada a Rada uznášať kvalifikovanou vä čšinou, hlasy členov sa vážia takto:  
Belgicko 12  
Bulharsko 10  
Česká republika  12  
Dánsko  7  
Nemecko  29  
Estónsko  4  
Írsko  7  
Grécko  12  
Španielsko  27  
Francúzsko  29  
Taliansko 29  
Cyprus 4  
Lotyšsko  4  
Litva 7  Luxembursko  4  
Ma ďarsko 12  
Malta 3  
Holandsko  13  
Rakúsko  10  
Po ľsko 27 
Portugalsko  12  
Rumunsko  14  
Slovinsko  4  
Slovensko  7  
Fínsko  7  
Švédsko  10  
Spojené krá ľovstvo 29  
Ak sa v zmysle zmlúv uznášajú na návrh Komisie, uznesenia sa považujú za prijaté, ak získajú 
najmenej 255 hlasov predstavujúcich vä čšinu členov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie. V ostatných 
prípadoch sa uznesenia považujú za prijaté, ak získajú najmenej 255 hlasov predstavujúcich najmenej 
dve tretiny členov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie.  
Člen Európskej rady alebo Rady môže požiada ť, aby sa v prípade, ke ď Európska rada alebo Rada 
prijíma akt kvalifikovanou vä čšinou, overilo, či členské štáty tvoriace túto vä čšinu zastupujú najmenej 
62 % celkového po čtu obyvate ľstva Únie. Ak sa zistí, že táto podmienka nie je splnená, predmetný 
akt nie je prijatý.  
4. Do 31. októbra 2014 je v prípadoch, v ktorých pod ľa zmlúv, ak sa nezú čast ňujú na hlasovaní 
všetci členovia Rady, predovšetkým v prípadoch, ke ď sa odkazuje na kvalifikovanú vä čšinu 
vymedzenú v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, kvalifikovaná 
vä čšina vymedzená ako rovnaký podiel vá žených hlasov a rovnaký podiel po čtu členov Rady, 
a prípadne ako rovnaké percento obyvate ľstva dotknutých členských štátov, ako je ustanovené 
v odseku 3 tohto článku.  
HLAVA III  
USTANOVENIA O ZLOŽENIACH RADY  
Článok 4  
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 16 ods. 6 prvom pododseku Zmluvy 
o Európskej únii môže Rada zasada ť v zloženiach ustanovených v druhom a tre ťom pododseku 
uvedeného odseku, ako aj v iných zloženiach podľ a zoznamu ustanoveného rozhodnutím Rady pre 
všeobecné záležitosti, ktorá sa uznáša jednoduchou vä čšinou.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/323
HLAVA IV  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA KOMISIE VRÁTANE VYSOKÉHO PREDSTAVITE ĽA 
ÚNIE PRE ZAHRANI ČNÉ VECI A BEZPE ČNOSTNÚ POLITIKU  
Článok 5 
Členovia Komisie, ktorí vykonávajú svoju funkciu v čase nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, 
zostávajú vo svojej funkcii do uplynutia ich funk čného obdobia. D ňom vymenovania vysokého 
predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku však skon čí funk čné obdobie 
člena, ktorý má rovnakú štátnu príslušnos ť ako vysoký predstavite ľ. 
HLAVA V  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA RADY, VYSOKÉHO 
SPLNOMOCNENCA PRE SPOLO ČNÚ ZAHRANI ČNÚ A BEZPE ČNOSTNÚ POLITIKU 
A ZÁSTUPCU GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA RADY  
Článok 6 
Funk čné obdobia generálneho tajomníka Rady, vysokého splnomocnenca pre spolo čnú zahrani čnú 
a bezpeč nostnú politiku a zástupcu generálneho tajomníka Rady skon čia nadobudnutím platnosti 
Lisabonskej zmluvy. Rada vymenuje generálneho tajomníka v súlade s článkom 240 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
HLAVA VI  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA PORADNÝCH ORGÁNOV  
Článok 7 
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 301 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie je rozdelenie po čtu členov Hospodárskeho a sociálneho výboru takéto:  
Belgicko 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Nemecko  24  
Estónsko  7  
Írsko  9  
Grécko 12  Španielsko  21 
Francúzsko  24  
Taliansko  24 
Cyprus  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Luxembursko  6  
Ma ďarsko 12SK C 83/324 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Malta 5  
Holandsko  12  
Rakúsko  12  
Po ľsko 21  
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Fínsko  9  
Švédsko  12  
Spojené krá ľovstvo 24  
Článok 8 
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 305 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie je rozdelenie po čtu členov Výboru regiónov takéto:  
Belgicko 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Nemecko  24  
Estónsko  7  
Írsko  9  
Grécko  12  
Španielsko  21  
Francúzsko  24  
Taliansko 24  
Cyprus 6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Luxembursko  6  Ma ďarsko  12  
Malta  5  
Holandsko  12  
Rakúsko  12  
Po ľsko 21 
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  
Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Fínsko  9  
Švédsko  12  
Spojené krá ľovstvo 24  
HLAVA VII  
PRECHODNÉ USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA AKTOV PRIJATÝCH NA ZÁKLADE HLÁV 
V A VI ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII PRED NADOBUDNUTÍM PLATNOSTI 
LISABONSKEJ ZMLUVY  
Článok 9 
Právne ú činky aktov inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie prijatých na základe Zmluvy 
o Európskej únii pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, sú zachované tak dlho, pokým 
sa tieto akty uplat ňovaním zmlúv nezrušia, nevyhlásia za neplatné alebo nezmenia a nedoplnia. To 
isté platí aj pre dohovory uzavreté medzi členskými štátmi na základe Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 10  
1. Ako prechodné opatrenie a pokia ľ ide o akty Únie v oblasti policajnej a justi čnej spolupráce 
v trestných veciach, ktoré boli prijaté pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, v de ň 
nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy majú inštitúcie tieto právomoci: právomoci Komisie pod ľaSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/325
článku 258 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa nebudú uplat ňova ť a právomoci Súdneho dvora 
Európskej únie pod ľa hlavy VI Zmluvy o Európskej únii v znení platnom pred nadobudnutím 
platnosti Lisabonskej zmluvy, ostávajú rovnaké vrátane prípadu, ke ď boli akceptované pod ľa 
článku 35 ods. 2 uvedenej Zmluvy o Európskej únii.  
2. Zmena a doplnenie aktu uvedeného v odseku 1 má za následok uplatnite ľnos ť právomocí 
inštitúcií uvedených v uvedenom odseku tak, ako sú vymedzené v zmluvách, vo vz ťahu 
k zmenenému a doplnenému aktu pre tie členské štáty, na ktoré sa tento zmenený a doplnený 
akt vzť ahuje. 
3. Ú činnos ť prechodného opatrenia uvedeného v odseku 1 skon čí najneskôr uplynutím piatich 
rokov od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
4. Najneskôr šes ť mesiacov pred uplynutím prechodného obdobia uvedeného v odseku 3 môže 
Spojené krá ľovstvo oznámi ť Rade, že pokia ľ ide o akty uvedené v odseku 1, neakceptuje právomoci 
inštitúcií uvedené v odseku 1, ako sú vymedzené v zmluvách. Ak Spojené krá ľovstvo zašle uvedené 
oznámenie, všetky akty uvedené v odseku 1 sa na ň prestanú vz ťahova ť odo d ňa uplynutia 
prechodného obdobia uvedeného v odseku 3. Tento pododsek sa neuplat ňuje na zmenené 
a doplnené akty, ktoré sa na Spojené krá ľovstvo vz ťahujú pod ľa odseku 2.  
Rada na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou ur čí z toho vyplývajúce potrebné opatrenia 
a potrebné prechodné opatrenia. Spojené krá ľovstvo sa na prijatí tohto rozhodnutia nezú čast ňuje. 
Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
Rada tiež môže na návrh Komisie prija ť kvalifikovanou vä čšinou rozhodnutie, ktorým sa ur čuje, že 
Spojené krá ľovstvo bude znáša ť prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli 
v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na týchto aktoch, a ktorých vzniku nebolo možné zabráni ť. 
5. Spojené krá ľovstvo následne môže kedyko ľvek Rade oznámi ť svoje želanie zú čast ňova ť sa na 
aktoch, ktoré sa na ň prestali vzť ahova ť pod ľa odseku 4 prvého pododseku. V takom prípade sa 
uplat ňujú príslušné ustanovenia Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej 
únie, prípadne Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na priestor slobody, 
bezpe čnosti a spravodlivosti. Vo vz ťahu k týmto aktom majú inštitúcie také právomoci, ako sú 
stanovené v zmluvách. Ke ď inštitúcie Únie a Spojené krá ľovstvo konajú pod ľa príslušných 
protokolov, snažia sa zabezpe čiť čo najvä čšiu možnú mieru ú časti Spojeného krá ľovstva na acquis 
Únie v priestore slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez toho, aby vážne ohrozili praktické 
fungovanie jeho rôznych častí, pri čom sa musí rešpektova ť ich vzájomný súlad.SK C 83/326 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 37)  
O FINAN ČNÝCH NÁSLEDKOCH UPLYNUTIA 
PLATNOSTI ZMLUVY O ZALOŽENÍ ESUO 
A O VÝSKUMNOM FONDE PRE UHLIE A OCE Ľ 
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že všetky aktíva a pasíva Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele tak, ako existovali 
k 23. júlu 2002, sa 24. júla 2002 previedli na Európske spolo čenstvo,  
BERÚC DO ÚVAHY  želanie využíva ť tieto fondy na výskum v oblastiach súvisiacich s uho ľným 
a oceliarskym priemyslom, a teda potrebu stanovi ť v tejto súvislosti ur čité osobitné pravidlá,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
1. Čistá hodnota týchto aktív a pasív uvedená v súvahe ESUO z 23. júla 2002 upravená 
o akékoľ vek zvýšenie alebo zníženie, ku ktorému by mohlo dôjs ť v dôsledku likvida čných 
operácií, sa považuje za aktíva ur čené na výskum v odvetviach uho ľného a oceliarskeho 
priemyslu, uvádzané ako „ESUO v likvidácii“. Po dokon čení likvidácie budú uvádzané ako „Aktíva 
výskumného fondu pre uhlie a oceľ “. 
2. Príjmy z týchto aktív, uvádzané ako „výskumný fond pre uhlie a oce ľ“ sa využijú výlu čne na 
výskum mimo rámcového výskumného programu v odvetviach súvisiacich s uho ľným a oceliarskym 
priemyslom v súlade s ustanoveniami tohto protokolu a aktov prijatých na jeho základe.  
Článok 2 
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, 
prijme všetky nevyhnutné opatrenia na vykonanie tohto protokolu, vrátane základných princípov.  
Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom prijme opatrenia, ktorými sa 
ustanovujú viacro čné finan čné usmernenia pre správu aktív výskumného fondu pre uhlie a oce ľ 
a technických usmernení pre výskumný program výskumného fondu pre uhlie a oce ľ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/327
Článok 3  
Pokia ľ nie je v tomto protokole a v aktoch prijatých na jeho základe ustanovené inak, platia 
ustanovenia zmlúv.SK C 83/328 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PRÍLOHYSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/329

PRÍLOHA I  
ZOZNAM UVEDENÝ V ČLÁNKU 38 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
Kapitola 1  Živé zvieratá  
Kapitola 2  Mäso a jedlé mäsové zvyšky  
Kapitola 3  Ryby, kôrovce a mäkkýše  
Kapitola 4  Mlie čne produkty; vtá čie vajcia; prírodný med  
Kapitola 5  
5.04 Vnútornosti, mo čové mechúre a žalúdky zvierat (iných než rýb) celé 
alebo ich č asti 
5.15 Živo číšne produkty nešpecifikované alebo nezahrnuté inde; neživé 
zvieratá z kapitoly 1 alebo z kapitoly 3, nevhodné pre ľudskú spotrebu  
Kapitola 6  Živé stromy a iné rastliny; cibule, korene a podobné časti rastlín; rezané 
kvety a ozdobné listy  
Kapitola 7  Jedlá zelenina, rastliny, korene a h ľuzy 
Kapitola 8 Jedlé ovocie; strúžiky melónov a citrusového ovocia  
Kapitola 9  Káva, čaj a korenie, s výnimkou maté (položka č. 09.03)  
Kapitola 10 Obilie  
Kapitola 11 Produkty mlynov: slad a škrob, glutín, inulín  
Kapitola 12 Olejnaté semená a olejnaté ovocie; zmesové zrná, semená a ovocie, 
priemyslové a lie čivé rastliny; slama a krmoviny  
Kapitola 13  
ex 13.03  Pektín  
Kapitola 15 
15.01 Prasa čí tuk a iný vyškvarený brav čový tuk; vyškvarený alebo lisovaný 
hydinový tuk  
15.02  Nevyškvarené tuky hovädzieho dobytka, baranie alebo kozie tuky; loj 
(vrátane jemného loja) vyrobený z týchto tukov  
15.03  Stearín brav čového sadla, oleo-stearín a lojový stearín; olej brav čového 
sadla, lojový olej a oleový olej, nie emulzifikovaný alebo zmiešaný alebo 
vyrobený iným spôsobom  
15.04  Tuky a oleje z rýb a z morských cicavcov, rafinované i nerafinované  
15.07 Stužené rastlinné oleje, tekuté alebo tuhé, surové, rafinované alebo 
pre čistené  
15.12 Živo číšne alebo rastlinné tuky a oleje, hydrogenované, rafinované 
i nerafinované, ale nie ďalej spracovávanéSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/331
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
15.13  Margarín, imitácie brav čového sadla a iné vyrobené jedlé tuky  
15.17  Odpady z procesov spracovania tukových látok alebo živo číšnych alebo 
rastlinných voskov  
Kapitola 16 Prípravky z mäsa, z rýb, z kôrovcov a/alebo z mäkkýšov  
Kapitola 17 
17.01  Cukrová repa a trstinový cukor, v tuhom stave  
17.02  Iné cukry; cukrové sirupy; umelý med (zmiešaný i nezmiešaný 
s prírodným medom); karamel  
17.03  Melasa, odfarbená i neodfarbená  
17.05  Cukry, sirupy alebo melasy, ochutené alebo farbené (vrátane vanilkového 
alebo vanilínového cukru) okrem ovocných štiav s pridaným cukrom 
v akomkoľ vek pomere  
Kapitola 18 
18.01  Kakaové boby, celé alebo drtené, surové alebo pražené  
18.02  Šupky a odpady kakaových bôbov  
Kapitola 20 Prípravky zo zeleniny, z ovocia alebo z iných častí rastlín  
Kapitola 22 22.04  Vínny mušt (hroznový mušt), fermentujúci či s fermentáciou zastavenou 
inak než prídavkom alkoholu  
22.05  Víno z čerstvého hrozna; vínne mušty s fermentáciou zastavenou 
prídavkom alkoholu 
22.07  Iné fermentované nápoje (napríklad jablkové víno, hruškový mušt 
a medovina)  
ex 22.08 
ex 22.09  Etylalkohol, denaturovaný alebo nedenaturovaný, s akýmko ľvek 
alkoholometrickým titrom, získaný z po ľnohospodárskych produktov 
uvedených v prílohe I, s výnimkou destilátov, likérov a ostatných 
liehových nápojov, zložených alkoholických prípravkov (tzv. koncentrovaných vý ťažkov) na výrobu nápojov  
ex 22.10  Ocot a náhradky octu  
Kapitola 23 Zvyšky a odpady potravinárskeho priemyslu; prípravky krmív pre 
zvieratá  
Kapitola 24 
24.01  Nespracovaný tabak, tabakové odpady  
Kapitola 45 45.01  Prírodný korok, nespracovaný, drtený, granulovaný alebo mletý; 
odpadový korokSK C 83/332 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
Kapitola 54 
54.01 Ľan, surový alebo spracovaný ale nespradený, kúde ľová priadza a odpady 
(vrátane cupovaných alebo garnetovaných handier)  
Kapitola 57  
57.01 Pravé konope (Cannabis sativa) surové alebo spracované ale nespradené, 
vý česky (kúde ľ) a odpady pravého konope (vrátane cupovaných alebo 
garnetovaných handier alebo špagátov)SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/333
PRÍLOHA II  
ZÁMORSKÉ KRAJINY A ÚZEMIA, NA KTORÉ SA VZ ŤAHUJÚ USTANOVENIA 
ŠTVRTEJ ČASTI ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
— Grónsko  
— Nová Kaledónia a závislé územia  
— Francúzska Polynézia  
— Francúzske južné a antarktické územia  
— Ostrovy Wallis a Futuna  
— Mayotte  
— Saint Pierre a Miquelon  
— Aruba  
— Holandské Antily:  
— Bonaire  
— Curaçao 
— Saba  
— Sint Eustatius  
— Sint Maarten  
— Anguilla  
— Kajmanie ostrovy  
— Falklandské ostrovy  
— Južná Georgia a Ostrovy Južný Sandwich  
— Montserrat  
— Pitcairn  
— Svätá Helena a závislé územia  
— Britské antarktické územia  
— Britské územia v Indickom oceáne  
— Ostrovy Turks a Caicos  
— Britské Panenské ostrovy  
— BermudySK C 83/334 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
VYHLÁSENIA  
PRIPOJENÉ K ZÁVEREČ NÉMU AKTU MEDZIVLÁDNEJ KONFERENCIE, 
KTORÁ PRIJALA LISABONSKÚ ZMLUVU  
podpísanú 13. decembra 2007SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/335

A. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA USTANOVENIA ZMLÚV  
1. Vyhlásenie k Charte základných práv Európskej únie  
Chartou základných práv Európskej únie, ktorá má právne záväzný charakter, sa potvrdzujú základné 
práva, ktoré sú zaru čené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd tak, 
a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členské štáty.  
Chartou sa nerozširuje oblas ť uplat ňovania práva Únie nad rámec právomocí Únie, ani sa ňou pre 
Úniu nevytvárajú žiadne nové právomoci a neukladajú sa jej žiadne úlohy, a jej sú časné právomoci 
a úlohy vymedzené v zmluvách sa nemenia.  
2. Vyhlásenie k článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia súhlasí, aby sa pristúpenie Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv 
a základných slobôd uskuto čnilo spôsobom, ktorý umož ňuje zachova ť charakteristické znaky 
práva Únie. V tejto súvislosti konferencia poznamenáva, že existuje pravidelný dialóg medzi 
Súdnym dvorom Európskej únie a Európskym súdom pre ľudské práva, dialóg, ktorý by mohol 
byť posilnený, ke ď Únia pristúpi k tomuto dohovoru.  
3. Vyhlásenie k článku 8 Zmluvy o Európskej únii  
Únia zoh ľadní osobitnú situáciu malých krajín, ktoré s ňou udržiavajú osobitne blízke vz ťahy.  
4. Vyhlásenie o zložení Európskeho parlamentu  
Taliansku sa udelí dodato čné kreslo v Európskom parlamente.  
5. Vyhlásenie o politickej dohode Európskej rady o návrhu rozhodnutia 
o zložení Európskeho parlamentu  
Európska rada politicky schváli revidovaný návrh rozhodnutia o zložení Európskeho parlamentu na 
volebné obdobie rokov 2009–2014, ktorý sa zakladá na návrhu Európskeho parlamentu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/337
6. Vyhlásenie k článku 15 ods. 5 a 6, článku 17 ods. 6 a 7 a článku 18 
Zmluvy o Európskej únii 
Pri výbere osôb vyzvaných, aby zastávali funkciu predsedu Európskej rady, predsedu Komisie 
a vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, sa bude venova ť 
zvýšená pozornos ť potrebe zoh ľadni ť geografickú a demografickú rozmanitos ť Únie a jej 
členských štátov.  
7. Vyhlásenie k článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a k článku 238 
ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že rozhodnutie o vykonávaní článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii 
a článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prijme Rada v de ň podpisu Lisabonskej 
zmluvy, a nadobudne ú činnos ť v de ň nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy. Návrh rozhodnutia 
znie:  
Návrh rozhodnutia Rady  
o vykonávaní článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017 
na jednej strane a od 1. apríla 2017 na strane druhej  
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,  
ke ďže:  
(1) Je vhodné prija ť ustanovenia umož ňujúce plynulý prechod od systému rozhodovania v Rade 
kvalifikovanou vä čšinou tak, ako je vymedzený v článku 3 ods. 3 Protokolu o prechodných 
ustanoveniach, ktorý sa uplat ňuje na ďalej až do 31. októbra 2014, k systému hlasovania 
ustanovenom v článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, ktorý sa bude uplatň ova ť od 1. novembra 2014, vrátane 
osobitných ustanovení uvedených v článku 3 ods. 2 uvedeného protokolu po čas 
prechodného obdobia do 31. marca 2017.  
(2) Pripomína, že praxou Rady je venova ť všetko úsilie posil ňovaniu demokratickej legitimity aktov 
prijatých kvalifikovanou vä čšinou,SK C 83/338 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
ROZHODLA TAKTO:  
Oddiel 1  
Ustanovenia uplatnite ľné od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017  
Článok 1 
Po čas obdobia od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017, ak členovia Rady zastupujúci:  
a) najmenej tri štvrtiny obyvate ľstva alebo  
b) najmenej tri štvrtiny poč tu členských štátov,  
ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej menšiny, ktorá vyplýva z uplat ňovania článku 16 ods. 4 
prvého pododseku Zmluvy o Európskej únii alebo článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, vyjadria svoj nesúhlas s prijatím aktu Rady kvalifikovanou väčšinou, Rada túto otázku 
prerokuje.  
Článok 2 
Rada v priebehu tohto rokovania urobí všetko, čo je v jej silách, aby sa v rozumnom čase a bez toho, 
aby boli ohrozené povinné lehoty stanovené právom Únie, našlo uspokojivé riešenie problémov, ktoré nastolili členovia Rady uvedení v článku 1.  
Článok 3 
Predseda Rady na tento ú čel s pomocou Komisie a dodržiavajúc rokovací poriadok Rady vyvinie 
všetky iniciatívy potrebné na u ľah čenie dosiahnutia širšej dohody v rámci Rady. Členovia Rady mu 
poskytnú potrebnú sú činnos ť. 
Oddiel 2 
Ustanovenia uplatnite ľné od 1. apríla 2017  
Článok 4 
Od 1. apríla 2017, ak členovia Rady zastupujúci:  
a) najmenej 55 % obyvate ľstva alebo
 
b) najmenej 55 % po čtu členských štátov,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/339
ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej menšiny, ktorá vyplýva z uplat ňovania článku 16 ods. 4 
prvého pododseku Zmluvy o Európskej únii alebo článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, vyjadria svoj nesúhlas s prijatím aktu Rady kvalifikovanou väčšinou, Rada túto otázku 
prerokuje.  
Článok 5 
Rada v priebehu tohto rokovania urobí všetko, čo je v jej silách, aby sa v rozumnom čase a bez toho, 
aby boli ohrozené povinné lehoty stanovené právom Únie, našlo uspokojivé riešenie na 
zodpovedanie problémov, ktoré nastolili členovia Rady uvedení v článku 4.  
Článok 6 
Predseda Rady na tento ú čel s pomocou Komisie a dodržiavajúc rokovací poriadok Rady vyvinie 
všetky iniciatívy potrebné na u ľah čenie dosiahnutia širšej dohody v rámci Rady. Členovia Rady mu 
poskytnú potrebnú sú činnos ť. 
Oddiel 3  
Nadobudnutie úč innosti rozhodnutia  
Článok 7 
Toto rozhodnutie nadobúda ú činnos ť v de ň nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
8. Vyhlásenie k praktickým opatreniam, ktoré je potrebné prija ť v čase 
nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, pokia ľ ide o predsedníctvo 
Európskej rady a Rady pre zahrani čné veci  
V prípade, že Lisabonská zmluva nadobudne platnos ť po 1. januári 2009, konferencia vyzýva 
príslušné orgány členského štátu vykonávajúceho v tom čase polro čné predsedníctvo Rady na 
jednej strane, a osobu, ktorá bude zvolená za predsedu Európskej rady, a osobu, ktorá bude 
vymenovaná za vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, na 
strane druhej, aby prijali po porade s nasledujúcim polroč ným predsedníctvom potrebné 
konkrétne opatrenia, ktoré umožnia efektívny prechod materiálnych a organiza čných aspektov 
výkonu predsedníctva Európskej rady a Rady pre zahranič né veci.SK C 83/340 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
9. Vyhlásenie k článku 16 ods. 9 Zmluvy o Európskej únii týkajúcemu sa 
rozhodnutia Európskej rady o vykonávaní predsedníctva Rady  
Konferencia vyhlasuje, že Rada by mala za čať s prípravou rozhodnutia, ktoré ustanoví postupy na 
vykonanie rozhodnutia o vykonávaní predsedníctva Rady hne ď po podpise Lisabonskej zmluvy, 
a politicky ho schváli ť do šiestich mesiacov. Návrh rozhodnutia Európskej rady, ktoré sa prijme 
v de ň nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy, znie:  
Návrh rozhodnutia Európskej rady  
o vykonávaní predsedníctva Rady  
Článok 1 
1. Predsedníctvo Rady, s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné veci, vykonávajú vopred urč ené 
skupiny troch členských štátov po čas obdobia 18 mesiacov. Skupiny sú vytvorené na základe rovnej 
rotácie medzi členskými štátmi s prihliadnutím na ich rozmanitos ť a geografickú rovnováhu v rámci 
Únie.  
2. Každý člen skupiny po poradí predsedá poč as obdobia šiestich mesiacov všetkým zloženiam 
Rady s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné veci. Ostatní členovia skupiny pomáhajú 
predsedníctvu pri vykonávaní všetkých jeho právomocí na základe spolo čného programu. Členovia 
skupiny sa môžu medzi sebou dohodnú ť o iných úpravách. 
Článok 2 
Výboru stálych predstavite ľov vlád členských štátov predsedá predstavite ľ členského štátu, ktorý 
predsedá Rade pre všeobecné záležitosti.  
Politickému a bezpe čnostnému výboru predsedá zástupca vysokého predstavite ľa Únie pre 
zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku.  
Predsedníctvo prípravných orgánov rôznych zložení Rady, s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné 
veci, vykonáva člen skupiny, ktorý predsedá príslušnému zloženiu, pokia ľ sa nerozhodne inak 
v súlade s článkom 4.  
Článok 3  
Rada pre všeobecné záležitosti zabezpe čuje konzistentnos ť a kontinuitu práce rôznych zložení Rady 
v rámci viacro čných programov v spolupráci s Komisiou. Členské štáty, ktoré vykonávajú 
predsedníctvo, prijmú s pomocou Generálneho sekretariátu Rady všetky opatrenia potrebné na 
organizáciu a hladký priebeh práce Rady.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/341
Článok 4 
Rada prijme rozhodnutie, ktorým sa ustanovujú opatrenia na vykonanie tohto rozhodnutia.  
10. Vyhlásenie k článku 17 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia sa domnieva, že v prípade, ak sa už Komisia nebude skladať zo štátnych príslušníkov 
všetkých členských štátov, mala by venovať náležitú pozornos ť potrebe zabezpeč iť úplnú 
transparentnos ť vo vz ťahoch so všetkými členskými štátmi. Komisia by preto mala ma ť úzke 
vz ťahy so všetkými členskými štátmi bez oh ľadu na to, či majú štátneho príslušníka medzi členmi 
Komisie alebo nie, a v tomto oh ľade by mala venova ť osobitnú pozornos ť potrebe zdie ľať informácie 
a konzultova ť so všetkými členskými štátmi.  
Konferencia sa tiež domnieva, že Komisia by mala prija ť všetky potrebné opatrenia na zabezpe čenie 
zoh ľadnenia politickej, sociálnej a hospodárskej reality všetkých členských štátov, vrátane tých, ktoré 
nemajú v Komisii svojho štátneho príslušníka. Tieto opatrenia by mali zah ŕňať zabezpe čenie toho, 
aby sa postavenie týchto členských štátov zoh ľadnilo pri prijímaní vhodných organiza čných opatrení.  
11. Vyhlásenie k článku 17 ods. 6 a 7 Zmluvy o Európskej únii  
Konferencia sa domnieva, že v súlade s ustanoveniami zmlúv sú Európsky parlament a Európska rada 
spolo čne zodpovední za plynulý priebeh procesu vedúceho k vo ľbám predsedu Európskej komisie. 
Z tohto dôvodu zástupcovia Európskeho parlamentu a Európskej rady uskuto čnia potrebné 
konzultácie predtým, ako Európska rada prijme rozhodnutie v rámci, ktorý považujú za 
najvhodnejší. V súlade s článkom 17 ods. 7 prvým pododsekom sa tieto konzultácie zamerajú na 
profil kandidátov na funkciu predsedu Komisie, pri čom sa zoh ľadnia voľ by do Európskeho 
parlamentu. Podrobnosti o týchto konzultáciách sa bližšie ur čia vo vhodnom čase vzájomnou 
dohodou medzi Európskym parlamentom a Európskou radou.  
12. Vyhlásenie k článku 18 Zmluvy o Európskej únii 
1. Konferencia vyhlasuje, že v priebehu prípravných prác predchádzajúcich vymenovaniu 
vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ku ktorému dôjde v de ň 
nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, v súlade s článkom 18 Zmluvy o Európskej únii 
a článkom 5 Protokolu o prechodných ustanoveniach a ktorého funk čné obdobie bude trva ť od 
tohto d ňa do konca aktuálneho funk čného obdobia Komisie, sa nadviažu náležité kontakty 
s Európskym parlamentom.  
2. Konferencia okrem toho pripomína, že vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci 
a bezpeč nostnú politiku, ktorého funk čné obdobie sa za čne v novembri 2009 v rovnakom čase 
ako funk čné obdobie ďalšej Komisie a bude trva ť rovnako dlho, sa vymenuje v súlade 
s ustanoveniami článkov 17 a 18 Zmluvy o Európskej únii.SK C 83/342 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
13. Vyhlásenie o spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Konferencia zdôraz ňuje, že ustanovenia Zmluvy o Európskej únii, ktoré sa týkajú spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky vrátane vytvorenia novej pozície vysokého predstavite ľa Únie 
pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a vytvorenie služby pre vonkajšiu činnos ť, nemajú vplyv 
na zodpovednosti č lenských štátov v ich súč asnej podobe pri formulovaní a vykonávaní ich 
zahrani čnej politiky, ani na ich národné zastúpenie v tretích krajinách a medzinárodných 
organizáciách. 
Konferencia taktiež pripomína, že ustanovenia, ktorými sa riadi spolo čná bezpe čnostná a obranná 
politika, sa nedotýkajú osobitného charakteru bezpe čnostnej a obrannej politiky členských štátov.  
Zdôraz ňuje, že Európska únia a jej členské štáty zostanú pri udržiavaní medzinárodného mieru 
a bezpe čnosti viazané ustanoveniami Charty Organizácie Spojených národov a najmä primárnou 
zodpovednos ťou Bezpe čnostnej rady a jej členov.  
14. Vyhlásenie o spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Okrem osobitných pravidiel a postupov uvedených v článku 24 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii 
konferencia zdôraz ňuje, že ustanoveniami, ktoré sa týkajú spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej 
politiky, a to aj tými, ktoré sa vz ťahujú na vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku a službu vonkajšej činnosti, sa neovplyvní existujúci právny základ, 
zodpovednosti ani právomoci žiadneho členského štátu vo vz ťahu k formulácii a výkonu svojej 
zahrani čnej politiky, jej národným diplomatickým službám, vz ťahom s tretími krajinami a k ú časti 
v medzinárodných organizáciách vrátane členstva členských štátov v Bezpe čnostnej rade Organizácie 
spojených národov.  
Konferencia taktiež konštatuje, že ustanovenia, ktoré sa týkajú spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej 
politiky, nedávajú Komisii nové právomoci iniciova ť rozhodnutia ani nerozširujú úlohu Európskeho 
parlamentu.  
Konferencia rovnako pripomína, že ustanovenia, ktorými sa riadi spolo čná bezpe čnostná a obranná 
politika, sa nedotýkajú osobitného charakteru bezpe čnostnej a obrannej politiky členských štátov.  
15. Vyhlásenie k článku 27 Zmluvy o Európskej únii  
Konferencia vyhlasuje, že hne ď po podpise Lisabonskej zmluvy by generálny tajomník Rady, vysoký 
predstavite ľ pre spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, Komisia a členské štáty mali za čať 
prípravné práce na vytvorenie Európskej služby pre vonkajšiu činnos ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/343
16. Vyhlásenie k článku 55 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia sa domnieva, že možnos ť preklada ť zmluvy do jazykov uvedených v článku 55 ods. 2 
prispieva k naplneniu cie ľa uvedeného v článku 3 ods. 3 štvrtom pododseku, ktorým je rešpektovanie 
bohatej kultúrnej a jazykovej rozmanitosti Únie. V tejto súvislosti konferencia potvrdzuje oddanos ť 
Únie kultúrnej rozmanitosti Európy a osobitnú pozornos ť, ktorú bude aj na ďalej venova ť týmto 
a iným jazykom.  
Konferencia odporú ča členským štátom, ktoré si želajú využi ť možnos ť uvedenú v článku 55 ods. 2, 
oznámi ť Rade do šiestich mesiacov odo d ňa podpisu Lisabonskej zmluvy, jazyk alebo jazyky, do 
ktorých budú zmluvy preložené.  
17. Vyhlásenie o prednosti 
Konferencia pripomína, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie majú 
zmluvy a právo prijaté Úniou na základe zmlúv prednos ť pred právom členských štátov za 
podmienok ustanovených v uvedenej judikatúre Súdneho dvora EÚ.  
Okrem toho sa konferencia rozhodla pripoji ť k tomuto závere čnému aktu stanovisko Právneho 
servisu Rady o prednosti, ktoré sa nachádza v dokumente 11197/07 (JUR 260):  
„Stanovisko Právneho servisu Rady  
z 22. júna 2007  
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že prednos ť práva Spolo čenstva je základnou zásadou tohto práva. Pod ľa 
Súdneho dvora táto zásada je obsiahnutá v osobitnom charaktere Európskeho spolo čenstva. V čase vynesenia 
prvého rozsudku tejto ustálenej judikatúry [rozsudok z 15. júla 1964 č. 6/64 vo veci Costa/ENEL  ( 1 )] sa 
v zmluve prednos ť práva nespomínala. Dnes je situácia rovnaká. Skuto čnosť , že zásada prednosti nebude 
uvedená v budúcej zmluve, žiadnym spôsobom nemení existenciu tejto zásady ani existujúcu judikatúru 
Súdneho dvora.  
___________  
( 1 ) ‚Z toho vyplýva (…), že právo vyplývajúce zo zmluvy, nezávislého zdroja práva, nemohlo by ť vzh ľadom na svoju osobitnú 
a pôvodnú povahu prevýšené domácimi právnymi ustanoveniami, nech boli stanovené v akomko ľvek rámci, bez toho, aby bolo 
zbavené svojej podstaty práva Spolo čenstva, a bez toho, aby sa spochybnil samotný právny základ Spolo čenstva. ‘ “ 
18. Vyhlásenie o rozdelení právomocí  
Konferencia zdôraz ňuje, že v súlade so systémom rozdelenia právomocí medzi Úniou a členskými 
štátmi, ako je ustanovené v Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, zostávajú 
členským štátom všetky právomoci, ktoré sa zmluvami nepreniesli na Úniu.SK C 83/344 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa zmluvami prenesie na Úniu v urč itej oblasti právomoc, ktorú vykonáva spolo čne s členskými 
štátmi, členské štáty v tejto oblasti vykonávajú svoju právomoc v rozsahu, v akom Únia svoju 
právomoc nevykonala alebo sa rozhodla, že ju prestane vykonáva ť. Posledná spomenutá situácia 
môže nasta ť, ak príslušné inštitúcie Únie rozhodnú o zrušení legislatívneho aktu najmä s cie ľom 
lepšie zabezpe čiť trvalé dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality. Na podnet jedného alebo 
viacerých svojich členov (predstavite ľov členských štátov) môže Rada v súlade s článkom 241 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie požiada ť Komisiu, aby predložila návrhy na zrušenie 
legislatívneho aktu. Konferencia víta vyhlásenie Komisie, že týmto požiadavkám bude venova ť 
osobitnú pozornos ť. 
Rovnako zástupcovia vlád členských štátov, ktorí sa zišli na medzivládnej konferencií, môžu v súlade 
s riadnym revíznym postupom ustanoveným v článku 48 ods. 2 až 5 Zmluvy o Európskej únii 
rozhodnú ť o zmene a doplnení zmlúv, na ktorých je Únia založená, vrátane rozšírenia alebo zúženia 
právomocí prenesených na Úniu uvedenými zmluvami.  
19. Vyhlásenie k článku 8 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia súhlasí, že vo svojom všeobecnom úsilí odstráni ť nerovnosť medzi ženami a mužmi, sa 
Únia bude vo svojich rôznych politikách zameriava ť na boj proti všetkým formám domáceho násilia. 
Je vhodné, aby členské štáty prijali všetky opatrenia, ktoré sú potrebné na predchádzanie 
a odstránenie týchto trestných činov, ako aj na podporu a ochranu obetí.  
20. Vyhlásenie k článku 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že vždy, ke ď by predpisy o ochrane osobných údajov, ktoré majú by ť prijaté 
na základe článku 16, mohli ma ť priame dôsledky na národnú bezpe čnos ť, musí sa náležito 
zoh ľadni ť osobitná povaha záležitosti. Pripomína, že v sú časnosti platné právne predpisy (pozri 
najmä smernicu 95/46/ES) ustanovujú v tomto oh ľade osobitné výnimky.  
21. Vyhlásenie o ochrane osobných údajov v oblasti justi čnej spolupráce 
v trestných veciach a policajnej spolupráce  
Konferencia uznáva, že vzh ľadom na osobitný charakter oblasti policajnej a justi čnej spolupráce 
v trestných veciach, sa možno budú musie ť prija ť osobitné pravidlá o ochrane osobných údajov 
a o vo ľnom pohybe takýchto údajov v tejto oblasti na základe článku 16 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/345
22. Vyhlásenie k článkom 48 a 79 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že v prípade, ak by návrh legislatívneho aktu, ktorý je založený na článku 
79 ods. 2, ovplyv ňoval významné aspekty systému sociálneho zabezpe čenia členského štátu, najmä 
s ohľ adom na rozsah jeho pôsobnosti, náklady alebo finan čnú štruktúru, alebo by ovplyv ňoval 
finan čnú rovnováhu tohto systému, ako je ustanovené v článku 48 druhom odseku, sa náležito 
zoh ľadnia záujmy tohto členského štátu.  
23. Vyhlásenie k článku 48 druhému odseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie 
Konferencia pripomína, že v takom prípade sa Európska rada v súlade s článkom 15 ods. 4 Zmluvy 
o Európskej únii uznáša konsenzom.  
24. Vyhlásenie k právnej subjektivite Európskej únie  
Konferencia potvrdzuje, že skuto čnos ť, že Európska únia má právnu subjektivitu, Úniu nijakým 
spôsobom neopráv ňuje vykonáva ť zákonodarnú činnos ť alebo kona ť nad rámec právomocí, ktoré 
na ňu v zmluvách preniesli členské štáty.  
25. Vyhlásenie k článkom 75 a 215 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia pripomína, že rešpektovanie práv a základných slobôd vyžaduje, aby sa dostato čná 
pozornos ť venovala najmä ochrane a rešpektovaniu práva dotknutých fyzických osôb alebo 
subjektov na riadne súdne konanie. Na tento ú čel a s cie ľom zabezpe čiť striktné súdne 
preskúmanie rozhodnutí, ktoré uložili reštriktívne opatrenia fyzickej osobe alebo subjektu, musia 
byť predmetné rozhodnutia založené na jasných a zrete ľných kritériách. Tieto kritéria musia by ť 
prispôsobené osobitným vlastnostiam každého reštriktívneho opatrenia.  
26. Vyhlásenie k neú časti členského štátu na opatrení založenom na 
tretej časti hlave V Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že ak sa členský štát rozhodne nezú častni ť na opatrení založenom na tretej 
časti hlave V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, Rada uskuto ční podrobnú diskusiu o možných 
dôsledkoch a ú činkoch neú časti tohto členského štátu na tomto opatrení.  
Okrem toho môže ktorýko ľvek členský štát vyzva ť Komisiu, aby preskúmala situáciu na základe 
článku 116 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Predchádzajúcimi odsekmi nie je dotknutá možnos ť členského štátu predloži ť túto otázku Európskej 
rade.SK C 83/346 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
27. Vyhlásenie k článku 85 ods. 1 druhému pododseku Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že nariadenia uvedené v článku 85 ods. 1 druhom pododseku Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie by mali bra ť do úvahy vnútroštátne pravidlá a prax, ktoré sa týkajú 
začatia vyšetrovania trestných činov. 
28. Vyhlásenie k článku 98 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia poznamenáva, že ustanovenia článku 98 sa musia uplat ňova ť v súlade so sú časnou 
praxou. Pojem „opatrenia potrebné na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených 
rozdelením Nemecka hospodárstvu ur čitých oblastí Spolkovej republiky dotknutých týmto 
rozdelením“ sa musí vyklada ť v súlade s existujúcou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie.  
29. Vyhlásenie k článku 107 ods. 2 písm. c) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie 
Konferencia poznamenáva, že článok 107 ods. 2 písm. c) sa musí vyklada ť v súlade s existujúcou 
judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie v záležitostiach, ke ď sa uplat ňujú jeho ustanovenia na 
pomoc poskytovanú ur čitým oblastiam Spolkovej republiky Nemecko, ktoré sú dotknuté bývalým 
rozdelením Nemecka.  
30. Vyhlásenie k článku 126 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
S oh ľadom na článok 126 konferencia potvrdzuje, že zvyšovanie rastového potenciálu 
a zabezpe čenie riadneho rozpo čtového stavu tvorí dva piliere hospodárskej a rozpo čtovej politiky 
Únie a členských štátov. Pakt stability a rastu je dôležitým nástrojom na dosiahnutie týchto cie ľov. 
Konferencia opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či ustanoveniam vz ťahujúcim sa na Pakt stability 
a rastu, ktoré vytvárajú rámec pre koordináciu rozpo čtových politík členských štátov Európskej únie.  
Konferencia potvrdzuje, že systém založený na pravidlách je najlepšou zárukou na dodržiavanie 
záväzkov a pre rovnaké zaobchádzanie so všetkými členskými štátmi.  
V tomto rámci konferencia takisto opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či cie ľom Lisabonskej 
stratégie: vytváranie pracovných miest, štrukturálne reformy a sociálna súdržnos ť. 
Cieľ om Únie je dosiahnu ť vyrovnaný hospodársky rast a cenovú stabilitu. Hospodárske a rozpo čtové 
politiky preto potrebujú ur čiť správne priority v záležitostiach hospodárskych reforiem, inovácii, 
konkurencieschopnosti a posilň ovania súkromného investovania a spotreby v obdobiach slabého 
hospodárskeho rastu. Toto by sa malo odráža ť v nasmerovaní rozpo čtových rozhodnutí naSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/347
vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie, najmä prostredníctvom reštrukturalizácie verejných príjmov 
a výdavkov za predpokladu dodržiavania rozpo čtovej disciplíny v súlade so zmluvami a Paktom 
stability a rastu.  
Rozpo čtové a hospodárske výzvy, ktorým čelia členské štáty, zdôraz ňujú dôležitos ť riadnej 
rozpo čtovej politiky uplat ňovanej po čas celého hospodárskeho cyklu.  
Konferencia súhlasí s tým, že členské štáty by mali aktívne využiť obdobia hospodárskej obnovy na 
konsolidáciu verejných financií a zlepšenie ich rozpo čtovej situácie. Cie ľom je postupné dosiahnutie 
rozpo čtového prebytku v období hospodárskeho rastu, ktorý vytvorí potrebný priestor na prekonanie 
hospodárskych poklesov, a tým prispieva k dlhodobej udržate ľnosti verejných financií.  
Členské štáty o čakávajú so záujmom možné návrhy Komisie, ako aj ďalšie príspevky č lenských štátov 
so zrete ľom na posilnenie a objasnenie vykonávania Paktu stability a rastu. Členské štáty prijmú 
všetky potrebné opatrenia na zvýšenie rastového potenciálu svojich hospodárstiev. Zlepšenie 
koordinácie hospodárskej politiky by mohlo napomôc ť tomuto cie ľu. Toto vyhlásenie nemá vplyv 
na ďalšie diskusie o Pakte stability a rastu.  
31. Vyhlásenie k článku 156 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia potvrdzuje, že politiky uvedené v článku 156 patria najmä do právomocí členských 
štátov. Podporné a koordina čné opatrenia, ktoré prijmú na úrovni Únie v súlade s ustanoveniami 
tohto článku, majú doplnkovú povahu. Slúžia na posilnenie spolupráce medzi členskými štátmi, a nie 
na harmonizáciu vnútroštátnych systémov. Záruky a postupy existujúce v každom členskom štáte 
s ohľ adom na zodpovednos ť sociálnych partnerov tým nie sú dotknuté.  
Toto vyhlásenie sa uplat ňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia zmlúv, ktorými sa prenáša 
právomoc na Úniu, vrátane právomocí v sociálnej oblasti.  
32. Vyhlásenie k článku 168 ods. 4 písm. c) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že opatrenia, ktoré budú prijaté pod ľa článku 168 ods. 4 písm. c) musia 
zoh ľadni ť spolo čné otázky bezpe čnosti a musia ma ť za cie ľ stanovenie vysokých noriem pre kvalitu 
a bezpeč nos ť, ak by vnútroštátne normy týkajúce sa vnútorného trhu inak bránili dosiahnutiu 
vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí.SK C 83/348 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
33. Vyhlásenie k článku 174 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia sa domnieva, že pojem „ostrovné regióny“, ktorý je uvedený v článku 174, môže zah ŕňať 
aj ostrovné štáty ako celky, ak sp ĺňajú potrebné podmienky.  
34. Vyhlásenie k článku 179 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia súhlasí, že činnos ť Únie v oblasti výskumu a technického rozvoja bude náležito 
rešpektova ť základné smerovanie a orientáciu výskumných politík členských štátov.  
35. Vyhlásenie k článku 194 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že článkom 194 nie je dotknuté právo členských štátov prijímať  potrebné 
opatrenia na zabezpe čenie svojich dodávok energie za podmienok ustanovených v článku 347.  
36. Vyhlásenie k článku 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
týkajúce sa dojednávania a uzavierania medzinárodných dohôd vz ťahujú- 
cich sa na priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti členskými štátmi  
Konferencia potvrdzuje, že členské štáty majú právo dojednáva ť a uzaviera ť dohody s tretími 
krajinami alebo medzinárodnými organizáciami v oblastiach zahrnutých v tretej č asti, hlave V, 
kapitolách 3, 4 a 5, pokia ľ sú tieto dohody v súlade s právom Únie.  
37. Vyhlásenie k článku 222 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté Úniou na splnenie jej záväzkov solidarity vo či 
členskému štátu, ktorý je objektom teroristického útoku alebo obe ťou prírodnej katastrofy alebo 
katastrofy spôsobenej ľudskou činnos ťou, žiadne z ustanovení článku 222 nie je ur čené na to, aby 
ovplyvnilo právo iného členského štátu na výber najvhodnejších prostriedkov na splnenie jeho 
vlastného záväzku solidarity vo či uvedenému členskému štátu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/349
38. Vyhlásenie k článku 252 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o po čte 
generálnych advokátov na Súdnom dvore  
Konferencia vyhlasuje, že ak Súdny dvor v súlade s článkom 252 prvým odsekom Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie požiada, aby sa po čet generálnych advokátov zvýšil o troch (jedenásť  
namiesto ôsmich), Rada takéto zvýšenie jednomyse ľne schváli.  
V takom prípade konferencia súhlasí, aby Po ľsko, podobne ako Nemecko, Francúzsko, Taliansko, 
Španielsko a Spojené krá ľovstvo, malo stáleho generálneho advokáta a už sa ďalej nezú čast ňovalo 
rota čného systému, zatiaľ čo existujúci rota čný systém bude pozostáva ť z rotácie piatich generálnych 
advokátov namiesto troch.  
39. Vyhlásenie k článku 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia berie na vedomie zámer Komisie pokra čova ť v poradách s odborníkmi, ktorých 
vymenovali členské štáty, pri vypracovávaní návrhov delegovaných aktov v oblasti finan čných 
služieb v súlade so zaužívanou praxou.  
40. Vyhlásenie k článku 329 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že členské štáty môžu pri vznesení žiadosti o nadviazanie posilnenej 
spolupráce uvies ť, či majú v úmysle už v tomto štádiu uplat ňova ť článok 333, ktorý ustanovuje 
rozšírenie hlasovania kvalifikovanou vä čšinou alebo použitie riadneho legislatívneho postupu.  
41. Vyhlásenie k článku 352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že odkaz v článku 352 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na ciele 
Únie odkazuje na ciele ustanovené v článku 3 ods. 2 a 3 Zmluvy o Európskej únii a na ciele 
ustanovené v článku 3 ods. 5 uvedenej zmluvy, pokia ľ ide o vonkajšie činnosti pod ľa piatej časti 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Je preto vylú čené, aby činnos ť založená na článku 352 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie sledovala len ciele ustanovené v článku 3 ods. 1 Zmluvy o Európskej 
únii. V tejto súvislosti konferencia poznamenáva, že v súlade s článkom 31 ods. 1 Zmluvy 
o Európskej únii sa v oblasti spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky nesmú prijímať 
legislatívne akty.SK C 83/350 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
42. Vyhlásenie k článku 352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia zdôraz ňuje, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie je článok 
352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neoddelite ľnou sú čas ťou inštitucionálneho systému, ktorý je 
založený na zásade prenesenia právomocí, a nemôže slúži ť ako základ pre rozširovanie rozsahu 
právomocí Únie nad všeobecný rámec vytvorený ustanoveniami zmlúv ako celku, a najmä tými, 
ktoré vymedzujú úlohy a činnosti Únie. V každom prípade uvedený článok nemožno použi ť ako 
základ pre prijatie ustanovení, ktorých ú činkom by bola v podstate zmena a doplnenie zmlúv bez 
toho, aby prebehol postup, ktorý na tento úč el ustanovujú.  
43. Vyhlásenie k článku 355 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Vysoké zmluvné strany súhlasia, aby Európska rada pri uplat ňovaní článku 355 ods. 6 prijala 
rozhodnutie, ktoré povedie k zmene postavenia Mayotte vo vz ťahu k Únii, aby sa toto územie 
stalo najvzdialenejším územím v zmysle článku 355 ods. 1 a článku 349, ke ď francúzske orgány 
oznámia Európskej rade a Komisii, že to umož ňuje sú časný vývoj vnútorného postavenia ostrova.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/351
B. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA PROTOKOLY PRIPOJENÉ 
K ZMLUVÁM  
44. Vyhlásenie k článku 5 Protokolu o schengenskom acquis za členenom 
do rámca Európskej únie 
Konferencia berie na vedomie, že ak členský štát podľ a článku 5 ods. 2 Protokolu o schengenskom 
acquis za členenom do rámca Európskej únie oznámil, že si neželá zú čast ňova ť sa na návrhu alebo 
podnete, toto oznámenie môže vzia ť kedyko ľvek spä ť, pokia ľ nebolo opatrenie založené na 
schengenskom acquis prijaté.  
45. Vyhlásenie k článku 5 ods. 2 Protokolu o schengenskom  acquis 
za členenom do rámca Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že vždy, ke ď Spojené krá ľovstvo alebo Írsko oznámi Rade svoj úmysel 
nezú čast ňova ť sa na opatrení založenom na takej časti schengenského acquis, na ktorej sa inak 
zú čast ňuje, Rada dôkladne prerokuje možné dôsledky neú časti daného členského štátu na tomto 
opatrení. Rokovanie v rámci Rady by sa malo vies ť so zrete ľom na údaje o vz ťahu návrhu 
k schengenskému acquis poskytnuté Komisiou.  
46. Vyhlásenie k článku 5 ods. 3 Protokolu o schengenskom  acquis 
za členenom do rámca Európskej únie  
Konferencia pripomína, že ak Rada neprijme rozhodnutie po prvom dôkladnom prerokovaní danej 
otázky, Komisia môže v lehote 4 mesiacov predložiť zmenený a doplnený návrh na ú čely ďalšieho 
podrobného preskúmania Radou.  
47. Vyhlásenie k článku 5 ods. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenskom  acquis  
za členenom do rámca Európskej únie  
Konferencia poznamenáva, že podmienky, ktoré sa majú stanovi ť v rozhodnutí uvedenom v článku 5 
ods. 3, 4 alebo 5 Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej únie, môžu 
ur čiť, že dotknutý členský štát bude znáša ť prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne 
a vznikli v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na niektorej časti alebo na celom acquis uvedenom 
v akomko ľvek rozhodnutí prijatom Radou podľ a článku 4 uvedeného protokolu.SK C 83/352 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
48. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu o postavení Dánska  
Konferencia poznamenáva, že s oh ľadom na právne akty, ktoré má prija ť Rada sama alebo spolo čne 
s Európskym parlamentom a ktoré obsahujú ustanovenia vz ťahujúce sa na Dánsko, ako aj 
ustanovenia, ktoré sa na neho nevz ťahujú, pretože majú právny základ, na ktorý sa vz ťahuje čas ť 
I Protokolu o postavení Dánska, Dánsko vyhlasuje, že nepoužije svoje hlasovacie právo, aby bránilo 
prijatiu ustanovení, ktoré sa na Dánsko nevz ťahujú. 
Konferencia ďalej poznamenáva, že na základe Vyhlásenia konferencie k článku 222 Dánsko 
vyhlasuje, že sa zú častní v súlade s čas ťami I a II Protokolu o postavení Dánska na opatreniach 
alebo právnych aktoch pod ľa článku 222.  
49. Vyhlásenie týkajúce sa Talianska  
Konferencia berie na vedomie skuto čnos ť, že Protokol týkajúci sa Talianska, ktorý bol pripojený 
k Zmluve o založení Európskeho hospodárskeho spolo čenstva z roku 1957 a ktorý bol zmenený 
a doplnený prijatím Zmluvy o Európskej únii, znel:  
„VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI urovna ť niektoré osobitné problémy, ktoré sa týkajú Talianska,  
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k zmluve:  
ČLENSKÉ ŠTÁTY SPOLO ČENSTVA 
BERÚ NA VEDOMIE skuto čnos ť, že talianska vláda za čala desa ťro čný program hospodárskeho 
rozvoja, ktorý je zameraný na nápravu nevyváženej štruktúry talianskeho hospodárstva, najmä 
prostredníctvom rozvoja menej rozvinutých oblastí na juhu Talianska a na talianskych ostrovoch 
a prostredníctvom vytvárania nových pracovných miest s cie ľom odstrániť  nezamestnanos ť, 
PRIPOMÍNAJÚ SI, že zásady a ciele tohto programu talianskej vlády zvážili a schválili organizácie pre 
medzinárodnú spoluprácu, ku ktorým členské štáty patria,  
UZNÁVAJÚ, že dosiahnutie cie ľov uvedeného talianskeho programu je v ich spoloč nom záujme,  
SÚHLASIA s cie ľom u ľah čiť talianskej vláde splnenie tejto úlohy s tým, aby sa inštitúciám 
Spolo čenstva doporu čilo prijatie všetkých prostriedkov a postupov upravených zmluvou, a najmä, 
primerané využitie zdrojov Európskej investič nej banky a Európskeho sociálneho fondu,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/353
ZASTÁVAJÚ STANOVISKO, že inštitúcie Spolo čenstva pri vykonávaní tejto zmluvy zoh ľadnia zá ťaž, 
ktorú musí nies ť talianske hospodárstvo po čas nadchádzajúcich rokov a naliehavos ť odvrátenia 
nebezpe čného napätia, najmä ohľ adom platobnej bilancie a úrovne zamestnanosti, ktoré by mohlo 
ohrozi ť uplat ňovanie tejto zmluvy v Taliansku,  
UZNÁVAJÚ najmä, že v súvislosti s uplat ňovaním článkov 109 H a 109 I, je potrebné dba ť na 
zabezpe čenie toho, že opatrenia požadované talianskou vládou zabezpe čia úspešný výsledok 
uvedeného programu hospodárskeho rozvoja a zvýšenia životnej úrovne obyvate ľstva.“ 
50. Vyhlásenie k článku 10 Protokolu o prechodných ustanoveniach  
Konferencia vyzýva Európsky parlament, Radu a Komisiu, aby sa v rámci svojich právomocí a vo 
vhodných prípadoch snažili pod ľa možností v lehote piatich rokov uvedenej v článku 10 ods. 3 
Protokolu o prechodných ustanoveniach prija ť právne akty, ktorými by sa zmenili a doplnili alebo 
nahradili akty uvedené v článku 10 ods. 1 uvedeného protokolu.SK C 83/354 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
C. VYHLÁSENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV  
51. Vyhlásenie Belgického krá ľovstva o národných parlamentoch  
Belgicko upres ňuje, že v súlade s jeho ústavným právom konajú poslanecká snemov ňa a senát 
federálneho parlamentu, ako aj parlamentné zhromaždenia spolo čenstiev a regiónov vo vz ťahu 
k právomociam vykonávaným Úniou ako súč asti vnútroštátneho parlamentného systému alebo 
ako komory národného parlamentu.  
52. Vyhlásenie Belgického krá ľovstva, Bulharskej republiky, Spolkovej 
republiky Nemecko, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva, Talianskej 
republiky, Cyperskej republiky, Litovskej republiky, Luxemburského 
ve ľkovojvodstva, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Rakúskej republiky, 
Portugalskej republiky, Rumunska, Slovinskej republiky a Slovenskej 
republiky k symbolom Európskej únie 
Belgicko, Bulharsko, Nemecko, Grécko, Španielsko, Taliansko, Cyprus, Litva, Luxembursko, 
Ma ďarsko, Malta, Rakúsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko vyhlasujú, že vlajka 
predstavujúca kruh dvanástich zlatých hviezd na modrom pozadí, hymna vychádzajúca z „Ódy na 
rados ť“ z Deviatej symfónie Ludwiga van Beethovena, heslo „Zjednotení v rozmanitosti“, euro ako 
mena Európskej únie a de ň Európy 9. mája budú pre ne na ďalej symbolmi spolo čnej príslušnosti 
ob čanov k Európskej únii a ich spojenia s ňou. 
53. Vyhlásenie Českej republiky k Charte základných práv Európskej 
únie  
1. Česká republika pripomína, že ustanovenia Charty základných práv Európskej únie sú ur čené 
inštitúciám a orgánom Európskej únie v súlade so zásadou subsidiarity a rozdelením právomocí 
medzi Európsku úniu a jej členské štáty, ako to opätovne potvrdzuje vyhlásenie ( č. 18) o rozdelení 
právomocí. Česká republika zdôraz ňuje, že jej ustanovenia sú ur čené členským štátom len vtedy, ke ď 
vykonávajú právo Únie, a nie vtedy, ke ď prijímajú alebo vykonávajú vnútroštátne právo nezávisle od 
práva Únie.  
2. Česká republika tiež zdôraz ňuje, že charta nerozširuje oblas ť uplat ňovania práva Únie 
a nezakladá žiadnu novú právomoc Únie. Charta nezužuje oblas ť uplat ňovania vnútroštátneho 
práva a neobmedzuje žiadne zo sú časných právomocí vnútroštátnych orgánov v tejto oblasti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/355
3. Česká republika tiež zdôraz ňuje, že v rozsahu, v akom charta uznáva základné práva a zásady, 
ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členské štáty, sa tieto práva a zásady musia 
vyklada ť v súlade s týmito tradíciami.  
4. Česká republika ďalej zdôraz ňuje, že žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ť ako 
obmedzenie alebo narušenie ľudských práv a základných slobôd, ktoré sú v oblasti svojej pôsobnosti 
uznané právom Únie a medzinárodnými zmluvami, ktorých zmluvnou stranou je Únia, Spolo čenstvo 
alebo všetky členské štáty, vrátane Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných 
slobôd, ako aj ústavami členských štátov.  
54. Vyhlásenie Spolkovej republiky Nemecko, Írska, Ma ďarskej 
republiky, Rakúskej republiky a Švédskeho krá ľovstva  
Nemecko, Írsko, Ma ďarsko, Rakúsko a Švédsko poznamenávajú, že základné ustanovenia Zmluvy 
o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu neboli podstatne zmenené a doplnené od 
nadobudnutia jej platnosti a je potrebné ich aktualizova ť. Preto podporujú myšlienku Konferencie 
zástupcov vlád členských štátov, ktorá by mala by ť zvolaná čo najskôr.  
55. Vyhlásenie Španielskeho krá ľovstva a Spojeného krá ľovstva Veľ kej 
Británie a Severného Írska  
Zmluvy sa vz ťahujú na Gibraltár ako na európske územie, za ktorého zahrani čné vz ťahy je 
zodpovedný členský štát. Toto neznamená zmeny príslušných pozícií dotknutých členských štátov.  
56. Vyhlásenie Írska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného 
kráľ ovstva a Írska s ohľ adom na priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti  
Írsko potvrdzuje svoj angažovaný vz ťah k Únii ako ku priestoru slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti, v ktorom sa rešpektujú základné práva a rozli čné právne systémy a tradície 
členských štátov a ob čanom sa poskytuje vysoký stupe ň bezpeč nosti.  
Írsko preto deklaruje svoje pevné odhodlanie uplat ňova ť svoje právo podie ľať sa na prijímaní 
opatrení pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré vyplýva z článku 3 
Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti, a to v najvä čšej miere, ktorú bude považova ť za možnú.  
Írsko sa bude v najvä čšej možnej miere podieľ ať najmä na opatreniach v oblasti policajnej 
spolupráce.SK C 83/356 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Írsko navyše pripomína, že v súlade s článkom 8 protokolu môže Rade písomne oznámi ť, že si viac 
neželá, aby sa na ň vz ťahovali ustanovenia protokolu. Írsko má v úmysle preskúma ť fungovanie 
týchto opatrení do troch rokov od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
57. Vyhlásenie Talianskej republiky o zložení Európskeho parlamentu  
Taliansko poznamenáva, že v súlade s článkom 10 a článkom 14 Zmluvy o Európskej únii sa 
Európsky parlament skladá zo zástupcov ob čanov Únie, ktorých zastúpenie má by ť zostupne 
pomerné. 
Taliansko zárove ň konštatuje, že ma základe článku 9 Zmluvy o Európskej únii a článku 20 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie je ob čanom Európskej únie každý štátny príslušník niektorého 
z členských štátov.  
Taliansko sa preto nazdáva, že bez toho, aby bolo dotknuté rozhodnutie o legislatívnom období 
2009 – 2014, musí akéko ľvek rozhodnutie týkajúce sa stanovenia zloženia Európskeho parlamentu, 
ktoré Európska rada prijme na základe iniciatívy Európskeho parlamentu a s jeho súhlasom, sp ĺňať 
zásady článku 14 ods. 2 prvého pododseku.  
58. Vyhlásenie Lotyšskej republiky, Ma ďarskej republiky a Maltskej 
republiky o spôsobe písania názvu jednotnej meny v zmluvách  
Bez toho, aby bol dotknutý jednotný spôsob písania názvu jednotnej meny Európskej únie uvedenej 
v zmluvách, ktorý je uvedený na bankovkách a minciach, Lotyšsko, Ma ďarsko a Malta vyhlasujú, že 
spôsob písania názvu jednotnej meny vrátane jeho odvodených tvarov, ktoré sa uplat ňujú v celom 
lotyšskom a ma ďarskom znení zmlúv, nemá ú činok na existujúce pravidlá o lotyšskom, ma ďarskom 
a maltskom jazyku.  
59. Vyhlásenie Holandského kráľ ovstva k článku 312 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Holandské krá ľovstvo bude súhlasi ť s rozhodnutím uvedeným v článku 312 ods. 2 druhom 
pododseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie v príp ade, že revízia rozhodnutia uvedeného 
v článku 311 treť om odseku uvedenej zmluvy poskytne Holandsku uspokojivé riešenie jeho 
nadmerného negatívneho čistého príspevku do rozpoč tu Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/357
60. Vyhlásenie Holandského kráľ ovstva k článku 355 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Holandské krá ľovstvo vyhlasuje, že podnet na rozhodnutie uvedené v článku 355 ods. 6, ktorého 
cie ľom je zmeni ť postavenie Holandských Antíl a/alebo ostrova Aruba vo vz ťahu k Únii, bude 
predložený len na základe rozhodnutia prijatého v súlade s postavením Holandského krá ľovstva.  
61. Vyhlásenie Po ľskej republiky k Charte základných práv Európskej 
únie 
Charta nijakým spôsobom neovplyv ňuje právo členských štátov vykonáva ť zákonodarnú činnos ť 
v oblasti verejnej morálky, rodinného práva, ochrany ľudskej dôstojnosti a rešpektovania ľudskej 
fyzickej a morálnej integrity.  
62. Vyhlásenie Po ľskej republiky k Protokolu o uplat ňovaní Charty 
základných práv Európskej únie na Po ľsko a Spojené krá ľovstvo  
Po ľská republika vyhlasuje, že so zrete ľom na tradíciu sociálneho hnutia „Solidarita“ a jeho významný 
príspevok k boju za sociálne a pracovné práva plne rešpektuje sociálne a pracovné práva ustanovené 
v práve Európskej únie, a najmä tie, ktoré sú opätovne potvrdené v hlave IV Charty základných práv 
Európskej únie.  
63. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k vymedzeniu pojmu „štátni príslušníci“  
S ohľ adom na zmluvy a Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu a všetky 
akty vyplývajúce z týchto zmlúv, alebo tie, ktoré sú na ďalej v platnosti na základe týchto zmlúv, 
Spojené krá ľovstvo opätovne potvrdzuje vyhlásenie z 31. decembra 1982 k vymedzeniu pojmu 
„štátni príslušníci“ s tou výnimkou, že výraz „ob čania britských závislých území“ je potrebné vždy 
chápa ť ako „ob čania britských zámorských území“.  
64. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k hlasovaciemu právu v európskych parlamentných vo ľbách  
Spojené krá ľovstvo poznamenáva, že článok 14 Zmluvy o Európskej únii a iné ustanovenia zmlúv 
nemajú za cie ľ zmeni ť zásady hlasovacieho práva pre európske parlamentné vo ľby.SK C 83/358 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
65. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k článku 75 a Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Spojené krá ľovstvo plne podporuje ráznu akciu, pokia ľ ide o prijatie finan čných sankcií na úč ely 
predchádzania terorizmu a súvisiacich činností a na boj proti nim. Vyhlasuje preto, že má v úmysle 
vykonáva ť svoje právo zú čast ňova ť sa pod ľa článku 3 Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva 
a Írska na prijímaní všetkých návrhov založených na článku 75 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
pokia ľ ide o priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/359

TABU ĽKY ZHODY  (*) 
Zmluva o Európskej únii  
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
HLAVA I — SPOLO ČNÉ USTANOVENIA  HLAVA I — SPOLO ČNÉ USTANOVENIA 
článok 1  článok 1  
článok 2  
článok 2  článok 3  
článok 3 (vypustený) (  1 ) 
článok 4  
článok 5 (  2 ) 
článok 4 (vypustený) (  3 ) 
článok 5 (vypustený) (  4 ) 
článok 6  článok 6  
článok 7  článok 7  
článok 8  
HLAVA II – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO 
SPOLO ČENSTVA NA Ú ČEL ZALOŽENIA 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA  HLAVA II – USTANOVENIA 
O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH 
článok 8 (vypustený) (  5 ) článok 9  
článok 10 (  6 ) 
( 1 ) V podstate nahradený článkom 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ( ďalej len „ZFEÚ“) a článkami 13 
ods. 1 a 21 ods. 3 druhým pododsekom Zmluvy o Európskej únii ( ďalej len „Zmluva o EÚ“). 
( 2 ) Nahradený článkom 5 Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva ( ďalej len „Zmluva o ES“). 
( 3 ) V podstate nahradený článkom 15. 
( 4 ) V podstate nahradený článkom 13 ods. 2 Zmluvy o EÚ. 
( 5 ) Článok 8 Zmluvy o EÚ, ktorý bol v platnosti pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy ( ďalej 
len „platná zmluva o EÚ“), meniacej Zmluvu o ES. Tieto zmeny sa zahrnuli do Lisabonskej zmluvy 
a článok 8 je vypustený. Jeho číslo je použité na vloženie nového ustanovenia. 
( 6 ) Odsek 4 v podstate nahrádza článok 191 prvý odsek Zmluvy o ES.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/361  
(*) Tieto dve tabu ľky sú tabu ľky uvedené v článku 5 Lisabonskej zmluvy bez prostredného st ĺpca, ktorý 
ozna čoval číslovanie v Lisabonskej zmluve.
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 11  
článok 12  
HLAVA III – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA UHLIA 
A OCELE  HLAVA III – USTANOVENIA O INŠTITÚCIÁCH  
článok 9 (vypustený) (
 7 ) článok 13  
článok 14 (  8 ) 
článok 15 (  9 ) 
článok 16 (  10 ) 
článok 17 (  11 ) 
článok 18  
článok 19 (  12 ) 
HLAVA IV – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA PRE 
ATÓMOVÚ ENERGIU HLAVA IV – USTANOVENIA O POSILNENEJ 
SPOLUPRÁCI 
článok 10 (vypustený) (  13 ) 
články 27a až 27e (nahradené) 
články 40 až 40b (nahradené) 
články 43 až 45 (nahradené)  článok 20 (  14 ) 
( 7 ) Článok 9 platnej zmluvy o EÚ zmenil Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele. 
Platnos ť posledne uvedenej zmluvy skon čila 23. júla 2002. Článok 9 je vypustený a jeho číslo je 
použité na vloženie iného ustanovenia. 
( 8 ) — Odseky 1 a 2 v podstate nahrádzajú článok 189 Zmluvy o ES; 
— odseky 1 až 3 v podstate nahrádzajú článok 9 ods. 1 až 3 Zmluvy o ES; 
— odsek 1 v podstate nahrádza článok 192 prvý odsek Zmluvy o ES; 
— odsek 4 v podstate nahrádza článok 197 prvý odsek Zmluvy o ES. 
( 9 ) V podstate nahrádza článok 4. 
( 10 ) — Odsek 1 v podstate nahrádza článok 202 prvú a druhú zarážku Zmluvy o ES; 
— odseky 2 a 9 v podstate nahrádzajú článok 203 Zmluvy o ES; 
— odseky 4 a 5 v podstate nahrádzajú článok 205 ods. 2 a 4 Zmluvy o ES. 
( 11 ) — Odsek 1 v podstate nahrádza článok 211 Zmluvy o ES; 
— odseky 3 a 7 v podstate nahrádzajú článok 214 Zmluvy o ES; 
— odsek 6 v podstate nahrádza článok 217 ods. 1, 3 a 4 Zmluvy o ES. 
( 12 ) — V podstate nahrádza článok 220 Zmluvy o ES; 
— odsek 2 prvý pododsek v podstate nahrádza článok 221 prvý odsek Zmluvy o ES. 
( 13 ) Článok 10 platnej zmluvy o EÚ zmenil Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú 
energiu. Tieto zmeny sú zahrnuté do Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú 
energiu a článok 10 je vypustený. Jeho číslo je použité na vloženie iného ustanovenia. 
( 14 ) Nahrádza tiež články 11 a 11a Zmluvy o ES.SK C 83/362 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
HLAVA V – USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ 
ZAHRANI ČNEJ A BEZPE ČNOSTNEJ POLITIKE HLAVA V – VŠEOBECNÉ USTANOVENIA 
O VONKAJŠEJ ČINNOSTI ÚNIE A OSOBITNÉ 
USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ 
ZAHRANI ČNEJ A BEZPE ČNOSTNEJ POLITIKE 
Kapitola 1 – Všeobecné ustanovenia 
o vonkajšej činnosti Únie  
článok 21  
článok 22  
Kapitola 2 – Osobitné ustanovenia o spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Oddiel 1 – Spolo čné ustanovenia  
článok 23  
článok 11  článok 24  
článok 12  článok 25  
článok 13  článok 26  
článok 27  
článok 14  článok 28  
článok 15  článok 29  
článok 22 (presunutý) článok 30  
článok 23 (presunutý) článok 31  
článok 16  článok 32  
článok 17 (presunutý)  článok 42  
článok 18  článok 33  
článok 19  článok 34  
článok 20  článok 35  
článok 21  článok 36  
článok 22 (presunutý)  článok 30  
článok 23 (presunutý)  článok 31  
článok 24  článok 37SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/363
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 25  článok 38  
článok 39  
článok 47 (presunutý) článok 40  
článok 26 (vypustený)  
článok 27 (vypustený)  
článok 27a (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27b (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27c (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27d (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27e (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 28  článok 41  
Oddiel 2 – Ustanovenia o spolo čnej 
bezpeč nostnej a obrannej politike  
článok 17 (presunutý) článok 42  
článok 43  
článok 44  
článok 45  
článok 46  
HLAVA VI – USTANOVENIA O POLICAJNEJ 
A JUSTI ČNEJ SPOLUPRÁCI V TRESTNÝCH 
VECIACH (vypustená) (  16 ) 
článok 29 (nahradený) (  17 ) 
článok 30 (nahradený) (  18 ) 
článok 31 (nahradený) (  19 ) 
( 15 ) Články 27a až 27e platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa tiež nahrádzajú článkami 
326 až 334 ZFEÚ. 
( 16 ) Ustanovenia hlavy VI platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa policajnej a justič nej spolupráce v trestných 
veciach sa nahrádzajú ustanoveniami kapitol 1, 4 a 5 Hlavy IV (po pre číslovaní Hlavy V) tretej časti 
ZFEÚ. 
( 17 ) Nahradený článkom 67 ZFEÚ. 
( 18 ) Nahradený článkami 87 a 88 ZFEÚ. 
( 19 ) Nahradený článkami 82, 83 a 85 ZFEÚ.SK C 83/364 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 32 (nahradený) (  20 ) 
článok 33 (nahradený) (  21 ) 
článok 34 (vypustený)  
článok 35 (vypustený)  
článok 36 (nahradený) (  22 ) 
článok 37 (vypustený)  
článok 38 (vypustený)  
článok 39 (vypustený)  
článok 40 (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 40a (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 40b (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 41 (vypustený)  
článok 42 (vypustený)  
HLAVA VII – USTANOVENIA O ROZŠÍRENEJ 
SPOLUPRÁCI (nahradená) (  24 ) HLAVA IV – USTANOVENIA O POSILNENEJ SPOLUPRÁCI 
článok 43 (nahradený) (
 24 ) článok 20  
článok 43a (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 43b (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 44 (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 44a (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 45 (nahradený) (  24 ) článok 20  
HLAVA VIII – ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  HLAVA VI – ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
článok 46 (vypustený)  
článok 47  
( 20 ) Nahradený článkom 89 ZFEÚ. 
( 21 ) Nahradený článkom 72 ZFEÚ. 
( 22 ) Nahradený článkom 71 ZFEÚ. 
( 23 ) Články 40 až 40b platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa nahrádzajú tiež článkami 
326 až 334 ZFEÚ. 
( 24 ) Články 43 až 45 a hlava VII platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa tiež nahrádzajú 
článkami 326 až 334 ZFEÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/365
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 47 (nahradený)  článok 40 
článok 48  článok 48  
článok 49  článok 49  
článok 50  
článok 51  
článok 52  
článok 50 (vypustený)  
článok 51  článok 53  
článok 52  článok 54  
článok 53  článok 55  
Zmluva o fungovaní Európskej únie  
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
PRVÁ ČAS Ť – ZÁSADY  PRVÁ ČAS Ť – ZÁSADY  
článok 1 (vypustený)  
článok 1  
článok 2 (vypustený) (  25 ) 
Hlava I – Druhy a oblasti právomocí Únie  
článok 2  
článok 3  
článok 4  
článok 5  
článok 6  
Hlava II – Všeobecne uplatnite ľné ustanovenia  
( 25 ) V podstate nahradený článkom 3 Zmluvy o EÚ.SK C 83/366 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 7  
článok 3 ods. 1 (vypustený) (  26 ) 
článok 3 ods. 2  článok 8  
článok 4 (presunutý)  článok 119 
článok 5 (nahradený) (  27 ) 
článok 9  
článok 10  
článok 6  článok 11  
článok 153 ods. 2 (presunutý)  článok 12  
článok 13 (  28 ) 
článok 7 (vypustený) (  29 ) 
článok 8 (vypustený) (  30 ) 
článok 9 (vypustený)  
článok 10 (vypustený) (  31 ) 
článok 11 (nahradený) (  32 ) články 326 až 334  
článok 11a (nahradený) (  32 ) články 326 až 334  
článok 12 (presunutý)  článok 18  
článok 13 (presunutý)  článok 19  
článok 14 (presunutý)  článok 26  
článok 15 (presunutý)  článok 27  
článok 16  článok 14  
článok 255 (presunutý)  článok 15  
článok 286 (nahradený) článok 16  
( 26 ) V podstate nahradený článkami 3 až 6 ZFEÚ. 
( 27 ) Nahradený článkom 5 Zmluvy o EÚ. 
( 28 ) Vkladá sa ustanovenie Protokolu o ochrane a blahu zvierat. 
( 29 ) V podstate nahradený článkom 13 Zmluvy o EÚ. 
( 30 ) V podstate nahradený článkom 13 Zmluvy o EÚ a článkom 282 ods. 1 ZFEÚ. 
( 31 ) V podstate nahradený článkom 4 ods. 3 Zmluvy o EÚ. 
( 32 ) Nahradený tiež článkom 20 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/367
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 17  
DRUHÁ ČAS Ť –OB ČIANSTVO ÚNIE  DRUHÁ ČAS Ť – NEDISKRIMINÁCIA 
A OB ČIANSTVO ÚNIE  
článok 12 (presunutý) článok 18  
článok 13 (presunutý) článok 19  
článok 17  článok 20  
článok 18  článok 21  
článok 19  článok 22  
článok 20  článok 23  
článok 21  článok 24  
článok 22  článok 25  
TRETIA ČAS Ť – POLITIKY SPOLO ČENSTVA TRETIA ČAS Ť – VNÚTORNÉ POLITIKY 
A ČINNOSTI ÚNIE 
Hlava I – Vnútorný trh  
článok 14 (presunutý) článok 26  
článok 15 (presunutý) článok 27  
Hlava I – Vo ľný pohyb tovaru Hlava II – Vo ľný pohyb tovaru  
článok 23  článok 28  
článok 24  článok 29  
Kapitola 1 – Colná únia  Kapitola 1 – Colná únia  
článok 25  článok 30  
článok 26  článok 31  
článok 27  článok 32  
Tretia časť, hlava X, colná spolupráca (presunutá)  Kapitola 2 – Colná spolupráca  
článok 135 (presunutý) článok 33 
Kapitola 2 – Zákaz množstevných obmedzení 
medzi členskými štátmi  Kapitola 3 – Zákaz množstevných obmedzení medzi členskými štátmi  
článok 28  článok 34SK C 83/368 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 29  článok 35  
článok 30  článok 36  
článok 31  článok 37  
Hlava II – Po ľnohospodárstvo  Hlava III – Po ľnohospodárstvo a rybné 
hospodárstvo  
článok 32  článok 38  
článok 33  článok 39  
článok 34  článok 40  
článok 35  článok 41  
článok 36  článok 42  
článok 37  článok 43  
článok 38  článok 44  
Hlava III – Voľ ný pohyb osôb, služieb 
a kapitálu Hlava IV – Vo ľný pohyb osôb, služieb 
a kapitálu 
Kapitola 1 – Pracovníci  Kapitola 1 – Pracovníci  
článok 39  článok 45  
článok 40  článok 46  
článok 41  článok 47  
článok 42  článok 48  
Kapitola 2 – Právo usadi ť sa Kapitola 2 – Právo usadi ť sa  
článok 43  článok 49  
článok 44  článok 50  
článok 45  článok 51  
článok 46  článok 52  
článok 47  článok 53  
článok 48  článok 54  
článok 294 (presunutý) článok 55  
Kapitola 3 – Služby  Kapitola 3 – Služby  
článok 49  článok 56SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/369
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 50  článok 57  
článok 51  článok 58  
článok 52  článok 59  
článok 53  článok 60  
článok 54  článok 61  
článok 55  článok 62  
Kapitola 4 – Kapitál a platby Kapitola 4 – Kapitál a platby 
článok 56  článok 63  
článok 57  článok 64  
článok 58  článok 65  
článok 59  článok 66  
článok 60 (presunutý)  článok 75 
Hlava IV – Vízová, azylová, pris ťahovalecká 
politika a iné politiky, ktoré sa týkajú vo ľného 
pohybu osôb Hlava V – Priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti  
Kapitola 1 – Všeobecné ustanovenia  
článok 61  článok 67 (  33 ) 
článok 68  
článok 69  
článok 70  
článok 71 (  34 ) 
článok 64 ods. 1 (nahradený) článok 72 (  35 ) 
článok 73  
článok 66 (nahradený) článok 74  
článok 60 (presunutý) článok 75  
článok 76  
( 33 ) Nahrádza tiež článok 29 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 34 ) Nahrádza článok 36 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 35 ) Nahrádza tiež článok 33 platnej Zmluvy o EÚ.SK C 83/370 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
Kapitola 2 – Politiky vz ťahujúce sa na hrani čné 
kontroly, azyl a pris ťahovalectvo  
článok 62  článok 77  
článok 63 ods. 1 a 2 a článok 64 ods. 2 (  36 ) článok 78  
článok 63 ods. 3 a 4  článok 79  
článok 80  
článok 64 ods. 1 (nahradený)  článok 72  
Kapitola 3 – Justi čná spolupráca v obč ianskych 
veciach 
článok 65  článok 81  
článok 66 (nahradený)  článok 74  
článok 67 (vypustený)  
článok 68 (vypustený)  
článok 69 (vypustený)  
Kapitola 4 – Justi čná spolupráca v trestných 
veciach 
článok 82 (  37 ) 
článok 83 (  37 ) 
článok 84  
článok 85 (  37 ) 
článok 86  
Kapitola 5 – Policajná spolupráca  
článok 87 (  38 ) 
článok 88 (  38 ) 
článok 89 (  39 ) 
( 36 ) Článok 63 ods. 1 a 2 zmluvy o ES sa nahrádzajú článkom 78 ods. 1 a 2 ZFEÚ a článok 64 ods. 2 sa 
nahrádza článkom 78 ods. 3 ZFEÚ. 
( 37 ) Nahrádza článok 31 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 38 ) Nahrádza článok 30 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 39 ) Nahrádza článok 32 platnej Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/371
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
Hlava V – Doprava Hlava VI – Doprava 
článok 70  článok 90  
článok 71  článok 91  
článok 72  článok 92  
článok 73  článok 93  
článok 74  článok 94  
článok 75  článok 95  
článok 76  článok 96  
článok 77  článok 97  
článok 78  článok 98  
článok 79  článok 99  
článok 80  článok 100  
Hlava VI – Spolo čné pravidlá pre hospodársku 
sú ťaž, zda ňovanie a aproximáciu práva Hlava VII – Spolo čné pravidlá pre hospodársku 
sú ťaž, zda ňovanie a aproximáciu práva 
Kapitola 1 – Pravidlá hospodárskej sú ťaže Kapitola 1 – Pravidlá hospodárskej sú ťaže 
Oddiel 1 – Pravidlá uplat ňované na podniky  Oddiel 1 – Pravidlá uplat ňované na podniky  
článok 81  článok 101  
článok 82  článok 102  
článok 83  článok 103  
článok 84  článok 104  
článok 85  článok 105  
článok 86  článok 106  
Oddiel 2 – Pomoc poskytovaná štátmi  Oddiel 2 – Pomoc poskytovaná štátmi  
článok 87  článok 107  
článok 88  článok 108  
článok 89  článok 109  
Kapitola 2 – Da ňové ustanovenia  Kapitola 2 – Da ňové ustanoveniaSK C 83/372 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 90  článok 110  
článok 91  článok 111  
článok 92  článok 112  
článok 93  článok 113  
Kapitola 3 – Aproximácia práva Kapitola 3 – Aproximácia práva 
článok 95 (presunutý) článok 114  
článok 94 (presunutý) článok 115  
článok 96  článok 116  
článok 97  článok 117  
článok 118  
Hlava VII – Hospodárska a menová politika  Hlava VIII – Hospodárska a menová politika  
článok 4 (presunutý) článok 119  
Kapitola 1 – Hospodárska politika  Kapitola 1 – Hospodárska politika  
článok 98  článok 120  
článok 99  článok 121  
článok 100  článok 122  
článok 101  článok 123  
článok 102  článok 124  
článok 103  článok 125  
článok 104  článok 126  
Kapitola 2 – Menová politika Kapitola 2 – Menová politika 
článok 105  článok 127  
článok 106  článok 128  
článok 107  článok 129  
článok 108  článok 130  
článok 109  článok 131  
článok 110  článok 132SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/373
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 111 ods. 1 až 3 a 5 (presunuté)  článok 219  
článok 111 ods. 4 (presunutý)  článok 138 
článok 133  
Kapitola 3 – Inštitucionálne ustanovenia  Kapitola 3 – Inštitucionálne ustanovenia  
článok 112 (presunutý)  článok 283 
článok 113 (presunutý)  článok 284 
článok 114  článok 134  
článok 115  článok 135  
Kapitola 4 – Ustanovenia pre členské štáty, 
ktorých menou je euro  
článok 136  
článok 137  
článok 111 ods. 4 (presunutý)  článok 138  
Kapitola 4 – Prechodné ustanovenia  Kapitola 5 – Prechodné ustanovenia  
článok 116 (vypustený)  
článok 139  
článok 117 ods. 1, ods. 2 šiesta zarážka a ods. 
3 až 9 (vypustené)  
článok 117 ods. 2 prvých pä ť zarážok článok 141 ods. 2  
článok 121 ods. 1 (presunutý) článok 122 ods. 
2 druhá veta (presunutý) článok 123 ods. 5 
(presunutý)  článok 140 (  40 ) 
článok 118 (vypustený)  
článok 123 ods. 3 (presunutý) 
článok 117 ods. 2, prvých pä ť zarážok (presunutý)  článok 141 (  41 ) 
( 40 ) — Článok 140 ods. 1 preberá text článku 121 ods. 1. 
— Článok 140 ods. 2 preberá text článku 122 ods. 2 druhej vety. 
— Článok 140 ods. 3 preberá text článku 123 ods. 5. 
( 41 ) — Článok 141 ods. 1 preberá text článku 123 ods. 3. 
— Článok 141 ods. 2 preberá text článku 117 ods. 2 prvých piatich zarážok.SK C 83/374 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 124 ods. 1 (presunutý)  článok 142  
článok 119  článok 143  
článok 120  článok 144  
článok 121 ods. 1 (presunutý)  článok 140 ods. 1  
článok 121 ods. 2 až 4 (vypustené)  
článok 122 ods. 1, ods. 2 prvá veta, ods. 3, 4, 
5 a 6 (vypustené)  
článok 122, ods. 2 druhá veta (presunuté)  článok 140 ods. 2 prvý pododsek 
článok 123 ods. 1, 2 a 4 (vypustené)  
článok 123 ods. 3 (presunutý)  článok 141 ods. 1  
článok 123 ods. 5 (presunutý)  článok 140 ods. 3  
článok 124 ods. 1 (presunutý)  článok 142 
článok 124 ods. 2 (vypustený)  
Hlava VIII – Zamestnanos ť Hlava IX – Zamestnanos ť 
článok 125  článok 145  
článok 126  článok 146  
článok 127  článok 147  
článok 128  článok 148  
článok 129  článok 149  
článok 130  článok 150  
Hlava IX – Spolo čná obchodná politika 
(presunutá)  Piata časť hlava II, Spolo čná obchodná politika  
článok 131 (presunutý)  článok 206 
článok 132 (vypustený)  
článok 133 (presunutý)  článok 207 
článok 134 (vypustený)  
Hlava X – Colná spolupráca (presunutá)  Tretia časť hlava II, kapitola 2, Colná spoluprácaSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/375
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 135 (presunutý)  článok 33 
Hlava XI – Sociálna politika, všeobecné 
a odborné vzdelávanie a mládež  Hlava X – Sociálna politika  
Kapitola 1 – Sociálne ustanovenia (vypustené)  
článok 136  článok 151  
článok 152  
článok 137  článok 153  
článok 138  článok 154  
článok 139  článok 155  
článok 140  článok 156  
článok 141  článok 157  
článok 142  článok 158  
článok 143  článok 159  
článok 144  článok 160  
článok 145  článok 161  
Kapitola 2 – Európsky sociálny fond  Hlava XI – Európsky sociálny fond  
článok 146  článok 162  
článok 147  článok 163  
článok 148  článok 164  
Kapitola 3 – Všeobecné a odborné vzdelávanie 
a mládež  Hlava XII – Všeobecné a odborné vzdelávanie, 
mládež a šport 
článok 149  článok 165  
článok 150  článok 166  
Hlava XII – Kultúra  Hlava XIII – Kultúra  
článok 151  článok 167  
Hlava XIII – Verejné zdravie  Hlava XIV – Verejné zdravie  
článok 152  článok 168  
Hlava XIV – Ochrana spotrebite ľa Hlava XV – Ochrana spotrebite ľaSK C 83/376 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 153 ods. 1, 3, 4 a 5  článok 169  
článok 153 ods. 2 (presunutý)  článok 12  
Hlava XV – Transeurópske siete  Hlava XVI – Transeurópske siete  
článok 154  článok 170  
článok 155  článok 171  
článok 156  článok 172  
Hlava XVI – Priemysel  Hlava XVII – Priemysel  
článok 157  článok 173  
Hlava XVII – Hospodárska a sociálna súdržnos ť Hlava XVIII – Hospodárska, sociálna a územná 
súdržnos ť 
článok 158  článok 174  
článok 159  článok 175  
článok 160  článok 176  
článok 161  článok 177  
článok 162  článok 178  
Hlava XVIII – Výskum a technologický rozvoj  Hlava XIX – Výskum, technologický rozvoj 
a kozmický priestor  
článok 163  článok 179  
článok 164  článok 180  
článok 165  článok 181  
článok 166  článok 182  
článok 167  článok 183  
článok 168  článok 184  
článok 169  článok 185  
článok 170  článok 186  
článok 171  článok 187  
článok 172  článok 188  
článok 189SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/377
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 173  článok 190  
Hlava XIX – Životné prostredie  Hlava XX – Životné prostredie  
článok 174  článok 191  
článok 175  článok 192  
článok 176  článok 193  
Hlava XXI – Energetika  
článok 194  
Hlava XXII – Cestovný ruch  
článok 195  
Hlava XXIII – Civilná ochrana  
článok 196  
Hlava XXIV – Administratívna spolupráca  
článok 197  
Hlava XX – Rozvojová spolupráca (presunutá)  Piata časť, hlava III, kapitola 1, Rozvojová 
spolupráca  
článok 177 (presunutý) článok 208 
článok 178 (vypustený) (  42 ) 
článok 179 (presunutý)  článok 209 
článok 180 (presunutý)  článok 210 
článok 181 (presunutý)  článok 211 
Hlava XXI – Hospodárska, finan čná a technická 
spolupráca s tretími krajinami (presunutá)  Piata časť hlava III kapitola 2, Hospodárska, 
finan čná a technická spolupráca s tretími krajinami  
článok 181a (presunutý)  článok 212 
ŠTVRTÁ ČAS Ť – PRIDRUŽENIE 
ZÁMORSKÝCH KRAJÍM A ÚZEMÍ  ŠTVRTÁ ČAS Ť – PRIDRUŽENIE 
ZÁMORSKÝCH KRAJÍM A ÚZEMÍ  
článok 182  článok 198  
článok 183  článok 199  
( 42 ) V podstate nahradený článkom 208 ods. 1 druhým pododsekom druhou vetou ZFEÚ.SK C 83/378 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 184  článok 200  
článok 185  článok 201  
článok 186  článok 202  
článok 187  článok 203  
článok 188  článok 204  
PIATA ČAS Ť – VONKAJŠIA ČINNOS Ť ÚNIE  
Hlava I – Všeobecné ustanovenia o vonkajšej 
činnosti Únie  
článok 205  
Tretia časť, hlava IX, Spolo čná obchodná politika 
(presunutá)  Hlava II – Spolo čná obchodná politika  
článok 131 (presunutý) článok 206  
článok 133 (presunutý) článok 207  
Hlava III – Spolupráca s tretími krajinami a humanitárna pomoc  
Tretia časť, hlava XX, Rozvojová spolupráca 
(presunutá)  Kapitola 1 – Rozvojová spolupráca  
článok 177 (presunutý) článok 208 (
 43 ) 
článok 179 (presunutý)  článok 209  
článok 180 (presunutý)  článok 210  
článok 181 (presunutý) článok 211  
Tretia časť hlava XXI, Hospodárska, finan čná 
a technická spolupráca s tretími krajinami 
(presunutá)  Kapitola 2 – Hospodárska, finan čná a technická 
spolupráca s tretími krajinami  
článok 181a (presunutý) článok 212  
článok 213  
Kapitola 3 – Humanitárna pomoc  
článok 214  
Hlava IV – Reštriktívne opatrenia  
( 43 ) Odsek 1 druhý pododsek druhá veta v podstate nahrádza článok 178 Zmluvy o ES.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/379
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 301 (nahradený) článok 215  
Hlava V – Medzinárodné dohody  
článok 216  
článok 310 (presunutý) článok 217  
článok 300 (nahradený) článok 218  
článok 111 ods. 1 až 3 a 5 (presunuté)  článok 219  
Hlava VI – Vz ťahy Únie s medzinárodnými 
organizáciami a tretími krajinami a delegácie 
Únie  
články 302 až 304 (nahradené)  článok 220  
článok 221  
Hlava VII – Doložka o solidarite  
článok 222  
ŠIESTA ČAS Ť – ORGÁNY SPOLO ČENSTVA ŠIESTA ČAS Ť – INŠTITUCIONÁLNE 
A ROZPO ČTOVÉ USTANOVENIA  
Hlava I – Ustanovenia o orgánoch  Hlava I – Inštitucionálne ustanovenia  
Kapitola 1 – Orgány  Kapitola 1 – Inštitúcie  
Oddiel 1 – Európsky parlament  Oddiel 1 – Európsky parlament  
článok 189 (vypustený) (  44 ) 
článok 190 ods. 1 až 3 (vypustené) (  45 ) 
článok 190 ods. 4 a 5  článok 223  
článok 191 prvý odsek (vypustený) (  46 ) 
článok 191 druhý odsek  článok 224  
článok 192 prvý odsek (vypustený) (  47 ) 
článok 192 druhý odsek  článok 225  
článok 193  článok 226  
( 44 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 a 2 Zmluvy o EÚ. 
( 45 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 až 3 Zmluvy o EÚ. 
( 46 ) V podstate nahradený článkom 11 ods. 4 Zmluvy o EÚ. 
( 47 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 Zmluvy o EÚ.SK C 83/380 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 194  článok 227  
článok 195  článok 228  
článok 196  článok 229  
článok 197 prvý odsek (vypustený) (  48 ) 
článok 197 druhý, tretí a štvrtý odsek  článok 230  
článok 198  článok 231  
článok 199  článok 232  
článok 200  článok 233  
článok 201  článok 234  
Oddiel 2 – Európska rada  
článok 235  
článok 236  
Oddiel 2 – Rada  Oddiel 3 – Rada  
článok 202 (vypustený) (  49 ) 
článok 203 (vypustený) (  50 ) 
článok 204  článok 237  
článok 205 ods. 2 a 4 (vypustené) (  51 ) 
článok 205 ods. 1 a 3  článok 238  
článok 206  článok 239  
článok 207  článok 240  
článok 208  článok 241  
článok 209  článok 242  
článok 210  článok 243  
Oddiel 3 – Komisia  Oddiel 4 – Komisia  
( 48 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 4 Zmluvy o EÚ. 
( 49 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 1 Zmluvy o EÚ a článkami 290 a 291 ZFEÚ. 
( 50 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 2 a 9 Zmluvy o EÚ. 
( 51 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 4 a 5 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/381
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 211 (vypustený) (  52 ) 
článok 244  
článok 212 (presunutý)  článok 249 ods. 2  
článok 213  článok 245  
článok 214 (vypustený) (  53 ) 
článok 215  článok 246  
článok 216  článok 247  
článok 217 ods. 1, 3 a 4 (vypustené) (  54 ) 
článok 217 ods. 2  článok 248  
článok 218 ods. 1 (vypustený) (  55 ) 
článok 218 ods. 2  článok 249  
článok 219  článok 250  
Oddiel 4 – Súdny dvor  Oddiel 5 – Súdny dvor Európskej únie  
článok 220 (vypustený) (  56 ) 
článok 221 prvý odsek (vypustený) (  57 ) 
článok 221 druhý a tretí odsek  článok 251  
článok 222  článok 252  
článok 223  článok 253  
článok 224 (  58 ) článok 254  
článok 255  
článok 225  článok 256  
článok 225a  článok 257  
( 52 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 1 Zmluvy o EÚ. 
( 53 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 3 a 7 Zmluvy o EÚ. 
( 54 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 6 Zmluvy o EÚ. 
( 55 ) V podstate nahradený článkom 295 ZFEÚ. 
( 56 ) V podstate nahradený článkom 19 Zmluvy o EÚ. 
( 57 ) V podstate nahradený článkom 19 ods. 2 Zmluvy o EÚ. 
( 58 ) Prvá veta sa v podstate nahrádza článkom 19 ods. 2 druhým pododsekom Zmluvy o EÚ.SK C 83/382 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 226  článok 258  
článok 227  článok 259  
článok 228  článok 260  
článok 229  článok 261  
článok 229a  článok 262  
článok 230  článok 263  
článok 231  článok 264  
článok 232  článok 265  
článok 233  článok 266  
článok 234  článok 267  
článok 235  článok 268  
článok 269  
článok 236  článok 270  
článok 237  článok 271  
článok 238  článok 272  
článok 239  článok 273  
článok 240  článok 274  
článok 275  
článok 276  
článok 241  článok 277  
článok 242  článok 278  
článok 243  článok 279  
článok 244  článok 280  
článok 245  článok 281  
Oddiel 6 – Európska centrálna banka  
článok 282  
článok 112 (presunutý) článok 283SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/383
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 113 (presunutý) článok 284  
Oddiel 5 – Dvor audítorov  Oddiel 7 – Dvor audítorov  
článok 246  článok 285  
článok 247  článok 286  
článok 248  článok 287  
Kapitola 2 – Ustanovenia spolo čné pre viacero 
orgánov Kapitola 2 – Právne akty Únie. postupy 
prijímania právnych aktov a iné ustanovenia  
Oddiel 1 – Právne akty Únie  
článok 249  článok 288  
článok 289  
článok 290 (  59 ) 
článok 291 (  59 ) 
článok 292  
Oddiel 2 – Postupy prijímania právnych aktov a iné ustanovenia  
článok 250  článok 293  
článok 251  článok 294  
článok 252 (vypustený)  
článok 295  
článok 253  článok 296  
článok 254  článok 297  
článok 298  
článok 255 (presunutý)  článok 15 
článok 256  článok 299  
Kapitola 3 – Poradné orgány Únie  
článok 300  
Kapitola 3 – Hospodársky a sociálny výbor  Oddiel 1 – Hospodársky a sociálny výbor
 
( 59 ) V podstate nahrádza článok 202 tretiu zarážku Zmluvy o ES.SK C 83/384 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 257 (vypustený) (  60 ) 
článok 258 prvý, druhý a štvrtý odsek  článok 301  
článok 258 tretí odsek (vypustený) (  61 ) 
článok 259  článok 302  
článok 260  článok 303  
článok 261 (vypustený)  
článok 262  článok 304  
Kapitola 4 – Výbor regiónov  Oddiel 2 – Výbor regiónov  
článok 263 prvý a piaty odsek (vypustený) (  62 ) 
článok 263 druhý a štvrtý odsek  článok 305  
článok 264  článok 306  
článok 265  článok 307  
Kapitola 5 – Európska investi čná banka  Kapitola 4 – Európska investi čná banka  
článok 266  článok 308  
článok 267  článok 309  
Hlava II – Finan čné ustanovenia  Hlava II – Finan čné ustanovenia  
článok 268  článok 310  
Kapitola 1 – Vlastné zdroje Únie  
článok 269  článok 311  
článok 270 (vypustený) (  63 ) 
Kapitola 2 – Viacro čný finan čný rámec  
článok 312  
Kapitola 3 – Ro čný rozpo čet Únie  
( 60 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 2 ZFEÚ. 
( 61 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 4 ZFEÚ. 
( 62 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 3 a 4 ZFEÚ. 
( 63 ) V podstate nahradený článkom 310 ods. 4 ZFEÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/385
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 272 ods. 1 (presunutý)  článok 313  
článok 271 (presunutý)  článok 316 
článok 272 ods. 1 (presunutý)  článok 313 
článok 272 ods. 2 až 10  článok 314  
článok 273  článok 315  
článok 271 (presunutý) článok 316  
Kapitola 4 – Plnenie rozpo čtu a absolutórium  
článok 274  článok 317  
článok 275  článok 318  
článok 276  článok 319  
Kapitola 5 – Spolo čné ustanovenia  
článok 277  článok 320  
článok 278  článok 321  
článok 279  článok 322  
článok 323  
článok 324  
Kapitola 6 – Boj proti podvodom  
článok 280  článok 325  
Hlava III – Posilnená spolupráca  
články 11 a 11a (nahradené)  článok 326 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 327 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 328 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 329 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 330 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 331 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 332 (  64 ) 
( 64 ) Nahrádza tiež články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 platnej Zmluvy o EÚ.SK C 83/386 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
články 11 a 11a (nahradené)  článok 333 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené) článok 334 (  64 ) 
SIEDMA ČAS Ť – VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ 
USTANOVENIA SIEDMA ČAS Ť – VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ 
USTANOVENIA 
článok 281 (vypustený) (  65 ) 
článok 282  článok 335  
článok 283  článok 336  
článok 284  článok 337  
článok 285  článok 338  
článok 286 (nahradený)  článok 16  
článok 287  článok 339  
článok 288  článok 340  
článok 289  článok 341  
článok 290  článok 342  
článok 291  článok 343  
článok 292  článok 344  
článok 293 (vypustený)  
článok 294 (presunutý)  článok 55  
článok 295  článok 345  
článok 296  článok 346  
článok 297  článok 347  
článok 298  článok 348  
článok 299 ods. 1 (vypustený) (  66 ) 
článok 299 ods. 2 druhý, tretí a štvrtý 
pododsek článok 349  
článok 299 ods. 2 prvý pododsek a ods. 3 až 6 
(presunuté)  článok 355  
( 64 ) Nahrádza tiež články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 65 ) V podstate nahradený článkom 47 Zmluvy o EÚ. 
( 66 ) V podstate nahradený článkom 52 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/387
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 300 (nahradený)  článok 218 
článok 301 (nahradený)  článok 215 
článok 302 (nahradený)  článok 220 
článok 303 (nahradený)  článok 220 
článok 304 (nahradený)  článok 220 
článok 305 (vypustený)  
článok 306  článok 350  
článok 307  článok 351  
článok 308  článok 352  
článok 353  
článok 309  článok 354  
článok 310 (presunutý)  článok 217  
článok 311 (vypustený) (  67 ) 
článok 299 ods. 2 prvý pododsek a odseky 3 až 6 
(presunuté) článok 355  
článok 312  článok 356  
Závere čné ustanovenia  
článok 313  článok 357  
článok 358  
článok 314 (vypustený) (  68 ) 
( 67 ) V podstate nahradený článkom 51 Zmluvy o EÚ 
( 68 ) V podstate nahradený článkom 55 Zmluvy o EÚ.SK C 83/388 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010