KONSOLIDOVANÉ ZNENIE ZMLUVY O FUNGOVANÍ 
EURÓPSKEJ ÚNIESK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/47

PREAMBULA  
JEHO VELI ČENSTVO KRÁ Ľ BELGI ČANOV, PREZIDENT SPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO, PREZIDENT FRANCÚZSKEJ 
REPUBLIKY, PREZIDENT TALIANSKEJ REPUBLIKY, JEJ KRÁ ĽOVSKÁ VÝSOS Ť VE ĽKOVOJVODKY ŇA LUXEMBURSKA, 
JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ HOLANDSKA (  1 ), 
ODHODLANÍ  položi ť základy č oraz užšieho zjednocovania národov Európy,  
ROZHODNUTÍ  zabezpe čiť hospodársky a sociálny pokrok svojich štátov spolo čným postupom pri 
odstra ňovaní prekážok, ktoré rozde ľujú Európu,  
POTVRDZUJÚC  ako základný cie ľ svojho úsilia neustále zlepšovanie životných a pracovných 
podmienok svojich národov,  
UZNÁVAJÚC , že odstránenie existujúcich prekážok si vyžaduje zosúladený postup na zabezpe čenie 
stáleho rastu, vyrovnaného obchodu a zdravej hospodárskej sú ťaže,  
V ÚSILÍ  o posilnenie jednoty svojich hospodárstiev a zabezpe čenie ich harmonického rozvoja 
zmenšovaním rozdielov medzi jednotlivými regiónmi a zaostalosti regiónov s menej výhodnými 
podmienkami,  
SO ŽELANÍM  prispie ť prostredníctvom spolo čnej obchodnej politiky k postupnému zrušeniu 
obmedzení medzinárodného obchodu,  
S ÚMYSLOM  potvrdi ť solidaritu, ktorá spája Európu a zámorské krajiny, a so želaním zabezpe čiť rozvoj 
ich prosperity v súlade so zásadami Charty Organizácie Spojených národov,  
ROZHODNUTÍ  takýmto združením zdrojov zachova ť a posilni ť mier a slobodu, vyzývajúc ostatné 
národy Európy, ktoré zdie ľajú ich ideály, aby sa pripojili k ich úsiliu,  
ROZHODNUTÍ  podporova ť rozvoj čo najvyššej úrovne vzdelanosti svojich národov prostredníctvom 
širokého prístupu k vzdelaniu a jeho trvalého dop ĺňania,  
UR ČILI za svojich splnomocnených zástupcov:  
(zoznam splnomocnených zástupcov nie je reprodukovaný)  
ktorí sa po výmene svojich plných mocí, formálne uznaných za platné a náležité, dohodli takto:SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/49  
( 1 ) Odvtedy sa stali členmi Európskej únie Bulharská republika, Česká republika, Dánske krá ľovstvo, Estónska republika, 
Helénska republika, Španielske krá ľovstvo, Írsko, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Ma ďarská 
republika, Maltská republika, Rakúska republika, Poľ ská republika, Rumunsko, Portugalská republika, Slovinská 
republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske krá ľovstvo a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie 
a Severného Írska.
PRVÁ ČAS Ť 
ZÁSADY 
Článok 1 
1. Táto zmluva upravuje fungovanie Únie a vymedzuje oblasti, rozsah a spôsob výkonu jej 
právomocí.  
2. Táto zmluva a Zmluva o Európskej únii sú zmluvami, na ktorých je založená Únia. Tieto dve 
zmluvy majú rovnakú právnu silu a ozna čujú sa slovom „zmluvy“.  
HLAVA I  
DRUHY A OBLASTI PRÁVOMOCÍ ÚNIE  
Článok 2 
1. Ak zmluvy prenesú na Úniu výlu čnú právomoc v ur čitej oblasti, len Únia môže vykonáva ť 
legislatívnu činnos ť a prijíma ť právne záväzné akty, pri čom členské štáty tak môžu urobi ť len vtedy, 
ak ich na to splnomocní Únia alebo na vykonanie aktov Únie.  
2. Ak zmluvy prenesú na Úniu v ur čitej oblasti právomoc, ktorú vykonáva spolo čne s členskými 
štátmi, Únia a členské štáty môžu v tejto oblasti vykonáva ť legislatívnu činnos ť a prijíma ť právne 
záväzné akty. Členské štáty vykonávajú svoju právomoc v rozsahu, v akom Únia svoju právomoc 
nevykonala. Členské štáty opä ť vykonávajú svoju právomoc v rozsahu, v akom sa Únia rozhodla 
presta ť vykonáva ť svoju právomoc. 
3. Členské štáty koordinujú spôsobom ustanoveným v tejto zmluve svoju hospodársku politiku 
a politiku zamestnanosti, na vymedzenie ktorých má právomoc Únia.  
4. Únia má právomoc v súlade s ustanoveniami Zmluvy o Európskej únii vymedzi ť a vykonáva ť 
spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku vrátane postupného vymedzenia spolo čnej obrannej 
politiky.  
5. V ur čitých oblastiach a za podmienok ustanovených v zmluvách má Únia právomoc vykonáva ť 
činnosti, ktorými podporuje, koordinuje alebo dop ĺňa činnosti členských štátov bez toho, aby tým 
v týchto oblastiach nahrádzala ich právomoc.  
Právne záväzné akty Únie prijaté na základe ustanovení zmlúv, ktoré sa vz ťahujú na tieto oblasti, 
nemôžu zah ŕňať harmonizáciu zákonov alebo iných právnych predpisov č lenských štátov.  
6. Rozsah a spôsob vykonávania právomocí Únie je upravený ustanoveniami zmlúv pre každú 
oblas ť.SK C 83/50 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 3 
1. Únia má výlu čnú právomoc v týchto oblastiach:  
a) colná únia;  
b) ustanovenie pravidiel hospodárskej sú ťaže potrebných na fungovanie vnútorného trhu;  
c) menová politika pre členské štáty, ktorých menou je euro;  
d) ochrana morských biologických zdrojov v rámci spolo čnej politiky rybného hospodárstva;  
e) spolo čná obchodná politika.  
2. Únia má tiež výlu čnú právomoc uzavrie ť medzinárodnú dohodu, ak je jej uzavretie ustanovené 
v legislatívnom akte Únie alebo ak je jej uzavretie potrebné na to, aby Únia mohla vykonáva ť svoju 
vnútornú právomoc, alebo ak môžu by ť uzavretím zmlúv dotknuté spolo čné pravidlá alebo 
pozmenený rozsah ich pôsobnosti.  
Článok 4 
1. Únia vykonáva spolo čne právomoc s členskými štátmi vtedy, ke ď na ň u zmluvy prenášajú 
právomoc, ktorá sa nevz ťahuje na oblasti uvedené v článkoch 3 a 6.  
2. Spolo čné právomoci Únie a členských štátov sa uplat ňujú v týchto hlavných oblastiach:  
a) vnútorný trh;  
b) sociálna politika, pokia ľ ide o aspekty vymedzené v tejto zmluve;  
c) hospodárska, sociálna a územná súdržnos ť; 
d) po ľnohospodárstvo a rybné hospodárstvo s výnimkou ochrany morských biologických zdrojov;  
e) životné prostredie;  
f) ochrana spotrebite ľa; 
g) doprava; 
h) transeurópske siete;  
i) energetika;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/51
j) priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti;  
k) spolo čné otázky bezpe čnosti v záležitostiach verejného zdravia, pokia ľ ide o aspekty vymedzené 
v tejto zmluve.  
3. V oblasti výskumu, technického rozvoja a kozmického priestoru má Únia právomoc vykonáva ť 
činnosti, najmä vymedzi ť a uskutočň ova ť programy, avšak vykonávanie tejto právomoci nesmie vies ť 
k tomu, aby sa členským štátom bránilo vykonáva ť ich právomoci. 
4. V oblasti rozvojovej spolupráce a humanitárnej pomoci má Únia právomoc vykonáva ť činnosti 
a uskutočň ova ť spolo čnú politiku, avšak vykonávanie tejto právomoci nesmie vies ť k tomu, aby sa 
členským štátom bránilo vykonáva ť ich právomoci. 
Článok 5 
1. Členské štáty koordinujú svoje hospodárske politiky v rámci Únie. Na tento ú čel prijíma Rada 
opatrenia, najmä základné usmernenia pre tieto politiky.  
Na členské štáty, ktorých menou je euro, sa vz ťahujú osobitné ustanovenia.  
2. Únia prijíma opatrenia na zabezpe čenie koordinácie politík zamestnanosti členských štátov, 
najmä vymedzením usmernení pre tieto politiky.  
3. Únia sa môže uja ť iniciatívy na zabezpe čenie koordinácie sociálnych politík členských štátov.  
Článok 6 
Únia má právomoc vykonáva ť činnosti na podporu, koordináciu alebo doplnenie č innosti členských 
štátov. Týmito činnos ťami na európskej úrovni sú:  
a) ochrana a zlepšovanie zdravia ľudí; 
b) priemysel;  
c) kultúra;  
d) cestovný ruch;  
e) vzdelávanie, odborné vzdelávanie, mládež a šport;SK C 83/52 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
f) civilná ochrana;  
g) administratívna spolupráca.  
HLAVA II  
VŠEOBECNE UPLATNITE ĽNÉ USTANOVENIA  
Článok 7 
Únia zabezpe čuje vzájomný súlad medzi svojimi politikami a činnos ťami, zoh ľad ňujúc všetky svoje 
ciele a podria ďujúc sa zásade prenesenia právomocí.  
Článok 8  
(pôvodný článok 3 ods. 2 ZES) (  1 ) 
Vo všetkých svojich činnostiach sa Únia zameriava na odstránenie nerovností a podporu 
rovnoprávnosti medzi mužmi a ženami.  
Článok 9 
Pri vymedzovaní a uskuto čňovaní svojich politík a činností Únia prihliada na požiadavky spojené 
s podporou vysokej úrovne zamestnanosti, zárukou primeranej sociálnej ochrany, bojom proti 
sociálnemu vylú čeniu a s vysokou úrov ňou vzdelávania, odbornej prípravy a ochrany ľudského 
zdravia.  
Článok 10  
Pri vymedzovaní a uskuto čňovaní svojich politík a činností sa Únia zameriava na boj proti 
diskriminácii z dôvodu pohlavia, rasy alebo etnického pôvodu, náboženstva alebo viery, 
zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie.  
Článok 11  
(pôvodný článok 6 ZES)  
Požiadavky ochrany životného prostredia musia by ť za členené do vymedzenia a uskuto čňovania 
politík Únie a činností, a to predovšetkým s oh ľadom na podporu trvalo udržate ľného rozvoja.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/53  
( 1 ) Tento odkaz je len orienta čný. Pre podrobnejšie informácie, pozri tabu ľky zhody medzi pôvodným a novým 
číslovaním zmlúv.
Článok 12  
(pôvodný článok 153 ods. 2 ZES)  
Požiadavky ochrany spotrebite ľa sa zoh ľadnia pri definovaní a uskuto čňovaní iných politík a činností 
Únie.  
Článok 13  
Pri formulovaní a vykonávaní politiky Únie v oblasti po ľnohospodárstva, rybného hospodárstva, 
dopravy, vnútorného trhu, výskumu a technologického rozvoja a kozmického priestoru berie Únia 
a členské štáty maximálny oh ľad na požiadavky blaha zvierat ako cítiacich bytostí, pri čom rešpektujú 
zákonné a správne ustanovenia a zvyky členských štátov týkajúce sa najmä náboženských rituálov, 
kultúrnych tradícií a regionálneho dedi čstva.  
Článok 14  
(pôvodný článok 16 ZES)  
Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 Zmluvy o Európskej únii a č lánky 93, 106 a 107 tejto zmluvy, 
a berúc do úvahy miesto, ktoré patrí službám všeobecného hospodárskeho záujmu v spolo čných 
hodnotách Únie, ako aj ich význam pri podpore sociálnej a územnej súdržnosti, Únia a členské štáty 
dbajú v rámci svojich právomocí a rámci pôsobnosti zmlúv o to, aby takéto služby fungovali na základe zásad a podmienok, najmä hospodárskych a finan čných, ktoré im umož ňujú plni ť ich 
poslanie. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení ustanovia tieto zásady a podmienky bez toho, aby boli dotknuté právomoci členských 
štátov v súlade so zmluvami poskytova ť, objednáva ť a financova ť takéto služby.  
Článok 15
 
(pôvodný článok 255 ZES)  
1. S cie ľom podporova ť dobrú správu vecí verejných a zabezpe čiť ú čas ť ob čianskej spolo čnosti 
dodržiavajú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie v čo najvä čšej možnej miere zásadu otvorenosti.  
2. Zasadnutia Európskeho parlamentu, ako aj zasadnutia Rady pri prerokúvaní a hlasovaní 
o návrhu legislatívneho aktu sú verejné.  
3. Každý ob čan Únie a každá fyzická alebo právnická osoba s bydliskom alebo zapísaným sídlom 
v členskom štáte má právo na prístup k dokumentom inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie bez 
ohľadu na ich nosi č, v závislosti na zásadách a podmienkach, ktoré sa vymedzia v súlade s týmto 
odsekom.SK C 83/54 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Všeobecné zásady a obmedzenia, ktoré vychádzajú z verejného alebo súkromného záujmu a upravujú 
právo na prístup k dokumentom, stanoví prostredníctvom nariadení Európsky parlament a Rada 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom.  
Každá inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra zabezpe čí transparentnos ť svojej práce a zapracuje 
do svojho rokovacieho poriadku osobitné ustanovenia týkajúce sa prístupu k svojim dokumentom 
v súlade s nariadeniami uvedenými v druhom pododseku.  
Na Súdny dvor Európskej únie, Európsku centrálnu banku a Európsku investi čnú banku sa tento 
odsek vz ťahuje iba pri výkone ich administratívnych úloh.  
Európsky parlament a Rada zabezpe čia zverejnenie dokumentov týkajúcich sa legislatívnych postupov 
v súlade s podmienkami ustanovenými v nariadení uvedenom v druhom pododseku.  
Článok 16  
(pôvodný článok 286 ZES)  
1. Každý má právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia pravidlá, 
ktoré sa vz ťahujú na ochranu fyzických osôb, pokia ľ ide o spracúvanie osobných údajov inštitúciami, 
orgánmi, úradmi a agentúrami Únie, ako aj členskými štátmi pri výkone č inností, ktoré patria do 
rozsahu pôsobnosti práva Únie, a pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na vo ľný pohyb takýchto údajov. 
Dodržiavanie týchto pravidiel podlieha kontrole nezávislých orgánov.  
Pravidlami prijatými na základe tohto článku nie sú dotknuté osobitné pravidlá ustanovené v článku 
39 Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 17  
1. Únia rešpektuje a nezasahuje do postavenia, ktoré majú cirkvi a náboženské združenia alebo 
spolo čenstvá v členských štátoch pod ľa vnútroštátneho práva.  
2. Únia rovnako rešpektuje postavenie, ktoré majú filozofické a nekonfesionálne organizácie pod ľa 
vnútroštátneho práva.  
3. Uznávajúc ich identitu a ich osobitný prínos, udržiava Únia s týmito cirkvami a organizáciami 
otvorený, transparentný a pravidelný dialóg.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/55
DRUHÁ ČAS Ť 
NEDISKRIMINÁCIA A OB ČIANSTVO ÚNIE 
Článok 18  
(pôvodný článok 12 ZES)  
V rámci pôsobnosti zmlúv a bez toho, aby boli dotknuté ich osobitné ustanovenia akáko ľvek 
diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.  
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom prija ť pravidlá 
o zákaze takejto diskriminácie.  
Článok 19  
(pôvodný článok 13 ZES)  
1. Rada môže, bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv a v rámci právomocí, 
ktorými je poverená Únia, po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, jednomyse ľne v súlade 
s mimoriadnym legislatívnym postupom prija ť opatrenia na boj proti diskriminácii založenej na 
pohlaví, rasovom alebo etnickom pôvode, náboženskom vyznaní alebo viere, postihnutí, veku 
alebo sexuálnej orientácii.  
2. Bez ohľ adu na odsek 1 môžu Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom na podporu krokov podniknutých členskými štátmi s cie ľom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov 
uvedených v odseku 1 prijíma ť základné zásady motiva čných opatrení Únie okrem zosúladenia 
zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
Článok 20  
(pôvodný článok 17 ZES)  
1. Týmto sa ustanovuje ob čianstvo Únie. Ob čanom Únie je každá osoba, ktorá má štátnu 
príslušnos ť členského štátu. Ob čianstvo Únie dop ĺňa štátne ob čianstvo a nenahrádza ho.  
2. Ob čania Únie požívajú práva a podliehajú povinnostiam ustanoveným v zmluvách. Majú okrem 
iného:  
a) právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov;  
b) právo voli ť a byť volení vo vo ľbách do Európskeho parlamentu a vo vo ľbách do orgánov 
samosprávy obcí v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko, za rovnakých podmienok ako 
štátni príslušníci tohto štátu;SK C 83/56 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
c) právo požíva ť na území tretej krajiny, v ktorej nie je zastúpený členský štát, ktorého sú štátnymi 
príslušníkmi, ochranu diplomatických a konzulárnych orgánov ktoréhoko ľvek členského štátu za 
rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto štátu;  
d) právo obráti ť sa s petíciou na Európsky parlament, obráti ť sa na európskeho ombudsmana a na 
inštitúcie a poradné orgány Únie v ktoromko ľvek jazyku zmlúv a dosta ť odpove ď v tom istom 
jazyku.  
Tieto práva sa uplat ňujú v súlade s podmienkami a obmedzeniami vymedzenými v zmluvách 
a opatreniami prijatými na ich vykonanie.  
Článok 21  
(pôvodný článok 18 ZES)  
1. Každý ob čan Únie má právo slobodne sa pohybova ť a zdržiava ť na území členských štátov, 
pri čom podlieha obmedzeniam a podmienkam ustanoveným v zmluvách a v opatreniach prijatých 
na ich vykonanie.  
2. Ak by sa na dosiahnutie tohto cie ľa ukázalo byť  nevyhnutné konanie Únie a zmluvy 
neposkytujú potrebné právomoci, Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym 
legislatívnym postupom prija ť predpisy na u ľah čenie výkonu práv uvedených v odseku 1.  
3. Na rovnaké ú čely, ako sú uvedené v odseku 1, a pokia ľ zmluvy neustanovili na tento ú čel 
potrebné právomoci, môže Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanovi ť 
opatrenia týkajúce sa sociálneho zabezpe čenia alebo sociálnej ochrany. Rada sa uznáša 
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.  
Článok 22  
(pôvodný článok 19 ZES)  
1. Každý ob čan Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, má 
právo voli ť a byť volený do orgánov miestnej samosprávy vo vo ľbách v členskom štáte, v ktorom má 
bydlisko, za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto štátu. Výkon tohto práva podlieha 
podrobnej úprave, ktorú prijme Rada jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom 
po porade s Európskym parlamentom; táto úprava môže stanovi ť odchýlky, ak je to odôvodnené 
špecifickými problémami č lenského štátu.  
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 223 ods. 1 a pravidlá prijaté na jeho vykonanie, každý 
ob čan Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, má právo voli ť a byť 
volený vo vo ľbách do Európskeho parlamentu v členskom štáte, v ktorom má bydlisko, za tých 
istých podmienok ako štátny príslušník tohto štátu. Výkon tohto práva podlieha podrobnej úprave, 
ktorú prijme Rada jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po porade 
s Európskym parlamentom; táto úprava môže stanovi ť odchýlky, ak je to odôvodnené 
špecifickými problémami niektorého členského štátu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/57
Článok 23  
(pôvodný článok 20 ZES)  
Každý ob čan Únie má na území tretej krajiny, v ktorej sa nenachádza diplomatické zastupite ľstvo 
členského štátu, ktorého je štátnym príslušníkom, právo na poskytnutie ochrany diplomatickými 
alebo konzulárnymi úradmi ktoréhoko ľvek iného členského štátu a za tých istých podmienok ako 
štátni príslušníci daného štátu. Členské štáty prijmú potrebné ustanovenia a za čnú medzinárodné 
rokovania potrebné na zabezpe čenie tejto ochrany.  
Rada môže v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po porade s Európskym parlamentom 
prija ť smernice zavádzajúce opatrenia koordinácie a spolupráce potrebné na u ľah čenie takejto 
ochrany. 
Článok 24  
(pôvodný článok 21 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení 
upravia postupy a podmienky predloženia iniciatívy ob čanov v zmysle článku 11 Zmluvy 
o Európskej únii vrátane minimálneho po čtu členských štátov, z ktorých musia ob čania 
predkladajúci iniciatívu pochádza ť. 
Každý ob čan Únie má peti čné právo obráti ť sa na Európsky parlament podľ a článku 227.  
Každý ob čan Únie sa môže obráti ť na ombudsmana ustanoveného v súlade s článkom 228.  
Každý ob čan Únie sa môže písomne obráti ť na ktorúkoľ vek inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru 
uvedenú v tomto článku alebo v článku 13 Zmluvy o Európskej únii v niektorom z jazykov 
uvedených v článku 55 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii a má právo na odpove ď v tom istom jazyku.  
Článok 25  
(pôvodný článok 22 ZES)  
Komisia podá každé tri roky Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru 
správu o uplat ňovaní ustanovení tejto časti zmluvy. Táto správa bude brať do úvahy rozvoj Únie.  
Na tomto základe a bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv môže Rada 
jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po udelení súhlasu Európskeho 
parlamentu prija ť ustanovenia na posilnenie alebo na doplnenie práv vymenovaných v článku 20 
ods. 2. Tieto ustanovenia nadobudnú ú činnos ť po schválení členskými štátmi v súlade s ich 
príslušnými ústavnými požiadavkami.SK C 83/58 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
TRETIA ČAS Ť 
VNÚTORNÉ POLITIKY A ČINNOSTI ÚNIE 
HLAVA I  
VNÚTORNÝ TRH  
Článok 26  
(pôvodný článok 14 ZES)  
1. Únia prijíma opatrenia s cie ľom vytvori ť vnútorný trh alebo zabezpe čiť jeho fungovanie 
v súlade s príslušnými ustanoveniami zmlúv.  
2. Vnútorný trh zahrnie oblas ť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaru čený vo ľný pohyb tovaru, 
osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmlúv.  
3. Rada na návrh Komisie stanoví usmernenia a podmienky nevyhnutné na zabezpe čenie 
vyváženého pokroku vo všetkých dotknutých odvetviach.  
Článok 27  
(pôvodný článok 15 ZES)  
Pri koncipovaní svojich návrhov za ú čelom dosiahnutia cie ľov stanovených v článku 26 Komisia 
zoberie do úvahy rozsiahlos ť úsilia, ktoré urč ité národné hospodárstva, v ktorých sa prejavujú 
rozdiely v stupni rozvoja, budú musie ť vynaloži ť na vytvorenie vnútorného trhu, a môže 
navrhnú ť zodpovedajúce ustanovenia.  
Ak tieto ustanovenia nadobudnú formu čiasto čných výnimiek, musia ma ť do časnú povahu a musia 
čo najmenej narúšať fungovanie vnútorného trhu.  
HLAVA II  
VO ĽNÝ POHYB TOVARU  
Článok 28  
(pôvodný článok 23 ZES)  
1. Únia predstavuje colnú úniu, ktorá sa vz ťahuje na celý obchod s tovarom a zah ŕňa zákaz ciel 
na dovoz a vývoz tovaru medzi členskými štátmi, zákaz všetkých poplatkov, ktoré majú rovnaký 
účinok ako clá, ako aj prijatie Spolo čného colného sadzobníka vo vz ťahu k tretím krajinám.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/59
2. Ustanovenia článku 30 a kapitoly 3 tejto hlavy sa vz ťahujú na výrobky s pôvodom v členských 
štátoch, ako aj na výrobky pochádzajúce z tretích krajín, ktoré sú v členských štátoch vo vo ľnom 
obehu. 
Článok 29  
(pôvodný článok 24 ZES)  
Za výrobky vo voľ nom obehu v členskom štáte sa považujú tie výrobky s pôvodom v tretích 
krajinách, pri ktorých boli splnené dovozné formálne náležitosti a zaplatené clá a poplatky 
s rovnakým úč inkom ako iné splatné a vyrubené clá v tomto členskom štáte, ak sa na tieto 
výrobky nevz ťahuje nárok na plné alebo čiasto čné vrátenie týchto ciel a poplatkov.  
KAPITOLA 1  
COLNÁ ÚNIA 
Článok 30  
(pôvodný článok 25 ZES)  
Clá na dovozy a vývozy a poplatky s rovnakým ú činkom sa medzi členskými štátmi zakazujú. Tento 
zákaz sa vzť ahuje taktiež na clá fiškálnej povahy.  
Článok 31  
(pôvodný článok 26 ZES)  
Clá Spolo čného colného sadzobníka ur čí Rada na návrh Komisie.  
Článok 32  
(pôvodný článok 27 ZES)  
Komisia sa pri plnení úloh, ktorými je poverená pod ľa tejto kapitoly, riadi:  
a) nevyhnutnos ťou podporova ť obchod medzi členskými štátmi a tretími krajinami;  
b) vývojom podmienok hospodárskej sú ťaže v Únii tak, aby sa zlepšila konkurencieschopnos ť 
podnikov;  
c) požiadavkami zásobovania Únie surovinami a polotovarmi; v tejto súvislosti Komisia dbá o to, 
aby medzi členskými štátmi nedochádzalo k narušeniu podmienok hospodárskej sú ťaže v oblasti 
hotových výrobkov;  
d) nevyhnutnos ťou vyhnú ť sa vážnym poruchám v hospodárstve členských štátov a zabezpe čiť 
racionálny rozvoj výroby a rozšírenie spotreby v Únii.SK C 83/60 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
KAPITOLA 2  
COLNÁ SPOLUPRÁCA 
Článok 33  
(pôvodný článok 135 ZES)  
V rámci pôsobnosti zmlúv Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom 
prijímajú opatrenia na posilnenie colnej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou.  
KAPITOLA 3  
ZÁKAZ MNOŽSTEVNÝCH OBMEDZENÍ MEDZI ČLENSKÝMI ŠTÁTMI 
Článok 34  
(pôvodný článok 28 ZES)  
Množstevné obmedzenia dovozu a všetky opatrenia s rovnocenným ú činkom sú medzi členskými 
štátmi zakázané.  
Článok 35  
(pôvodný článok 29 ZES)  
Množstevné obmedzenia vývozu a všetky opatrenia s rovnakým ú činkom sú medzi členskými štátmi 
zakázané.  
Článok 36  
(pôvodný článok 30 ZES)  
Ustanovenia článkov 34 a 35 nevylu čujú zákazy alebo obmedzenia dovozu, vývozu alebo tranzitu 
tovaru odôvodnené princípmi verejnej morálky, verejným poriadkom, verejnou bezpe čnosť ou, 
ochranou zdravia a života ľudí a zvierat, ochranou rastlín, ochranou národného kultúrneho 
bohatstva, ktoré má umeleckú, historickú alebo archeologickú hodnotu, alebo ochranou 
priemyselného a obchodného vlastníctva. Tieto zákazy a obmedzenia však nesmú by ť 
prostriedkami svojvo ľnej diskriminácie alebo skrytého obmedzovania obchodu medzi členskými 
štátmi.  
Článok 37  
(pôvodný článok 31 ZES)  
1. Členské štáty prispôsobia štátne monopoly obchodnej povahy tak, aby v podmienkach nákupu 
a odbytu medzi štátnymi príslušníkmi členských štátov neexistovala diskriminácia.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/61
Ustanovenia tohto článku sa vz ťahujú na každý orgán, prostredníctvom ktorého členský štát právne 
alebo fakticky, priamo alebo nepriamo kontroluje, riadi alebo významne ovplyv ňuje dovoz alebo 
vývoz medzi členskými štátmi. Tieto ustanovenia sa vz ťahujú aj na monopoly, ktoré štát zveril iným 
subjektom.  
2. Členské štáty upustia od akéhoko ľvek nového opatrenia, ktoré je v rozpore so zásadami 
stanovenými v odseku 1 alebo ktoré obmedzuje dosah článkov týkajúcich sa zákazu ciel 
a množstevných obmedzení medzi členskými štátmi.  
3. Ak v štátnom monopole obchodnej povahy platia pravidlá, ktoré majú u ľah čiť odbyt alebo 
zvýši ť zhodnocovanie po ľnohospodárskych výrobkov, pri uplat ňovaní pravidiel stanovených v tomto 
článku by sa mali podniknú ť vhodné opatrenia na zabezpeč enie rovnocenných záruk zamestnanosti 
a životnej úrovne príslušných výrobcov.  
HLAVA III  
PO ĽNOHOSPODÁRSTVO A RYBNÉ HOSPODÁRSTVO  
Článok 38  
(pôvodný článok 32 ZES)  
1. Únia vymedzuje a vykonáva spoloč nú poľ nohospodársku politiku a spolo čnú politiku v oblasti 
rybného hospodárstva.  
Vnútorný trh sa vz ťahuje na po ľnohospodárstvo, rybné hospodárstvo a obchod 
s po ľnohospodárskymi výrobkami. „Po ľnohospodárske výrobky“ sú výrobky rastlinnej a živo číšnej 
výroby a rybného hospodárstva, ako aj výrobky po prvotnom spracovaní, ktoré s týmito výrobkami 
bezprostredne súvisia. Odkazy na spolo čnú poľ nohospodársku politiku alebo po ľnohospodárstvo 
a používanie pojmu „po ľnohospodársky“ sa týkajú aj rybného hospodárstva, pri čom sa zoh ľad ňujú 
osobitné charakteristiky tohto odvetvia.  
2. Pokia ľ články 39 až 44 nestanovia inak, pravidlá stanovené na vytvorenie alebo fungovanie 
vnútorného trhu sa vz ťahujú aj na poľ nohospodárske výrobky.  
3. Výrobky, na ktoré sa vz ťahujú ustanovenia článkov 39 až 44, sú uvedené v prílohe I.  
4. Fungovanie a rozvoj vnútorného trhu po ľnohospodárskych výrobkov sprevádza zavádzanie 
spolo čnej poľ nohospodárskej politiky.  
Článok 39  
(pôvodný článok 33 ZES)  
1. Cieľ om spolo čnej poľ nohospodárskej politiky je:  
a) zvýši ť produktivitu po ľnohospodárstva podporovaním technického pokroku a zabezpe čovaním 
racionálneho rozvoja po ľnohospodárskej výroby a optimálneho využívania výrobných faktorov, 
najmä pracovnej sily;SK C 83/62 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
b) zabezpe čiť týmto spôsobom primeranú životnú úrove ň po ľnohospodárov, najmä zvýšením 
individuálnych príjmov jednotlivcov pracujúcich v po ľnohospodárstve;  
c) stabilizova ť trhy; 
d) zabezpe čiť riadne zásobovanie;  
e) zabezpe čiť dodávky spotrebite ľom za primerané ceny.  
2. Pri vypracovávaní spolo čnej poľ nohospodárskej politiky a osobitných metód na jej 
uplat ňovanie treba prihliada ť: 
a) na zvláštnu povahu poľ nohospodárskej činnosti vyplývajúcu zo sociálnej štruktúry 
po ľnohospodárstva a zo štrukturálnych a prírodných rozdielov medzi rôznymi 
po ľnohospodárskymi oblas ťami; 
b) na nevyhnutnos ť postupného vykonávania príslušných zmien;  
c) na skuto čnos ť, že po ľnohospodárstvo predstavuje v členských štátoch odvetvie úzko späté s celým 
hospodárstvom. 
Článok 40  
(pôvodný článok 34 ZES)  
1. Na dosiahnutie cie ľov stanovených v článku 39 sa zavedie spoloč ná organizácia 
po ľnohospodárskych trhov. 
V závislosti od daných výrobkov sa táto organizácia uskuto ční niektorou z nasledujúcich foriem:  
a) spolo čnými pravidlami hospodárskej sú ťaže;  
b) povinnou koordináciou vnútroštátnych trhových systémov;  
c) európskou organizáciou trhu.  
2. Spolo čná organizácia trhu pod ľa odseku 1 môže zah ŕňať všetky opatrenia potrebné na 
dosiahnutie cie ľov stanovených v článku 39, najmä reguláciu cien, pomoc výrobe a odbytu 
rôznych výrobkov, skladovanie a preklenovacie opatrenia a spolo čné mechanizmy na stabilizáciu 
dovozu alebo vývozu.  
Spolo čná organizácia sa obmedzí na dosiahnutie cie ľov vymedzených v č lánku 39 bez akejko ľvek 
diskriminácie medzi výrobcami alebo spotrebite ľmi v rámci Únie.  
Spolo čná cenová politika vychádza zo spolo čných kritérií a jednotných metód výpo čtu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/63
3. Aby spolo čná organizácia uvedená v odseku 1 dosiahla stanovené ciele, môže sa vytvori ť jeden 
alebo viac po ľnohospodárskych usmer ňovacích a záru čných fondov.  
Článok 41  
(pôvodný článok 35 ZES)  
Na dosiahnutie cie ľov stanovených v článku 39 možno v rámci spolo čnej poľ nohospodárskej 
politiky zaviesť tieto opatrenia:  
a) usilova ť sa o ú činnú koordináciu v oblasti odborného vzdelávania, výskumu a šírenia 
po ľnohospodárskych poznatkov; táto koordinácia môže zah ŕňať spolo čné financovanie 
projektov alebo orgánov;  
b) prija ť spolo čné opatrenia na podporu spotreby niektorých výrobkov.  
Článok 42  
(pôvodný článok 36 ZES)  
Ustanovenia kapitoly o pravidlách hospodárskej sú ťaže sa vz ťahujú na výrobu a obchod 
s po ľnohospodárskymi výrobkami len v rozsahu, aký ur čia Európsky parlament a Rada pod ľa 
článku 43 ods. 2 a v súlade so stanoveným postupom a so zrete ľom na ciele uvedené v článku 39.  
Na návrh Komisie môže Rada schváli ť poskytovanie pomoci: 
a) na ochranu podnikov znevýhodnených štrukturálnymi alebo prírodnými podmienkami;  
b) v rámci programov hospodárskeho rozvoja. 
Článok 43  
(pôvodný článok 37 ZES)  
1. Komisia predloží návrhy na vypracovanie a vykonávanie spolo čnej poľ nohospodárskej politiky, 
vrátane nahradenia vnútroštátnych organizácií trhu jednou z foriem spolo čnej organizácie trhu 
uvedených v článku 40 ods. 1, ako aj na uskuto čnenie opatrení presne vymedzených v tejto hlave.  
Tieto návrhy zoh ľadnia vzájomnú závislos ť po ľnohospodárskych otázok uvedených v tejto hlave.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom ustanovia spolo čnú organizáciu trhu ustanovenú v č lánku 
40 ods. 1 a iné ustanovenia potrebné pre dosiahnutie cie ľov spolo čnej poľ nohospodárskej politiky 
a spolo čnej politiky v oblasti rybného hospodárstva.SK C 83/64 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Rada na návrh Komisie prijíma opatrenia týkajúce sa stanovovania cien, odvodov, pomoci 
a množstvových obmedzení a ur čovania a pride ľovania rybolovných možností.  
4. Vnútroštátne trhové organizácie sa môžu za podmienok stanovených v odseku 2 nahradiť  
spolo čnou organizáciou stanovenou v článku 40 ods. 1, ak:  
a) spolo čná organizácia poskytuje č lenským štátom, ktoré sú proti tomuto opatreniu a ktoré majú 
vlastnú organizáciu danej výroby, rovnaké záruky zamestnanosti a životnej úrovne príslušných 
výrobcov, a to s prihliadnutím na možnosti prispôsobenia a potrebné špecializácie;  
b) spolo čná organizácia trhu zabezpe čí obchodu v rámci Únie podmienky podobné tým, ktoré 
existujú na vnútroštátnom trhu.  
5. Ak vznikne spolo čná organizácia ur čitých surovín po zavedení spolo čnej organizácie trhu pre 
zodpovedajúce spracované výrobky, môžu sa suroviny použité pri spracovaní výrobkov ur čených na 
vývoz do tretích krajín doviez ť z krajiny, ktorá nie je členom Únie.  
Článok 44  
(pôvodný článok 38 ZES)  
Ak v niektorom č lenskom štáte podlieha ur čitý výrobok vnútroštátnej trhovej organizácii alebo 
vnútorným pravidlám s rovnakým ú činkom, ktorý nepriaznivo ovplyvní konkurencieschopnos ť 
podobnej výroby v inom členskom štáte, členské štáty si uplatnia vyrovnávací poplatok na dovoz 
týchto výrobkov z členského štátu, kde takáto organizácia alebo pravidlá existujú, za predpokladu, že 
tento štát nezaviedol vyrovnávací poplatok na vývoz.  
Komisia stanoví výšku týchto poplatkov v takej miere, aby sa obnovila potrebná rovnováha. Môže 
poskytnú ť oprávnenie aj na prijatie iných opatrení a sama ur čiť ich podmienky a podrobnosti.  
HLAVA IV  
VO ĽNÝ POHYB OSÔB, SLUŽIEB A KAPITÁLU  
KAPITOLA 1  
PRACOVNÍCI 
Článok 45  
(pôvodný článok 39 ZES)  
1. Zabezpe čí sa vo ľný pohyb pracovníkov v rámci Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/65
2. Voľ ný pohyb pracovníkov zahŕň a zrušenie akejko ľvek diskriminácie pracovníkov členských 
štátov na základe štátnej príslušnosti, pokia ľ ide o zamestnanie, odmenu za prácu a ostatné 
pracovné podmienky.  
3. S výnimkou obmedzení odôvodnených verejným poriadkom, verejnou bezpe čnos ťou 
a ochranou verejného zdravia majú pracovníci právo:  
a) uchádza ť sa o skuto čne ponúkané pracovné miesta;  
b) voľ ne sa za týmto úč elom pohybova ť na území členských štátov;  
c) na pobyt v niektorom z členských štátov za ú čelom zamestnania v súlade s ustanoveniami 
zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych aktov, ktorými sa upravuje zamestnávanie 
vlastných štátnych príslušníkov tohto štátu;  
d) po ukon čení zamestnania zosta ť na území členského štátu za podmienok ustanovených 
v nariadeniach, ktoré stanoví Komisia.  
4. Ustanovenia tohto článku sa nevz ťahujú na zamestnávanie v štátnej službe alebo verejnej 
službe.  
Článok 46  
(pôvodný článok 40 ZES)  
V súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom 
Európsky parlament a Rada vydajú smernice alebo nariadenia o opatreniach potrebných na to, aby sa 
zabezpe čil voľ ný pohyb pracovníkov, ako to vymedzuje článok 45, a to najmä:  
a) zabezpeč ením úzkej spolupráce medzi vnútroštátnymi službami zamestnanosti;  
b) odstra ňovaním takých správnych postupov a praktík a stanovených lehôt na prístup 
k zamestnaniu, ktoré vyplývajú z vnútroštátnych právnych predpisov alebo z predchádzajúcich 
dohôd medzi členskými štátmi, dodržiavanie ktorých by bolo prekážkou liberalizácie pohybu 
pracovníkov;  
c) odstra ňovaním všetkých lehôt a iných obmedzení ustanovených vo vnútroštátnych právnych 
predpisoch alebo v predchádzajúcich dohodách medzi členskými štátmi, ktoré vytvárajú 
pracovníkom iných členských štátov iné podmienky na slobodný výber zamestnania ako pre 
vlastných pracovníkov;  
d) vytvorením vhodného mechanizmu, ktorý by umožnil prepojenie medzi ponukou pracovných 
miest a dopytu po nich a uľ ah čil vyrovnanie ponuky a dopytu na trhu práce tak, aby sa predišlo 
vážnejšiemu ohrozeniu životnej úrovne a zamestnanosti v rôznych regiónoch a priemyselných odvetviach.SK C 83/66 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 47  
(pôvodný článok 41 ZES)  
V rámci spolo čného programu členské štáty podporia výmenu mladých pracovníkov.  
Článok 48  
(pôvodný článok 42 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú v oblasti sociálneho 
zabezpe čenia opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na poskytnutie vo ľného pohybu pracovníkov; za týmto 
účelom uzavrie dohody, ktoré migrujúcim pracovníkom bez oh ľadu na to, či ide o zamestnancov, 
a na nich závislým osobám zabezpe čia: 
a) zapo čítanie všetkých období braných do úvahy pod ľa zákonov príslušných krajín za úč elom 
získania a trvania nároku na dávky a vypoč ítanie ich výšky;  
b) vyplácanie dávok osobám s bydliskom na území členských štátov.  
Ak člen Rady vyhlási, že by návrhom legislatívneho aktu uvedeného v prvom pododseku boli 
dotknuté dôležité aspekty jeho systému sociálneho zabezpe čenia najmä jeho rozsahu pôsobnosti, 
nákladov alebo finan čnej štruktúry alebo by bola dotknutá finan čná rovnováha tohto systému, môže 
požiada ť, aby sa táto záležitos ť predložila Európskej rade. V takom prípade sa riadny legislatívny 
postup pozastaví. Európska rada po diskusii a v lehote štyroch mesiacov od tohto pozastavenia bu ď: 
a) vráti návrh spä ť Rade, ktorá ukon čí pozastavenie riadneho legislatívneho postupu, alebo  
b) nepodnikne žiadne kroky, alebo požiada Komisiu, aby pred ložila nový návrh; v takom prípade sa 
pôvodne navrhovaný akt považuje za neprijatý.  
KAPITOLA 2  
PRÁVO USADI Ť SA  
Článok 49  
(pôvodný článok 43 ZES)  
V rámci nasledujúcich ustanovení sa zakazujú obmedzenia slobody usadi ť sa štátnych príslušníkov 
jedného členského štátu na území iného členského štátu. Zakazujú sa aj obmedzenia, ktoré sa týkajú 
zakladania obchodných zastúpení, organiza čných zložiek a dcérskych spolo čností štátnymi 
príslušníkmi jedného členského štátu na území iného členského štátu.  
Sloboda usadi ť sa zah ŕňa aj právo zaháji ť a vykonáva ť samostatnú zárobkovú č innos ť, založi ť a vies ť 
podniky, najmä spolo čnosti v zmysle druhého pododseku článku 54, za podmienok stanovených pre 
vlastných štátnych príslušníkov právom štátu, v ktorom dochádza k usadeniu sa, pokia ľ ustanovenia 
kapitoly o pohybe kapitálu nestanovujú inak.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/67
Článok 50  
(pôvodný článok 44 ZES)  
1. Na dosiahnutie slobody usadi ť sa v ur čitej činnosti Európsky parlament a Rada vydajú smernice 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.  
2. Európsky parlament, Rada a Komisia si plnia povinnosti, ktoré im vyplývajú z predchádzajúcich 
ustanovení, a to najmä:  
a) prioritne riešia spravidla tie odbory činnosti, pri ktorých slobody usadi ť sa výrazne prispieva 
k rozvoju výroby a obchodu;  
b) zabezpeč ujú úzku spoluprácu medzi príslušnými orgánmi členských štátov, aby zistili konkrétnu 
situáciu v daných činnostiach v rámci Únie;  
c) zrušia také správne postupy a praktiky, ktoré vyplývajú z vnútroštátnych právnych predpisov 
alebo predchádzajúcich dohôd medzi členskými štátmi, dodržiavanie ktorých tvorí prekážku 
slobody usadi ť sa;  
d) zaru čia pracovníkom jedného členského štátu zamestnaným na území iného členského štátu, aby 
mohli na tomto území zotrva ť a vykonáva ť samostatnú zárobkovú činnos ť, ak sp ĺňajú 
podmienky, ktoré by museli v tomto štáte splni ť v čase, keď  zamýš ľali zač ať vykonáva ť túto 
činnos ť; 
e) umožnia štátnym príslušníkom jedného členského štátu nadobúda ť a užíva ť nehnute ľnosti 
nachádzajúce sa na území iného členského štátu, pokia ľ to nie je v rozpore so zásadami 
uvedenými v článku 39 ods. 2;  
f) postupne odstra ňujú obmedzenia slobody usadi ť sa vo všetkých odvetviach hospodárskej činnosti, 
ktoré prichádzajú do úvahy vzhľ adom na podmienky zakladania obchodných zastúpení, 
organiza čných zložiek a dcérskych spoloč ností na území niektorého členského štátu, ako aj na 
podmienky upravujúce vstup pracovníkov materského podniku do riadiacich alebo dozorných 
orgánov ich obchodných zastúpení, organiza čných zložiek alebo dcérskych spolo čností;  
g) v potrebnej miere koordinujú ochranu záujmov spolo čníkov a tretích osôb, ako sa to vyžaduje 
v členských štátoch od spolo čností alebo firiem v zmysle druhého pododseku článku 54 s cie ľom 
zabezpe čiť rovnocenné záruky v celej Únii;  
h) zabezpe čujú, aby sa podmienky usadenia nenarušili pomocou poskytovanou členskými štátmi.  
Článok 51  
(pôvodný článok 45 ZES)  
Ustanovenia tejto kapitoly sa v členskom štáte nevz ťahujú na činnosti, ktoré v tomto štáte súvisia, 
hoci len príležitostne, s výkonom štátnej moci.SK C 83/68 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom stanovi ť, že 
ustanovenia tejto kapitoly sa na ur čité činnosti nevz ťahujú. 
Článok 52  
(pôvodný článok 46 ZES)  
1. Ustanovenia tejto kapitoly a opatrenia z nich vyplývajúce rešpektujú ustanovenia stanovené 
zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym aktom osobitne upravujúce postavenie cudzích 
štátnych príslušníkov z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpe čnosti a verejného zdravia.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom vydajú usmernenia na 
koordináciu vyššie uvedených ustanovení.  
Článok 53  
(pôvodný článok 47 ZES)  
1. S cie ľom u ľah čiť zriadenie a vykonávanie samostatnej zárobkovej činnosti osôb vydajú 
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom smernice na vzájomné 
uznávanie diplomov, osvedč ení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách a na koordináciu 
ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení v členských štátoch 
týkajúcich sa za čatia a vykonávania činností samostatne zárobkovo činných osôb.  
2. Pri lekárskych a zdravotníckych povolaniach a farmaceutických povolaniach závisí postupné 
zrušenie obmedzení od koordinácie podmienok pre výkon povolania v jednotlivých členských 
štátoch.  
Článok 54  
(pôvodný článok 48 ZES)  
So spolo čnos ťami založenými pod ľa zákonov členského štátu a ktoré majú svoje sídlo, ústredie alebo 
hlavné miesto podnikate ľskej činnosti v Únii, sa pre ú čel tejto kapitoly zaobchádza rovnako ako 
s fyzickými osobami, ktoré sú štátnymi príslušníkmi členských štátov.  
Spolo čnos ťami sa rozumejú spolo čnosti založené pod ľa ob čianskeho alebo obchodného práva 
vrátane družstiev a iných právnických osôb pod ľa verejného alebo súkromného práva s výnimkou 
neziskových spolo čností.  
Článok 55  
(pôvodný článok 294 ZES)  
Členské štáty poskytnú štátnym príslušníkom ostatných členských štátov rovnaké možnosti 
kapitálovej ú časti v spolo čnostiach v súlade s článkom 54 bez toho, aby boli dotknuté ostatné 
ustanovenia zmlúv.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/69
KAPITOLA 3  
SLUŽBY  
Článok 56  
(pôvodný článok 49 ZES)  
V rámci nasledujúcich ustanovení sú zakázané obmedzenia slobody poskytova ť služby v Únii vo 
vz ťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, ktorí sa usadili v niektorom inom členskom štáte 
ako príjemca služieb.  
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom rozšíri ť platnos ť týchto 
ustanovení aj pre štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí poskytujú služby a sú usadení v rámci 
Únie.  
Článok 57  
(pôvodný článok 50 ZES)  
V zmysle zmlúv sa za služby považujú plnenia, ktoré sa bežne poskytujú za odplatu, pokia ľ ich 
neupravujú ustanovenia o vo ľnom pohybe tovaru, kapitálu a osôb.  
Služby zah ŕňajú najmä:  
a) činnosti priemyselnej povahy;  
b) činnosti obchodnej povahy;  
c) činnosti remeselnej povahy;  
d) činnosti v oblasti slobodných povolaní.  
Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia kapitoly o práve usadi ť sa, poskytovate ľ služieb môže 
do časne vykonáva ť svoju činnos ť v členskom štáte, v ktorom sa služba poskytuje za rovnakých 
podmienok, aké tento štát ukladá svojim vlastným štátnym príslušníkom.  
Článok 58  
(pôvodný článok 51 ZES)  
1. Slobodu poskytova ť služby v oblasti dopravy upravujú ustanovenia hlavy o doprave.  
2. Liberalizácia bankových a pois ťovacích služieb spojená s vo ľným pohybom kapitálu sa 
uskutoč ní v súlade s liberalizáciou pohybu kapitálu.SK C 83/70 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 59  
(pôvodný článok 52 ZES)  
1. S cie ľom dosiahnu ť liberalizáciu ur čitého typu služieb Európsky parlament a Rada v súlade 
s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom vydajú 
smernice.  
2. Smernice vymedzené v odseku 1 sa spravidla prednostne týkajú služieb, ktoré majú priamy 
vplyv na výrobné náklady alebo liberalizácia ktorých prispieva k podpore obchodu s tovarmi.  
Článok 60  
(pôvodný článok 53 ZES)  
Členské štáty sa usilujú o dosiahnutie liberalizácie služieb vo vä čšom rozsahu, ako vyžadujú smernice 
vydané v zmysle článku 59 ods. 1, ak im to dovolí celková hospodárska situácia a situácia 
v príslušnom hospodárskom odvetví.  
Na tento ú čel Komisia vydá príslušným členským štátom odporú čania. 
Článok 61  
(pôvodný článok 54 ZES)  
Kým sa nezrušia obmedzenia slobody poskytova ť služby, uplat ňuje ich každý členský štát na 
všetkých poskytovate ľov služieb v zmysle prvého odseku článku 56 bez rozdielu štátnej 
príslušnosti alebo bydliska.  
Článok 62  
(pôvodný článok 55 ZES)  
Ustanovenia článkov 51 až 54 sa použijú pre otázky upravené touto kapitolou.  
KAPITOLA 4  
KAPITÁL A PLATBY 
Článok 63  
(pôvodný článok 56 ZES)  
1. V rámci ustanovení tejto kapitoly sú zakázané všetky obmedzenia pohybu kapitálu medzi 
členskými štátmi navzájom a členskými štátmi a tretími krajinami.  
2. V rámci ustanovení tejto kapitoly sú zakázané všetky obmedzenia platieb medzi členskými 
štátmi navzájom a členskými štátmi a tretími krajinami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/71
Článok 64  
(pôvodný článok 57 ZES)  
1. Ustanovenia článku 63 sa prijmú bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie obmedzení vo 
vz ťahu k tretím krajinám, ktoré platia vo vnútroštátnom práve alebo v práve Únie k 31. decembru 
1993 z h ľadiska pohybu kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín týkajúcich sa priamych 
investícií – vrátane investícií do nehnute ľného majetku, usadenia sa, poskytovania finan čných služieb 
alebo vstupu cenných papierov na kapitálové trhy. V prípade obmedzení pod ľa vnútroštátnych 
právnych predpisov v Bulharsku, Estónsku a Ma ďarsku je príslušným dátumom 31. december 1999.  
2. V úsilí dosiahnu ť vo ľný pohyb kapitálu medzi členskými štátmi a tretími krajinami v čo 
najvä čšom rozsahu a pri rešpektovaní ostatných kapitol zmlúv, prijmú Európsky parlament a Rada 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom opatrenia o pohybe kapitálu do tretích krajín a z tretích 
krajín v oblasti priamych investícií – vrátane investícií do nehnute ľného majetku, usadenia sa, 
poskytovania finan čných služieb alebo prístupu cenných papierov na kapitálové trhy.  
3. Odchylne od odseku 2 môže opatrenia, ktoré predstavujú krok spä ť v práve Únie, pokia ľ ide 
o liberalizáciu pohybu kapitálu do tretích krajín a z tretích krajín, ustanovi ť len Rada v súlade 
s mimoriadnym legislatívnym postupom jednomyse ľne a po porade s Európskym parlamentom.  
Článok 65  
(pôvodný článok 58 ZES)  
1. Ustanovenia článku 63 majú bez toho, aby boli dotknuté práva členských štátov:  
a) uplat ňova ť príslušné ustanovenia ich da ňových zákonov, ktoré rozlišujú daň ových poplatníkov 
pod ľa miesta bydliska alebo pod ľa miesta, kde investovali kapitál;  
b) prija ť všetky potrebné opatrenia, najmä v oblasti da ňového systému a dohľ adu nad finan čnými 
inštitúciami, aby sa zabránilo porušovaniu vnútroštátnych predpisov, alebo stanovi ť postupy na 
ohlasovanie kapitálových pohybov na štatistické alebo správne ú čely alebo prija ť opatrenia, ktoré 
možno odôvodni ť verejným záujmom či verejnou bezpe čnos ťou. 
2. Ustanovenia tejto kapitoly nemajú vplyv na uplat ňovanie obmedzení práva usadi ť sa 
zluč ite ľných so zmluvami.  
3. Opatrenia a postupy uvedené v odsekoch 1 a 2 však nesmú by ť prostriedkom pre svojvo ľnú 
diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie voľ ného pohybu kapitálu a platieb vymedzených v článku 
63.SK C 83/72 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Ak sa neprijmú opatrenia podľ a článku 64 ods. 3, Komisia, alebo ak Komisia do troch 
mesiacov od žiadosti dotknutého členského štátu neprijme rozhodnutie, tak Rada, môže prija ť 
rozhodnutie, ktoré potvrdzuje, že obmedzujúce da ňové opatrenia prijaté členským štátom vo či 
jednej alebo viacerým tretím krajinám sa považujú za zlu čite ľné so zmluvami, ak ich je možné 
odôvodni ť jedným z cie ľov Únie a ak sú zlu čite ľné s riadnym fungovaním vnútorného trhu. Rada 
sa uznáša jednomyse ľne na žiados ť členského štátu.  
Článok 66  
(pôvodný článok 59 ZES)  
Ak pohyb kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín vo výnimo čných okolnostiach spôsobí 
alebo hrozí, že spôsobí vážne ťažkosti fungovaniu hospodárskej a menovej únie, na návrh Komisie 
a po porade s Európskou centrálnou bankou môže Rada prija ť vo či tretím krajinám ochranné 
opatrenie na obdobie najviac šiestich mesiacov za predpokladu, že takéto opatrenia sú 
jednozna čne nevyhnutné.  
HLAVA V  
PRIESTOR SLOBODY, BEZPE ČNOSTI A SPRAVODLIVOSTI  
KAPITOLA 1  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA  
Článok 67  
(pôvodný článok 61 ZES a pôvodný článok 29 ZEU)  
1. Únia vytvára priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti pri rešpektovaní základných práv 
a rozli čných právnych systémov a tradícií členských štátov.  
2. Zabezpe čuje absenciu kontrol osôb na vnútorných hraniciach a tvorí spolo čnú politiku 
v oblasti azylu, pris ťahovalectva a kontroly vonkajších hraníc, ktorá sa zakladá na solidarite medzi 
členskými štátmi a ktorá je spravodlivá vo či štátnym príslušníkom tretích krajín. Na ú čely tejto hlavy 
sa osoby bez štátnej príslušnosti považujú za štátnych príslušníkov tretích krajín.  
3. Únia sa usiluje o zabezpe čenie vysokej úrovne bezpe čnosti prostredníctvom opatrení na 
predchádzanie trestnej činnosti, rasizmu a xenofóbie a na boj proti nim prostredníctvom opatrení 
na koordináciu a spoluprácu medzi policajnými a justi čnými orgánmi a inými príslušnými orgánmi, 
ako aj vzájomným uznávaním rozsudkov v trestných veciach a v prípade potreby aj aproximáciou 
trestnoprávnych predpisov.  
4. Únia u ľah čuje prístup k spravodlivosti najmä prostredníctvom zásady vzájomného uznávania 
súdnych a mimosúdnych rozhodnutí v ob čianskych veciach.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/73
Článok 68  
Európska rada vymedzuje strategické usmernenia pre legislatívne a opera čné plánovanie v rámci 
priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.  
Článok 69  
Národné parlamenty zabezpe čia, aby sa v návrhoch a legislatívnych iniciatívach predložených v rámci 
kapitol 4 a 5 dodržiavala zásada subsidiarity v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad subsidiarity 
a proporcionality.  
Článok 70  
Bez toho, aby boli dotknuté články 258, 259 a 260, môže Rada na návrh Komisie prija ť opatrenia 
ustanovujúce podrobnosti, pod ľa ktorých členské štáty v spolupráci s Komisiou objektívne 
a nestranne hodnotia vykonávanie politík Únie uvedených v tejto hlave orgánmi členských štátov, 
najmä s cie ľom presadzova ť úplné uplat ňovanie zásady vzájomného uznávania. Európsky parlament 
a národné parlamenty sú oboznamované s obsahom a výsledkami tohto hodnotenia.  
Článok 71  
(pôvodný článok 36 ZEU)  
V rámci Rady sa zria ďuje stály výbor s cie ľom zabezpe čiť v rámci Únie podporu a posilnenie 
opera čnej spolupráce v oblasti vnútornej bezpe čnosti. Bez toho, aby bol dotknutý článok 240, 
stály výbor napomáha koordinova ť činnos ť príslušných orgánov členských štátov. Zástupcovia 
dotknutých orgánov, úradov a agentúr Únie sa môžu zapája ť do rokovaní tohto výboru. Európsky 
parlament a národné parlamenty sú oboznamované s rokovaniami.  
Článok 72  
(pôvodný článok 64 ods. 1 ZES a pôvodný článok 33 ZEU)  
Touto hlavou nie je dotknutý výkon právomocí členských štátov vo veci udržiavania verejného 
poriadku a zabezpe čovania vnútornej bezpe čnosti.  
Článok 73  
Členské štáty môžu spolo čne a vo svojej vlastnej zodpovednosti slobodne organizovať  formy 
spolupráce a koordináciu pod ľa vlastného uváženia medzi príslušnými útvarmi zodpovednými za 
ochranu národnej bezpe čnosti.SK C 83/74 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 74  
(pôvodný článok 66 ZES)  
Rada prijíma opatrenia na zabezpeč enie administratívnej spolupráce medzi príslušnými útvarmi 
členských štátov v oblastiach uvedených v tejto hlave, ako aj medzi týmito útvarmi a Komisiou. 
Koná na návrh Komisie s výhradou článku 76 a po porade s Európskym parlamentom.  
Článok 75  
(pôvodný článok 60 ZES)  
Ak je to potrebné na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 67 v súvislosti s predchádzaním 
a bojom proti terorizmu a súvisiacimi činnos ťami, Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym 
legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení vymedzia rámec pre administratívne opatrenia 
týkajúce sa pohybu kapitálu a platieb, ako napr. zmrazenie finan čných prostriedkov, finan čných aktív 
alebo hospodárskych výnosov, ktoré sú vo vlastníctve alebo v držbe fyzických alebo právnických 
osôb, skupín alebo neštátnych subjektov.  
Na návrh Komisie prijme Rada opatrenia na vykonávanie rámca uvedeného v prvom odseku.  
Právne akty uvedené v tomto článku obsahujú potrebné ustanovenia o právnych zárukách.  
Článok 76  
Právne akty uvedené v kapitolách 4 a 5 spolu s opatreniami uvedenými v článku 74, ktoré 
zabezpe čujú administratívnu spoluprácu v oblastiach uvedených v týchto kapitolách, sa prijímajú:  
a) na návrh Komisie alebo  
b) na základe iniciatívy jednej štvrtiny členských štátov.  
KAPITOLA 2  
POLITIKY VZ ŤAHUJÚCE SA NA HRANI ČNÉ KONTROLY, AZYL A PRIS ŤAHOVALECTVO  
Článok 77  
(pôvodný článok 62 ZES)  
1. Únia tvorí politiku s cie ľom:  
a) zabezpeč iť absenciu akýchko ľvek kontrol osôb bez oh ľadu na štátnu príslušnos ť pri prekro čení 
vnútorných hraníc;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/75
b) zabezpe čiť kontroly osôb a ú činné monitorovanie prekra čovania vonkajších hraníc; 
c) postupne zavies ť integrovaný systém riadenia vonkajších hraníc.  
2. Na ú čely odseku 1 Európsky parlament a Rada prijmú v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom opatrenia týkajúce sa:  
a) spolo čnej politiky v oblasti víz a iných povolení na krátkodobý pobyt;  
b) kontrol, ktorým sú podrobené osoby prekra čujúce vonkajšie hranice;  
c) podmienok, za ktorých môžu štátni príslušníci tretích krajín po čas krátkeho obdobia vo ľne 
cestova ť v rámci Únie;  
d) všetkých opatrení potrebných na postupné vybudovanie integrovaného systému riadenia 
vonkajších hraníc; 
e) absencia akýchko ľvek kontrol osôb bez oh ľadu na štátnu príslušnos ť pri prekra čovaní vnútorných 
hraníc. 
3. Ak by sa ukázalo, že činnos ť Únie je nevyhnutná na u ľah čenie vykonávania práva uvedeného 
v článku 20 ods. 2 písm. a), a ak zmluvy inak na tento ú čel neustanovujú potrebné právomoci, môže 
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom prija ť ustanovenia o cestovných pasoch, 
preukazoch totožnosti, povoleniach na pobyt alebo iných obdobných dokladoch. Rada sa uznáša 
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.  
4. Týmto článkom nie je dotknutá právomoc členských štátov týkajúca sa geografického 
vymedzenia ich hraníc v súlade s medzinárodným právom.  
Článok 78  
(pôvodné články 63 body 1 a 2 a 64 ods. 2 ZES)  
1. Únia tvorí spolo čnú politiku v oblasti azylu, doplnkovej ochrany a do časnej ochrany s cie ľom 
poskytnú ť zodpovedajúce právne postavenie každému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý 
potrebuje medzinárodnú ochranu, a zabezpe čiť súlad so zásadou non-refoulement. Táto politika 
musí by ť v súlade so Ženevským dohovorom z 28. júla 1951 a Protokolom z 31. januára 1967 
týkajúcimi sa právneho postavenia ute čencov, ako aj inými príslušnými zmluvami.  
2. Na ú čely odseku 1 Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom 
prijmú opatrenia týkajúce sa spoloč ného európskeho azylového systému, ktorý zah ŕňa: 
a) jednotný štatút azylu pre štátnych príslušníkov tretích krajín platný v celej Únii;  
b) jednotný štatút doplnkovej ochrany pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí bez toho, aby 
získali európsky azyl, potrebujú medzinárodnú ochranu;SK C 83/76 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
c) spolo čný systém do časnej ochrany pre odídencov v prípade hromadného prílevu;  
d) spolo čné postupy ude ľovania a odnímania jednotného štatútu azylu alebo doplnkovej ochrany;  
e) kritériá a mechanizmy na ur čenie členského štátu príslušného pre posúdenie žiadosti o azyl alebo 
o doplnkovú ochranu;  
f) normy týkajúce sa podmienok prijímania žiadate ľov o udelenie azylu alebo o poskytnutie 
doplnkovej ochrany;  
g) partnerstvo a spoluprácu s tretími krajinami na ú čely riadenia prílevov žiadate ľov o udelenie azylu 
alebo o poskytnutie doplnkovej alebo do časnú ochranu.  
3. Ak sa jeden alebo viac členských štátov ocitne v núdzovej situácii v dôsledku náhleho prílevu 
štátnych príslušníkov tretích krajín, môže Rada na návrh Komisie prija ť do časné opatrenia v prospech 
dotknutého, respektíve dotknutých členských štátov. Uznáša sa po porade s Európskym 
parlamentom.  
Článok 79  
(pôvodný článok 63 body 3 a 4 ZES)  
1. Únia tvorí spolo čnú pris ťahovaleckú politiku s cie ľom zabezpe čiť vo všetkých etapách ú činné 
riadenie migra čných tokov, spravodlivé zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, ktorí 
sa oprávnene zdržiavajú v členských štátoch, ako aj predchádzanie a posilnený boj proti nelegálnemu 
pris ťahovalectvu a obchodovaniu s ľuďmi. 
2. Na ú čely odseku 1 Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom 
prijmú opatrenia v týchto oblastiach:  
a) podmienky vstupu a pobytu, ako aj normy týkajúce sa ude ľovania dlhodobých víz a povolení na 
dlhodobý pobyt členskými štátmi vrátane tých, ktoré sú ude ľované na ú čely zlúč enia rodiny;  
b) vymedzenie práv štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú v členskom 
štáte, vrátane podmienok, ktorými sa spravuje sloboda pohybu a pobytu v iných členských 
štátoch;  
c) nelegálne pris ťahovalectvo a neoprávnený pobyt vrátane odsunu a repatriácie osôb, ktoré sa 
zdržiavajú na území štátu neoprávnene;  
d) boj proti obchodovaniu s ľuďmi, najmä so ženami a de ťmi. 
3. Únia môže uzatvára ť dohody s tretími krajinami o readmisii štátnych príslušníkov tretích krajín, 
ktorí nesp ĺňajú alebo prestali sp ĺňať podmienky vstupu, prítomnos ť alebo pobytu na území jedného 
z členských štátov, do krajiny pôvodu alebo do krajiny, z ktorej prichádzajú.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/77
4. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanoviť  
opatrenia na povzbudzovanie a podporu činnosti členských štátov s cie ľom presadzova ť integráciu 
štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú na ich územiach, pri čom je 
vylú čená akáko ľvek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
5. Týmto článkom nie je dotknuté právo členských štátov ur čiť po čty prijímaných štátnych 
príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie z tretích krajín s cie ľom nájs ť si prácu 
bu ď ako zamestnanci, alebo ako samostatne zárobkovo činné osoby.  
Článok 80  
Politiky Únie uvedené v tejto kapitole a ich vykonávanie sa spravujú zásadou solidarity 
a spravodlivého rozdelenia zodpovednosti medzi členskými štátmi vrátane finan čných dôsledkov. 
Právne akty Únie prijaté pod ľa tejto kapitoly obsahujú vždy, ke ď je to potrebné, vhodné opatrenia na 
uplatnenie tejto zásady.  
KAPITOLA 3  
JUSTI ČNÁ SPOLUPRÁCA V OB ČIANSKYCH VECIACH  
Článok 81  
(pôvodný článok 65 ZES)  
1. Únia rozvíja justi čnú spoluprácu v ob čianskych veciach, ktoré majú cezhrani čné dôsledky, na 
základe zásady vzájomného uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí. Takáto spolupráca 
môže zah ŕňať prijatie opatrení na aproximáciu zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
2. Na ú čely odseku 1 Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom 
prijmú, najmä ak je to nevyhnutné pre riadne fungovanie vnútorného trhu, opatrenia zamerané na 
zabezpe čenie:  
a) vzájomného uznávania a výkonu súdnych a mimosúdnych rozhodnutí medzi členskými štátmi;  
b) cezhrani čného doru čovania súdnych a mimosúdnych písomností;  
c) zlu čite ľnosti kolíznych noriem a noriem urč ujúcich právomoc uplatnite ľných v členských štátoch;  
d) spolupráce pri obstarávaní dôkazov;  
e) ú činného prístupu k spravodlivosti;  
f) odstra ňovania prekážok riadneho priebehu ob čianskoprávneho konania, v prípade potreby 
podporovaním zlu čite ľnosti pravidiel ob čianskeho súdneho konania uplatnite ľných v členských 
štátoch;SK C 83/78 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
g) rozvíjania alternatívnych metód riešenia sporov;  
h) podpory vzdelávania sudcov a justi čných pracovníkov. 
3. Odchylne od odseku 2 Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanoví 
opatrenia týkajúce sa rodinného práva, ktoré majú cezhranič né dôsledky. Rada sa uznáša 
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.  
Rada môže na návrh Komisie prija ť rozhodnutie, ktorým sa ur čujú tie aspekty rodinného práva 
s cezhrani čnými dôsledkami, ktoré môžu by ť predmetom aktov prijatých riadnym legislatívnym 
postupom. Rada sa uznáša jednomyseľ ne po porade s Európskym parlamentom.  
Návrh uvedený v druhom pododseku sa oznámi národným parlamentom. Ak národný parlament 
oznámi svoj nesúhlas do šiestich mesiacov od tohto oznámenia, rozhodnutie sa neprijme. V prípade, 
že sa nevysloví nesúhlas, Rada môže rozhodnutie prija ť. 
KAPITOLA 4  
JUSTIČ NÁ SPOLUPRÁCA V TRESTNÝCH VECIACH  
Článok 82  
(pôvodný článok 31 ZEU)  
1. Justi čná spolupráca v trestných veciach v Únii je založená na zásade vzájomného uznávania 
rozsudkov a iných justi čných rozhodnutí a zah ŕňa aproximáciu zákonov a iných právnych predpisov 
členských štátov v oblastiach uvedených v odseku 2 a článku 83.  
Európsky parlament a Rada prijmú v súlade s riadnym legislatívnym postupom opatrenia zamerané 
na: 
a) vytvorenie pravidiel a postupov na zabezpe čovanie uznávania všetkých foriem rozsudkov a iných 
súdnych rozhodnutí v celej Únii;  
b) predchádzanie sporom o právomoc medzi členskými štátmi a ich riešenie;  
c) podpory vzdelávania sudcov a justi čných pracovníkov;  
d) u ľah čovanie spolupráce medzi justi čnými orgánmi alebo rovnocennými orgánmi členských štátov 
v rámci trestného stíhania a výkonu rozhodnutí.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/79
2. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom 
smerníc ustanovi ť minimálne pravidlá s cie ľom u ľah čiť v potrebnom rozsahu vzájomné uznávanie 
rozsudkov a iných justi čných rozhodnutí, ako aj policajnú a justi čnú spoluprácu v trestných veciach, 
ktoré majú cezhrani čný rozmer. Tieto minimálne pravidlá zoh ľad ňujú rozdiely medzi právnymi 
tradíciami a systémami členských štátov.  
Týkajú sa: 
a) vzájomnej prípustnosti dôkazov medzi členskými štátmi;  
b) práv jednotlivcov v trestnom konaní;  
c) práv obetí trestných činov; 
d) ďalších osobitných aspektov trestného konania, ktoré Rada vopred ur čí rozhodnutím; pri 
prijímaní tohto rozhodnutia sa Rada uznáša jednomyse ľne po udelení súhlasu Európskeho 
parlamentu.  
Prijatie minimálnych pravidiel uvedených v tomto odseku nebráni členským štátom zachova ť alebo 
zaviesť vyššiu úrove ň ochrany pre jednotlivcov.  
3. Ak sa člen Rady domnieva, že navrhovanou smernicou uvedenou v odseku 2 by mohli by ť 
dotknuté základné aspekty jeho systému trestného súdnictva, môže požiada ť, aby o návrhu smernice 
rokovala Európska rada. V takom prípade sa riadny legislatívny postup pozastaví. Európska rada po 
prerokovaní v prípade dosiahnutia konsenzu vráti do štyroch mesiacov od tohto pozastavenia návrh 
spä ť Rade, čím sa ukon čí pozastavenie riadneho legislatívneho postupu.  
Ak sa konsenzus nedosiahne a ak si aspo ň devä ť členských štátov želá na základe dotknutého návrhu 
smernice nadviaza ť posilnenú spoluprácu, v rovnakej lehote to oznámia Európskemu parlamentu, 
Rade a Komisii. V takom prípade sa povolenie uskuto čňova ť posilnenú spoluprácu pod ľa článku 20 
ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a č lánku 329 ods. 1 tejto zmluvy považuje za udelené a uplatnia sa 
ustanovenia o posilnenej spolupráci.  
Článok 83  
(pôvodný článok 31 ZEU)  
1. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom 
smerníc ustanovi ť minimálne pravidlá týkajúce sa vymedzenia trestných činov a sankcií v oblastiach 
obzvláš ť závažnej trestnej činnosti s cezhrani čným rozmerom vyplývajúcim z povahy alebo 
dôsledkov týchto trestných č inov alebo z osobitnej potreby bojova ť proti nim na spolo čnom základe.SK C 83/80 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Týmito oblas ťami trestnej činnosti sú: terorizmus, obchodovanie s ľuďmi a sexuálne zneužívanie žien 
a detí, nedovolené obchodovanie s drogami, nedovolené obchodovanie so zbra ňami, pranie 
špinavých pe ňazí, korupcia, falšovanie platobných prostriedkov, po číta čová kriminalita 
a organizovaná trestná činnos ť. 
V závislosti od vývoja trestnej činnosti môže Rada prija ť rozhodnutie ur čujúce ďalšie oblasti trestnej 
činnosti, ktoré sp ĺňajú kritériá uvedené v tomto odseku. Rada sa uznáša jednomyse ľne po udelení 
súhlasu Európskeho parlamentu.  
2. Ak sa ukáže, že aproximácia zákonov a iných právnych predpisov v oblasti trestného práva je 
nevyhnutná na zabezpe čenie ú činného uskuto čňovania politiky Únie v oblasti, ktorá bola predmetom 
harmoniza čných opatrení, môžu smernice ustanovi ť minimálne pravidlá týkajúce sa vymedzenia 
trestných činov a sankcií v dotknutej oblasti. Takéto smernice sa prijímajú v súlade s riadnym 
legislatívnym postupom alebo mimoriadnym legislatívnym postupom pod ľa toho, aký bol použitý 
pri prijímaní príslušných harmonizač ných opatrení, bez toho, aby bol dotknutý článok 76.  
3. Ak sa člen Rady domnieva, že navrhovanou smernicou uvedenou v odseku 1 alebo 2 by mohli 
byť dotknuté základné aspekty jeho systému trestného súdnictva, môže požiada ť, aby o návrhu 
smernice rokovala Európska rada. V takom prípade sa riadny legislatívny postup pozastaví. 
Európska rada po prerokovaní v prípade dosiahnutia konsenzu vráti do štyroch mesiacov od 
tohto pozastavenia návrh spä ť Rade, čím sa ukon čí pozastavenie riadneho legislatívneho postupu.  
Ak sa konsenzus nedosiahne a ak si aspo ň devä ť členských štátov želá na základe dotknutého návrhu 
smernice nadviaza ť posilnenú spoluprácu, v rovnakej lehote to oznámia Európskemu parlamentu, 
Rade a Komisii. V takom prípade sa povolenie uskuto čňova ť posilnenú spoluprácu pod ľa článku 20 
ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a č lánku 329 ods. 1 tejto zmluvy považuje za udelené a uplatnia sa 
ustanovenia o posilnenej spolupráci.  
Článok 84  
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovi ť opatrenia na 
povzbudenie a podporu činnosti členských štátov v oblasti predchádzania trestnej činnosti, pri čom je 
vylú čená akáko ľvek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
Článok 85  
(pôvodný článok 31 ZEU)  
1. Poslaním Eurojustu je podporova ť a posil ňova ť koordináciu a spoluprácu medzi vnútroštátnymi 
orgánmi zodpovednými za vyšetrovanie a stíhanie závažnej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch 
alebo viacerých členských štátov alebo ktorá si vyžaduje trestné stíhanie na spolo čnom základe, a to 
na základe operácií vykonaných a informácií poskytovaných orgánmi členských štátov a Europolom.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/81
V tejto súvislosti Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ur čia 
prostredníctvom nariadení štruktúru, fungovanie, oblas ť pôsobenia a úlohy Eurojustu. Medzi tieto 
úlohy môže patri ť: 
a) zač atie vyšetrovania trestných činov, ako aj podnetov na za čatie trestného stíhania vykonávaného 
príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, najmä toho, ktoré sa týka trestných č inov, ktoré spôsobujú 
ujmu finan čným záujmom Únie;  
b) koordinácia vyšetrovania a trestného stíhania uvedených v písmene a);  
c) posil ňovanie justi čnej spolupráce vrátane riešenia sporov o právomoc a úzkej spolupráce 
s Európskou justi čnou sie ťou. 
Tieto nariadenia tiež ustanovia podrobnosti ú časti Európskeho parlamentu a národných parlamentov 
na hodnotení činnosti Eurojustu.  
2. V rámci stíhania uvedeného v odseku 1 a bez toho, aby bol dotknutý článok 86, formálne 
procesné úkony vykonávajú príslušní vnútroštátni úradníci.  
Článok 86  
1. S cie ľom bojova ť proti trestnej činnosti, ktorá poškodzuje finan čné záujmy Únie, môže Rada 
v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení vytvori ť z Eurojustu 
Európsku prokuratúru. Rada sa uznáša jednomyse ľne po udelení súhlasu Európskeho parlamentu.  
Ak sa v Rade nedosiahla jednomyse ľnos ť, môže skupina pozostávajúca aspo ň z deviatich členských 
štátov požiada ť, aby sa návrh nariadenia predložil Európskej rade. V takom prípade sa postup v Rade 
pozastaví. Európska rada po prerokovaní v prípade dosiahnutia konsenzu vráti do štyroch mesiacov 
od tohto pozastavenia návrh spä ť Rade na prijatie.  
Ak sa konsenzus nedosiahne a ak si aspo ň devä ť členských štátov želá na základe dotknutého návrhu 
nariadenia nadviaza ť posilnenú spoluprácu, v rovnakej lehote to oznámi Európskemu parlamentu, 
Rade a Komisii. V takom prípade sa povolenie vykonáva ť posilnenú spoluprácu pod ľa článku 20 ods. 
2 Zmluvy o Európskej únii a článku 329 ods. 1 tejto zmluvy považuje za udelené a uplatnia sa 
ustanovenia o posilnenej spolupráci.  
2. Európska prokuratúra zodpovedá, ak je to vhodné, v spojení s Europolom, za vyšetrovanie 
a trestné stíhanie páchate ľov a spolupáchate ľov trestných činov, ktoré spôsobujú ujmu finan čným 
záujmom Únie, vymedzených nariadením uvedeným v odseku 1, a za podanie obžaloby. Pred 
súdnymi orgánmi členských štátov vystupuje vo vz ťahu k takýmto trestným činom vo funkcii 
prokurátora.SK C 83/82 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Nariadenia uvedené v odseku 1 ustanovia právne postavenie Európskej prokuratúry, 
podrobnosti výkonu jej funkcií, procesné predpisy vz ťahujúce sa na jej činnos ť, ako aj pravidlá 
prípustnosti dôkazov a pravidlá súdnej kontroly preskúmania jej procesných úkonov pri výkone 
jej funkcií.  
4. Európska rada môže zárove ň alebo neskôr prija ť rozhodnutie, ktorým sa mení alebo dop ĺňa 
odsek 1 s cie ľom rozšíri ť právomoci Európskej prokuratúry na boj proti závažnej trestnej činnosti, 
ktorá má cezhrani čný rozmer, a ktorým sa v dôsledku toho mení alebo dop ĺňa odsek 2, pokia ľ ide 
o páchate ľov a spolupáchate ľov závažnej trestnej činnosti, ktorá sa týka viac ako jedného členského 
štátu. Európska rada sa uznáša jednomyseľ ne po udelení súhlasu Európskeho parlamentu a po porade 
s Komisiou.  
KAPITOLA 5  
POLICAJNÁ SPOLUPRÁCA  
Článok 87  
(pôvodný článok 30 ZEU)  
1. Únia rozvíja policajnú spoluprácu, do ktorej sú zapojené všetky príslušné orgány členských 
štátov vrátane polície, colných orgánov a iných orgánov presadzujúcich výkon práva špecializovaných v oblastiach predchádzania alebo odha ľovania a vyšetrovania trestných činov. 
2. Na ú čely odseku 1 môžu Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom ustanovi ť opatrenia, ktoré sa týkajú:  
a) zhromaž ďovania, uchovávania, spracúvania, analýzy a výmeny príslušných informácií;  
b) podpory odborného vzdelávania personálu, ako aj spolupráce v oblasti výmeny personálu, 
v oblasti zariadenia a výskumu v kriminalistike;  
c) spolo čných techník vyšetrovania pri odha ľovaní závažných foriem organizovanej trestnej činnosti.  
3. Rada môže v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanovi ť opatrenia týkajúce sa 
opera čnej spolupráce medzi orgánmi uvedenými v tomto článku. Rada sa uznáša jednomyse ľne po 
porade s Európskym parlamentom.
 
Ak sa v Rade nedosiahla jednomyse ľnos ť, môže skupina pozostávajúca aspo ň z deviatich členských 
štátov požiada ť, aby sa návrh opatrení predložil Európskej rade. V takom prípade sa postup v Rade 
pozastaví. Európska rada po prerokovaní v prípade dosiahnutia konsenzu vráti do štyroch mesiacov od tohto pozastavenia návrh spä ť Rade na prijatie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/83
Ak sa konsenzus nedosiahne a ak si aspo ň devä ť členských štátov želá na základe dotknutého návrhu 
opatrení nadviaza ť posilnenú spoluprácu, v rovnakej lehote to oznámia Európskemu parlamentu, 
Rade a Komisii. V takom prípade sa povolenie vykonáva ť posilnenú spoluprácu pod ľa článku 20 ods. 
2 Zmluvy o Európskej únii a článku 329 ods. 1 tejto zmluvy považuje za udelené a uplatnia sa 
ustanovenia o posilnenej spolupráci.  
Osobitný postup ustanovený v druhom a tre ťom pododseku sa nevz ťahuje na akty, ktoré predstavujú 
vývoj ustanovení schengenského acquis.  
Článok 88  
(pôvodný článok 30 ZEU)  
1. Poslaním Europolu je podporova ť a posil ňova ť činnos ť policajných orgánov a iných orgánov 
členských štátov presadzujúcich výkon práva, ako aj ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní 
závažnej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov, terorizmu 
a formám trestnej činnosti, ktoré zasahujú do spolo čného záujmu, na ktorý sa vz ťahuje politika 
Únie, a v boji proti nim.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ur čia prostredníctvom 
nariadení štruktúru, fungovanie, oblas ť pôsobenia a úlohy Europolu. Medzi tieto úlohy môže patri ť: 
a) zhromaž ďovanie, uchovávanie, spracúvanie, analýza a výmena informácií zasielaných najmä 
orgánmi členských štátov alebo tretích krajín alebo subjektov;  
b) koordinácia, organizácia a uskuto čňovanie vyšetrovania a opera čnej činnosti vykonávanej 
spolo čne s príslušnými orgánmi členských štátov alebo v rámci spoloč ných vyšetrovate ľských 
tímov, prípadne v spojení s Eurojustom.  
Nariadenia tiež ustanovia podrobnosti kontroly činnosti Europolu Európskym parlamentom 
a kontroly, na ktorej sa zú čast ňujú národné parlamenty.  
3. Každá opera čná činnos ť Europolu sa musí vykonáva ť v spojení a so súhlasom orgánov 
členského štátu, respektíve členských štátov, ktorých územia sa dotýka. Uplat ňovanie 
donucovacích opatrení je vo výlu čnej právomoci príslušných vnútroštátnych orgánov.  
Článok 89  
(pôvodný článok 32 ZEU)  
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanoví podmienky a obmedzenia, za 
ktorých príslušné orgány členských štátov uvedené v článkoch 82 a 87 môžu zasiahnu ť na území 
iného členského štátu v spojení a so súhlasom orgánov tohto štátu. Rada sa uznáša jednomyse ľne po 
porade s Európskym parlamentom.SK C 83/84 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA VI  
DOPRAVA  
Článok 90  
(pôvodný článok 70 ZES)  
V záležitostiach upravených touto hlavou sa ciele zmlúv sledujú v rámci spolo čnej dopravnej politiky.  
Článok 91  
(pôvodný článok 71 ZES)  
1. Za ú čelom vykonania článku 90 a berúc do úvahy špecifické črty dopravy Európsky parlament 
a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym 
výborom a Výborom regiónov stanovia:  
a) spolo čné pravidlá platné pre medzinárodnú dopravu do členského štátu alebo z členského štátu, 
alebo pri prechode cez územie jedného alebo viacerých členských štátov;  
b) podmienky, za ktorých môže prepravca, ktorý nemá sídlo na území členského štátu, v tomto 
členskom štáte uskuto čňova ť dopravu; 
c) opatrenia na zlepšenie bezpe čnosti dopravy; 
d) ďalšie potrebné ustanovenia.  
2. Pri prijímaní opatrení uvedených v odseku 1 sa zoh ľadnia prípady, v ktorých by uplat ňovanie 
mohlo závažne ovplyvni ť životnú úrove ň a úrove ň zamestnanosti v ur čitých regiónoch a prevádzku 
dopravných zariadení.  
Článok 92  
(pôvodný článok 72 ZES)  
Do stanovenia opatrení uvedených v článku 91 ods. 1 žiaden členský štát nesmie bez toho, aby Rada 
jednomyse ľne prijala opatrenie ude ľujúce výnimku, upravova ť predpisy platné v tejto oblasti od 
1. januára 1958 alebo pre pristupujúce štáty od času ich pristúpenia tak, aby v porovnaní 
s domácimi dopravcami priamo alebo nepriamo znevýhod ňovali dopravcov z iných členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/85
Článok 93  
(pôvodný článok 73 ZES)  
Pomoc je so zmluvami zlu čite ľná, ak slúži na koordináciu dopravy alebo tvorí náhrady za plnenie 
niektorých záväzkov súvisiacich s verejnoprospešnou službou.  
Článok 94  
(pôvodný článok 74 ZES)  
Všetky opatrenia prijaté v rámci zmlúv v oblasti cien a podmienok dopravy prihliadajú na 
hospodársku situáciu dopravcov. 
Článok 95  
(pôvodný článok 75 ZES)  
1. Diskriminácia v doprave v rámci Únie formou rozdielnych cien a podmienok na dopravu 
rovnakého tovaru po rovnakých dopravných trasách a v závislosti od krajiny pôvodu alebo 
ur čenia tovaru sa zakazuje.  
2. Odsek 1 nebráni Európskemu parlamentu a Rade, aby pod ľa článku 91 ods. 1 prijali ďalšie 
opatrenia. 
3. Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym 
výborom vydá pravidlá na vykonávanie ustanovení odseku 1.  
Rada môže stanovi ť najmä opatrenia potrebné na to, aby orgány Únie mohli v súlade s pravidlom 
ustanoveným v odseku 1 zabezpe čiť plné výhody tým, ktorým náležia.  
4. Komisia preskúma z vlastného podnetu alebo na žiados ť niektorého č lenského štátu všetky 
prípady diskriminácie pod ľa odseku 1 a po porade s príslušným členským štátom prijme potrebné 
rozhodnutia v súlade s ustanovením odseku 3.  
Článok 96  
(pôvodný článok 76 ZES)  
1. Pri doprave v rámci Únie sa zakazuje členským štátom uplat ňova ť ceny a podmienky, ktoré 
zahŕň ajú akúko ľvek podporu alebo ochranu v záujme jedného alebo viacerých podnikov alebo 
priemyselných odvetví, pokia ľ to Komisia nepovolí.SK C 83/86 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Komisia preskúma z vlastného podnetu alebo na žiados ť niektorého č lenského štátu ceny 
a podmienky uvedené odseku 1 a prihliadne na jednej strane najmä na požiadavky príslušnej 
regionálnej hospodárskej politiky, na potreby nerozvinutých oblastí a na problémy v oblastiach 
vážne ovplyvnených politickými okolnos ťami a na druhej strane na ú činok týchto cien 
a podmienok na hospodársku sú ťaž medzi rôznymi druhmi dopravy.  
Po porade s každým príslušným členským štátom Komisia vydá potrebné rozhodnutia.  
3. Zákaz uvedený v odseku 1 sa nevz ťahuje na sadzby zavedené na udržanie podmienok 
hospodárskej sú ťaže.  
Článok 97  
(pôvodný článok 77 ZES)  
Clá alebo poplatky ú čtované dopravcom k dopravnej cene v súvislosti s prechodom hraníc nesmú 
presiahnu ť rozumnú mieru stanovenú s prihliadnutím na skuto čne vynaložené náklady.  
Členské štáty sa usilujú tieto náklady postupne znižova ť. 
Komisia môže pri uplat ňovaní tohto článku dáva ť členským štátom odporú čania. 
Článok 98  
(pôvodný článok 78 ZES)  
Ustanovenia tejto hlavy nebránia Spolkovej republike Nemecko prija ť opatrenia, pokia ľ sú 
nevyhnutné na vyrovnanie hospodárskych nevýhod, ktoré vznikli hospodárstvu niektorých oblastí 
Spolkovej republiky Nemecko postihnutých rozdelením. Päť  rokov po nadobudnutí platnosti 
Lisabonskej zmluvy, môže Rada na návrh Komisie prija ť rozhodnutie, ktorým sa zruší tento článok.  
Článok 99  
(pôvodný článok 79 ZES)  
Pri Komisii sa zria ďuje Poradný výbor zložený z odborníkov, ktorých vymenujú vlády členských 
štátov. Komisia sa v prípade potreby poradí s výborom o záležitostiach v oblasti dopravy.  
Článok 100  
(pôvodný článok 80 ZES)  
1. Ustanovenia tejto hlavy sa vz ťahujú na železni čnú dopravu, cestnú dopravu a vnútrozemskú 
vodnú dopravu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/87
2. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom prija ť vhodné 
ustanovenia upravujúce námornú a leteckú dopravu. Uznášajú sa po porade s Hospodárskym 
a sociálnym výborom a Výborom regiónov.  
HLAVA VII  
SPOLO ČNÉ PRAVIDLÁ PRE HOSPODÁRSKU SÚ ŤAŽ, ZDA ŇOVANIE A APROXIMÁCIU PRÁVA  
KAPITOLA 1  
PRAVIDLÁ HOSPODÁRSKEJ SÚ ŤAŽE  
ODDIEL 1 
PRAVIDLÁ UPLAT ŇOVANÉ NA PODNIKY  
Článok 101  
(pôvodný článok 81 ZES)  
1. Nasledujúce sa zakazuje ako nezlu čite ľné s vnútorným trhom: všetky dohody medzi 
podnikate ľmi, rozhodnutia združení podnikate ľov a zosúladené postupy, ktoré môžu ovplyvni ť 
obchod medzi členskými štátmi a ktoré majú za cie ľ alebo následok vylu čovanie, obmedzovanie 
alebo skres ľovanie hospodárskej sú ťaže v rámci vnútorného trhu, najmä tie, ktoré:  
a) priamo alebo nepriamo ur čujú nákupné alebo predajné ceny alebo iné obchodné podmienky;  
b) obmedzujú alebo kontrolujú výrobu, odbyt, technický rozvoj alebo investície;  
c) rozde ľujú trhy alebo zdroje zásobovania;  
d) uplat ňujú nerovnaké podmienky pri rovnakých plneniach vo či ostatným obchodným partnerom, 
čím ich v hospodárskej sú ťaži znevýhod ňujú; 
e) podmie ňujú uzatváranie zmlúv s ostatnými zmluvnými stranami prijatím dodato čných záväzkov, 
ktoré svojou povahou alebo pod ľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto zmlúv.  
2. Všetky dohody alebo rozhodnutia zakázané podľ a tohto článku sú automaticky neplatné.  
3. Ustanovenia odseku 1 sa však neuplatnia na:  
— dohody alebo kategórie dohôd medzi podnikate ľmi, 
— rozhodnutia alebo kategórie rozhodnutí združení podnikate ľov,SK C 83/88 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
— zosúladené postupy alebo kategórie zosúladených postupov,  
ktoré prispievajú k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovaru alebo k podpore technického alebo 
hospodárskeho pokroku, pri čom umož ňujú spotrebite ľom primeraný podiel na výhodách z toho 
vyplývajúcich, a ktoré:  
a) neukladajú príslušným podnikateľ om obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné pre dosiahnutie 
týchto cie ľov a 
b) neumož ňujú týmto podnikateľ om vylú čiť hospodársku sú ťaž vo vz ťahu k podstatnej časti daných 
výrobkov.  
Článok 102  
(pôvodný článok 82 ZES)  
Akéko ľvek zneužívanie dominantného postavenia na vnútornom trhu či jeho podstatnej časti jedným 
alebo viacerými podnikate ľmi sa zakazuje ako nezlu čite ľné s vnútorným trhom, ak sa tým môže 
ovplyvni ť obchod medzi členskými štátmi.  
Takéto zneužívanie môže zah ŕňať najmä:  
a) priame alebo nepriame vynucovanie neprimeraných nákupných alebo predajných cien alebo iných 
obchodných podmienok;  
b) obmedzovanie výroby, odbytu alebo technického rozvoja na úkor spotrebite ľov; 
c) uplat ňovanie nerovnakých podmienok voč i obchodným partnerom pri rovnakých plneniach, čím 
ich v hospodárskej sú ťaži znevýhod ňujú; 
d) podmie ňovanie uzatvárania zmlúv prijatím dodato čných záväzkov, ktoré svojou povahou alebo 
pod ľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto zmlúv.  
Článok 103  
(pôvodný článok 83 ZES)  
1. Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom Rada vydá príslušné nariadenia alebo 
smernice na vykonávanie zásad stanovených v č lánkoch 101 a 102.  
2. Nariadenia alebo smernice uvedené v odseku 1 sa prijmú najmä so zámerom:  
a) zaru čiť dodržiavanie zákazov uvedených v článku 101 ods. 1 a článku 102 stanovením pokút 
a opakovaného ukladania pokút;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/89
b) stanovi ť podrobné pravidlá uplat ňovania článku 101 ods. 3 s prihliadnutím na nevyhnutnos ť 
zabezpeč iť ú činný dozor pri čo najjednoduchšej správnej kontrole;  
c) ak je to potrebné, vymedzi ť rozsah uplat ňovania ustanovení článkov 101 a 102 v jednotlivých 
hospodárskych odvetviach;  
d) vymedzi ť príslušné úlohy Komisie a Súdneho dvora Európskej únie pri uplat ňovaní ustanovení 
uvedených v tomto odseku;  
e) vymedzi ť vz ťah medzi vnútroštátnymi zákonmi a ustanoveniami tohto oddielu alebo prijatými 
pod ľa tohto článku.  
Článok 104  
(pôvodný článok 84 ZES)  
Do nadobudnutia úč innosti opatrení vydaných pod ľa článku 103 rozhodujú orgány členských štátov 
o prípustnosti dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov, ako aj o zneužívaní dominantného 
postavenia na vnútornom trhu v súlade s právom príslušného členského štátu a s ustanoveniami 
článku 101, najmä odseku 3 a článku 102.  
Článok 105  
(pôvodný článok 85 ZES)  
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 104 Komisia zabezpe čí uplat ňovanie zásad uvedených 
v článkoch 101 a 102. Na žiados ť členského štátu alebo z vlastného podnetu a v spolupráci 
s príslušnými orgánmi členských štátov, ktoré im poskytnú pomoc, Komisia prešetrí každý prípad 
podozrenia z porušenia týchto zásad. Ak zistí, že k porušeniu došlo, navrhne vhodné opatrenia na 
jeho odstránenie.  
2. Ak porušovanie zásad na ďalej pokra čuje, Komisia to uvedie v rozhodnutí s odôvodnením. 
Komisia môže svoje rozhodnutie zverejni ť a zmocni ť členské štáty, aby prijali opatrenia na 
nápravu situácie na základe podmienok a podrobností, ktoré stanoví.  
3. Komisia môže prija ť nariadenia týkajúce sa kategórií dohôd, v súvislosti s ktorými Rada prijala 
nariadenie alebo smernicu pod ľa článku 103 ods. 2 písm. b).  
Článok 106  
(pôvodný článok 86 ZES)  
1. V prípade verejnoprávnych podnikov a podnikov, ktorým členské štáty priznávajú osobitné 
alebo výlu čné práva, tieto štáty neustanovia ani neponechajú v ú činnosti opatrenia, ktoré sú 
v rozpore s pravidlami zmlúv, najmä s pravidlami uvedeným v článkoch 18 a 101 až 109.SK C 83/90 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Podniky poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu alebo podniky, 
ktoré majú povahu fiškálneho monopolu, podliehajú pravidlám zmlúv, najmä pravidlám 
hospodárskej sú ťaže, za predpokladu, že uplat ňovanie týchto pravidiel neznemož ňuje právne alebo 
v skuto čnosti plni ť ur čité úlohy, ktoré im boli zverené. Rozvoj obchodu nesmie by ť ovplyvnený 
v takom rozsahu, aby to bolo v rozpore so záujmami Únie.  
3. Komisia zabezpe čí uplat ňovanie ustanovení tohto článku a v prípade potreby vydá členským 
štátom príslušné smernice alebo rozhodnutia.  
ODDIEL 2 
POMOC POSKYTOVANÁ ŠTÁTMI  
Článok 107  
(pôvodný článok 87 ZES)  
1. Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejko ľvek forme členským štátom 
alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku sú ťaž alebo hrozí narušením hospodárskej 
sú ťaže tým, že zvýhod ňuje ur čitých podnikate ľov alebo výrobu ur čitých druhov tovaru, je 
nezlu čite ľná s vnútorným trhom, pokia ľ ovplyv ňuje obchod medzi členskými štátmi.  
2. S vnútorným trhom je zlu čite ľná: 
a) pomoc sociálnej povahy poskytovaná jednotlivým spotrebite ľom za predpokladu, že sa poskytuje 
bez diskriminácie vo vz ťahu k pôvodu výrobkov; 
b) pomoc ur čená na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi 
udalos ťami;  
c) pomoc poskytovaná hospodárstvu ur čitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko v dôsledku 
rozdelenia Nemecka v rozsahu potrebnom na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených 
týmto rozdelením. Päť rokov po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy, môže Rada na návrh 
Komisie prija ť rozhodnutie, ktorým sa zruší toto písmeno.  
3. Za zlu čite ľné s vnútorným trhom možno považova ť: 
a) pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrov ňou alebo 
s mimoriadne vysokou nezamestnanos ťou, ako aj na podporu regiónov uvedených v článku 349, 
pri čom sa zoh ľadní ich štrukturálna, hospodárska a sociálna situácia;  
b) pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spolo čného európskeho záujmu alebo na 
nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/91
c) pomoc na rozvoj ur čitých hospodárskych činností alebo ur čitých hospodárskych oblastí, za 
predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo 
v rozpore so spolo čným záujmom;  
d) pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedi čstva, ak takáto pomoc neovplyv ňuje 
podmienky obchodovania a hospodárskej sú ťaže v Únii v rozsahu, ktorý odporuje spolo čným 
záujmom;  
e) iné druhy pomoci, ako ich vymedzia rozhodnutia Rady prijaté na návrh Komisie.  
Článok 108  
(pôvodný článok 88 ZES)  
1. Komisia v spolupráci s členskými štátmi priebežne skúma systémy pomoci poskytovanej 
v týchto štátoch. Navrhuje im príslušné opatrenia, ktoré si vyžaduje postupný rozvoj alebo fungovanie vnútorného trhu.  
2. Ak Komisia po výzve, aby príslušné strany predložili pripomienky, zistí, že pomoc poskytnutá 
štátom alebo zo štátnych zdrojov je nezlu čite ľná s vnútorným trhom pod ľa článku 107, alebo ak 
zistí, že táto podpora sa zneužíva, rozhodne o tom, že príslušný štát túto pomoc v lehote stanovenej 
Komisiou zruší alebo upraví.  
Ak sa daný štát nepodriadi tomuto rozhodnutiu v stanovenej lehote, Komisia alebo iný dotknutý štát 
môže, odhliadnuc od ustanovení článkov 258 a 259, predloži ť vec priamo Súdnemu dvoru Európskej 
únie.  
Na žiados ť členského štátu môže Rada jednomyse ľne rozhodnú ť, že pomoc, ktorú štát poskytuje 
alebo zamýš ľa poskytnú ť, sa ako výnimka z ustanovení článku 107 alebo nariadení uvedených 
v článku 109 považuje za zlu čite ľnú, a to za predpokladu, že takéto rozhodnutie odôvod ňujú 
výnimo čné okolnosti. Ak v súvislosti s touto pomocou Komisia už za čala kona ť, ako je uvedené 
v prvom pododseku tohto odseku, podaním žiadosti Rade sa toto konanie zastavuje až do vyjadrenia 
Rady.  
Ak sa Rada do troch mesiacov od podania tejto žiadosti nevyjadrí, o veci rozhodne Komisia.
 
3. Komisia musí by ť v dostatoč nom čase upovedomená o zámeroch v súvislosti s poskytnutím 
alebo upravením pomoci, aby mohla poda ť svoje pripomienky. Ak usúdi, že takýto zámer je 
nezlu čite ľný s vnútorným trhom pod ľa článku 107, za čne konanie pod ľa odseku 2. Členský štát 
nemôže vykona ť navrhované opatrenia, pokia ľ sa vo veci nerozhodlo s kone čnou platnos ťou.SK C 83/92 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Komisia môže prija ť nariadenia týkajúce sa kategórií štátnej pomoci, o ktorej Rada pod ľa 
článku 109 rozhodla, že môže by ť oslobodená od povinnosti informova ť uvedenej v odseku 3 
tohto článku.  
Článok 109  
(pôvodný článok 89 ZES)  
Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom môže Rada vyda ť akékoľ vek nariadenia 
potrebné na uplatnenie článkov 107 a 108 a najmä môže stanovi ť podmienky uplatnenia článku 
108 ods. 3 ako aj uvies ť druhy pomoci, ktoré sú vy ňaté z tohto postupu.  
KAPITOLA 2  
DA ŇOVÉ USTANOVENIA  
Článok 110  
(pôvodný článok 90 ZES)  
Žiaden členský štát nezdaní výrobky z iných členských štátov nijakou priamou alebo nepriamou 
vnútroštátnou da ňou prevyšujúcou dane ukladané priamo či nepriamo na podobné domáce výrobky.  
Ďalej, žiaden členský štát nezdaní výrobky iných členských štátov nijakou vnútroštátnou da ňou, 
ktorá nepriamo ochra ňuje iné výrobky.  
Článok 111  
(pôvodný článok 91 ZES)  
Navrátenie vnútroštátnych daní pri výrobkoch vyvážaných na územie niektorého členského štátu 
nepresiahne vnútroštátne dane, ktoré sa im priamo či nepriamo ukladajú.  
Článok 112  
(pôvodný článok 92 ZES)  
S výnimkou dane z obratu, spotrebnej dane a iných foriem nepriamych daní sa pri vývoze výrobkov 
do iných členských štátov poskytuje z ľava a vrátenie a pri dovoze z členských štátov sa poskytujú 
vyrovnávacie poplatky, len ak pripravované opatrenie predtým na obmedzené obdobie schváli Rada 
na návrh Komisie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/93
Článok 113  
(pôvodný článok 93 ZES)  
Rada jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po porade s Európskym 
parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom prijme pravidlá na zosúla ďovanie právnych 
predpisov týkajúcich sa dane z obratu, spotrebných daní a iných foriem nepriameho zda ňovania, aby 
sa tým zabezpe čilo vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu a zabránilo narušovaniu hospodárskej 
sú ťaže.  
KAPITOLA 3  
APROXIMÁCIA PRÁVA  
Článok 114  
(pôvodný článok 95 ZES)  
1. Nasledujúce ustanovenia sa použijú na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 26, pokia ľ 
zmluvy neustanovujú inak. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom prijímajú opatrenia na aproximáciu 
ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré smerujú 
k vytváraniu a fungovaniu vnútorného trhu.  
2. Odsek 1 sa nevz ťahuje na fiškálne ustanovenia, na ustanovenia, ktoré sa týkajú vo ľného pohybu 
osôb, ani na tie, ktoré sa týkajú práv a záujmov zamestnancov.  
3. Komisia vo svojich návrhoch pod ľa odseku 1, ktoré sa týkajú zdravia, bezpeč nosti, ochrany 
životného prostredia a ochrany spotrebiteľ a, berie za základ vysokú úrove ň takejto ochrany, 
prihliadajúc najmä na vývoj vychádzajúci z nových vedeckých poznatkov. V rámci svojich príslušných právomocí sa tento cie ľ usiluje dosiahnu ť aj Európsky parlament a Rada.  
4. Ak po prijatí harmoniza čného opatrenia Európskym parlamentom a Radou, Radou alebo 
Komisiou členský štát, z dôležitých dôvodov uvedených v článku 36 alebo týkajúcich sa ochrany 
životného alebo pracovného prostredia, považuje za nevyhnutné zachova ť vnútroštátne ustanovenia, 
upovedomí o nich Komisiu a uvedie dôvody ich zachovania.
 
5. Okrem toho a bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, ak po prijatí harmoniza čného opatrenia 
Európskym parlamentom a Radou, Radou alebo Komisiou považuje členský štát za nevyhnutné 
zaviesť na základe svojich špecifických problémov nové vnútroštátne ustanovenia vychádzajúce 
z nových vedeckých poznatkov na ochranu životného alebo pracovného prostredia, upovedomí 
o týchto ustanoveniach Komisiu a uvedie dôvody ich zavedenia.SK C 83/94 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
6. Komisia do šiestich mesiacov po oznámení uvedenom v odsekoch 4 a 5 dané vnútroštátne 
ustanovenia schváli alebo zamietne na základe overenia, že neslúžia svojvo ľnej diskriminácii alebo 
skrytému obmedzovaniu obchodu medzi členskými štátmi, a nebránia fungovaniu vnútorného trhu.  
Ak Komisia v tejto lehote nerozhodne, vnútroštátne ustanovenia uvedené v odsekoch 4 a 5 sa 
považujú za schválené.  
V prípadoch opodstatnených komplexnos ťou veci a za predpokladu, že sa tým neohrozí ľudské 
zdravie, môže Komisia upovedomi ť daný členský štát o prípadnom pred ĺžení uvedenej lehoty 
najviac o ďalších šes ť mesiacov. 
7. Ak je pod ľa odseku 6 členský štát oprávnený zachova ť alebo zaviesť vnútroštátne ustanovenia 
odlišné od zosúlaď ovacieho opatrenia, Komisia okamžite preskúma, či treba navrhnú ť prispôsobenie 
tohto opatrenia. 
8. Ak členskému štátu vznikne v ur čitej oblasti, ktorá bola predmetom zosúla ďovacích opatrení, 
špecifický problém verejného zdravia, dá tento do pozornosti Komisie, ktorá okamžite preskúma, či 
treba Rade navrhnú ť príslušné opatrenia.  
9. Odchylne od postupov stanovených v článkoch 258 a 259 môže Komisia alebo ktorýko ľvek 
členský štát poda ť vec priamo Súdnemu dvoru Európskej únie, ak sa domnieva, že iný členský štát 
neprimerane využíva právomoci stanovené v tomto článku. 
10. Zosúla ďovacie opatrenia uvedené vyššie obsahujú v odôvodnených prípadoch aj ochrannú 
doložku opráv ňujúcu členské štáty, aby z jedného alebo viacerých dôvodov nehospodárskej povahy 
uvedených v článku 36 prijali do časné opatrenia podliehajúce kontrolnému postupu Únie.  
Článok 115  
(pôvodný článok 94 ZES)  
Bez toho, aby bol dotknutý článok 114, Rada jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym 
postupom po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom vydá 
smernice na aproximáciu zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských 
štátov, ktoré priamo ovplyv ňujú vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu.  
Článok 116  
(pôvodný článok 96 ZES)  
Ak Komisia zistí, že rozdiely medzi ustanoveniami zákonov, iných právnych predpisov alebo 
správnych opatrení členských štátov narúšajú podmienky hospodárskej sú ťaže na vnútornom trhu, 
a že je to potrebné odstráni ť, poradí sa s príslušnými členskými štátmi.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/95
Ak takéto porady nepovedú k dohode, ktorá by toto narušenie odstránila, Európsky parlament 
a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom na návrh Komisie prijmú potrebné smernice. 
Môžu sa prija ť akékoľ vek iné vhodné opatrenia ustanovené v zmluvách.  
Článok 117  
(pôvodný článok 97 ZES)  
1. Ak sa možno odôvodnene obáva ť, že prijatie alebo zmena ustanovení zákona, iného právneho 
predpisu alebo správneho opatrenia spôsobí narušenie v zmysle článku 116, členský štát, ktorý ich 
chce prija ť alebo zmeni ť, sa poradí s Komisiou. Po porade s členskými štátmi Komisia odporu čí 
príslušným štátom vhodné opatrenia na zamedzenie narušenia.  
2. Ak sa štát, ktorý má zámer prija ť alebo zmeni ť ustanovenia, nepodriadi odporú čaniu Komisie, 
nemožno vyžadova ť, aby ostatné členské štáty zmenili v zmysle č lánku 116 svoje vlastné 
ustanovenia na odstránenie tohto porušenia. Ak členský štát, ktorý nesplnil odporú čanie Komisie 
a narušením spôsobí škodu len sebe, nepoužije sa ustanovenie článku 116.  
Článok 118  
V rámci vytvárania alebo fungovania vnútorného trhu Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym 
legislatívnym postupom ustanovia opatrenia vz ťahujúce sa na vytvorenie európskych právnych titulov 
na zabezpe čenie jednotnej ochrany práv duševného vlastníctva v celej Únii a na zavedenie 
centralizovaných úprav povo ľovania, koordinácie a doh ľadu. 
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanoví prostredníctvom nariadení jazykové 
režimy európskych právnych titulov. Rada sa uznáša jednomyse ľne po porade s Európskym 
parlamentom.  
HLAVA VIII  
HOSPODÁRSKA A MENOVÁ POLITIKA  
Článok 119  
(pôvodný článok 4 ZES)  
1. Činnosti členských štátov a Únie, zamerané na splnenie cie ľov vymedzených v článku 3 
Zmluvy o Európskej únii, zah ŕňajú, ako to vyplýva z ustanovení zmlúv, prijatie hospodárskej 
politiky, ktorá je založená na úzkej koordinácii hospodárskych politík členských štátov na 
vnútornom trhu a na stanovení spolo čných cie ľov a ktorá sa uskuto čňuje v súlade s princípmi 
otvoreného trhového hospodárstva s voľ nou hospodárskou sú ťažou.SK C 83/96 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Súbežne s tým, ako to vyplýva z podmienok a postupov ustanovených v zmluvách, zah ŕňajú 
tieto činnosti jednotnú menu euro, stanovenie a vykonávanie jednotnej menovej a devízovej politiky, 
základným cie ľom ktorých je udrža ť cenovú stabilitu a podporova ť všeobecné hospodárske politiky 
Únie bez poškodzovania tohto cie ľa v súlade s princípmi otvoreného trhového hospodárstva 
s voľ nou hospodárskou sú ťažou. 
3. Tieto činnosti členských štátov Únie si vyžadujú dodržiavanie nasledujúcich hlavných zásad: 
stabilné ceny, zdravé verejné financie a menové podmienky a trvalo udržate ľnú platobnú bilanciu.  
KAPITOLA 1  
HOSPODÁRSKA POLITIKA  
Článok 120  
(pôvodný článok 98 ZES)  
Členské štáty riadia svoje hospodárske politiky so zámerom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov Únie 
uvedených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii a v nadväznosti na hlavné smery uvedené 
v článku 121 ods. 2. Členské štáty a Únia postupujú v súlade so zásadou otvoreného trhového 
hospodárstva s vo ľnou hospodárskou sú ťažou a podporujú efektívne rozde ľovanie zdrojov pri 
dodržiavaní zásad stanovených v článku 119.  
Článok 121  
(pôvodný článok 99 ZES)  
1. Členské štáty považujú svoje hospodárske politiky za vec spolo čného záujmu a koordinujú ich 
v rámci Rady v súlade s ustanoveniami článku 120.  
2. Rada na odporú čanie Komisie prijme návrh hlavných smerov hospodárskych politík členských 
štátov a Únie a podá o tom správu Európskej rade.  
Európska rada na základe tejto správy Rady prerokuje závery hlavných smerov hospodárskych politík 
členských štátov a Únie.  
Na základe týchto záverov Rada prijme odporú čanie, ktoré vymedzí tieto hlavné smery. Rada 
o svojom odporú čaní informuje Európsky parlament.  
3. Na zabezpe čenie užšej spolupráce v hospodárskych politikách a nepretržitej konvergencie 
hospodárskej výkonnosti štátov Rada sleduje hospodársky rozvoj v členských štátoch a v Únii, 
ako aj súlad medzi hospodárskymi politikami a hlavnými smermi uvedenými v odseku 2 a na 
základe správ predkladaných Komisiou pravidelne uskuto čňuje celkové hodnotenie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/97
Na ú čel tohto mnohostranného doh ľadu členské štáty postúpia Komisii informácie o významných 
opatreniach, ktoré prijali v oblasti hospodárskej politiky a ďalšie potrebné informácie.  
4. Ak sa na základe postupu uvedeného v odseku 3 zistí, že hospodárske politiky členského štátu 
nie sú v súlade s hlavnými smermi uvedenými v odseku 2 alebo že môžu ohrozi ť riadne fungovanie 
hospodárskej a menovej únie, Komisia môže napomenú ť dotknutý č lenský štát. Rada môže 
dotknutému členskému štátu na základe odporú čania Komisie adresova ť potrebné odporú čania. Na 
návrh Komisie môže Rada rozhodnú ť, že tieto odporú čania zverejní.  
Pod ľa tohto odseku sa Rada uznáša bez toho, aby zoh ľadnila hlas člena Rady zastupujúceho 
dotknutý členský štát.  
Kvalifikovaná vä čšina ostatných členov Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).  
5. Predseda Rady a predseda Komisie podajú Európskemu parlamentu správu o výsledkoch 
mnohostranného doh ľadu. Ak Rada zverejní svoje odporú čania, možno vyzva ť predsedu Rady, aby 
vystúpil pred príslušným výborom Európskeho parlamentu.  
6. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom 
nariadení ustanovi ť podrobné pravidlá mnohostranného doh ľadu pod ľa odsekov 3 a 4.  
Článok 122  
(pôvodný článok 100 ZES)  
1. Bez toho, aby boli dotknuté iné postupy ustanovené v zmluvách, môže Rada na návrh Komisie 
v duchu solidarity medzi členskými štátmi rozhodnú ť o vhodných opatreniach z h ľadiska 
hospodárskej situácie, a to predovšetkým, ak sa vyskytnú vážne ťažkosti v dodávke ur čitých 
produktov najmä v oblasti energetiky.  
2. Ak členský štát má alebo mu hrozia závažné ťažkosti spôsobené prírodnými katastrofami alebo 
výnimo čnými udalos ťami, ktoré sú mimo jeho kontroly, môže Rada za ur čitých podmienok na návrh 
Komisie rozhodnú ť o poskytnutí finan čnej pomoci Únie dotknutému členského štátu. Predseda Rady 
informuje o prijatom rozhodnutí Európsky parlament.SK C 83/98 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 123  
(pôvodný článok 101 ZES)  
1. Pre čerpávanie ú čtov či získavanie iného druhu úveru v Európskej centrálnej banke alebo 
v centrálnych bankách členských štátov ( ďalej len „národné centrálne banky“) v prospech inštitúcií, 
orgánov, úradov alebo agentúr Únie, ústredných vlád, regionálnych, miestnych alebo iných verejných 
orgánov, iných subjektov spravovaných verejným právom alebo verejnoprávnym podnikom 
členských štátov je rovnako zakázané ako priame odkúpenie ich poh ľadávok alebo dlhov 
národnými centrálnymi bankami alebo Európskou centrálnou bankou.  
2. Odsek 1 sa nevz ťahuje na úverové inštitúcie vo verejnom vlastníctve, s ktorými národné 
centrálne banky a Európska centrálna banka v oblasti ponuky finan čných zdrojov z centrálnych 
bánk zaobchádzajú rovnako ako so súkromnými úverovými inštitúciami.  
Článok 124  
(pôvodný článok 102 ZES)  
Akéko ľvek opatrenie, ktoré nie je založené na dôvodoch verejného doh ľadu a ktoré umož ňuje 
zvýhodnený prístup inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram Únie, ústredným vládam, 
regionálnym, miestnym alebo iným verejným orgánom, iným subjektom spravovaným verejným 
právom alebo verejnoprávnym podnikom členských štátov k finan čným inštitúciám, je zakázané.  
Článok 125  
(pôvodný článok 103 ZES)  
1. Únia nezodpovedá za záväzky ani nepreberá záväzky ústredných vlád, regionálnych, miestnych 
a iných verejných orgánov, iných subjektov spravovaných verejným právom alebo verejnoprávnych podnikov ktoréhoko ľvek členského štátu bez toho, aby boli dotknuté vzájomné finan čné záruky 
spolo čného uskutoč nenia ur čitého projektu. Členský štát nezodpovedá za záväzky ani nepreberá 
záväzky ústredných vlád, regionálnych, miestnych a iných verejných orgánov, iných spravovaných 
verejným právom alebo verejnoprávnych podnikov iného členského štátu bez toho, aby boli 
dotknuté vzájomné finan čné záruky spolo čného uskutoč nenia urč itého projektu.  
2. Rada môže na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom v prípade potreby 
upresni ť vymedzenia pojmov pre uplat ňovanie zákazov ustanovených v článkoch 123 a 124, ako 
aj v tomto článku.  
Článok 126
 
(pôvodný článok 104 ZES)  
1. Členské štáty sa vyhýbajú nadmernému štátnemu deficitu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/99
2. Komisia sleduje vývoj rozpo čtovej situácie a výšku štátneho dlhu v členských štátoch s cie ľom 
odhali ť hrubé chyby. Skúma najmä dodržiavanie rozpo čtovej disciplíny na základe dvoch 
nasledujúcich kritérií:  
a) či pomer plánovaného alebo skuto čného štátneho deficitu k hrubému domácemu produktu 
neprekra čuje referen čnú hodnotu, okrem prípadov  
— ak tento pomer podstatne klesol alebo ak sa neustále znižuje a dosahuje úrove ň, ktorá sa 
približuje referen čnej hodnote,  
— alebo ak prekro čenie nad referen čnú hodnotu je len výnimo čné alebo do časné, a tento pomer 
sa pohybuje tesne pri referen čnej hodnote;  
b) či pomer štátneho dlhu k hrubému domácemu produktu neprekra čuje referenč nú hodnotu, okrem 
prípadov, ke ď sa tento pomer dostato čne znižuje a vyhovujúcim tempom sa približuje referen čnej 
hodnote. 
Referen čné hodnoty sú vymedzené v Protokole o postupe pri nadmernom deficite, ktorý je pripojený 
k zmluvám.  
3. Ak členský štát nesplní požiadavky vyplývajúce z jedného alebo z oboch uvedených kritérií, 
Komisia pripraví správu. Správa Komisie prihliadne tiež na to, či štátny deficit prekra čuje štátne 
výdavky na investície a zoh ľadní všetky ostatné závažné faktory vrátane stavu hospodárskeho 
a rozpoč tového výh ľadu členského štátu na stredne dlhé obdobie.  
Komisia môže pripravi ť správu aj vtedy, ak bez oh ľadu na plnenie požiadaviek pod ľa týchto kritérií je 
toho názoru, že v členskom štáte je riziko nadmerného deficitu.  
4. Hospodársky a finan čný výbor vypracuje stanovisko k správe Komisie.  
5. Ak sa Komisia domnieva, že v členskom štáte existuje alebo sa môže vyskytnú ť nadmerný 
deficit, predloží dotknutému členskému štátu svoje stanovisko a informuje o tom Radu.  
6. Na návrh Komisie Rada zhodnotí pripomienky, ktoré členský štát prípadne uvedie, a po 
celkovom zhodnotení rozhodne, či sa nadmerný deficit vyskytuje.  
7. Ak Rada pod ľa odseku 6 rozhodne, že existuje nadmerný deficit, prijme bez zbyto čného 
odkladu na základe odporú čania Komisie odporú čania adresované dotknutému členskému štátu 
s cie ľom ukon čiť daný stav v rámci stanovenej lehoty. S výnimkou ustanovení odseku 8 sa tieto 
odporú čania nezverej ňujú. 
8. Ak sa Rada presvedč í, že sa v priebehu stanovenej lehoty nedosiahlo nijaké ú činné opatrenie, 
môže tieto odporú čania zverejni ť.SK C 83/100 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
9. Ak členský štát ani potom nevyhovie odporú čaniam Rady, Rada sa môže rozhodnú ť, že 
upozorní členský štát, aby v rámci ur čitej lehoty prijal opatrenia na zníženie deficitu, ktoré Rada 
pokladá za nevyhnutné na nápravu situácie.  
V takom prípade môže Rada od tohto štátu vyžadova ť, aby pod ľa osobitného harmonogramu 
predkladal správy na posúdenie jeho úsilia o nápravu.  
10. Na odseky 1 až 9 tohto článku sa nevz ťahuje právo poda ť žalobu pod ľa článkov 258 a 259.  
11. Ak sa členský štát nepodriadi rozhodnutiu pod ľa odseku 9, môže Rada rozhodnú ť, že použije, 
prípadne posilní jedno alebo aj viacero z nasledujúcich opatrení:  
— vyžadova ť, aby pred vydaním obligácií a cenných papierov daný členský štát uverejnil ďalšie 
informácie, ktoré ur čí Rada, 
— vyzva ť Európsku investi čnú banku, aby prehodnotila svoju úverovú politiku vo či tomuto 
členskému štátu,  
— žiada ť, aby tento členský štát poskytol Únii bezúro čný vklad v primeranej výške, kým sa pod ľa 
názoru Rady neupraví nadmerný deficit,  
— uklada ť primerané pokuty.  
Predseda Rady vyrozumie o prijatých rozhodnutiach Európsky parlament.  
12. Rada zruší niektoré alebo všetky svoje rozhodnutia alebo odporú čania uvedené v odsekoch 6 
až 9 a 11 v rozsahu, v akom sa pod ľa názoru Rady upravil deficit členského štátu. Ak Rada svoje 
odporú čania predtým zverejnila, hne ď po zrušení rozhodnutia pod ľa odseku 8 verejne vyhlási, že 
nadmerný deficit sa v príslušnom štáte už nevyskytuje.  
13. Pri prijímaní rozhodnutí alebo odporú čaní uvedených v odsekoch 8, 9, 11 a 12 sa Rada 
uznáša na odporú čanie Komisie.  
Pri prijímaní opatrení uvedených v odsekoch 6 až 9, 11 a 12 sa Rada uznáša bez toho, aby 
zoh ľadnila hlas člena Rady zastupujúceho dotknutý členský štát.  
Kvalifikovaná vä čšina ostatných členov Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).  
14. Ďalšie ustanovenia týkajúce sa uskutoč nenia postupu uvedeného v tomto článku sú 
v Protokole o postupe pri nadmernom deficite, ktorý je pripojený k zmluvám.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/101
V nadväznosti na porady s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou prijme Rada 
jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom potrebné ustanovenia, ktoré potom 
nahradia uvedený protokol.  
S výhradou ostatných ustanovení tohto odseku Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym 
parlamentom prijme podrobné pravidlá a definície na uplatnenie ustanovení uvedeného protokolu.  
KAPITOLA 2  
MENOVÁ POLITIKA 
Článok 127  
(pôvodný článok 105 ZES)  
1. Hlavným cie ľom Európskeho systému centrálnych bánk, ďalej len „ESCB“ je udrža ť cenovú 
stabilitu. Bez toho, aby bola dotknutá cenová stabilita, ESCB podporuje všeobecné hospodárske 
politiky v Únii so zámerom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov Únie, ako sú vymedzené v článku 3 
Zmluvy o Európskej únii. ESCB koná v súlade so zásadami uvedenými v článku 119 a so 
zásadou otvoreného trhového hospodárstva s vo ľnou sú ťažou, čím sa podporuje efektívne 
rozde ľovanie zdrojov. 
2. Základné úlohy uskuto čňované prostredníctvom ESCB sú:  
— definova ť a uskuto čňova ť menovú politiku Únie,  
— riadi ť devízové operácie v súlade s ustanoveniami článku 219,  
— udržiava ť a spravova ť oficiálne devízové rezervy členských štátov,  
— podporova ť plynulé fungovanie platobných systémov.  
3. Tretia zarážka odseku 2 nemá dopad na držbu a správu hotovostných devízových aktív vládami 
členských štátov.  
4. Európska centrálna banka musí by ť požiadaná o radu: 
— pri všetkých návrhoch aktov Únie v oblasti jej pôsobnosti,  
— vnútroštátnymi orgánmi pri návrhoch právnych predpisov v oblasti jej pôsobnosti, ale 
v medziach a za podmienok stanovených Radou v súlade s postupom pod ľa článku 129 ods. 4.  
Európska centrálna banka predkladá stanoviská v oblasti svojej pôsobnosti príslušným inštitúciám, 
orgánom, úradom alebo agentúram Únie alebo vnútroštátnym orgánom.SK C 83/102 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
5. ESCB prispieva k hladkému uskuto čňovaniu politík prijatých príslušnými orgánmi, ktoré sa 
týkajú obozretného doh ľadu nad úverovými inštitúciami a stability finan čného systému.  
6. Rada môže v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom jednomyse ľne a po porade 
s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou prostredníctvom nariadení poveri ť 
Európsku centrálnu banku osobitnými úlohami, ktoré sa týkajú politiky obozretného doh ľadu nad 
úverovými inštitúciami a ďalšími finan čnými inštitúciami s výnimkou pois ťovní. 
Článok 128  
(pôvodný článok 106 ZES)  
1. Európska centrálna banka má výlu čné právo povo ľova ť vydávanie eurobankoviek v Únii. Tieto 
bankovky môžu vydáva ť Európska centrálna banka a národné centrálne banky. Bankovky vydané 
Európskou centrálnou bankou a národnými centrálnymi bankami sú jedinými bankovkami, ktoré 
majú v Únii výlu čné postavenie zákonného platidla.  
2. Členské štáty môžu vydáva ť euromince v objeme schválenom Európskou centrálnou bankou. 
Rada môže na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou prija ť opatrenia na zosúladenie ozna čovania a technických parametrov všetkých mincí, 
s ktorými sa ráta do obehu v rozsahu potrebnom na zabezpe čenie ich plynulého obehu v Únii.  
Článok 129
 
(pôvodný článok 107 ZES)  
1. ESCB riadia orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacími právomocami, ktorými je Rada 
guvernérov a Výkonná rada.  
2. Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ďalej len „štatút 
ESCB a ECB“ je uvedený v protokole, ktorý je pripojený k zmluvám.  
3. Články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, č lánok 33.1 písm. a) 
a článok 36 štatútu ESCB a ECB môže zmeni ť a doplni ť Európsky parlament a Rada v súlade 
s riadnym legislatívnym postupom. Konajú pritom bu ď na odporú čanie Európskej centrálnej 
banky a po porade s Komisiou, alebo na návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou.  
4. Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou 
alebo na odporú čanie Európskej centrálnej banky a po porade s Európskym parlamentom a Komisiou 
prijíma Rada ustanovenia uvedené v článkoch 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 štatútu ESCB 
a ECB.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/103
Článok 130  
(pôvodný článok 108 ZES)  
Pri uplat ňovaní právomoci a plnení úloh a funkcií, ktoré vyplývajú zo zmlúv a štatútu ESCB a ECB, 
nesmie Európska centrálna banka, národná centrálna banka ani žiaden člen ich orgánov 
s rozhodovacími právomocami žiada ť alebo prijíma ť pokyny tak od inštitúcií, orgánov, úradov 
alebo agentúr Únie ako ani od žiadnej vlády členského štátu alebo od iného orgánu. Inštitúcie, 
orgány, úrady alebo agentúry Únie a vlády členských štátov sa zaväzujú rešpektova ť túto zásadu 
a neovplyv ňova ť členov orgánov Európskej centrálnej banky s rozhodovacími právomocami či 
národných centrálnych bánk pri plnení ich úloh.  
Článok 131  
(pôvodný článok 109 ZES)  
Každý členský štát zabezpe čí, aby vnútroštátne právne predpisy, vrátane štatútu jeho národnej 
ústrednej banky boli zlu čite ľné so zmluvami a štatútom ESCB a ECB.  
Článok 132  
(pôvodný článok 110 ZES)  
1. S cie ľom plni ť úlohy, ktorými je poverená ESCB v súlade s ustanoveniami zmlúv a za 
podmienok stanovených v štatúte ESCB sa ECB zaväzuje:  
— vydáva ť nariadenia v rozsahu potrebnom na plnenie úloh definovaných v článku 3.1 prvá 
zarážka, v článkoch 19.1, 22 alebo 25.2 štatútu ESCB a ECB a v prípadoch, ktoré vymedzia 
akty Rady uvedené v článku 129 ods. 4,  
— prijíma ť rozhodnutia potrebné na plnenie úloh, ktorými je pod ľa zmlúv a pod ľa štatútu ESCB 
a ECB poverená ESCB,  
— podáva ť odporú čania a vydáva ť stanoviská.  
2. Európska centrálna banka sa môže rozhodnú ť, že svoje rozhodnutia, odporú čania a stanoviská 
uverejní.  
3. V medziach a za podmienok prijatých Radou podľ a postupu v č lánku 129 ods. 4 je Európska 
centrálna banka oprávnená uklada ť pokuty alebo pravidelné penále podnikom za neplnenie záväzkov 
vyplývajúcich z jej nariadení a rozhodnutí.SK C 83/104 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 133  
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Európskej centrálnej banky, Európsky parlament a Rada 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia opatrenia potrebné na používanie eura ako 
jednotnej meny. Takéto opatrenia sa prijmú po porade s Európskou centrálnou bankou.  
KAPITOLA 3  
INŠTITUCIONÁLNE USTANOVENIA  
Článok 134  
(pôvodný článok 114 ZES)  
1. Na podporu koordinácie politík členských štátov v rozsahu potrebnom na fungovanie 
vnútorného trhu sa týmto ustanovuje Hospodársky a finan čný výbor.  
2. Hospodársky a finan čný výbor má nasledujúce úlohy:  
— vydáva ť stanoviská na žiados ť Rady, Komisie alebo z vlastného podnetu a predklada ť ich týmto 
orgánom, 
— kontrolova ť hospodársku a finan čnú situáciu členských štátov a Únie a pravidelne o tom 
informova ť Radu a Komisiu, najmä o finan čných vz ťahov s tretími krajinami a s 
medzinárodnými inštitúciami,  
— bez toho, aby bol dotknutý článok 240 prispieva ť k príprave činnosti Rady, ako je uvedené 
v článkoch 66, 75, 121 ods. 2, 3, 4 a 6, 122, 124, 125, 126, 127 ods. 6, 128 ods. 2, 129 ods. 3 
a 4, 138, 140 ods. 2 a 3, 143, 144 ods. 2 a 3 a článku 219, a uskuto čňova ť všetky poradné 
a prípravné úlohy stanovené Radou,  
— minimálne raz do roka preskúma ť situáciu týkajúcu sa pohybu kapitálu a slobody platieb, ako to 
vyplýva zo zmlúv a z opatrení prijatých Radou; skúmanie sa týka všetkých opatrení vz ťahujúcich 
sa na pohyb kapitálu a slobody platieb; o výsledkoch tohto skúmania informuje Hospodársky a finan čný výbor Komisiu a Radu.
 
Členské štáty, Komisia a Európska centrálna banka menujú najviac dvoch členov výboru.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/105
3. Na návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou a s Hospodárskym a finan čným 
výborom, ako je to uvedené v tomto článku, stanoví Rada podrobné pravidlá týkajúce sa zloženia 
Hospodárskeho a finan čného výboru. Predseda Rady o tom informuje Európsky parlament.  
4. V členských štátoch, na ktoré sa vz ťahuje výnimka uvedená v článku 139, sleduje výbor okrem 
úloh vymedzených v odseku 2 ich menovú a finan čnú situáciu a všeobecný platobný systém 
a pravidelne o tom informuje Radu a Komisiu.  
Článok 135  
(pôvodný článok 115 ZES)  
V záležitostiach upravených v článkoch 121 ods. 4, 126 s výnimkou odseku 14, 138, 140 ods. 1, 
140 ods. 2 prvý pododsek, 140 ods. 3 a článku 219 môže Rada alebo členský štát požiada ť Komisiu, 
aby pod ľa potreby podala odporú čanie alebo návrh. Komisia preskúma žiados ť a bezodkladne 
predloží Rade svoje závery.  
KAPITOLA 4  
OSOBITNÉ USTANOVENIA PRE ČLENSKÉ ŠTÁTY, KTORÝCH MENOU JE EURO  
Článok 136  
1. S cie ľom prispie ť k riadnemu fungovaniu hospodárskej a menovej únie a v súlade s príslušnými 
ustanoveniami zmlúv Rada prijíma v súlade s príslu šným postupom spomedzi tých, ktoré sú uvedené 
v článkoch 121 a 126, s výnimkou postupu ustanoveného v článku 126 ods. 14, osobitné opatrenia 
pre tie členské štáty, ktorých menou je euro:  
a) na posilnenie koordinácie a doh ľadu nad ich rozpo čtovou disciplínou;  
b) na vypracovanie usmernení pre hospodársku politiku pre tieto štáty, pri čom zabezpe čí, aby boli 
zluč ite ľné s tými, ktoré boli prijaté pre celú Úniu, a aby sa zabezpe čil doh ľad nad nimi.  
2. Na hlasovaní o opatreniach uvedených v odseku 1 sa zú čast ňujú len členovia Rady zastupujúci 
členské štáty, ktorých menou je euro.  
Kvalifikovaná vä čšina uvedených členov je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).SK C 83/106 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 137  
Podrobnosti o zasadaniach ministrov tých členských štátov, ktorých menou je euro, sú ustanovené 
Protokolom o euroskupine.  
Článok 138  
(pôvodný článok 111 ods. 4 ZES)  
1. S cie ľom zabezpe čiť postavenie eura v medzinárodnom menovom systéme prijme Rada na 
návrh Komisie rozhodnutie ustanovujúce spolo čné pozície k záležitostiam osobitného záujmu pre 
hospodársku a menovú úniu v rámci príslušných medzinárodných finan čných inštitúcií a konferencií. 
Rada sa uznáša po porade s Európskou centrálnou bankou.  
2. Rada môže na návrh Komisie prija ť vhodné opatrenia na zabezpe čenie jednotného 
zastupovania v rámci medzinárodných finan čných inštitúcií a konferencií. Rada sa uznáša po 
porade s Európskou centrálnou bankou.  
3. Na hlasovaní o opatreniach uvedených v odsekoch 1 a 2 sa zú čast ňujú len členovia Rady 
zastupujúci členské štáty, ktorých menou je euro.  
Kvalifikovaná vä čšina uvedených členov je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).  
KAPITOLA 5  
PRECHODNÉ USTANOVENIA  
Článok 139  
1. Členské štáty, v prípade ktorých Rada nerozhodla, že sp ĺňajú potrebné podmienky na prijatie 
eura, sa ďalej ozna čujú ako „ členské štáty, pre ktoré platí výnimka“.  
2. Pre členské štáty, pre ktoré platí výnimka, neplatia tieto ustanovenia zmlúv:  
a) prijatie častí základných usmernení pre hospodársku politiku, ktoré sa týkajú eurozóny všeobecne 
(článok 121 ods. 2);  
b) donucovacie prostriedky na nápravu nadmerných deficitov ( článok 126 ods. 9 a 11);  
c) ciele a úlohy Európskeho systému centrálnych bánk ( článok 127 ods. 1, 2, 3 a 5);  
d) vydávanie eura ( článok 128);  
e) právne akty Európskej centrálnej banky ( článok 132);SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/107
f) opatrenia vzť ahujúce sa na používanie eura ( článok 133);  
g) menové dohody a iné opatrenia týkajúce sa politiky výmenných kurzov ( článok 219);  
h) vymenovanie členov Výkonnej rady Európskej centrálnej banky ( článok 283 ods. 2);  
i) rozhodnutia ustanovujúce spolo čné pozície k otázkam osobitného významu pre hospodársku 
a menovú úniu v rámci príslušných medzinárodných finan čných inštitúcií a konferencií ( článok 
138 ods. 1);  
j) opatrenia na zabezpe čenie jednotného zastupovania v rámci medzinárodných finan čných inštitúcií 
a konferencií ( článok 138 ods. 2).  
V článkoch uvedených v písmenách a) až j) preto pojem „ členské štáty“ znamená členské štáty, 
ktorých menou je euro.  
3. Členské štáty, pre ktoré platí výnimka, a ich národné centrálne banky, sú vylú čené z práv 
a záväzkov v rámci ESCB pod ľa kapitoly IX Štatútu ESCB a ECB.  
4. Hlasovacie práva členov Rady zastupujúcich členské štáty, pre ktoré platí výnimka, sú 
pozastavené pri prijímaní opatrení uvedených v článkoch uvedených v odseku 2 Radou a v týchto 
prípadoch:  
a) pri odporú čaniach adresovaných členským štátom, ktorých menou je euro, v rámci 
mnohostranného doh ľadu vrátane odporú čaní o programoch stability a napomenutiach ( článok 
121 ods. 4);  
b) pri opatreniach vz ťahujúcich sa na nadmerný deficit týkajúcich sa členských štátov, ktorých 
menou je euro ( článok 126 ods. 6, 7, 8, 12 a 13).  
Kvalifikovaná vä čšina ostatných členov Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).  
Článok 140  
(pôvodné články 121 ods. 1, 122 ods. 2, druhá veta a 123 ods. 5 ZES)  
1. Najmenej každé dva roky alebo na návrh členského štátu, pre ktorý platí výnimka, Komisia 
a Európska centrálna banka informujú Radu o pokroku, ktorý dosiahli členské štáty, pre ktoré platí 
výnimka, pri plnení záväzkov týkajúcich sa dosiahnutia hospodárskej a menovej únie. Tieto správySK C 83/108 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
zahrň ujú preskúmanie zlu čite ľnosti vnútroštátnych právnych predpisov každého z členských štátov 
vrátane štatútov ich národných centrálnych bánk s článkami 130 a 131 a so štatútom ESCB a ECB. 
Správy posúdia aj to, či sa dosiahol vysoký stupe ň konvergencie, a to posúdením nasledujúcich 
kritérií plnenia záväzkov členských štátov:  
— dosiahnutie vysokého stup ňa cenovej stability, ktorý vychádza z miery inflácie, ktorá sa približuje 
k miere inflácie najviac troch členských štátov, ktoré v cenovej stabilite dosahujú najlepšie 
výsledky,  
— udržanie stability stavu štátnych finan čných prostriedkov, ktorý vychádza zo stavu štátneho 
rozpo čtu, ktorý nevykazuje nadmerný deficit v zmysle článku 126 ods. 6,  
— sledovanie normálneho fluktua čného rozpätia stanoveného mechanizmom výmenných kurzov 
Európskeho menového systému, minimálne poč as dvoch rokov bez devalvácie vo či euru,  
— stálos ť konvergencie dosiahnutej č lenským štátom, pre ktorý platí výnimka, a jeho ú časti 
v mechanizme výmenných kurzov, ktorá sa odráža v dlhodobých úrovniach úrokovej miery.  
Tieto štyri kritériá a príslušné obdobia, po čas ktorých sa majú rešpektova ť, sú ďalej rozpracované 
v protokole pripojenom k zmluvám. Správy Komisie a Európskej centrálnej banky zoh ľadnia aj 
výsledky integrácie trhov, situáciu a vývoj platobných bilancií na bežných ú čtoch a zvážia vývoj 
nákladov na jednotku pracovnej sily a iných cenových indexov.  
2. Po porade s Európskym parlamentom a po rokovaniach v Európskej rade Rada na návrh 
Komisie rozhodne, či členské štáty, pre ktoré platí výnimka, sp ĺňajú nevyhnutné podmienky na 
základe kritérií ustanovených v odseku 1 a zruší výnimky týchto členských štátov.  
Rada sa uznáša po prijatí odporú čania zo strany kvalifikovanej vä čšiny tých svojich členov, ktorí 
zastupujú členské štáty, ktorých menou je euro. Títo členovia sa uznášajú v lehote 6 mesiacov od 
doru čenia návrhu Komisie Rade.  
Kvalifikovaná vä čšina členov uvedených v druhom pododseku je vymedzená v súlade s článkom 238 
ods. 3 písm. a).  
3. Ak sa v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 rozhodne o zrušení výnimky, Rada na návrh 
Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou jednomyse ľným rozhodnutím členských štátov,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/109
ktorých menou je euro, a príslušného členského štátu neodvolate ľne stanoví kurz, podľ a ktorého 
euro nahradí menu tohto členského štátu a prijme ďalšie opatrenia nevyhnutné na zavedenie eura 
ako jednotnej meny v tomto členskom štáte.  
Článok 141  
(pôvodné články 123 ods. 3 a 117 ods. 2, pä ť prvých zarážok ZES)  
1. Pokia ľ existujú členské štáty, pre ktoré platí výnimka, bez toho, aby bol dotknutý č lánok 129 
ods. 1, ako tretí orgán Európskej centrálnej banky s rozhodovacou právomocou sa zriadi Generálna 
rada Európskej centrálnej banky uvedená v článku 44 štatútu ESCB a ECB.  
2. Ak a pokia ľ existujú členské štáty, pre ktoré platí výnimka, Európska centrálna banka, pokia ľ 
ide o takéto č lenské štáty:  
— posil ňuje spoluprácu medzi národnými centrálnymi bankami,  
— posil ňuje koordináciu menových politík členských štátov s cie ľom zabezpe čiť cenovú stabilitu,  
— sleduje fungovanie mechanizmu výmenných kurzov;  
— vedie porady o otázkach, ktoré spadajú do pôsobnosti národných centrálnych bánk a ovplyv ňujú 
stabilitu finan čných inštitúcií a trhov,  
— vykonáva pôvodné úlohy Európskeho fondu pre menovú spoluprácu, ktoré predtým prevzal 
Európsky menový inštitút.  
Článok 142  
(pôvodný článok 124 ods. 1 ZES)  
Každý členský štát, pre ktorý platí výnimka, pokladá svoju politiku menového kurzu za vec 
spolo čného záujmu. Pritom členské štáty prihliadnu na skúsenosti získané pri spolupráci v rámci 
mechanizmu výmenných kurzov.  
Článok 143  
(pôvodný článok 119 ZES)  
1. Ak má členský štát, pre ktorý platí výnimka, v platobnej bilancii ťažkosti alebo mu v tejto 
súvislosti hrozia vážne ťažkosti v dôsledku celkovej nerovnováhy jeho platobnej bilancie alebo 
druhov meny, ktoré má k dispozícii, a ak by takéto ťažkosti mohli ohrozi ť fungovanie 
vnútorného trhu alebo uskuto čňovanie spolo čnej obchodnej politiky, Komisia okamžite preskúma 
situáciu príslušného štátu, ako aj opatrenia, ktoré s využitím všetkých dostupných prostriedkov štát 
vykonal alebo vykoná v súlade s ustanoveniami zmlúv. Komisia uvedie, ktoré opatrenia tomuto štátu 
odporú ča.SK C 83/110 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa ukáže, že opatrenie prijaté členským štátom, pre ktorý platí výnimka, a opatrenia navrhnuté 
Komisiou nie sú ú činné na prekonanie ťažkostí, ktoré vznikli alebo ktoré hrozia, Komisia po porade 
s Hospodárskym a finan čným výborom odporu čí Rade vhodné formy poskytnutia vzájomnej 
pomoci.  
Komisia pravidelne informuje Radu o situácii a jej vývoji.  
2. Rada rozhodne o poskytnutí vzájomnej pomoci; prijme smernice alebo rozhodnutia, ktoré 
stanovujú podmienky a podrobnosti tejto pomoci, ktorá môže ma ť formu:  
a) dohodnutého postupu vo vz ťahu k medzinárodným organizáciám, na ktoré sa členské štáty, pre 
ktoré platí výnimka, môžu obráti ť; 
b) opatrení potrebných na zamedzenie odklonu obchodu, ak členský štát, pre ktorý platí výnimka 
a ktorý má ťažkosti, udržiava alebo znovu zavádza množstevné obmedzenia vo či tretím krajinám;  
c) obmedzených úverov poskytnutých inými členskými štátmi za predpokladu, že s tým súhlasia.  
3. Ak Rada neposkytne vzájomnú pomoc odporú čanú Komisiou, alebo ak sa vzájomná pomoc 
poskytne, ale prijaté opatrenia nie sú ú činné, Komisia povolí členskému štátu, pre ktorý platí 
výnimka a ktorý má ťažkosti, aby prijal ochranné opatrenia, ktorých podmienky a podrobnosti 
ur čí Komisia. 
Rada môže toto zmocnenie odvola ť a zmeni ť podmienky a podrobnosti týchto opatrení.  
Článok 144  
(pôvodný článok 120 ZES)  
1. Ak v platobnej bilancii vznikne náhla kríza a okamžite sa nevykoná rozhodnutie pod ľa článku 
143 ods. 2, členský štát, pre ktorý platí výnimka, môže preventívne prija ť nevyhnutné ochranné 
opatrenia. Tieto opatrenia môžu len minimálne naruši ť fungovanie vnútorného trhu, a to 
v nevyhnutnom rozsahu na nápravu ťažkostí, ktoré náhle vznikli.  
2. Komisia a ostatné členské štáty musia by ť informované o týchto ochranných opatreniach 
najneskôr po nadobudnutí ich platnosti. Komisia môže odporu čiť Rade, aby poskytla vzájomnú 
pomoc pod ľa článku 143.  
3. Na odporú čanie Komisie a po porade s Hospodárskym a finan čným výborom, môže Rada 
rozhodnú ť, aby tento členský štát zmenil a doplnil, pozastavil alebo zrušil ochranné opatrenia 
uvedené v predchádzajúcich odsekoch.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/111
HLAVA IX  
ZAMESTNANOS Ť 
Článok 145  
(pôvodný článok 125 ZES)  
Členské štáty a Únia pracujú v súlade s touto hlavou na rozvoji koordinovanej stratégie 
zamestnanosti a najmä na podpore kvalifikovanej, vyškolenej a pružnej pracovnej sily a na 
pracovných trhoch reagujúcich na podmienky hospodárskych zmien so zrete ľom na dosiahnutie 
cie ľov vymedzených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 146  
(pôvodný článok 126)  
1. Členské štáty prostredníctvom svojej politiky zamestnanosti prispievajú k dosiahnutiu cie ľov 
uvedených v článku 145 spôsobom zlu čite ľným s hlavnými smermi hospodárskych politík členských 
štátov a Únie, prijatých pod ľa článku 121 ods. 2.  
2. Členské štáty, so zrete ľom na vnútroštátne skúsenosti týkajúce sa zodpovednosti sociálnych 
partnerov, podporujú zamestnanos ť ako záležitos ť spolo čného záujmu, a koordinujú svoje postupy 
v Rade v súlade s ustanoveniami článku 148.  
Článok 147  
(pôvodný článok 127 ZES)  
1. Únia prispieva k vysokej úrovni zamestnanosti podporovaním spolupráce medzi členskými 
štátmi, podporou a pod ľa potreby aj doplň ovaním ich opatrení v tejto oblasti. V tomto sa 
rešpektujú právomoci členských štátov.  
2. Cieľ vysokej úrovne zamestnanosti sa berie do úvahy pri formulácii a uskuto čňovaní činností 
a politík Únie.  
Článok 148  
(pôvodný článok 128 ZES)  
1. Na základe spolo čnej správy Rady a Komisie Európska rada každoro čne preskúmava situáciu 
zamestnanosti v Únii a prijíma k nej závery.  
2. Na základe týchto záverov Európskej rady stanoví Rada na návrh Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom, Hospodárskym a sociálnym výborom, Výborom regiónov a Výborom 
pre zamestnanos ť uvedenom v článku 150 každoro čne usmernenia, ktoré členské štáty zoh ľadnia vo 
svojich politikách zamestnanosti. Tieto usmernenia musia by ť zlu čite ľné s hlavnými smermi prijatými 
pod ľa článku 121 ods. 2.SK C 83/112 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Každý členský štát predloží Komisii a Rade výro čnú správu o hlavných opatreniach prijatých na 
uskutoč nenie svojej politiky zamestnanosti so zrete ľom na usmernenia tak, ako sú uvedené v odseku 
2. 
4. Na základe správ uvedených v odseku 3 a názoru Výboru pre zamestnanos ť Rada každoro čne 
preskúmava uskuto čňovanie politiky zamestnanosti členských štátov so zrete ľom na usmernenia pre 
zamestnanos ť. Ak to na základe takéhoto preskúmania považuje za vhodné, môže Rada a na 
odporú čanie Komisie dať členským štátom odporú čania. 
5. Na základe výsledkov tohto preskúmania vypracujú Rada a Komisia pre Európsku radu 
spolo čnú výro čnú správu o situácii zamestnanosti v Únii a o uskuto čňovaní usmernení pre 
zamestnanos ť. 
Článok 149  
(pôvodný článok 129 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym 
a sociálnym výborom a Výborom regiónov môžu prija ť motiva čné opatrenia ur čené na podporu 
spolupráce medzi členskými štátmi a na podporu ich opatrení v oblasti zamestnanosti 
prostredníctvom podnetov zameraných na rozvíjanie výmeny informácií, osved čených skúseností, 
na poskytovanie porovnávacích analýz a rád, ako aj na podporu nových prístupov a hodnotenia 
skúseností, najmä pomocou pilotných projektov.  
Tieto opatrenia nezah ŕňajú zosúlaď ovanie zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
Článok 150  
(pôvodný článok 130 ZES)  
Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou po porade s Európskym parlamentom ustanoví Výbor pre 
zamestnanos ť s poradnou funkciou na podporu koordinácie členských štátov v politike 
zamestnanosti a politike trhu práce. Výbor má tieto úlohy:  
— monitorova ť situáciu zamestnanosti a politiky zamestnanosti členských štátov a Únie,  
— bez toho, aby bol dotknutý článok 240, formulova ť na žiadosť  Rady, Komisie alebo z vlastného 
podnetu stanoviská a prispieva ť k príprave postupu Rady uvedenom v článku 148.  
Pri plnení svojho mandátu sa výbor radí so sociálnymi partnermi.  
Každý členský štát a Komisia menujú po dvoch členoch výboru.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/113
HLAVA X  
SOCIÁLNA POLITIKA  
Článok 151  
(pôvodný článok 136 ZES)  
Únia a členské štáty, rešpektujúc základné sociálne práva tak, ako sú stanovené v Európskej sociálnej 
charte podpísanej v Turíne 18. októbra 1961 a v Charte základných sociálnych práv pracovníkov 
Spolo čenstva z roku 1989, majú za cie ľ podporova ť zamestnanos ť pracovníkov, zlepšova ť životné 
a pracovné podmienky tak, aby sa dosiahlo ich zosúladenie pri zachovaní dosiahnutej úrovne, 
primeraná sociálna ochrana, sociálny dialóg, dialóg medzi sociálnymi partnermi, rozvoj ľudských 
zdrojov so zrete ľom na permanentne vysokú zamestnanos ť a boj proti vylu čovaniu z trhu práce.  
Za týmto ú čelom Únia a členské štáty uskuto čňujú opatrenia, ktoré zoh ľad ňujú rozmanité formy 
vnútroštátnych praktík, najmä v oblasti zmluvných vz ťahov, a potrebu zachovania 
konkurencieschopnosti hospodárstva Únie.  
Únia a členské štáty sú presved čené, že takýto rozvoj vyplynie nielen z fungovania vnútorného trhu, 
ktorý prispeje k zosúladeniu sociálnych systémov, ale tiež z postupov stanovených zmluvami, a z 
aproximácie ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení.  
Článok 152  
Únia uznáva a podporuje úlohu sociálnych partnerov na svojej úrovni, pri čom zoh ľad ňuje 
rozmanitos ť vnútroštátnych systémov. U ľah čuje dialóg medzi sociálnymi partnermi a rešpektuje 
pritom ich autonómiu.  
Vrcholná tripartitná sociálna schôdzka pre rast a zamestnanos ť prispieva k sociálnemu dialógu.  
Článok 153  
(pôvodný článok 137 ZES)  
1. Na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 151 Únia podporuje a dop ĺňa činnosti členských 
štátov v týchto oblastiach:  
a) zlepšovanie pracovného prostredia najmä s oh ľadom na ochranu zdravia a bezpe čnosti 
pracovníkov; 
b) pracovné podmienky;  
c) sociálne zabezpe čenie a sociálna ochrana pracovníkov; 
d) ochrana pracovníkov pri skon čení pracovnej zmluvy;  
e) informovanos ť a porady s pracovníkmi;SK C 83/114 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
f) zastupovanie a kolektívna ochrana záujmov pracujúcich a zamestnávate ľov, vrátane 
spolurozhodovania, s výnimkou odseku 5;  
g) podmienky zamestnávania štátnych príslušníkov tretích krajín s riadnym pobytom na území Únie;  
h) integrácia osôb vylú čených z trhu práce, bez toho, aby bol dotknutý článok 166;  
i) rovnosť medzi mužmi a ženami, pokia ľ ide o rovnaké príležitosti na trhu práce a rovnaké 
zaobchádzanie v práci;  
j) boj proti vylu čovaniu osôb zo spolo čnosti;  
k) modernizácia systémov sociálnej ochrany bez toho, aby bolo dotknuté písmeno c).  
2. Na tento ú čel Európsky parlament a Rada:  
a) môžu prijíma ť opatrenia na podporu spolupráce medzi členskými štátmi prostredníctvom 
podnetov zameraných na zvyšovanie vedomostí, rozvoja výmeny informácií a osved čených 
postupov, podpory inova čných prístupov a vyhodnocovania skúseností s výnimkou 
zosúla ďovania zákonov a iných právnych predpisov členských štátov;  
b) môžu v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. a) až i) prijíma ť vo forme smerníc minimálne 
požiadavky na ich postupné uskuto čňovanie so zrete ľom na podmienky a technické predpisy 
prijímané v každom z členských štátov. Takéto smernice nesmú uklada ť také správne, finan čné 
a právne obmedzenia, ktoré by bránili vzniku a rozvoju malých a stredných podnikov.  
Európsky parlament a Rada rozhodujú v súlade s riadnym legislatívnym postupom po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov.  
V oblastiach uvedených v odseku 1 písm. c), d), f) a g) tohto článku sa Rada uznáša jednomyseľ ne 
v súlade mimoriadnym legislatívnym postupom po porade s Európskym parlamentom a uvedenými 
výbormi.  
Rada môže na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom jednomyse ľne rozhodnú ť 
o možnosti uplatni ť riadny legislatívny postup aj na odsek 1 písm. d), f) a g).  
3. Členský štát môže poveri ť sociálnych partnerov na základe ich spolo čnej žiadosti vykonávaním 
smerníc prijatých pod ľa odseku 2, prípadne vykonávaním rozhodnutia Rady prijatého v súlade 
s článkom 155.  
V takom prípade členský štát zabezpe čí, aby sociálni partneri najneskôr ku d ňu, keď  musia by ť 
smernice alebo rozhodnutia transponované alebo vykonané, zaviedli na základe dohody potrebné 
opatrenia, aby dotknutý členský štát, od ktorého sa vyžaduje prijatie akéhoko ľvek potrebného 
opatrenia umož ňujúceho transpozíciu, bol kedyko ľvek schopný zaru čiť výsledky uložené takouto 
smernicou alebo takýmto rozhodnutím.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/115
4. Ustanoveniami prijatými podľ a tohto článku:  
— nie je dotknuté právo členských štátov definova ť základné zásady svojich systémov sociálneho 
zabezpe čenia a nesmú významnou mierou ovplyv ňova ť ich finan čnú rovnováhu, 
— sa nesmie žiadnemu členskému štátu bráni ť v tom, aby si ponechal alebo zaviedol prísnejšie 
ochranné opatrenia zlu čite ľné so zmluvami.  
5. Ustanovenia tohto článku sa nevz ťahujú na odmenu, právo združova ť sa, právo na štrajk alebo 
na výluku.  
Článok 154  
(pôvodný článok 138 ZES)  
1. Komisia má za úlohu podporova ť porady sociálnych partnerov na úrovni Únie a prijíma ť 
príslušné opatrenia na uľ ah čenie dialógu sociálnych partnerov zabezpe čením vyrovnanej podpory 
pre obe strany.  
2. Na tento ú čel sa Komisia pred predložením návrhov v oblasti sociálnej politiky radí so 
sociálnymi partnermi o otázke možného zamerania č inností Únie.  
3. Ak po tejto porade Komisia považuje postupy Únie za ú čelné, poradí sa so sociálnymi 
partnermi o obsahu zamýš ľaného návrhu. Sociálni partneri predložia Komisii svoje stanoviská 
a prípadne aj odporú čania. 
4. Pri príležitosti porád uvedených v odsekoch 2 a 3 môžu sociálni partneri informova ť Komisiu 
o svojom úmysle zaháji ť postup stanovený v článku 155. Trvanie postupu nepresiahne devä ť 
mesiacov, pokia ľ sa dotknutí sociálni partneri nedohodnú spolo čne s Komisiou na jeho pred ĺžení.  
Článok 155  
(pôvodný článok 139 ZES)  
1. Ak si to sociálni partneri želajú, vzájomný dialóg medzi nimi na úrovni Únie môže vies ť 
k zmluvným vz ťahom, vrátane uzatvorenia dohôd.  
2. Dohody uzatvorené na úrovni Únie sa vykonajú bu ď v súlade s postupmi a praktikami 
typickými pre sociálnych partnerov a členské štáty, alebo vo veciach pokrytých článkom 153, na 
základe spolo čnej žiadosti signatárov, a to rozhodnutím Rady na návrh Komisie. Európsky parlament 
je o tom informovaný.  
Rada sa uznáša jednomyse ľne, ke ď príslušná dohoda obsahuje jedno alebo nieko ľko ustanovení 
týkajúcich sa oblastí, pre ktoré sa pod ľa článku 153 ods. 2 vyžaduje jednomyse ľnos ť.SK C 83/116 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 156  
(pôvodný článok 140 ZES)  
Vzh ľadom na dosiahnutie cie ľov stanovených v článku 151, a bez toho, aby boli dotknuté ostatné 
ustanovenia zmlúv, Komisia podporuje úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a u ľah čuje 
koordináciu ich č innosti vo všetkých oblastiach sociálnej politiky pod ľa tejto kapitoly, najmä 
v záležitostiach, ktoré sa týkajú:  
— zamestnanosti,  
— pracovného práva a pracovných podmienok,  
— základného a vyššieho odborného vzdelávania,  
— sociálneho zabezpe čenia, 
— prevencie pracovných úrazov a chorôb z povolania,  
— ochrany zdravia pri práci, 
— práva združova ť sa a práva na kolektívne vyjednávanie medzi zamestnávateľ mi a pracovníkmi.  
Za týmto ú čelom Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi vypracúva štúdie, podáva stanoviská 
a organizuje porady tak o problémoch vznikajúcich na vnútroštátnej úrovni, ako aj o problémoch 
týkajúcich sa medzinárodných organizácií, najmä predkladá iniciatívy zamerané na vydanie usmernení a stanovenie ukazovate ľov, organizovanie výmeny najlepšej praxe a prípravu 
potrebných prvkov na pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je o tom v plnom rozsahu informovaný.  
Pred predložením stanovísk uvedených v tomto článku sa Komisia poradí s Hospodárskym 
a sociálnym výborom.  
Článok 157
 
(pôvodný článok 141 ZES)  
1. Každý členský štát zabezpe čí uplat ňovanie zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy za 
rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty.  
2. Pre ú čely tohto článku znamená „odmena“ obvyklú základnú alebo minimálnu mzdu alebo plat 
a všetky dávky, ktoré zamestnávate ľ vypláca priamo alebo nepriamo, v hotovosti alebo v naturáliách, 
pracovníkovi v pracovnom pomere.  
Rovnosť odme ňovania bez diskriminácie založenej na pohlaví znamená:  
a) že odmena za rovnakú prácu pri úkolovej mzde sa vypoč íta pod ľa rovnakej sadzby,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/117
b) že odmena za prácu je pri časovej mzde za rovnakú prácu rovnaká.  
3. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom prijmú opatrenia na zabezpe čenie uplat ňovania zásady 
rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami v otázkach zamestnania 
a povolania, vrátane zásady rovnakej odmeny za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty.  
4. Vzhľ adom na cie ľ plne zabezpe čiť v praxi rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami 
v pracovnom procese nebráni zásada rovnakého zaobchádzania žiadnemu členskému štátu 
zachova ť alebo zavies ť opatrenia umož ňujúce osobitné výhody menej zastúpenému pohlaviu pre 
ľahšie uplatnenie sa v odbornej pracovnej činnosti alebo ako prevenciu či kompenzáciu nevýhod 
v profesijnej kariére.  
Článok 158  
(pôvodný článok 142 ZES)  
Členské štáty sa snažia zachova ť existujúcu rovnocennos ť systému platenej dovolenky.  
Článok 159  
(pôvodný článok 143 ZES)  
Komisia vypracuje výro čnú správu o pokroku pri dosahovaní cie ľov stanovených v článku 151, 
vrátane demografickej situácie v Únii. Správu postúpi Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru.  
Článok 160
 
(pôvodný článok 144 ZES)  
Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou po porade s Európskym parlamentom zriadi Výbor pre 
sociálnu ochranu, ktorý bude ma ť poradnú funkciu na podporu spolupráce v oblasti politík sociálnej 
ochrany medzi členskými štátmi a Komisiou. Úlohou výboru je:  
— monitorova ť sociálnu situáciu a rozvoj politík sociálnej ochrany v členských štátoch a Únie;  
— podporova ť výmenu informácií, skúseností a osved čených postupov medzi členskými štátmi 
a Komisiou; 
— pripravova ť na žiados ť Rady alebo Komisie alebo z vlastného podnetu správy, formulova ť 
stanoviská alebo vykonáva ť inú prácu v rámci svojej pôsobnosti, bez toho, aby bol dotknutý 
článok 240.  
Pri plnení svojich úloh nadväzuje výbor potrebné kontakty so sociálnymi partnermi.SK C 83/118 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Každý členský štát a Komisia vymenujú po dvoch členov výboru.  
Článok 161  
(pôvodný článok 145 ZES)  
Vo výro čnej správe pre Európsky parlament sa Komisia zaoberá osobitnou kapitolou o sociálnom 
vývoji v Únii.  
Európsky parlament môže vyzva ť Komisiu, aby pripravila správy o všetkých osobitných problémoch, 
ktoré sa týkajú sociálnych podmienok.  
HLAVA XI  
EURÓPSKY SOCIÁLNY FOND  
Článok 162  
(pôvodný článok 146 ZES)  
S cie ľom zlepši ť pracovné príležitosti na vnútornom trhu a tým prispie ť k zvýšeniu životnej úrovne 
sa pod ľa nasledujúcich ustanovení zriaď uje Európsky sociálny fond; jeho zámerom je rozširova ť 
možnosti zamestnania a zvyšova ť geografickú a profesijnú mobilitu pracovníkov v rámci Únie 
a u ľah čova ť ich adaptáciu na priemyselné zmeny a zmeny vo výrobných systémoch najmä 
odborným vzdelávaním a rekvalifikáciou.  
Článok 163  
(pôvodný článok 147 ZES)  
Fond spravuje Komisia.  
Komisii pri tom pomáha výbor, ktorého predsedom je člen Komisie, a tvoria ho predstavitelia vlád, 
odborov a organizácií zamestnávate ľov. 
Článok 164  
(pôvodný článok 148 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym 
a sociálnym výborom a Výborom regiónov prijmú vykonávacie nariadenia týkajúce sa Európskeho 
sociálneho fondu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/119
HLAVA XII  
VŠEOBECNÉ A ODBORNÉ VZDELÁVANIE, MLÁDEŽ A ŠPORT  
Článok 165  
(pôvodný článok 149 ZES)  
1. Únia prispieva k rozvoju kvalitného vzdelávania podporovaním spolupráce medzi členskými 
štátmi a, ak je to potrebné, podporovaním a dopl ňovaním činnosti členských štátov pri plnom 
rešpektovaní ich zodpovednosti za obsah výu čby a organizácie vzdelávacích systémov a za ich 
kultúrnu a jazykovú rozmanitos ť. 
Únia prispieva k podpore európskych záležitostí týkajúcich sa športu, pri čom zoh ľad ňuje jeho 
osobitnú povahu, jeho štruktúry založené na dobrovo ľnosti, ako aj jeho spolo čenskú 
a vzdelávaciu úlohu.  
2. Činnos ť Únie sa zameriava na:  
— rozvoj európskej dimenzie vo vzdelávaní, najmä výu čbou a šírením jazykov členských štátov,  
— podporu mobility študentov a uč ite ľov, medzi iným podporou akademického uznávania 
diplomov a zapo čítaním času štúdia,  
— podporu spolupráce medzi vzdelávacími inštitúciami,  
— rozvoj výmeny informácií a skúseností v otázkach, ktoré sú spolo čné vzdelávacím systémom 
členských štátov,  
— podporu rozvoja výmeny mládeže a výmeny sociálnych a výchovno-vzdelávacích pracovníkov 
a podporu ú časti mladých ľudí na demokratickom živote v Európe,  
— podporu rozvoja dia ľkového vzdelávania,  
— rozvoj európskeho rozmeru v športe podporovaním spravodlivosti a otvorenosti pri športových 
sú ťažiach a spolupráce medzi subjektmi zodpovednými za šport, ako aj ochranou fyzickej 
a morálnej integrity športovcov, najmä mladých športovcov.  
3. Únia a členské štáty podporujú v oblasti vzdelávania a športu spoluprácu s tretími krajinami 
a príslušnými medzinárodnými organizáciami, najmä s Radou Európy.  
4. S cie ľom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov uvedených v tomto článku:  
— Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov prijmú podporné opatrenia bez 
toho, aby harmonizovali zákony, iné právne predpisy členských štátov,SK C 83/120 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
— Rada na návrh Komisie prijíma odporú čania. 
Článok 166  
(pôvodný článok 150 ZES)  
1. Únia uskuto čňuje politiku odborného vzdelávania, ktorá podporuje a dop ĺňa činnos ť členských 
štátov pri plnom rešpektovaní ich zodpovednosti za obsah a organizáciu odborného vzdelávania.  
2. Činnos ť Únie sa zameriava na:  
— u ľah čenie adaptácie na priemyselné zmeny, najmä odborným vzdelávaním a rekvalifikáciou,  
— zlepšenie základného a ďalšieho odborného vzdelávania s cie ľom u ľah čenia profesijného 
začlenenia a opätovného za členenia do trhu práce,  
— u ľah čenie prístupu k odbornému vzdelávaniu a podporu mobility inštruktorov a stážistov, najmä 
mladých ľudí, 
— stimulovanie spolupráce v oblasti odborného vzdelávania medzi vzdelávacími a školiacimi 
zariadeniami a podnikmi,  
— rozvíjanie výmeny informácií a skúseností v spolo čných otázkach, ktoré sa týkajú systémov 
odborného vzdelávania členských štátov.  
3. Únia a členské štáty podporujú spoluprácu s tretími krajinami a s príslušnými medzinárodnými 
organizáciami v oblasti odborného vzdelávania.  
4. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov prijmú opatrenia prispievajúce 
k dosiahnutiu cie ľov uvedených v tomto článku bez toho, aby zosúla ďovala zákony a iné právne 
predpisy členských štátov, a Rada na návrh Komisie prijme odporúč ania. 
HLAVA XIII  
KULTÚRA  
Článok 167  
(pôvodný článok 151 ZES)  
1. Únia prispieva k rozkvetu kultúr členských štátov, pri čom rešpektuje ich národnú a regionálnu 
rozmanitos ť a zárove ň zdôraz ňuje spolo čné kultúrne dedi čstvo.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/121
2. Činnos ť Únie sa zameriava na podporu spolupráce medzi členskými štátmi a v prípade potreby 
na podporu a dopl ňovanie ich činnosti v nasledujúcich oblastiach:  
— zlepšovanie vedomostí a šírenie kultúry a histórie európskych národov,  
— zachovanie a ochrana kultúrneho dedič stva európskeho významu,  
— nekomer čné kultúrne výmeny,  
— umelecká a literárna tvorba vrátane audiovizuálnej oblasti.  
3. Únia a členské štáty podporujú kultúrnu spoluprácu s tretími krajinami a s príslušnými 
medzinárodnými organizáciami, najmä s Radou Európy.  
4. Únia zoh ľadní kultúrne aspekty vo svojej č innosti pod ľa iných ustanovení zmlúv, a to 
predovšetkým tak, aby sa rešpektovala a podporovala rozmanitos ť jej kultúr.  
5. S cie ľom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov uvedených v tomto článku:  
— Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Výborom 
regiónov prijmú podporné opatrenia, ktorých úč elom nie je zosúla ďova ť zákony a iné právne 
predpisy členských štátov,  
— Rada na návrh Komisie prijme odporú čania. 
HLAVA XIV  
VEREJNÉ ZDRAVIE  
Článok 168  
(pôvodný článok 152 ZES)  
1. Pri stanovení a uskuto čňovaní všetkých politík a činností Únie sa zabezpe čí vysoká úrove ň 
ochrany ľudského zdravia. 
Činnosti Únie, ktoré dop ĺňajú vnútroštátne politiky, sa zameriavajú na zlepšenie verejného zdravia, 
prevenciu ľudských chorôb a ochorení, a odstra ňovanie zdrojov nebezpe čenstva pre telesné 
a duševné zdravie. Takéto postupy zahŕň ajú boj proti najzávažnejším chorobám podporou 
výskumu ich prí čin, prenosu a prevencie, ako aj zdravotnícke informácie a osvetu, monitorovanie 
závažných cezhrani čných ohrození zdravia, v časné varovanie a boj proti nim.  
Únia dop ĺňa činnos ť členských štátov pri obmedzení škôd na zdraví spojených s drogami, vrátane 
informač nej a preventívnej činnosti.SK C 83/122 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Únia podporuje spoluprácu medzi členskými štátmi v oblastiach uvedených v tomto článku, 
a ak je to nevyhnutné, poskytne podporu ich činnosti. Povzbudzuje najmä spoluprácu medzi 
členskými štátmi zameranú na zlepšenie komplementárnosti ich zdravotníckych služieb 
v cezhrani čných oblastiach.  
Členské štáty v spojení s Komisiou navzájom koordinujú svoje politiky a programy v oblastiach 
uvedených v odseku 1. Komisia môže v úzkom kontakte s členskými štátmi vyvinú ť akékoľ vek 
užito čné podnety na podporu tejto koordinácie, najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení 
a stanovenie ukazovate ľov, organizovanie výmeny najlepšej praxe a prípravu potrebných prvkov na 
pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je o tom v plnom rozsahu 
informovaný. 
3. Únia a členské štáty podporujú spoluprácu s tretími krajinami a s príslušnými medzinárodnými 
zdravotníckymi organizáciami v oblasti verejného zdravia.  
4. Odchylne od článku 2 ods. 5 a článku 6 písm. a) a v súlade s článkom 4 ods. 2 písm. k) a s 
cie ľom rieši ť spolo čné otázky bezpe čnosti, Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym 
legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov 
prispievajú k dosiahnutiu cie ľov uvedených v tomto článku prijatím:  
a) opatrení na stanovenie vysokých štandardov kvality a bezpe čnosti pre ľudské orgány a látky 
ľudského pôvodu, krv a krvné deriváty; tieto opatrenia nebránia žiadnemu členskému štátu 
v zachovaní alebo prijatí prísnejších ochranných opatrení,  
b) opatrení v oblastí veterinárnej starostlivosti a rastlinnej výroby, ktorých priamym cie ľom je 
ochrana verejného zdravia, 
c) opatrení stanovujúcich vysoké normy pre kvalitu a bezpe čnos ť liekov a zdravotníckych pomôcok.  
5. Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov tiež prija ť motiva čné opatrenia ur čené 
na ochranu a zlepšenie ľudského zdravia, najmä na boj proti veľ kým cezhrani čným zdravotným 
pohromám, ako aj opatrenia týkajúce sa monitorovania závažných cezhrani čných ohrození zdravia, 
včasného varovania v prípade takýchto ohrození a boja proti nim, ako aj opatrenia, ktorých priamym 
cie ľom je ochrana verejného zdravia, pokia ľ ide o tabak a nadmerné užívanie alkoholu, pri čom je 
vylú čená akáko ľvek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
6. Na ú čely uvedené v tomto článku môže Rada na návrh Komisie prijíma ť aj odporú čania.  
7. Pri činnosti Únie sa rešpektuje zodpovednos ť členských štátov za vymedzenie ich zdravotnej 
politiky, za organizáciu a poskytovanie zdravotníckych služieb a zdravotnej starostlivosti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/123
Zodpovednos ť členských štátov zah ŕňa správu zdravotníckych služieb a zdravotnej starostlivosti, ako 
aj rozdeľ ovanie zdrojov, ktoré sú im pridelené. Opatreniami uvedenými v odseku 4 písm. a) nie sú 
dotknuté vnútroštátne ustanovenia o darcovstve orgánov a krvi alebo o ich použití na lekárske ú čely. 
HLAVA XV  
OCHRANA SPOTREBITE ĽA 
Článok 169  
(pôvodný článok 153 ZES)  
1. Únia v snahe podpori ť záujmy spotrebiteľ ov a zabezpeč iť vysokú úrove ň ochrany spotrebite ľov 
prispieva k ochrane ich zdravia, bezpe čnosti a hospodárskych záujmov spotrebite ľov, ako aj 
k podpore ich práva na informácie, osvetu a vytváranie združení na ochranu ich záujmov.  
2. Únia prispieva k dosiahnutiu cie ľov uvedených odseku 1 prostredníctvom:  
a) opatrení prijatých pod ľa článku 114 v kontexte zavŕšenia tvorby vnútorného trhu,  
b) opatrení, ktoré podporujú, dop ĺňajú a sledujú politiku členských štátov.  
3. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom prijmú opatrenia uvedené v odseku 2 písm. b).  
4. Opatrenia prijaté pod ľa odseku 3 nebránia žiadnemu členskému štátu zachova ť alebo zavies ť 
prísnejšie ochranné opatrenia. Takéto opatrenia musia byť  zlu čite ľné so zmluvami. Komisia o nich 
bude upovedomená.  
HLAVA XVI  
TRANSEURÓPSKE SIETE  
Článok 170  
(pôvodný článok 154 ZES)  
1. Únia v snahe pomôc ť dosiahnu ť ciele uvedené v článkoch 26 a 174 a umožni ť ob čanom Únie, 
hospodárskym subjektom, regionálnym a miestnym Spolo čenstvám, aby plne zužitkovali priestor bez 
vnútorných hraníc, prispieva k zriadeniu a rozvoju transeurópskych sietí v oblastiach dopravných, 
telekomunika čných a energetických infraštruktúr.SK C 83/124 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. V rámci systému otvorených a konkuren čných trhov sa č innos ť Únie zameria na podporu 
vzájomného prepojenia a sú činnosti národných sietí, ako aj prístupu do týchto sietí. Zváži sa 
najmä potreba prepoji ť centrálne regióny Únie s ostrovnými, vo vnútrozemí uzavretými 
a okrajovými regiónmi.  
Článok 171  
(pôvodný článok 155 ZES)  
1. Únia na dosiahnutie cie ľov uvedených v článok 170:  
— stanoví usmernenia zah ŕňajúce ciele, priority a trendy opatrení, ktoré sa predpokladajú v oblasti 
transeurópskych sietí; tieto usmernenia vymedzia projekty spolo čného záujmu,  
— uskuto ční všetky opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpe čenie vzájomnej sú činnosti sietí, najmä 
v oblasti technických noriem,  
— môže podporova ť projekty spolo čného záujmu podporované členskými štátmi, ktoré sú 
vymedzené v rámci usmernení uvedených v prvej zarážke, a to predovšetkým prostredníctvom 
realiza čných štúdií, záruk na pôži čky a subvencií úrokovej sadzby; Únia môže prispie ť aj na 
financovanie špecifických projektov v č lenských štátoch v oblasti dopravnej infraštruktúry 
prostredníctvom kohézneho fondu zriadeného pod ľa článku 177.  
Únia pritom zváži potenciálnu hospodársku životaschopnos ť projektov. 
2. Členské štáty v spojení s Komisiou koordinujú medzi sebou politiky uskuto čňované na 
vnútroštátnej úrovni, ktoré môžu významne ovplyvni ť dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 
170. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi môže vyvíja ť akéko ľvek užito čné podnety na 
podporu tejto koordinácie.  
3. Únia sa môže rozhodnú ť spolupracova ť s tretími krajinami, podporova ť projekty vzájomného 
záujmu a zabezpe čiť vzájomnú sú činnos ť sietí.  
Článok 172  
(pôvodný článok 156 ZES)  
Európsky parlament a Rada prijmú usmernenia a ostatné opatrenia uvedené v článku 171 ods. 1 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom 
a Výborom regiónov.  
Usmernenia a projekty spolo čného záujmu, ktoré sa týkajú územia členského štátu si vyžadujú 
schválenie členského štátu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/125
HLAVA XVII  
PRIEMYSEL  
Článok 173  
(pôvodný článok 157 ZES)  
1. Únia a členské štáty zabezpe čia podmienky potrebné na existenciu konkurencieschopnosti 
priemyslu Únie.  
V súlade so systémom otvorených a konkuren čných trhov sa preto ich č innos ť zameria na:  
— urýchlenie adaptácie priemyslu na štrukturálne zmeny,  
— podporu prostredia, ktoré je priaznivé pre vytváranie a rozvoj podnikov v celej Únii, najmä 
malých a stredných podnikov,  
— podporu prostredia priaznivého pre spoluprácu medzi podnikmi,  
— pomoc pri lepšom využívaní priemyselného potenciálu, inova čného, výskumného a technického 
rozvoja. 
2. Členské štáty sa v spolupráci s Komisiou medzi sebou navzájom poradia a ak je to potrebné, 
koordinujú svoju činnos ť. Komisia môže vyvinú ť akéko ľvek užito čné podnety na podporu tejto 
koordinácie, najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení a stanovenie ukazovate ľov, 
organizovanie výmeny najlepšej praxe a prípravu potrebných prvkov na pravidelné monitorovanie 
a vyhodnocovanie. Európsky parlament je o tom v plnom rozsahu informovaný.  
3. Únia prispieva k dosahovaniu cie ľov uvedených v odseku 1 prostredníctvom politík a činností, 
ktoré uskuto čňuje pod ľa ostatných ustanovení zmlúv. Európsky parlament a Rada môžu v súlade 
s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom rozhodnú ť 
o špecifických opatreniach na podporu činností vykonávaných členskými štátmi na dosiahnutie 
cie ľov uvedených v odseku 1, pri čom je vylú čená akáko ľvek harmonizácia zákonov a iných 
právnych predpisov členských štátov.  
Táto hlava neposkytuje Únii dôvod na zavedenie akéhoko ľvek opatrenia, ktoré by mohlo vies ť 
k narušeniu hospodárskej súť aže alebo ktoré by obsahovalo da ňové ustanovenia alebo ustanovenia 
týkajúce sa práv a záujmov zamestnaných osôb.SK C 83/126 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA XVIII  
HOSPODÁRSKA, SOCIÁLNA A ÚZEMNÁ SÚDRŽNOS Ť 
Článok 174  
(pôvodný článok 158 ZES)  
Na podporu celkového harmonického rozvoja Únie rozvíja a uskuto čňuje činnosti vedúce 
k posilneniu hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti.  
Únia sa predovšetkým zameriava na znižovanie rozdielov medzi úrov ňami rozvoja v jednotlivých 
regiónoch a zaostalosti v najviac znevýhodnených regiónoch.  
V rámci dotknutých regiónov je potrebné venova ť mimoriadnu pozornos ť vidieckym regiónom, 
regiónom zasiahnutým zmenami v priemysle a regiónom závažne a trvalo znevýhodneným 
prírodnými a demografickými podmienkami, ako sú najsevernejšie regióny s ve ľmi nízkou 
hustotou obyvate ľstva, ostrovné, cezhrani čné a horské regióny.  
Článok 175  
(pôvodný článok 159 ZES)  
Členské štáty riadia a koordinujú svoje hospodárske politiky tak, aby dosiahli aj ciele uvedené 
v článku 174. Formulovanie a uskuto čňovanie politík a č inností Únie a uplat ňovanie vnútorného 
trhu prihliada na ciele uvedené v článku 174 a prispieva k ich dosiahnutiu. Únia podporuje 
dosiahnutie týchto cie ľov aj prostredníctvom štrukturálnych fondov (Európskeho 
po ľnohospodárskeho usmer ňovacieho a záru čného fondu – sekcie usmerň ovania, Európskeho 
sociálneho fondu, Európskeho fondu pre regionálny rozvoj), Európskej investi čnej banky a ďalších 
finan čných nástrojov.  
Komisia predkladá každé tri roky správu Európskemu parlamentu, Rade, Hospodárskemu 
a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o pokroku pri dosahovaní hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti a o spôsobe, akým k tomu prispeli prostriedky uvedené v tomto článku.  
Ak sa preukáže, že bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté v rámci iných politík Únie, sú 
okrem fondov nevyhnutné aj iné osobitné opatrenia, môžu ich Európsky parlament a Rada prija ť po 
porade s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom.  
Článok 176
 
(pôvodný článok 160 ZES)  
Zámerom Európskeho fondu pre regionálny rozvoj je, aby svojou ú čas ťou na rozvoji a štrukturálnych 
zmenách v zaostávajúcich regiónoch a pri premene upadajúcich priemyselných oblastí pomohol odstra ňova ť hlavné regionálne rozdiely v Únii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/127
Článok 177  
(pôvodný článok 161 ZES)  
Bez toho, aby bol dotknutý článok 178, Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov prostredníctvom 
nariadení definujú úlohy, prioritné ciele a organizáciu štrukturálnych fondov, ktoré môžu zah ŕňať 
zoskupovanie fondov. Rovnakým postupom sa definujú aj všeobecné pravidlá, ktoré sa na ne 
vz ťahujú, a pravidlá nevyhnutné na zabezpe čenie ich efektívnosti a na koordináciu fondov 
navzájom a s ďalšími existujúcimi finan čnými nástrojmi.  
Kohézny fond zriadený v súlade s rovnakým postupom poskytne finan čné príspevky na projekty 
z oblasti životného prostredia a transeurópskych sietí týkajúcich sa dopravnej infraštruktúry.  
Článok 178  
(pôvodný článok 162 ZES)  
Európsky parlament a Rada prijmú vykonávacie nariadenia týkajúce sa Európskeho fondu pre 
regionálny rozvoj v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym 
a sociálnym výborom a Výborom regiónov.  
Na Európsky poľ nohospodársky usmer ňovací a záru čný fond – sekciu usmer ňovania a na Európsky 
sociálny fond sa aj na ďalej vzť ahujú články 43 a 164.  
HLAVA XIX  
VÝSKUM A TECHNOLOGICKÝ ROZVOJ A KOZMICKÝ PRIESTOR  
Článok 179  
(pôvodný článok 163 ZES)  
1. Cieľ om činnosti Únie je posil ňova ť svoju vedeckú a technickú základ ňu prostredníctvom 
vytvorenia európskeho výskumného priestoru, v ktorom sa vo ľne pohybujú vedci, vedecké 
poznatky a technológie, a podporova ť zvyšovanie jej konkurencieschopnosti vrátane 
konkurencieschopnosti jej priemyslu za podpory všetkých výskumných činností, ktoré sa 
pokladajú za potrebné v iných kapitolách zmlúv.  
2. Únia preto vo všetkých členských štátoch podporuje podniky, vrátane malých a stredných 
podnikov, výskumné strediská a univerzity v oblasti ich výskumnej činnosti a technologického 
rozvoja na vysokej úrovni; podporuje ich úsilie o vzájomnú spoluprácu najmä tým, že umož ňuje 
výskumným pracovníkom vo ľnú cezhranič nú spoluprácu a podnikom plne využi ť potenciál 
vnútorného trhu, a to najmä otváraním vnútroštátnych verejných zákaziek, stanovením spolo čných noriem a odstránením právnych a da ňových prekážok spolupráce.SK C 83/128 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. O všetkých činnostiach Únie v oblasti výskumu a technologického rozvoja, vrátane pilotných 
projektov, sa pod ľa zmlúv rozhoduje v súlade s ustanoveniami tejto hlavy.  
Článok 180  
(pôvodný článok 164 ZES)  
Pri plnení týchto cie ľov Únia uskuto čňuje nasledujúce činnosti, ktoré dopl ňujú činnosti členských 
štátov:  
a) plní programy rozvoja výskumu, technologického rozvoja a demonštra čných programov 
podporou spolupráce s podnikmi, výskumnými strediskami, univerzitami a medzi nimi navzájom;  
b) podporuje spoluprácu s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami v oblasti výskumu, 
technologického rozvoja a pilotných projektov Únie;  
c) šíri a využíva výsledky činnosti výskumu, technologického rozvoja a pilotných projektov Únie;  
d) stimuluje prípravu a mobilitu výskumných pracovníkov v Únii.  
Článok 181  
(pôvodný článok 165 ZES)  
1. Únia a členské štáty koordinujú svoje činnosti v oblasti výskumu a technologického rozvoja 
s cie ľom zabezpe čiť vzájomný súlad vnútroštátnych politík a politiky Únie.  
2. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi môže vyvinú ť akékoľ vek užito čné podnety na 
podporu koordinácie uvedenej v odseku 1, najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení 
a stanovenie ukazovate ľov, organizovanie výmeny najlepšej praxe a prípravu potrebných prvkov 
na pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je o tom v plnom rozsahu informovaný.  
Článok 182
 
(pôvodný článok 166 ZES)  
1. Európsky parlament a Rada prijmú viacroč ný rámcový program stanovujúci všetky činnosti 
Únie v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.  
Rámcový program:
 
— stanoví vedecké a technologické ciele, ktoré sa majú dosiahnu ť činnos ťami stanovenými v článku 
180 a ur čí príslušné priority,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/129
— nazna čí hlavnú orientáciu týchto činností,  
— ur čí maximálnu celkovú sumu a podrobné pravidlá finan čnej ú časti Únie na rámcovom programe 
a príslušný podiel na každej z vymedzených činností.  
2. Rámcový program sa prispôsobuje alebo dop ĺňa pod ľa vývoja situácie.  
3. Rámcový program sa uskuto čňuje osobitnými programami stanovenými pre každú z činností. 
Každý osobitný program vymedzí podrobné pravidlá vykonania, d ĺžku trvania a potrebné 
prostriedky. Súhrn potrebných čiastok vymedzených na osobitné programy nesmie prekro čiť 
maximálnu celkovú sumu ur čenú pre rámcový program a každú z činností.  
4. Osobitné programy Rada prijme v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom.  
5. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom ustanovia opatrenia potrebné na uskuto čnenie európskeho 
výskumného priestoru ako doplnok k činnostiam plánovaným v rámci viacro čného rámcového 
programu.  
Článok 183  
(pôvodný článok 167 ZES)  
Na uskuto čnenie viacro čného rámcového programu Únia stanoví:  
— pravidlá ú časti podnikov, výskumných stredísk a univerzít,  
— pravidlá pre šírenie výsledkov výskumu.  
Článok 184  
(pôvodný článok 168 ZES)  
Pri uskutočň ovaní viacroč ného rámcového programu možno rozhodnú ť o doplnkových programoch, 
na ktorých sa zú častnia len niektoré členské štáty, ktoré ich financujú aj s prípadnou ú čas ťou Únie.  
Únia prijme pravidlá týkajúce sa týchto doplnkových programov, najmä so zrete ľom na šírenie 
poznatkov a na prístup iných členských štátov k týmto poznatkom.SK C 83/130 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 185  
(pôvodný článok 169 ZES)  
Pri uskuto čňovaní viacro čného rámcového programu môže Únia so súhlasom príslušných č lenských 
štátov vyda ť ustanovenie pre ú čas ť na výskumných a rozvojových programoch, ktoré uskuto čňujú 
niektoré členské štáty, vrátane ú časti v štruktúrach vytvorených na vykonanie týchto programov.  
Článok 186  
(pôvodný článok 170 ZES)  
Pri uskutočň ovaní viacroč ného rámcového programu môže Únia vyda ť ustanovenie pre spoluprácu 
Únie s tretími krajinami alebo s medzinárodnými organizáciami v oblasti výskumu, technologického 
rozvoja a pilotných projektov.  
Podrobné podmienky tejto spolupráce môžu by ť predmetom zmlúv medzi Úniou a príslušnými 
tretími stranami.  
Článok 187  
(pôvodný článok 171 ZES)  
Únia môže zaklada ť spolo čné podniky alebo iné štruktúry potrebné pre ú činné vykonanie programov 
Únie v oblasti výskumných a pilotných programov a programov technologického rozvoja.  
Článok 188  
(pôvodný článok 172 ZES)  
Rada prijme na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym 
výborom ustanovenia uvedené v článku 187.  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Hospodárskym 
a sociálnym výborom, prijmú ustanovenia uvedené v článkoch 183, 184 a 185. Prijatie doplnkových 
programov si vyžaduje súhlas dotknutých členských štátov.  
Článok 189  
1. Únia vypracuje európsku politiku v oblasti kozmického priestoru na presadzovanie vedeckého 
a technického pokroku, priemyselnej konkurencieschopnosti a na uskuto čňovanie svojich politík. Na 
tento ú čel môže presadzova ť spolo čné iniciatívy, podporova ť výskum a technologický rozvoj 
a koordinova ť úsilie potrebné na prieskum a využívanie kozmického priestoru.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/131
2. S cie ľom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov uvedených v odseku 1 Európsky parlament a Rada 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia potrebné opatrenia, ktoré môžu ma ť 
podobu európskeho vesmírneho programu, pri čom je vylú čená akáko ľvek harmonizácia 
ustanovení zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
3. Únia nadviaže vhodné vz ťahy s Európskou vesmírnou agentúrou.  
4. Týmto článkom nie sú dotknuté ostatné ustanovenia tejto hlavy.  
Článok 190  
(pôvodný článok 173 ZES)  
Komisia na za čiatku každého roku zašle správu Európskemu parlamentu a Rade. Správa obsahuje 
informácie o činnostiach v oblasti výskumu a technologického rozvoja a o šírení výsledkov za 
uplynulý rok a o pracovnom programe na bežný rok.  
HLAVA XX  
ŽIVOTNÉ PROSTREDIE  
Článok 191  
(pôvodný článok 174 ZES)  
1. Politika Únie v oblasti životného prostredia prispieva k uskuto čňovaniu nasledujúcich cie ľov: 
— udržiavanie, ochrana a zlepšovanie kvality životného prostredia,  
— ochrana ľudského zdravia,  
— rozvážne a racionálne využívanie prírodných zdrojov,  
— podpora opatrení na medzinárodnej úrovni na riešenie regionálnych alebo celosvetových 
problémov životného prostredia, a to predovšetkým na boj proti zmene klímy.  
2. Politika životného prostredia Únie sa zameriava na vysokú úrove ň jeho ochrany, pri čom 
prihliada na rozmanité situácie v jednotlivých regiónoch Únie. Vychádza zo zásad predchádzania 
škodám a prevencie, zo zásady nápravy škôd na životnom prostredí prioritne pri zdroji a zo zásady, 
že náhradu škody hradí zne čisťovate ľ. 
V tomto kontexte opatrenia zosúla ďovania zodpovedajúce požiadavkám ochrany životného 
prostredia zah ŕňajú, ak je to vhodné, ochrannú doložku umož ňujúcu členským štátom prija ť 
predbežné opatrenia z ekologických a mimohospodárskych dôvodov, ktoré podliehajú 
inšpek čnému postupu Únie.SK C 83/132 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Pri príprave politiky v oblasti životného prostredia Únia prihliadne na:  
— dostupné vedecké a technické údaje,  
— podmienky životného prostredia v rôznych regiónoch Únie,  
— potenciálne výhody a náklady v súvislostí s činnos ťou alebo ne činnos ťou, 
— hospodársky a sociálny rozvoj Únie ako celku a vyrovnaný rozvoj jeho regiónov.  
4. Únia a členské štáty spolupracujú v oblasti svojich právomocí s tretími krajinami a s 
príslušnými medzinárodnými organizáciami. Podmienky spolupráce Únie sa môžu sta ť predmetom 
dohody medzi Úniou a dotknutými tretími stranami.  
Predchádzajúci pododsek nemá dopad na právomoc členských štátov vies ť rokovania 
s medzinárodnými orgánmi a uzatvára ť medzinárodné zmluvy.  
Článok 192  
(pôvodný článok 175 ZES)  
1. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov rozhodnú o postupoch, ktoré má 
Únia prija ť na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 191.  
2. Odchylne od rozhodovacích postupov ustanovených v odseku 1 a bez toho, aby boli dotknuté 
ustanovenia článku 114, Rada jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po 
porade s Európskym parlamentom, s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov prijíma: 
a) ustanovenia predovšetkým fiškálnej povahy;  
b) opatrenia týkajúce sa:  
— územného plánovania,  
— kvantitatívneho hospodárenia s vodnými zdrojmi alebo priamej alebo nepriamej dostupnosti 
týchto zdrojov,  
— využívania pôdy s výnimkou nakladania s odpadmi;  
c) opatrenia významne ovplyv ňujúce možnos ť vo ľby členského štátu pri výbere medzi rôznymi 
energetickými zdrojmi a celkovú štruktúru zásobovania energiou.
 
Rada môže na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom, Hospodárskym a sociálnym 
výborom a Výborom regiónov jednomyse ľne stanovi ť, že na oblasti uvedené v prvom pododseku sa 
bude vzť ahova ť riadny legislatívny postup.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/133
3. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov prijmú všeobecné ak čné programy 
stanovujúce prioritné ciele, ktoré sa majú dosiahnu ť. 
Opatrenia potrebné na vykonávanie týchto programov sa prijímajú za podmienok ustanovených 
v odseku 1 alebo 2 podľ a okolností prípadu.  
4. Bez toho, aby boli dotknuté ur čité opatrenia prijaté Úniou, politiku v oblasti životného 
prostredia financujú a uskuto čňujú členské štáty.  
5. Bez toho, aby bola dotknutá zásada o nahradení škody zne čisťovate ľom, opatrenie 
vychádzajúce z ustanovení odseku 1 zah ŕňa náklady, ktoré verejná správa členského štátu pokladá 
za neúmerné, toto opatrenie obsahuje primerané ustanovenia vo forme:  
— do časnej odchýlky a/alebo  
— finan čnej podpory od kohézneho fondu zriadeného podľ a článku 177.  
Článok 193  
(pôvodný článok 176 ZES)  
Ochranné opatrenia pod ľa článku 192 nebránia členskému štátu udržiava ť alebo zavádza ť prísnejšie 
ochranné opatrenia. Tieto opatrenia musia by ť zlu čite ľné so zmluvami. Oznamujú sa Komisii.  
HLAVA XXI  
ENERGETIKA  
Článok 194  
1. V rámci vytvorenia a fungovania vnútorného trhu a so zrete ľom na potrebu zachováva ť 
a zlepšova ť životné prostredie sleduje politika Únie v oblasti energetiky v duchu solidarity medzi 
členskými štátmi tieto ciele:  
a) zabezpeč ova ť fungovanie trhu v oblasti energetiky;  
b) zabezpe čova ť bezpe čnos ť dodávok energie v Únii;  
c) presadzova ť energetickú efektívnos ť, úsporu a vývoj nových a obnovite ľných zdrojov energie a  
d) podporova ť prepojenie energetických sietí.SK C 83/134 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie ostatných ustanovení zmlúv, Európsky parlament 
a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia opatrenia potrebné na dosiahnutie 
cie ľov uvedených v odseku 1. Takéto opatrenia sa prijmú po porade s Hospodárskym a sociálnym 
výborom a Výborom regiónov.  
Nie je nimi dotknuté právo členských štátov ur čiť podmienky pre využívanie svojich energetických 
zdrojov, jeho vo ľba medzi rôznymi zdrojmi energie a všeobecná štruktúra jeho zásobovania bez 
toho, aby bol dotknutý článok 192 ods. 2 písm. c).  
3. Odchylne od odseku 2 Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom jednomyse ľne 
a po porade s Európskym parlamentom ustanoví uvedené opatrenia, ak sú najmä fiškálnej povahy.  
HLAVA XXII  
CESTOVNÝ RUCH  
Článok 195  
1. Únia dop ĺňa činnos ť členských štátov v odvetví cestovného ruchu najmä podporou 
konkurencieschopnosti podnikov Únie v tomto odvetví.  
Na tento ú čel sa činnos ť Únie zameriava na:  
a) podporu vytvárania priaznivého prostredia pre rozvoj podnikov v tomto odvetví;  
b) podporu spolupráce medzi členskými štátmi, najmä výmenou dobrej praxe.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia osobitné 
opatrenia dopl ňujúce činnosti vykonávané členskými štátmi na dosiahnutie cie ľov uvedených 
v tomto článku, pri čom je vylú čená akáko ľvek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov 
členských štátov.  
HLAVA XXIII  
CIVILNÁ OCHRANA  
Článok 196  
1. Únia podporuje spoluprácu medzi členskými štátmi s cie ľom zlepši ť efektívnos ť systémov na 
predchádzanie prírodným katastrofám alebo katastrofám spôsobeným ľudskou činnos ťou a na 
ochranu pred nimi.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/135
Činnos ť Únie je zameraná na:  
a) podporu a dop ĺňanie činnosti členských štátov na ústrednej, regionálnej a miestnej úrovni, ktorá 
sa týka predchádzania rizík, prípravy ich personálu civilnej ochrany a zásahov v prípade, že 
v rámci Únie dôjde k prírodným katastrofám alebo katastrofám spôsobeným ľudskou činnos ťou; 
b) presadzovanie rýchlej a efektívnej opera čnej spolupráce v rámci Únie medzi vnútroštátnymi 
útvarmi civilnej ochrany;  
c) presadzovanie vzájomného súladu činností vykonávaných na medzinárodnej úrovni v oblasti 
civilnej ochrany.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia opatrenia 
potrebné na napomáhanie dosiahnutia cie ľov uvedených v odseku 1, pri čom je vylú čená akáko ľvek 
harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
HLAVA XXIV  
ADMINISTRATÍVNA SPOLUPRÁCA  
Článok 197  
1. Ú činné vykonávanie práva Únie členskými štátmi, ktoré je nevyhnutné pre správne fungovanie 
Únie, sa považuje za záležitos ť spolo čného záujmu.  
2. Únia môže podporova ť úsilie členských štátov, aby zlepšovali svoju administratívnu kapacitu na 
vykonávanie práva Únie. Táto činnos ť môže zah ŕňať u ľah čovanie výmeny informácií a úradníkov, 
ako aj podporu plánov vzdelávania a prípravy. Žiaden členský štát nie je povinný túto podporu 
využi ť. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom 
nariadení ustanovia na tento ú čel potrebné opatrenia, pri čom je vylú čená akáko ľvek harmonizácia 
zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.  
3. Týmto článkom nie sú dotknuté záväzky členských štátov vykonáva ť právo Únie alebo výsadné 
práva a povinnosti Komisie. Tiež ním nie sú dotknuté iné ustanovenia zmlúv, ktoré upravujú 
administratívnu spoluprácu medzi členskými štátmi a medzi nimi a Úniou.SK C 83/136 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
ŠTVRTÁ ČAS Ť 
PRIDRUŽENIE ZÁMORSKÝCH KRAJÍN A ÚZEMÍ  
Článok 198  
(pôvodný článok 182 ZES)  
Členské štáty súhlasia, aby sa k Únii pridružili neeurópske krajiny a územia, ktoré majú osobitné 
vz ťahy s Dánskom, Francúzskom, Holandskom a Spojeným kráľ ovstvom. Tieto krajiny a územia 
(ďalej len „krajiny a územia“) sú uvedené v prílohe II.  
Cieľ om pridruženia je podporova ť hospodársky a sociálny rozvoj krajín a území a nadviaza ť úzke 
hospodárske vz ťahy medzi nimi a Úniou ako celkom.  
V súlade so zásadami, ktoré sú uvedené v preambule tejto zm luvy, pridruženie slúži predovšetkým na 
podporu záujmov a blahobytu obyvate ľov týchto krajín a území a na to, aby dospeli 
k hospodárskemu, sociálnemu a kultúrnemu rozvoju, o ktorý sa usilujú.  
Článok 199  
(pôvodný článok 183 ZES)  
Pridruženie sleduje nasledujúce ciele:  
1) Členské štáty uplat ňujú pri obchodných stykoch s týmito krajinami a územiami rovnaké 
zaobchádzanie, na akom sa v zmysle zmlúv vzájomne dohodli.  
2) Každá krajina alebo územie uplatní v obchodných stykoch s členskými štátmi rovnaké 
zaobchádzanie, aké uplat ňuje vo vz ťahu k európskemu štátu, s ktorým udržiava osobitné vz ťahy.  
3) Členské štáty sa podieľ ajú na investíciách, ktoré si vyžadujú postupný rozvoj v týchto krajinách 
a územiach.  
4) Pri investíciách financovaných Úniou je ú čas ť na verejných sú ťažiach a dodávkach otvorená za 
rovnakých podmienok ako všetkým fyzickým a právnickým osobám, ktoré sú štátnymi 
príslušníkmi členského štátu alebo niektorej z krajín a území.  
5) Vo vz ťahoch medzi členskými štátmi a krajinami a územiami je právo štátnych príslušníkov 
a spolo čností usadi ť sa upravené v súlade s ustanoveniami a postupmi vymedzenými 
v kapitole o práve usadi ť sa, a to bez akejko ľvek diskriminácie, iba ak osobitné ustanovenia 
v zmysle článku 203 stanovujú inak.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/137
Článok 200  
(pôvodný článok 184 ZES)  
1. Clá na tovar pochádzajúci z krajín a území pri dovoze do členských štátov sú zakázané 
v súlade so zákazom ciel medzi členskými štátmi pod ľa ustanovení zmlúv.  
2. Clá za tovar pochádzajúci z členských štátov alebo iných krajín a území sú pri dovoze do 
každej krajiny alebo územia z členských štátov alebo z iných krajín zakázané v súlade 
s ustanoveniami článku 30.  
3. Krajiny a územia však môžu vybera ť clá, ktoré sú potrebné na ich rozvoj a industrializáciu 
alebo tvoria príjem ich rozpoč tu. 
Clá uvedené v predchádzajúcom pododseku nemôžu by ť vyššie ako clá na dovoz tovaru z členského 
štátu, s ktorým táto krajina alebo územie udržiava osobitné vz ťahy.  
4. Odsek 2 sa nevz ťahuje na krajiny a územia, ktoré z dôvodov osobitných medzinárodných 
záväzkov už uplat ňujú nediskriminujúci colný sadzobník.  
5. Zavedenie ciel alebo zmeny v clách ukladaných na tovar dovážaný do krajín a území nesmie 
vies ť právne ani vecne k priamej ani nepriamej diskriminácii medzi dovozmi z jednotlivých členských 
štátov.  
Článok 201  
(pôvodný článok 185 ZES)  
Ak by výška cla uplat ňovaná na tovar z tretej krajiny pri vstupe do krajiny alebo na jej územie mohla 
pri uplat ňovaní článku 200 ods. 1 vyvola ť odklon obchodu na škodu niektorého členského štátu, 
môže tento štát požiada ť Komisiu, aby navrhla ostatným členským štátom opatrenia potrebné na 
nápravu tejto situácie.  
Článok 202  
(pôvodný článok 186 ZES)  
S výhradou ustanovení týkajúcich sa verejného zdravia, verejnej bezpe čnosti alebo verejného 
poriadku voľ ný pohyb pracovníkov v rámci členských štátov z krajín a území a pracovníkov 
z členských štátov v krajinách a územiach sa spravuje právnymi aktmi prijatými v súlade 
s článkom 203.SK C 83/138 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 203  
(pôvodný článok 187 ZES)  
Rada na základe skúseností získaných z pridruženia krajín a území k Únii a pod ľa zásad stanovených 
zmluvami jednomyse ľne na návrh Komisie ur čí ustanovenia týkajúce sa podrobných pravidiel 
a postupu pridruženia krajín a území k Únii. Ak dotknuté ustanovenia prijíma Rada v súlade 
s mimoriadnym legislatívnym postupom, uznáša sa jednomyse ľne na návrh Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom.  
Článok 204  
(pôvodný článok 188 ZES)  
Články 198 až 203 sa vz ťahujú na Grónsko, ak nestanovia inak osobitné ustanovenia pre Grónsko 
obsiahnuté v Protokole o osobitnej úprave pre Grónsko pripojenom k zmluvám.  
PIATA ČAS Ť 
VONKAJŠIA ČINNOS Ť ÚNIE 
HLAVA I  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA O VONKAJŠEJ ČINNOSTI ÚNIE  
Článok 205  
Činnos ť Únie na medzinárodnej scéne pod ľa tejto časti sa spravuje zásadami, sleduje ciele 
a uskuto čňuje sa v súlade so všeobecnými ustanoveniami uvedenými v kapitole 1 hlavy V Zmluvy 
o Európskej únii.  
HLAVA II  
SPOLO ČNÁ OBCHODNÁ POLITIKA  
Článok 206  
(pôvodný článok 131 ZES)  
Vytvorením colnej únie v súlade s článkami 28 až 32 Únia v spolo čnom záujme prispieva 
k harmonickému rozvoju svetového obchodu, postupnému zrušovaniu obmedzení 
medzinárodného obchodu a k priamym zahrani čným investíciám, ako aj k znižovaniu colných 
a iných prekážok.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/139
Článok 207  
(pôvodný článok 133 ZES)  
1. Spolo čná obchodná politika vychádza z jednotných zásad, najmä vo vz ťahu k úpravám colných 
sadzieb, uzavieraniu colných a obchodných dohôd týkajúcich sa obchodu s tovarom a službami, 
k obchodným aspektom duševného vlastníctva, priamym zahrani čným investíciám, zjednocovaniu 
liberaliza čných opatrení, vývoznej politike, ako aj k opatreniam na ochranu obchodu, napríklad 
v prípade dumpingu a subvencií. Spolo čná obchodná politika sa uskuto čňuje v rámci zásad 
a cie ľov vonkajšej činnosti Únie.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú 
prostredníctvom nariadení opatrenia vymedzujúce rámec pre uskuto čňovanie spolo čnej obchodnej 
politiky. 
3. Ak sú potrebné rokovania a uzavretie dohôd s jedným alebo viacerými tretími krajinami alebo 
medzinárodnými organizáciami, uplatní sa článok 218, pokia ľ nie je v osobitných ustanoveniach 
tohto článku ustanovené inak.  
Komisia predloží odporú čania Rade, ktorá poverí Komisiu za čatím potrebných rokovaní. Rada 
a Komisia zodpovedajú za zabezpe čenie toho, aby dojednané dohody boli v súlade s vnútornými 
politikami a predpismi Únie.  
Tieto rokovania vedie Komisia, pri čom sa radí s osobitným výborom ustanoveným Radou na pomoc 
Komisii pri vykonávaní tejto úlohy a v rámci smerníc, ktoré jej Rada môže adresovať . Komisia 
pravidelne podáva osobitnému výboru a Európskemu parlamentu správy o pokroku v rokovaniach.  
4. Pri rokovaní a uzatváraní dohôd uvedených v odseku 3 sa Rada uznáša kvalifikovanou 
vä čšinou. 
Pri rokovaní a uzatváraní dohôd v oblasti obchodu so službami, obchodných aspektov duševného 
vlastníctva a v oblasti priamych zahrani čných investícií sa Rada uznáša jednomyse ľne, ak takéto 
dohody obsahujú ustanovenia, pre ktoré sa vyžaduje jednomyse ľnos ť na prijatie vnútorných 
predpisov.  
Rada sa uznáša jednomyse ľne aj pri rokovaní a uzavieraní dohôd:  
a) v oblasti obchodu s kultúrnymi a audiovizuálnymi službami, ak hrozí, že týmito dohodami bude 
dotknutá kultúrna a jazyková rozmanitos ť Únie,  
b) v oblasti obchodu so sociálnymi, vzdelávacími a zdravotníckymi službami, ak hrozí, že týmito 
dohodami bude vážne narušená vnútroštátna organizácia týchto služieb a dotknutá zodpovednos ť 
členských štátov za ich poskytovanie.  
5. Rokovania a uzatváranie medzinárodných dohôd v oblasti dopravy sa spravujú hlavou VI tretej 
časti a článkom 218.SK C 83/140 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
6. Výkonom právomocí prenesených týmto článkom v oblasti obchodnej politiky nie je dotknuté 
rozdelenie právomocí medzi Úniou a členskými štátmi a tento výkon nepovedie k harmonizácii 
zákonov alebo iných právnych predpisov členských štátov, pokia ľ zmluvy takúto harmonizáciu 
vylu čujú. 
HLAVA III  
SPOLUPRÁCA S TRETÍMI KRAJINAMI A HUMANITÁRNA POMOC  
KAPITOLA 1  
ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCA  
Článok 208  
(pôvodný článok 177 ZES)  
1. Politika Únie v oblasti rozvojovej spolupráce sa vykonáva v rámci zásad a cie ľov vonkajšej 
činnosti Únie. Politika Únie v oblasti rozvojovej spolupráce a politiky členských štátov v tejto oblasti 
sa vzájomne dop ĺňajú a posil ňujú. 
Hlavným cie ľom politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce je obmedzovanie chudoby a v 
dlhodobom horizonte jej odstránenie. Únia zoh ľadní ciele rozvojovej spolupráce pri uskuto čňovaní 
politík, ktoré môžu ovplyvni ť rozvojové krajiny.  
2. Únia a členské štáty plnia záväzky a majú na zreteli ciele, ktoré schválili v rámci Organizácie 
Spojených národov a v iných príslušných medzinárodných organizáciách.  
Článok 209  
(pôvodný článok 179 ZES)  
1. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú opatrenia 
potrebné na uskuto čňovanie politiky v oblasti rozvojovej spolupráce, ktoré sa môžu vz ťahova ť na 
viacro čné programy spolupráce s rozvojovými krajinami alebo na tematicky zamerané programy.  
2. Únia môže uzavrie ť s tretími krajinami a príslušnými medzinárodnými organizáciami 
akúko ľvek dohodu vhodnú na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku 21 Zmluvy o Európskej 
únii a článku 208 tejto zmluvy.  
Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov rokova ť v medzinárodných 
orgánoch a uzaviera ť dohody.  
3. Európska investi čná banka prispeje, za podmienok stanovených v jej štatúte, k uskuto čňovaniu 
opatrení uvedených v odseku 1.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/141
Článok 210  
(pôvodný článok 180 ZES)  
1. S cie ľom podporova ť komplementárnos ť a efektívnos ť svojich činností Únia a členské štáty 
koordinujú svoje politiky rozvojovej spolupráce a navzájom sa radia o programoch pomoci vrátane 
pôsobenia v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách. Môžu uskuto čni ť 
jednotnú akciu. V prípade potreby členské štáty prispievajú k vykonávaniu programov pomoci Únie.  
2. Komisia môže vyvinú ť akékoľ vek užito čné podnety na podporu koordinácie uvedenej v odseku 
1. 
Článok 211  
(pôvodný článok 181 ZES)  
Únia a členské štáty v rámci svojej pôsobnosti spolupracujú s tretími krajinami a s príslušnými 
medzinárodnými organizáciami.  
KAPITOLA 2  
HOSPODÁRSKA, FINAN ČNÁ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCA S TRETÍMI KRAJINAMI  
Článok 212  
(pôvodný článok 181a ZES)  
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv, najmä článkov 208 až 211, Únia 
vykonáva činnosti hospodárskej, finan čnej a technickej spolupráce vrátane pomoci najmä vo 
finan čnej oblasti s inými ako rozvojovými tretími krajinami. Tieto činnosti sú v súlade s politikou 
Únie v oblasti rozvoja a vykonávajú sa v rámci zásad a cie ľov jej vonkajšej činnosti. Činnosti Únie 
a členských štátov sa vzájomne dop ĺňajú a posil ňujú. 
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia opatrenia 
potrebné na vykonávanie odseku 1.  
3. Únia a členské štáty spolupracujú v rámci svojich právomocí s tretími krajinami a príslušnými 
medzinárodnými organizáciami. Dojednania o spolupráci s Úniou môžu by ť predmetom dohôd 
medzi Úniou a príslušnými tretími stranami.  
Prvým pododsekom nie je dotknutá príslušnos ť členských štátov rokova ť s medzinárodnými orgánmi 
a uzatvára ť medzinárodné dohody.SK C 83/142 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 213  
Ak si situácia v tretej krajine vyžaduje neodkladnú finan čnú pomoc Únie, Rada na návrh Komisie 
prijme potrebné rozhodnutia.  
KAPITOLA 3  
HUMANITÁRNA POMOC  
Článok 214  
1. Činnosti Únie v oblasti humanitárnej pomoci sa vykonávajú v rámci zásad a cie ľov vonkajšej 
činnosti Únie. Tieto činnosti sú zamerané na poskytovanie ad hoc pomoci a záchrany obyvate ľstvu 
tretích krajín, obetiam prírodných katastrof alebo katastrof spôsobených ľudskou činnos ťou s cie ľom 
pokry ť humanitárne potreby vyplývajúce z týchto situácií. Činnosti Únie a činnosti členských štátov 
sa vzájomne dop ĺňajú a posil ňujú. 
2. Činnosti v oblasti humanitárnej pomoci sa vykonávajú v súlade so zásadami medzinárodného 
práva a zásadami nestrannosti, neutrality a nediskriminácie.  
3. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom ustanovia opatrenia 
vymedzujúce rámec, v ktorom sa vykonávajú činnosti Únie v oblasti humanitárnej pomoci.  
4. Únia môže uzavrie ť s tretími krajinami a príslušnými medzinárodnými organizáciami 
akúko ľvek dohodu vhodnú na dosiahnutie cie ľov uvedených v odseku 1 a v článku 21 Zmluvy 
o Európskej únii.  
Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov dojednáva ť na medzinárodnej 
úrovni a uzaviera ť dohody.  
5. S cie ľom vytvori ť rámec pre spolo čné príspevky mladých Európanov na humanitárne činnosti 
Únie sa zakladá Európsky dobrovo ľnícky zbor pre humanitárnu pomoc. Európsky parlament a Rada 
v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení ustanovia jeho štatút a spôsob 
jeho fungovania.  
6. Komisia môže vyvíja ť akúko ľvek užitoč nú iniciatívu na podporu koordinácie činností Únie 
a činností členských štátov s cie ľom posilni ť efektívnos ť a komplementárnos ť opatrení Únie 
a vnútroštátnych opatrení v oblasti humanitárnej pomoci.  
7. Únia zabezpe čí, aby jej humanitárne činnosti boli koordinované a v súlade s č innos ťami 
medzinárodných organizácií a orgánov, najmä tých, ktoré sú sú čas ťou systému Organizácie 
Spojených národov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/143
HLAVA IV  
REŠTRIKTÍVNE OPATRENIA  
Článok 215  
(pôvodný článok 301 ZES)  
1. Ak rozhodnutie prijaté v súlade s kapitolou 2 hlavy V Zmluvy o Európskej únii ustanovuje 
prerušenie alebo čiasto čné alebo úplné obmedzenie hospodárskych a finan čných vz ťahov s jednou 
alebo viacerými tretími krajinami, Rada prijme kvalifikovanou vä čšinou na základe spolo čného 
návrhu vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a Komisie 
potrebné opatrenia. Informuje o nich Európsky parlament.  
2. Ak tak ustanovuje rozhodnutie prijaté v súlade s kapitolou 2 hlavy V Zmluvy o Európskej únii, 
Rada môže v súlade s postupom uvedeným v odseku 1 prija ť reštriktívne opatrenia vo či fyzickým 
alebo právnickým osobám, skupinám alebo neštátnym subjektom.  
3. Právne akty uvedené v tomto článku obsahujú potrebné ustanovenia o právnych zárukách.  
HLAVA V  
MEDZINÁRODNÉ DOHODY  
Článok 216  
1. Únia môže uzaviera ť dohody s jednou alebo viacerými tretími krajinami alebo medzinárodnými 
organizáciami, ke ď to ustanovujú zmluvy alebo ke ď je uzavretie dohody bu ď potrebné na 
dosiahnutie jedného z cie ľov stanovených zmluvami v rámci politík Únie, alebo je ustanovené 
v právne záväznom akte Únie, alebo sa môže dotknú ť spolo čných pravidiel alebo pozmeniť ich 
pôsobnos ť. 
2. Dohody uzavreté Úniou sú záväzné pre inštitúcie Únie a pre členské štáty.  
Článok 217  
(pôvodný článok 310 ZES)  
Únia môže uzavrie ť s jedným alebo s viacerými tretími krajinami alebo s medzinárodnými 
organizáciami dohody o pridružení, ktoré stanovia vzájomné práva a povinnosti, spolo čné 
postupy a osobitné postupy.  
Článok 218  
(pôvodný článok 300 ZES)  
1. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia článku 207, dohody medzi Úniou a tretími 
krajinami alebo medzinárodnými organizáciami sa dojednávajú a uzavierajú pod ľa nasledovného 
postupu.SK C 83/144 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Rada poveruje na za čatie rokovaní, prijíma smernice pre rokovania, poveruje na podpis 
a uzaviera dohody.  
3. Komisia alebo vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku 
v prípadoch, ke ď sa predpokladaná dohoda výlu čne alebo hlavne týka spolo čnej zahrani čnej 
a bezpe čnostnej politiky, predkladá odporú čania Rade, ktorá prijme rozhodnutie poverujúce na 
začatie rokovaní a vymenúvajúce, v závislosti od predmetu predpokladanej dohody, vyjednáva ča 
alebo vedúceho negocia čného tímu Únie.  
4. Rada môže adresova ť vyjednáva čovi smernice a urč iť osobitný výbor, po porade s ktorým sa 
musia vies ť rokovania. 
5. Rada na návrh vyjednáva ča prijme rozhodnutie poverujúce na podpis dohody a v prípade 
potreby jej predbežné vykonávanie pred nadobudnutím jej platnosti.  
6. Rada na návrh vyjednáva ča prijme rozhodnutie o uzavretí dohody.  
S výnimkou prípadov, keď sa dohoda týka výlu čne spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, 
Rada prijme rozhodnutie, ktorým sa uzaviera dohoda:  
a) po udelení súhlasu Európskeho parlamentu v týchto prípadoch:  
i) dohody o pridružení;  
ii) dohoda o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných 
slobôd;  
iii) dohody, ktoré zakladajú osobitný inštitucionálny rámec organizovaním postupov spolupráce;  
iv) dohody s významnými rozpo čtovými dôsledkami pre Úniu;  
v) dohody, ktoré sa vzť ahujú na oblasti, na ktoré sa uplat ňuje riadny legislatívny postup alebo 
mimoriadny legislatívny postup, pri ktorom sa vyžaduje súhlas Európskeho parlamentu.  
Európsky parlament a Rada sa môžu v prípade naliehavej situácie dohodnú ť na lehote na udelenie 
súhlasu;  
b) v ostatných prípadoch po porade s Európskym parlamentom. Európsky parlament vydá svoje 
stanovisko v lehote, ktorú môže Rada ur čiť pod ľa naliehavosti záležitosti. Ak stanovisko nie je 
poskytnuté v tejto lehote, Rada sa môže uznáša ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/145
7. Odchylne od odsekov 5, 6 a 9 môže Rada pri uzavretí dohody splnomocni ť vyjednáva ča na 
schválenie zmien dohody v mene Únie, ak táto dohoda ustanovuje, že môžu by ť prijaté 
zjednodušeným postupom alebo orgánom zriadeným danou dohodou. Rada môže pripoji ť 
k tomuto splnomocneniu osobitné podmienky.  
8. Rada sa po čas celého postupu uznáša kvalifikovanou vä čšinou.  
Jednomyse ľne sa však uznáša vtedy, ke ď sa dohoda vz ťahuje na oblas ť, v ktorej sa na prijatie aktu 
Únie vyžaduje jednomyse ľnos ť, ako aj pri dohodách o pridružení a dohodách uvedených v článku 
212 so štátmi, ktoré sú kandidátmi na pristúpenie. Rada sa tiež uznáša jednomyse ľne o dohode 
o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd; takéto 
rozhodnutie nenadobudne ú činnos ť, kým ho neschvália členské štáty v súlade s ich príslušnými 
ústavnými požiadavkami.  
9. Rada prijme na návrh Komisie alebo vysokého predstavite ľa Únie pre zahranič né veci 
a bezpe čnostnú politiku rozhodnutie o pozastavení vykonávania dohody a rozhodnutie, ktorým sa 
ur čujú pozície, ktoré sa majú prija ť v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, ke ď je tento 
orgán vyzvaný prija ť akty s právnymi úč inkami s výnimkou aktov dop ĺňajúcich alebo meniacich 
inštitucionálny rámec danej dohody.  
10. Európsky parlament je ihne ď a v plnom rozsahu informovaný vo všetkých etapách konania.  
11. Členský štát, Európsky parlament, Rada alebo Komisia môžu získa ť stanovisko Súdneho dvora 
k tomu, či je zamýš ľaná dohoda v súlade s ustanoveniami zmlúv. Ak je stanovisko Súdneho dvora 
záporné, zamýš ľaná dohoda nemôže nadobudnúť platnos ť, pokia ľ nie je zmenená alebo doplnená, 
alebo pokia ľ nie sú zmluvy revidované.  
Článok 219  
(pôvodný článok 111 ods. 1 až 3 a 5 ZES)  
1. Odchylne od článku 218 môže Rada bu ď na odporú čanie Európskej centrálnej banky, alebo na 
odporú čanie Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou v snahe o dosiahnutie konsenzu 
v súlade s cie ľom cenovej stability uzatvára ť formálne dohody o systéme výmenných kurzov eura vo 
vz ťahu k menám tretích štátov. Rada sa uznáša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom 
a v súlade s postupom ustanoveným v odseku 3.  
Rada môže bu ď na odporú čanie Európskej centrálnej banky, alebo na odporú čanie Komisie a po 
porade s Európskou centrálnou bankou v snahe o dosiahnutie konsenzu v súlade s cie ľom cenovej 
stability prija ť, upravi ť alebo upusti ť od hlavných kurzov eura v rámci systému výmenných kurzov. 
Predseda Rady informuje Európsky parlament o prijatí, upravení alebo upustení od hlavných kurzov 
eura.SK C 83/146 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Ak neexistuje systém výmenných kurzov eura vo vz ťahu k jednému alebo viacerým menám 
tretích štátov pod ľa odseku 1, môže Rada bu ď na odporú čanie Komisie a po porade s Európskou 
centrálnou bankou alebo na odporú čanie Európskej centrálnej banky formulova ť všeobecné smery 
kurzovej politiky vo vz ťahu k týmto menám. Tieto všeobecné smery sa nedotýkajú primárneho cieľ a 
ESCB udržiava ť cenovú stabilitu.  
3. Odlišne od článku 218, ak má Únia rokova ť o dohodách týkajúcich sa menových otázok alebo 
otázok devízového režimu s jedným alebo viacerými tretími štátmi alebo medzinárodnými 
organizáciami, rozhodne Rada na odporú čanie Komisie a po porade s Európskou centrálnou 
bankou o podmienkach rokovania a uzatvorení týchto dohôd. Týmito podmienkami sa zaru čí 
jednotná pozícia Únia. Komisia sa zú častní na týchto rokovaniach v plnom rozsahu.  
4. Bez toho, aby bola dotknutá právomoc Únie a dohody Únie týkajúce sa hospodárskej 
a menovej únie, môžu členské štáty rokova ť v medzinárodných orgánoch a uzatvára ť 
medzinárodné dohody.  
HLAVA VI  
VZ ŤAHY ÚNIE S MEDZINÁRODNÝMI ORGANIZÁCIAMI A TRETÍMI KRAJINAMI A DELEGÁCIE ÚNIE  
Článok 220  
(pôvodné články 302 až 304 ZES)  
1. Únia nadväzuje všetky vhodné formy spolupráce s orgánmi Organizácie Spojených národov 
a jej odbornými organizáciami, s Radou Európy, Organizáciou pre bezpe čnos ť a spoluprácu v Európe 
a Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj.  
Únia okrem toho udržiava vhodné vz ťahy s ostatnými medzinárodnými organizáciami.  
2. Vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a Komisia sú poverení 
vykonávaním tohto článku.  
Článok 221  
1. Delegácie Únie v tretích krajinách a pri medzinárodných organizáciách zabezpe čujú 
zastupovanie Únie.  
2. Delegácie Únie podliehajú vedeniu vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku. Konajú v úzkej spolupráci s diplomatickými a konzulárnymi 
zastúpeniami členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/147
HLAVA VII  
DOLOŽKA O SOLIDARITE  
Článok 222  
1. Únia a jej členské štáty konajú spolo čne v duchu solidarity, ak sa niektorý členský štát stane 
objektom teroristického útoku alebo obe ťou prírodnej katastrofy alebo katastrofy spôsobenej ľudskou 
činnos ťou. Únia zmobilizuje všetky nástroje, ktoré má k dispozícii vrátane vojenských prostriedkov 
poskytnutých členskými štátmi, aby:  
a) — zabránila teroristickej hrozbe na území členských štátov,  
— chránila demokratické inštitúcie a civilné obyvate ľstvo pred prípadným teroristickým útokom,  
— pomohla členskému štátu na jeho území na žiados ť jeho politických predstavite ľov v prípade 
teroristického útoku;  
b) pomohla členskému štátu na jeho území na žiados ť jeho politických predstavite ľov v prípade 
prírodnej katastrofy alebo katastrofy spôsobenej ľudskou činnos ťou. 
2. Ak sa členský štát stane obe ťou teroristického útoku, prírodnej katastrofy alebo katastrofy 
spôsobenej ľudskou činnos ťou, ostatné členské štáty mu pomáhajú na žiados ť jeho politických 
orgánov. Na tento úč el členské štáty navzájom koordinujú svoju činnos ť v Rade.  
3. Podrobnosti vykonávania tejto doložky o solidarite Úniou sa vymedzia v rozhodnutí, ktoré 
Rada prijme na základe spolo čného návrhu Komisie a vysokého predstaviteľ a Únie pre zahrani čné 
veci a bezpe čnostnú politiku. Rada sa uznáša v súlade s článkom 31 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii, 
ak má toto rozhodnutie obranné dôsledky. Európsky parlament je informovaný.  
Na ú čely tohto odseku a bez toho, aby bol dotknutý článok 240, Rade pomáha Politický 
a bezpe čnostný výbor s podporou štruktúr vytvorených v rámci spolo čnej bezpe čnostnej 
a obrannej politiky, ako aj výbor uvedený v článku 71, ktoré jej v prípade potreby predkladajú 
spolo čné stanoviská.  
4. S cie ľom umožni ť Únii a jej členským štátom kona ť efektívne Európska rada pravidelne 
vyhodnocuje hrozby, ktorým Únia čelí.SK C 83/148 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
ŠIESTA ČAS Ť 
INŠTITUCIONÁLNE A FINAN ČNÉ USTANOVENIA  
HLAVA I  
USTANOVENIA O ORGÁNOCH  
KAPITOLA 1  
ORGÁNY  
ODDIEL 1 
EURÓPSKY PARLAMENT  
Článok 223  
(pôvodný článok 190 ods. 4 a 5 ZES)  
1. Európsky parlament vypracuje návrh s cie ľom prija ť ustanovenia potrebné na umožnenie 
priamych a všeobecných volieb jeho poslancov konané jednotným postupom vo všetkých 
členských štátoch alebo v súlade so zásadami spolo čnými pre všetky č lenské štáty.  
Rada po udelení súhlasu Európskeho parlamentu vyjadrenom vä čšinou hlasov svojich členov v súlade 
s mimoriadnym legislatívnym postupom jednomyse ľne prijme potrebné ustanovenia. Tieto 
ustanovenia nadobudnú platnosť po ich schválení členskými štátmi v súlade s ich príslušnými 
vnútroštátnymi ústavnými požiadavkami.  
2. Európsky parlament z vlastnej iniciatívy a v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po 
vyžiadaní stanoviska Komisie a na základe súhlasu Rady prostredníctvom nariadení stanoví pravidlá 
a všeobecné podmienky výkonu funkcií svojich členov. Všetky pravidlá a podmienky týkajúce sa 
zda ňovania členov alebo bývalých členov si vyžadujú jednomyse ľné schválenie Radou.  
Článok 224  
(pôvodný článok 191 druhý pododsek ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení 
stanovia pravidlá, ktorými sa spravujú politické strany na európskej úrovni uvedené v článku 10 ods. 
4 Zmluvy o Európskej únii, najmä pravidlá ich financovania.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/149
Článok 225  
(pôvodný článok 192 druhý pododsek ZES)  
Rozhodnutím vä čšiny svojich členov môže Európsky parlament požiada ť Komisiu o predloženie 
vhodného návrhu vo veciach, o ktorých sa domnieva, že pre plnenie zmlúv je potrebné vyda ť akt 
Únie. Ak Komisia návrh nepredloží, informuje Európsky parlament o dôvodoch.  
Článok 226  
(pôvodný článok 193 ZES)  
Európsky parlament na žiados ť štvrtiny svojich členov môže v rámci svojich funkcií ustanovi ť 
do časný vyšetrovací výbor, ktorý bez toho, aby boli dotknuté právomoci vymedzené zmluvami 
iným inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram, preskúma prípady porušenia alebo 
nesprávneho úradného postupu pri uplat ňovaní práva Únie okrem prípadov, ke ď takéto 
skuto čnosti skúma súd a súdne konanie sa ešte neskon čilo. 
Do časný vyšetrovací výbor zaniká predložením správy.  
Európsky parlament z vlastnej iniciatívy a v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po 
súhlase Rady a Komisie prostredníctvom nariadení ustanoví podrobné pravidlá, ktorými sa spravuje 
výkon práva vyšetrova ť. 
Článok 227  
(pôvodný článok 194 ZES)  
Akýkoľ vek ob čan Únie a akáko ľvek fyzická či právnická osoba s bydliskom alebo sídlom 
zaregistrovaným v členskom štáte má právo individuálne alebo spolo čne s ďalšími ob čanmi alebo 
osobami predloži ť Európskemu parlamentu petíciu vo veci, ktorá sa ich priamo dotýka a ktorá spadá 
do pôsobnosti Únie.  
Článok 228  
(pôvodný článok 195 ZES)  
1. Európsky ombudsman, volený Európskym parlamentom, je oprávnený prijíma ť od ob čanov 
Únie alebo od fyzických či právnických osôb s bydliskom alebo zaregistrovaným sídlom v členskom 
štáte sť ažnosti týkajúce sa prípadov nesprávneho úradného postupu inštitúcií, orgánov, úradov alebo 
agentúr Únie s výnimkou Súdneho dvora Európskej únie pri výkone jeho súdnych funkcií. Prešetruje tieto s ťažnosti a podáva o nich správy.
 
V súlade so svojimi povinnos ťami sa ombudsman najprv presved čí o opodstatnenosti šetrenia, ktoré 
začne z vlastného podnetu alebo na základe s ťažnosti predloženej priamo jemu alebo 
prostredníctvom člena Európskeho parlamentu, okrem prípadu, ke ď uvádzané skuto čnosti sú aleboSK C 83/150 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
boli predmetom súdneho konania. Ak ombudsman zistí prípad nesprávneho úradného postupu, 
postúpi záležitos ť príslušnej inštitúcii, orgánu alebo úradu alebo agentúre, ktorá ho o svojom 
stanovisku vyrozumie v lehote troch mesiacov. Ombudsman potom odovzdá správu Európskemu 
parlamentu a príslušnej inštitúcii, orgánu alebo úradu alebo agentúre.  
O výsledku takého šetrenia musí by ť osoba, ktorá podala sť ažnos ť, vyrozumená. Ombudsman podáva 
o výsledkoch svojho šetrenia výro čnú správu Európskemu parlamentu.  
2. Ombudsman je volený po každých voľ bách Európskeho parlamentu na čas funk čného obdobia 
parlamentu. Ombudsman môže by ť menovaný znova.  
Na žiados ť Európskeho parlamentu môže Súdny dvor ombudsmana odvola ť, ak nespĺň a podmienky 
predpísané pre výkon jeho funkcie alebo ak sa dopustil závažného pochybenia.  
3. Ombudsman vykonáva svoje funkcie úplne nezávisle. Pri výkone svojich povinností nesmie 
požadova ť ani prijíma ť pokyny od žiadnej vlády, inštitúcie, orgánu alebo úradu alebo agentúry. Po čas 
svojho funk čného obdobia nesmie vykonáva ť iné platené ani neplatené povolanie.  
4. Európsky parlament z vlastnej iniciatívy a v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom na 
základe stanoviska Komisie a so súhlasom Rady prijme prostredníctvom nariadení štatút a všeobecné 
podmienky výkonu funkcií ombudsmana.  
Článok 229  
(pôvodný článok 196 ZES)  
Európsky parlament zasadá raz do roka. Schádza sa, bez toho aby musel by ť zvolaný, v druhý utorok 
v mesiaci marec.  
Európsky parlament sa môže zís ť na mimoriadnej schôdzi na žiados ť vä čšiny svojich členov, ako aj 
na žiadosť Rady alebo Komisie.  
Článok 230  
(pôvodný článok 197 druhý, tretí a štvrtý pododsek ZES)  
Komisia sa môže zú čast ňova ť na všetkých rokovaniach a, ak o to požiada, musí by ť vypo čutá. 
Na otázky Európskeho parlamentu alebo jeho členov odpovedá Komisia písomne alebo ústne.  
Európsky parlament vypo čuje Európsku radu a Radu v súlade s podmienkami ustanovenými 
v rokovacom poriadku Európskej rady a v rokovacom poriadku Rady.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/151
Článok 231  
(pôvodný článok 198 ZES)  
Ak nie je v zmluvách ustanovené inak, Európsky parlament sa uznáša väčšinou odovzdaných hlasov. 
Rokovací poriadok stanoví kvórum.  
Článok 232  
(pôvodný článok 199 ZES)  
Európsky parlament schva ľuje svoj rokovací poriadok rozhodnutím vä čšiny svojich členov.  
Zápisnice z rokovania Európskeho parlamentu sa uverej ňujú spôsobom, ktorý je stanovený 
v zmluvách a v rokovacom poriadku. 
Článok 233  
(pôvodný článok 200 ZES)  
Európsky parlament na verejnom zasadaní prerokúva výro čnú súhrnnú správu, ktorú mu predkladá 
Komisia. 
Článok 234  
(pôvodný článok 201 ZES)  
Ak bol podaný návrh na vyslovenie nedôvery Komisii za jej činnos ť, môže o tom Európsky 
parlament hlasova ť najskôr po uplynutí troch dní od podania návrhu, a to len verejným hlasovaním.  
Ak je návrh na vyslovenie nedôvery prijatý dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov, ktorá 
predstavuje vä čšinu všetkých poslancov Európskeho parlamentu, členovia Komisie sa kolektívne 
vzdajú funkcie a vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku sa vzdá 
funkcií, ktoré vykonáva v rámci Komisie. Ostávajú vo funkcii a pokra čujú vo vybavovaní bežných 
záležitostí, až kým nie sú nahradení v súlade s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii. V takom 
prípade sa funk čné obdobie členov Komisie, ktorí majú nahradi ť pôvodných č lenov Komisie, skon čí 
dňom, ktorým by sa skon čilo funk čné obdobie členov Komisie, ktorí boli povinní kolektívne sa vzda ť 
funkcie.  
ODDIEL 2 
EURÓPSKA RADA  
Článok 235  
1. Pri hlasovaní môže každý člen Európskej rady tiež kona ť najviac za jedného ďalšieho člena.SK C 83/152 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa Európska rada uznáša kvalifikovanou vä čšinou, vzť ahuje sa na ňu článok 16 ods. 4 Zmluvy 
o Európskej únii a článok 238 ods. 2 tejto zmluvy. Ak sa o veci v Európskej rade hlasuje, jej 
predseda a predseda Komisie sa nezú častnia hlasovania.  
Ak sa prítomní alebo zastúpení členovia zdržia hlasovania, nebráni to prijatiu uznesení Európskou 
radou, pre ktoré sa vyžaduje jednomyse ľnos ť. 
2. Predseda Európskeho parlamentu môže by ť pozvaný na vypo čutie Európskou radou.  
3. Európska rada sa pri procedurálnych otázkach a pri prijímaní svojho rokovacieho poriadku 
uznáša jednoduchou vä čšinou.  
4. Európskej rade pomáha Generálny sekretariát Rady.  
Článok 236  
Európska rada kvalifikovanou vä čšinou prijme:  
a) rozhodnutie ustanovujúce zoznam iných zložení Rady, ako sú všeobecné záležitosti a zahrani čné 
veci v súlade s článkom 16 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii;  
b) v súlade s článkom 16 ods. 9 Zmluvy o Európskej únii rozhodnutie o tom, kto bude predseda ť 
zloženiam Rady, s výnimkou Rady pre zahrani čné veci.  
ODDIEL 3 
RADA  
Článok 237  
(pôvodný článok 204 ZES)  
Zasadnutie Rady zvoláva predseda z vlastného podnetu alebo na žiados ť jedného z jej členov alebo 
na žiadosť Komisie.  
Článok 238  
(pôvodný článok 205 ods. 1 a 2 ZES)  
1. Ke ď sa vyžaduje, aby sa Rada uzniesla jednoduchou vä čšinou, uznáša sa vä čšinou svojich 
členov.  
2. Odchylne od článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a pokia ľ nie je v Protokole 
o prechodných ustanoveniach ustanovené inak, je od 1. novembra 2014 v prípadoch, ke ď saSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/153
Rada neuznáša na základe návrhu Komisie alebo vysokého predstavite ľa Únie pre zahranič né veci 
a bezpe čnostnú politiku, kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 72 % 
členov Rady, ktorí zastupujú členské štáty zah ŕňajúce najmenej 65 % obyvateľ stva Únie.  
3. Od 1. novembra 2014 a pokia ľ nie je v Protokole o prechodných ustanoveniach ustanovené 
inak, v prípadoch, v ktorých pod ľa zmlúv, ak sa nezú čast ňujú hlasovania všetci členovia Rady, 
kvalifikovaná vä čšina je vymedzená takto:  
a) Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov Rady, ktorí 
zastupujú zú častnené členské štáty zah ŕňajúce najmenej 65 % obyvateľ stva týchto členských 
štátov.  
Blokujúcu menšinu musí tvori ť aspo ň minimálny po čet členov Rady, ktorí zastupujú viac ako 
35 % obyvate ľstva zú častnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa 
kvalifikovaná vä čšina považuje za dosiahnutú;  
b) Odchylne od písmena a), ak sa Rada neuznáša na návrh Komisie alebo vysokého predstavite ľa 
Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina 
rovnajúca sa najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členské štáty zah ŕňajúce 
najmenej 65 % obyvate ľstva týchto štátov.  
4. Ak sa prítomní alebo zastúpení členovia zdržia hlasovania, nebráni to prijatiu uznesení 
vyžadujúcich jednomyse ľnos ť. 
Článok 239  
(pôvodný článok 206 ZES)  
Každý člen Rady môže hlasova ť v mene najviac jedného ďalšieho člena. 
Článok 240  
(pôvodný článok 207 ZES)  
1. Výbor zložený zo stálych predstavite ľov vlád členských štátov zodpovedá za prípravu činnosti 
Rady a za plnenie úloh, ktoré mu Rada uloží. Výbor môže prijíma ť procesné rozhodnutia 
v prípadoch stanovených v rokovacom poriadku Rady.  
2. Rade pomáha generálny sekretariát pod vedením generálneho tajomníka vymenovaného Radou.  
Rada rozhoduje o organizácii generálneho sekretariátu jednoduchou vä čšinou.  
3. Rada sa o procedurálnych otázkach a prijímaní jej rokovacieho poriadku uznáša jednoduchou 
vä čšinou.SK C 83/154 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 241  
(pôvodný článok 208 ZES)  
Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou môže požiada ť Komisiu, aby urobila šetrenie, ktoré 
pokladá za potrebné na dosiahnutie spolo čných cie ľov a aby jej predložila vhodné návrhy. Ak 
Komisia návrh nepredloží, informuje Radu o dôvodoch.  
Článok 242  
(pôvodný článok 209 ZES)  
Po porade s Komisiou Rada uznášajúca sa jednoduchou väčšinou vymedzí pravidlá upravujúce 
postavenie výborov uvedených v zmluvách.  
Článok 243  
(pôvodný článok 210 ZES)  
Rada stanoví platy, požitky a dôchodky predsedu Európskej rady, predsedu Komisie, vysokého 
predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, členov Komisie, predsedov, členov 
a tajomníkov Súdneho dvora Európskej únie, ako aj generálneho tajomníka Rady. Stanoví tiež všetky 
náhrady poskytované namiesto odmien.  
ODDIEL 4 
KOMISIA  
Článok 244  
V súlade s článkom 17 ods. 5 Zmluvy o Európskej únii sú členovia Komisie vybraní na základe 
systému rotácie ustanoveného jednomyse ľne Európskou radou a založeného na týchto zásadách:  
a) členské štáty majú úplne rovnaké postavenie, pokia ľ ide o ur čovanie poradia a času, po čas 
ktorého pôsobia ich štátni príslušníci ako členovia Komisie; v dôsledku toho rozdiel medzi 
celkovým po čtom funk čných období, ktoré zastávajú štátni príslušníci ktorýchko ľvek dvoch 
členských štátov, nesmie by ť nikdy vyšší ako jeden;  
b) s výhradou písmena a) je každá nasledujúca Komisia zložená tak, aby dostato čne odrážala 
demografické a geografické spektrum všetkých členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/155
Článok 245  
(pôvodný článok 213 ZES)  
Členovia Komisie sa zdržia akéhoko ľvek konania nezlu čite ľného s povahou ich funkcií. Členské štáty 
rešpektujú ich nezávislos ť a nesnažia sa ich ovplyv ňova ť pri výkone ich funkcií.  
Po čas svojho funk čného obdobia členovia Komisie nesmú vykonávať  inú platenú ani neplatenú 
pracovnú činnos ť. Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zaviažu, že po čas svojho funk čného 
obdobia aj po jeho skon čení budú rešpektova ť povinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, najmä 
povinnos ť kona ť čestne a zdržanlivo pri prijímaní ur čitých funkcií alebo výhod po skon čení 
funk čného obdobia. V prípade porušenia tejto povinnosti môže Súdny dvor na žiados ť Rady 
uznášajúcej sa jednoduchou vä čšinou alebo Komisie, pod ľa okolností prípadu, rozhodnú ť 
o odvolaní príslušného člena pod ľa článku 247 alebo o od ňatí práva na dôchodok alebo iné 
dávky vyplácané namiesto dôchodku.  
Článok 246  
(pôvodný článok 215 ZES)  
Funkcia člena Komisie kon čí okrem riadneho uplynutia funk čného obdobia alebo smrti aj 
odstúpením alebo odvolaním.  
Funkciu uvo ľnenú z dôvodu vzdania sa funkcie, odvolania alebo smrti zastáva po zvyšok funk čného 
obdobia člena nový člen rovnakej štátnej príslušnosti vymenovaný Radou na základe vzájomnej 
dohody s predsedom Komisie a po porade s Európsky m parlamentom a v súlade s kritériami 
ustanovenými v článku 17 ods. 3 druhom pododseku Zmluvy o Európskej únii.  
Rada môže na návrh predsedu Komisie jednomyse ľne rozhodnú ť, že uvo ľnená funkcia sa neobsadí, 
najmä ak je zvyšok funk čného obdobia č lena Komisie krátky.  
V prípade odstúpenia, odvolania alebo smrti predsedu sa na zvyšný čas do konca funk čného obdobia 
vymenuje náhradník. Pri nahrádzaní predsedu sa uplat ňuje postup ustanovený v článku 17 ods. 7 
prvom pododseku Zmluvy o Európskej únii.  
V prípade vzdania sa funkcie, odvolania alebo smrti je vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku na zvyšok funk čného obdobia nahradený v súlade s článkom 18 ods. 1 
Zmluvy o Európskej únii.  
V prípade vzdania sa funkcie všetkých členov Komisie zostávajú jej členovia vo funkcii a pokra čujú 
vo vybavovaní bežných záležitostí, až  kým nie sú na zvyšok funk čného obdobia nahradení v súlade 
s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii.SK C 83/156 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 247  
(pôvodný článok 216 ZES)  
Ak niektorý člen Komisie nesp ĺňa podmienky predpísané pre výkon funkcie alebo sa dopustil 
závažného pochybenia, môže ho Súdny dvor na žiados ť Rady uznášajúcej sa jednoduchou 
vä čšinou alebo Komisie odvola ť. 
Článok 248  
(pôvodný článok 217 ods. 2 ZES)  
Bez toho, aby bol dotknutý článok 18 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii, predseda Komisie rozdelí 
príslušnosti Komisie a pridelí ich jej členom v súlade s článkom 17 ods. 6 uvedenej zmluvy. Po čas 
funk čného obdobia Komisie môže predseda toto rozdelenie povinností medzi jednotlivými členmi 
Komisie meni ť. Členovia Komisie vykonávajú pod vedením predsedu úlohy, ktoré im pridelil.  
Článok 249  
(pôvodné články 218 ods. 2 a 212 ZES)  
1. Komisia prijme svoj rokovací poriadok, aby tak zabezpe čila svoje vlastné fungovanie, ako aj 
fungovanie svojich útvarov. Komisia zabezpe čí uverejnenie tohto poriadku.  
2. Komisia každoro čne najneskôr mesiac pred za čiatkom zasadnutia Európskeho parlamentu 
uverejní súhrnnú správu o činnosti Únie.  
Článok 250  
(pôvodný článok 219 ZES)  
Komisia sa uznáša rozhodnutím vä čšiny svojich členov.  
Podmienky uznášaniaschopnosti sa ustanovia v jej rokovacom poriadku.  
ODDIEL 5 
SÚDNY DVOR EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 251  
(pôvodný článok 221 ZES)  
Súdny dvor zasadá v komorách alebo vo ve ľkej komore v súlade s pravidlami ustanovenými na tento 
účel v štatúte Súdneho dvora Európskej únie.  
Súdny dvor môže taktiež zasada ť v pléne, ak je to ustanovené v štatúte.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/157
Článok 252  
(pôvodný článok 222 ZES)  
Súdnemu dvoru pomáha osem generálnych advokátov. Rada môže zvýši ť jednomyse ľným 
rozhodnutím poč et generálnych advokátov, ak o to Súdny dvor požiada.  
Povinnos ťou generálneho advokáta, konajúceho nestranne a nezávisle, je predklada ť na verejných 
pojednávaniach odôvodnené návrhy v prípadoch, ktoré si v súlade so štatútom Súdneho dvora 
Európskej únie vyžadujú jeho ú čas ť. 
Článok 253  
(pôvodný článok 223 ZES)  
Sudcovia a generálni advokáti Súdneho dvora sa vyberajú z osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej 
nezávislosti a ktoré sp ĺňajú potrebné kvalifika čné predpoklady požadované v ich krajinách na 
obsadenie najvyšších sudcovských funkcií alebo sú uznávanými odborníkmi v oblasti práva; sú 
vymenúvaní na základe vzájomnej dohody vlád členských štátov po porade s výborom uvedeným 
v článku 255 na obdobie šiestich rokov.  
Každé tri roky sa uskuto ční čiasto čná obmena sudcov a generálnych advokátov v súlade 
s podmienkami ustanovenými v štatúte Súdneho dvora Európskej únie.  
Sudcovia si z vlastných radov zvolia predsedu Súdneho dvora na obdobie troch rokov. Predseda 
môže byť zvolený znova.  
Sudcovia a generálni advokáti, ktorým uplynulo funk čné obdobie, môžu by ť vymenovaní znova.  
Súdny dvor vymenuje svojho tajomníka a stanoví pravidlá výkonu jeho funkcie.  
Súdny dvor prijme vlastný rokovací poriadok. Tento poriadok podlieha schváleniu Rady.  
Článok 254  
(pôvodný článok 224 ZES)  
Po čet sudcov Všeobecného súdu je ur čený štatútom Súdneho dvora Európskej únie. Štatút môže 
stanovi ť, aby Všeobecnému súdu pomáhali generálni advokáti.  
Členovia Všeobecného súdu sa vyberajú spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti 
a ktoré sp ĺňajú predpoklady požadované na obsadenie najvyšších sudcovských funkcií. Sú 
vymenúvaní na základe vzájomnej dohody vlád členských štátov po porade s výborom uvedeným 
v článku 255 na obdobie šiestich rokov. Členovia súdu sú čiasto čne obme ňovaní každé tri roky. 
Členovia súdu, ktorým uplynulo funk čné obdobie, môžu by ť vymenovaní znova.SK C 83/158 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Sudcovia si z vlastných radov zvolia predsedu Všeobecného súdu na obdobie troch rokov. Predseda 
môže byť zvolený znova. 
Všeobecný súd vymenuje svojho tajomníka a stanoví pravidlá výkonu jeho funkcie.  
Všeobecný súd prijme svoj rokovací poriadok po dohode so Súdnym dvorom. Tento poriadok 
podlieha schváleniu Rady. 
Pokia ľ štatút Súdneho dvora Európskej únie neustanovuje inak, ustanovenia zmlúv týkajúce sa 
Súdneho dvora sa vz ťahujú aj na Všeobecný súd.  
Článok 255  
Zriadi sa výbor na ú čely poskytnutia stanoviska k vhodnosti kandidátov vykonáva ť funkciu sudcu 
a generálneho advokáta na Súdnom dvore a na Všeobecnom súde predtým, ako vlády č lenských 
štátov vykonajú vymenovania uvedené v článkoch 253 a 254.  
Výbor sa skladá zo siedmich osôb vybraných spomedzi bývalých členov Súdneho dvora 
a Všeobecného súdu, členov najvyšších vnútroštátnych súdnych orgánov a uznávaných odborníkov 
v oblasti práva, pri čom jedného z nich navrhne Európsky parlament. Rada prijme rozhodnutie 
ustanovujúce pravidlá č innosti výboru a rozhodnutie, ktorým sa vymenúvajú jeho členovia. 
Uznáša sa na základe iniciatívy predsedu Súdneho dvora.  
Článok 256  
(pôvodný článok 225 ZES)  
1. Všeobecný súd je príslušný prejednáva ť a rozhodova ť v prvom stupni o žalobách a v konaniach 
uvedených v článkoch 263, 265, 268, 270 a 272 s výnimkou tých, ktoré sú prenesené na osobitný 
súd zriadený pod ľa článku 257 alebo ktoré štatút vyhradzuje Súdnemu dvoru. Štatút môže ustanovi ť, 
aby bol Všeobecný súd príslušný rozhodova ť o ďalších druhoch žalôb alebo konaní.  
Proti rozhodnutiam vydaným Všeobecným súdom pod ľa tohto odseku sa možno odvola ť na Súdny 
dvor len v právnych otázkach za podmienok a v rámci obmedzení ustanovených v štatúte.  
2. Všeobecný súd má právomoc prejednáva ť a rozhodova ť o opravných prostriedkoch proti 
rozhodnutiam osobitných súdov.  
Rozhodnutia, ktoré vydá Všeobecný súd pod ľa tohto odseku, môžu vo výnimoč ných prípadoch 
podlieha ť preskúmaniu Súdnym dvorom za podmienok a v rámci obmedzení uvedených v štatúte, 
ak existuje vážne nebezpe čenstvo, že by mali dopad na jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie.  
3. Všeobecný súd je v osobitných oblastiach ustanovených štatútom príslušný prejednáva ť 
a rozhodova ť o otázkach predložených na predbežný nález pod ľa článku 267.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/159
Ak sa Všeobecný súd domnieva, že si prípad vyžaduje zásadné rozhodnutie, ktoré by mohlo 
ovplyvni ť jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, môže prípad postúpi ť Súdnemu dvoru na 
vydanie nálezu.  
Rozhodnutia, ktoré vydá Všeobecný súd o otázkach predlož ených na predbežný nález, môžu vo 
výnimo čných prípadoch podlieha ť preskúmaniu Súdnym dvorom za podmienok a v rámci 
obmedzení uvedených v štatúte, ak existuje vážne nebezpe čenstvo, že by rozhodnutie malo dopad 
na jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie.  
Článok 257  
(pôvodný článok 225a ZES)  
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom pri Všeobecnom súde 
zriadi ť osobitné súdy na rozhodovanie v ur čitých veciach v osobitných oblastiach v prvom stupni. 
Európsky parlament a Rada prostredníctvom nariadení konajú bu ď na návrh Komisie a po porade so 
Súdnym dvorom, alebo na žiados ť Súdneho dvora a po porade s Komisiou. 
Nariadenie o zriadení osobitného súdu stanoví pravidlá o organizácii osobitného súdu a rozsahu 
zverených právomocí.  
Proti rozhodnutiam vydaným osobitnými súdmi je možné sa odvola ť na Všeobecný súd len 
v právnych otázkach alebo, ak je to uvedené v nariadení o zriadení osobitného súdu, aj vo 
vecných otázkach. 
Členovia osobitných súdov sa vyberajú spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti 
a ktoré sp ĺňajú predpoklady požadované na vymenovanie do sudcovskej funkcie. Členov komôr 
vymenováva Rada jednomyse ľne. 
Po dohode so Súdnym dvorom osobitné súdy prijmú svoj rokovací poriadok. Tento poriadok 
podlieha schváleniu Rady. 
Pokia ľ nariadenie o zriadení osobitného súdu neustanovuje inak, vz ťahujú sa ustanovenia zmlúv 
týkajúce sa Súdneho dvora a ustanovenia štatútu Súdneho dvora Európskej únie aj na osobitné 
súdy. Hlava I štatútu a jeho článok 64 sa vz ťahujú na osobitné súdy vždy.  
Článok 258  
(pôvodný článok 226 ZES)  
Ak sa Komisia domnieva, že si členský štát nesplnil povinnos ť, ktorá pre neho vyplýva zo zmlúv, 
vydá odôvodnené stanovisko po tom, čo umožní tomuto štátu predložiť  pripomienky.  
Ak daný štát nevyhovie stanovisku v lehote ur čenej Komisiou, Komisia môže vec predloži ť Súdnemu 
dvoru Európskej únie.SK C 83/160 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 259  
(pôvodný článok 227 ZES)  
Ak sa členský štát domnieva, že iný členský štát nesplnil povinnos ť, ktorá vyplýva zo zmlúv, môže 
predloži ť vec Súdnemu dvoru Európskej únie.  
Skôr než členský štát podá žalobu proti inému členskému štátu pre domnelé neplnenie povinnosti, 
ktorá vyplýva zo zmlúv, predloží vec Komisii.  
Komisia vydá odôvodnené stanovisko po tom, čo umožní príslušným štátom, aby si vzájomne 
predložili ústne aj písomné pripomienky v rámci kontradiktórneho konania.  
Ak Komisia nevydá toto stanovisko do troch mesiacov odo dň a, ke ď jej bola vec predložená, môže 
sa vec poda ť na Súdny dvor Európskej únie aj bez stanoviska Komisie.  
Článok 260  
(pôvodný článok 228 ZES)  
1. Ak Súdny dvor Európskej únie zistí, že členský štát nesplnil povinnos ť, ktorá vyplýva zo zmlúv, 
tento štát je povinný urobi ť potrebné opatrenia, aby vyhovel rozsudku Súdneho dvora Európskej 
únie.  
2. Ak sa Komisia domnieva, že dotknutý členský štát neprijal potrebné opatrenia, aby vyhovel 
rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, môže predloži ť vec Súdnemu dvoru Európskej únie po 
tom, ako tomuto štátu umožní vyjadri ť sa. Navrhne výšku paušálnej pokuty alebo penále, ktoré má 
dotknutý členský štát zaplati ť a ktoré pokladá v daných podmienkach za primerané.  
Ak Súdny dvor Európskej únie zistí, že členský štát nevyhovel rozsudku, môže mu uloži ť paušálnu 
pokutu alebo penále.  
Tento postup nemá dopad na článok 259.  
3. Ak Komisia predloží vec Súdnemu dvoru Európskej únie pod ľa článku 258, pretože sa 
domnieva, že dotknutý členský štát porušil svoju povinnos ť oznámi ť opatrenie, ktorým 
transponoval smernicu prijatú v súlade s legislatívnym postu pom, môže, ak to považuje za 
vhodné, navrhnúť výšku paušálnej pokuty alebo penále, ktoré má dotknutý členský štát zaplati ť 
a ktoré pokladá v daných podmienkach za primerané.  
Ak Súdny dvor Európskej únie ur čí, že došlo k nesplneniu povinnosti, môže dotknutému členskému 
štátu uloži ť paušálnu pokutu alebo penále najviac vo výške navrhnutej Komisiou. Povinnos ť plati ť 
nadobudne ú činnos ť ku d ňu, ktorý Súdny dvor Európskej únie ur čí vo svojom rozsudku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/161
Článok 261  
(pôvodný článok 229 ZES)  
Nariadenia prijaté spolo čne Európskym parlamentom a Radou alebo Radou pod ľa ustanovení zmlúv 
môžu Súdnemu dvoru Európskej únie prizna ť neobmedzenú právomoc vo veci ukladania sankcií 
pod ľa týchto nariadení.  
Článok 262  
(pôvodný článok 229a ZES)  
Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv môže Rada v súlade s mimoriadnym 
legislatívnym postupom a po porade s Európskym parlamentom jednomyse ľne prija ť ustanovenia 
o prevode právomocí na Súdny dvor Európskej únie v rozsahu, ktorý ur čí, v sporoch týkajúcich sa 
uplat ňovania aktov prijatých na základe zmlúv, ktoré tvoria európske práva duševného vlastníctva. 
Tieto ustanovenia nadobudnú ú činnos ť po schválení č lenskými štátmi v súlade s ich príslušnými 
ústavnými požiadavkami.  
Článok 263  
(pôvodný článok 230 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie preskúmava zákonnos ť legislatívnych aktov, aktov Rady, Komisie 
a Európskej centrálnej banky okrem odporúč aní a stanovísk a preskúmava aj zákonnos ť aktov 
Európskeho parlamentu a Európskej rady, ktoré majú právne ú činky vo vz ťahu k tretím stranám. 
Tiež preskúmava zákonnos ť aktov orgánov alebo úradov alebo agentúr Únie, ktoré zakladajú právne 
účinky vo či tretím stranám.  
Na tento ú čel má právomoc rozhodova ť o žalobách podávaných č lenskými štátmi, Európskym 
parlamentom, Radou alebo Komisiou z dôvodu nedostatku právomoci, porušenia podstatných 
procesných predpisov, porušenia zmlúv alebo akéhoko ľvek právneho pravidla týkajúceho sa 
uplat ňovania alebo zneužitia právomocí.  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodovať  za rovnakých podmienok o žalobách 
podaných Dvorom audítorov, Európskou centrálnou bankou a Výborom regiónov na ochranu ich 
výhradných práv.  
Akáko ľvek fyzická alebo právnická osoba môže za podmienok ustanovených v prvom a druhom 
odseku poda ť žalobu proti aktom, ktoré sú jej ur čené alebo ktoré sa jej priamo a osobne týkajú, ako 
aj vo či regula čným aktom, ktoré sa jej priamo týkajú a nevyžadujú vykonávacie opatrenia.  
Právne akty, ktorými sa zria ďujú orgány, úrady a agentúry Únie, môžu ustanovi ť osobitné podmienky 
a úpravy týkajúce sa žalôb podaných fyzickými alebo právnickými osobami proti aktom týchto 
orgánov alebo úradov alebo agentúr Únie, ktoré zakladajú právne ú činky vo či nim.SK C 83/162 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Súdne konanie uvedené v tomto článku sa za čne do dvoch mesiacov od zverejnenia daného 
opatrenia, alebo jeho oznámenia žalobcovi, alebo ak toto chýba, odo d ňa, keď sa o ňom žalobca 
dozvedel. 
Článok 264  
(pôvodný článok 231 ZES)  
Ak je žaloba opodstatnená, Súdny dvor Európskej únie vyhlási napadnutý akt za neplatný.  
Súdny dvor Európskej únie však uvedie, ak to považuje za potrebné, ktoré z ú činkov aktu, ktorý 
vyhlásil za neplatný, sa považujú za kone čné. 
Článok 265  
(pôvodný článok 232 ZES)  
Ak Európsky parlament, Európska rada, Rada, Komisia alebo Európska centrálna banka porušia 
zmluvy svojou ne činnos ťou, môžu členské štáty a ostatné orgány Únie poda ť Súdnemu dvoru 
Európskej únie žalobu, aby potvrdil, že došlo k takémuto porušeniu. Tento článok sa primerane 
uplatní na orgány, úrady a agentúry Únie, ktoré opomenú konanie.  
Táto žaloba je prípustná, len ak bola príslušná inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra vyzvaná, 
aby konala. Ak sa táto inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra do dvoch mesiacov po takejto 
výzve nevyjadrí, možno v lehote ďalších dvoch mesiacov poda ť návrh na za čatie súdneho konania.  
Každá fyzická alebo právnická osoba môže poda ť s ťažnos ť Súdnemu dvoru Európskej únie za 
rovnakých podmienok uvedených v predchádzajúcich odsekoch proti niektorej inštitúcii, orgánu alebo úradu alebo agentúre Únie z dôvodu, že jej neadresoval akt iný ako odporú čanie alebo 
stanovisko.  
Článok 266
 
(pôvodný článok 233 ZES)  
Inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný alebo ktorej 
ne činnos ť bola vyhlásená za odporujúcu zmluvám, je povinná urobi ť nevyhnutné opatrenia, aby 
vyhovela rozsudku Súdneho dvora Európskej únie.  
Táto povinnos ť nemá vplyv na povinnosti, ktoré môžu vyplynú ť z článku 340 druhý odsek.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/163
Článok 267  
(pôvodný článok 234 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc vyda ť predbežný nález o otázkach, ktoré sa týkajú:  
a) výkladu zmlúv;  
b) platnosti a výkladu aktov inštitúcií, orgánov alebo úradov alebo agentúr Únie;  
Ak sa takáto otázka položí v konaní pred vnútroštátnym súdnym orgánom a tento súdny orgán 
usúdi, že rozhodnutie o nej je nevyhnutné pre vydanie jeho rozhodnutia, môže sa obráti ť na Súdny 
dvor Európskej únie, aby o nej rozhodol.  
Ak sa takáto otázka položi v konaní pred vnútroštátnym súdnym orgánom, proti ktorého 
rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok pod ľa vnútroštátneho práva, je tento súdny 
orgán povinný obráti ť sa na Súdny dvor Európskej únie.  
Ak sa takáto otázka položí v prebiehajúcom konaní pred súdnym orgánom členského štátu 
v súvislosti s osobou, ktorá je vo väzbe, Súdny dvor Európskej únie koná bezodkladne.  
Článok 268  
(pôvodný článok 235 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť spory o náhrade škody pod ľa článku 340 
druhého a tretieho odseku.  
Článok 269  
Súdny dvor má právomoc rozhodova ť o zákonnosti aktu prijatého Európskou radou alebo Radou 
pod ľa článku 7 Zmluvy o Európskej únii výhradne na návrh členského štátu dotknutého 
rozhodnutím Európskej rady alebo Rady, a to výhradne o dodržaní procesných ustanovení 
uvedeného článku.  
Taký návrh musí by ť predložený do jedného mesiaca odo dň a takéhoto rozhodnutia. Súdny dvor 
rozhodne do jedného mesiaca odo d ňa návrhu.  
Článok 270  
(pôvodný článok 236 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť všetky spory medzi Úniou a jej zamestnancami 
v medziach a za podmienok stanovených Služobným poriadkom úradníkov Únie a podmienkami zamestnávania ostatných zamestnancov Únie.SK C 83/164 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
článok 271  
(pôvodný článok 237 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc v rámci uvedených medzí rozhodova ť spory, ktoré sa 
týkajú:  
a) plnenia záväzkov členských štátov vyplývajúcich zo Štatútu Európskej investi čnej banky. V tejto 
súvislosti má jej Správna rada právomoci, ktoré článok 258 vymedzuje Komisii;  
b) opatrení prijatých Radou guvernérov Európskej investi čnej banky. V tejto súvislosti môže každý 
členský štát, Komisia alebo Správna rada Európskej investi čnej banky za čať konanie za podmienok 
stanovených v článku 263;  
c) opatrení prijatých Správnou radou Európskej investi čnej banky. Konanie proti takýmto 
opatreniam môžu za čať len členské štáty alebo Komisia, a to za podmienok stanovených 
v článku 263 a výlu čne len za porušenie postupu, ako je vymedzené v článku 19 ods. 2, 5, 6 
a 7 Štatútu Európskej investi čnej banky;  
d) plnenia povinností národných centrálnych bánk, ako vyplývajú zo zmlúv a štatútu ESCB a ECB. 
V tejto súvislosti má Rada guvernérov Európskej centrálnej banky vo vz ťahu k národným 
centrálnym bankám rovnaké právomoci, aké priznáva Komisii článok 258 vo vz ťahu 
k členským štátom. Ak Súdny dvor Európskej únie zistí, že niektorá národná centrálna banka 
nesplnila povinnos ť vyplývajúcu zo zmlúv, táto banka je povinná urobi ť potrebné opatrenia, aby 
vyhovela rozsudku Súdneho dvora Európskej únie.  
Článok 272  
(pôvodný článok 238 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť na základe arbitrážnej doložky pripojenej 
k verejnoprávnej alebo súkromnoprávnej zmluve uzavretej Úniou alebo v mene Únie.  
Článok 273  
(pôvodný článok 239 ZES)  
Súdny dvor má právomoc rozhodova ť každý spor medzi členskými štátmi, ktorý súvisí s predmetom 
zmlúv, ak mu tento spor predložia na základe osobitnej dohody strán.  
Článok 274  
(pôvodný článok 240 ZES)  
S výnimkou právomoci, ktorú Súdnemu dvoru Európskej únie priznávajú zmluvy, spory, v ktorých je 
Únia zú častnenou stranou, nie sú z tohto dôvodu vy ňaté z právomoci súdov členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/165
Článok 275  
Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, ani pokia ľ ide o akty prijaté na ich základe.  
Súdny dvor Európskej únie má však právomoc dohliada ť na dodržiavanie článku 40 Zmluvy 
o Európskej únii a rozhodova ť o žalobách podaných v súlade s podmienkami ustanovenými 
v článku 263 štvrtom odseku tejto zmluvy, ktorými sa preskúmava zákonnos ť rozhodnutí 
upravujúcich reštriktívne opatrenia vo či fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré boli prijaté 
Radou na základe hlavy V kapitoly 2 Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 276  
Pri výkone svojich právomocí týkajúcich sa ustanovení kapitol 4 a 5 hlavy V tretej č asti, ktoré sa 
vz ťahujú na priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti, Súdny dvor Európskej únie nemá 
právomoc preskúmava ť platnos ť alebo primeranosť operácií vykonaných políciou alebo inými 
orgánmi členského štátu presadzujúcimi výkon práva, ani rozhodova ť o výkone právomocí 
členských štátov v oblasti udržiavania verejného poriadku a zabezpe čovania vnútornej bezpe čnosti.  
Článok 277  
(pôvodný článok 241 ZES)  
Bez ohľ adu na uplynutie lehoty stanovenej v článku 263 šiestom odseku sa každý ú častník konania 
môže v konaní, ktorého predmetom je všeobecne záväzný právny akt prijatý inštitúciou, orgánom 
alebo úradom alebo agentúrou Únie, dovoláva ť pred Súdnym dvorom Európskej únie 
neuplatnite ľnosti daného aktu z dôvodov ustanovených v článku 263 druhom odseku.  
Článok 278  
(pôvodný článok 242 ZES)  
Žaloby podané na Súdny dvor Európskej únie nemajú odkladný ú činok. Avšak ak Súdny dvor 
Európskej únie usúdi, že si to okolnosti vyžadujú, môže nariadiť  odklad výkonu napadnutého aktu.  
Článok 279  
(pôvodný článok 243 ZES)  
Súdny dvor Európskej únie môže vo všetkých predložených veciach nariadi ť nevyhnutné predbežné 
opatrenia.SK C 83/166 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 280  
(pôvodný článok 244 ZES)  
Rozsudky Súdneho dvora Európskej únie sú vykonate ľné za podmienok stanovených v článku 299.  
Článok 281  
(pôvodný článok 245 ZES)  
Štatút Súdneho dvora Európskej únie sa ustanoví v osobitnom protokole.  
Európsky parlament a Rada môžu v súlade s riadnym legislatívnym postupom zmeni ť a doplni ť 
ustanovenia štatútu s výnimkou jeho hlavy I a článku 64. Európsky parlament a Rada konajú bu ď na 
žiados ť Súdneho dvora a po porade s Komisiou, alebo na návrh Komisie a po porade so Súdnym 
dvorom.  
ODDIEL 6 
EURÓPSKA CENTRÁLNA BANKA  
Článok 282  
1. Európska centrálna banka tvorí spolu s národnými centrálnymi bankami Európsky systém 
centrálnych bánk (ESCB). Európska centrálna banka spolu s národnými centrálnymi bankami 
členských štátov, ktorých menou je euro a ktoré tvoria Eurosystém, riadi menovú politiku Únie.  
2. ESCB riadia orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacími právomocami. Hlavným 
cie ľom ESCB je udrža ť cenovú stabilitu. Bez toho, aby bol dotknutý tento cie ľ, podporuje 
všeobecné hospodárske politiky v Únii s cie ľom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov Únie.  
3. Európska centrálna banka má právnu subjektivitu. Len ona môže povo ľova ť vydávanie eura. Je 
nezávislá pri vykonávaní svojich právomocí a pri spravovaní svojich financií. Inštitúcie, orgány, úrady 
a agentúry Únie a vlády členských štátov rešpektujú túto nezávislos ť. 
4. Európska centrálna banka prijíma opatrenia potrebné na plnenie svojich úloh v súlade 
s článkami 127 až 133 a článkom 138 a s podmienkami ustanovenými v štatúte ESCB a ECB. 
V súlade s týmito článkami zostávajú zachované právomoci členských štátov, ktorých menou nie je 
euro, ako aj ich centrálnych bánk v menových záležitostiach.  
5. Európska centrálna banka môže predklada ť stanoviská a v oblastiach jej pôsobnosti sa s ňou 
uskutoč nia konzultácie o všetkých navrhovaných aktoch Únie, ako aj o všetkých návrhoch právnych 
predpisov na vnútroštátnej úrovni.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/167
Článok 283  
(pôvodný článok 112 ZES)  
1. Rada guvernérov Európskej centrálnej banky sa skladá z členov Výkonnej rady Európskej 
centrálnej banky a guvernérov národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je euro.  
2. Výkonná rada sa skladá z prezidenta, viceprezidenta a štyroch ďalších členov.  
Prezident, viceprezident a ostatní členovia Výkonnej rady sú menovaní spomedzi významných, 
uznávaných a skúsených odborníkov v menovej a bankovej problematike Európskou radou 
uznášajúcou sa kvalifikovanou väčšinou, na odporú čanie Rady a po porade s Európskym 
parlamentom a s Radou guvernérov Európskej centrálnej banky.  
Ich funk čné obdobie je osemro čné a nemožno ich menova ť znovu.  
Členmi Výkonnej rady môžu by ť len štátni príslušníci členských štátov.  
Článok 284  
(pôvodný článok 113 ZES)  
1. Predseda Rady a člen Komisie sa môžu zú častni ť zasadnutia Rady guvernérov Európskej 
centrálnej banky bez hlasovacieho práva.  
Predseda Rady môže predklada ť Rade guvernérov Európskej centrálnej banky návrhy na rokovanie.  
2. Prezident Európskej centrálnej banky je pozývaný na zasadnutia Rady, ke ď sa rokuje o veciach 
súvisiacich s cie ľmi a úlohami ESCB.  
3. Európska centrálna banka predkladá výro čnú správu o činnosti ESCB a o menovej politike za 
uplynulý a za bežný rok Európskemu parlame ntu, Rade a Komisii, ako aj Európskej rade. Prezident 
Európskej centrálnej banky predkladá túto správu Rade a Európskemu parlamentu, ktorý na jej 
základe môže uskuto čni ť všeobecnú rozpravu.  
Prezident Európskej centrálnej banky a ďalší členovia Výkonnej rady môžu vystúpi ť pred príslušnými 
výbormi Európskeho parlamentu na jeho žiados ť alebo z vlastného podnetu.SK C 83/168 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
ODDIEL 7 
DVOR AUDÍTOROV  
Článok 285  
(pôvodný článok 246 ZES)  
Dvor audítorov vykonáva audit Únie.  
Skladá sa z jedného štátneho príslušníka z každého č lenského štátu. Jeho členovia vykonávajú svoju 
funkciu úplne nezávisle, vo všeobecnom záujme Únie.  
Článok 286  
(pôvodný článok 247 ZES)  
1. Členovia Dvora audítorov sa vyberajú z osobností, ktoré vo svojich štátoch pracujú alebo 
pracovali v externých audítorských orgánoch alebo ktoré sú na túto funkciu osobitne 
kvalifikované. Musia by ť úplne nezávislí.  
2. Členovia Dvora audítorov sú vymenovaní na obdobie šiestich rokov. Rada po porade 
s Európskym parlamentom prijme zoznam členov vypracovaný v súlade s návrhmi predloženými 
jednotlivými členskými štátmi. Č lenov Dvora audítorov možno vymenova ť znova. 
Členovia si z vlastných radov zvolia predsedu Dvora audítorov na obdobie troch rokov. Predsedu 
môže byť zvolený znova. 
3. Členovia Dvora audítorov pri vykonávaní svojej funkcie nesmú požadova ť ani prijíma ť pokyny 
od žiadnej vlády ani od iného orgánu. Musia sa zdrža ť akéhoko ľvek konania nezlu čite ľného s ich 
funkciou.  
4. Členovia Dvora audítorov nesmú po čas výkonu svojej funkcie vykonáva ť inú platenú ani 
neplatenú pracovnú činnos ť. Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zaviažu, že po čas svojho 
funk čného obdobia aj po jeho skon čení budú rešpektova ť povinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, 
najmä povinnos ť kona ť čestne a zdržanlivo pri prijímaní ur čitých funkcií alebo výhod po skon čení 
funk čného obdobia.  
5. Okrem uplynutia funk čného obdobia alebo smrti sa funkcia č lena Dvora audítorov kon čí aj na 
odstúpením alebo odvolaním na základe rozhodnutia Súdneho dvora pod ľa odseku 6.  
Takto uvo ľnená funkcia sa obsadí do konca funk čného obdobia dotknutého člena náhradníkom.  
S výnimkou odvolania zotrvajú členovia Dvora audítorov vo funkcii, kým ich nahradia noví členovia.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/169
6. Člena Dvora audítorov možno odvola ť z funkcie alebo zbavi ť nároku na dôchodok alebo iné 
požitky poskytované namiesto dôchodku, len ak sa Súdny dvor na žiados ť Dvora audítorov 
presved čí, že tento člen nespĺň a požadované podmienky alebo si neplní povinnosti vyplývajúce 
z jeho funkcie.  
7. Rada stanoví pracovné podmienky predsedu a členov Dvora audítorov, najmä ich platy, 
príspevky a dôchodky. Stanoví aj akéko ľvek náhrady poskytované namiesto odmien.  
8. Ustanovenia Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie, ktoré sa vz ťahujú na sudcov 
Súdneho dvora Európskej únie, sa vz ťahujú aj na členov Dvora audítorov.  
Článok 287  
(pôvodný článok 248 ZES)  
1. Dvor audítorov preskúmava úč ty všetkých príjmov a výdavkov Únie. Preskúmava aj ú čty 
všetkých príjmov a výdavkov všetkých orgánov alebo úradov alebo agentúr zriadených Úniou, 
pokia ľ to nevylu čuje ich príslušný ustanovujúci akt.  
Dvor audítorov poskytuje Európskemu parlamentu a Rade vyhlásenie o vierohodnosti vedenia ú čtov 
a o zákonnosti a riadnosti príslušných operácií, ktoré sa uverej ňuje v  Úradnom vestníku Európskej únie . 
Toto vyhlásenie môže by ť doplnené o osobitný posudok každej hlavnej oblasti činnosti Únie.  
2. Dvor audítorov preskúmava, či sa všetky príjmy a výdavky uskuto čnili zákonným a riadnym 
spôsobom, a či sa vykonávalo riadne finan čné hospodárenie. Pritom podá správu najmä o každom 
prípade nezrovnalosti.  
Audit príjmov sa uskuto čňuje porovnaním splatných poh ľadávok a čiastok, ktoré boli Únii skuto čne 
uhradené.  
Audit výdavkov sa uskuto čňuje porovnaním prijatých záväzkov a poskytnutých úhrad.  
Tieto audity sa môžu vykonáva ť pred ú čtovnou uzávierkou príslušného rozpo čtového roka.  
3. Audit je založený na ú čtovných záznamoch, ak je to nevyhnutné, vykonáva sa priamo na 
mieste v iných orgánoch Únie, v priestoroch akéhoko ľvek orgánu alebo úradu alebo agentúry, ktoré 
spravujú príjmy alebo výdavky v mene Únie a v členských štátoch, vrátane priestorov akejkoľ vek 
právnickej alebo fyzickej osoby platenej z rozpo čtu. V členských štátoch sa audit vykonáva 
v sú činnosti s vnútroštátnymi audítorskými orgánmi, a ak tieto orgány nemajú nevyhnutné 
právomoci, v sú činnosti s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi štátnej správy. Dvor audítorov 
a vnútroštátne audítorské orgány členských štátov spolupracujú v duchu dôvery, pri čom si 
zachovávajú svoju nezávislos ť. Tieto orgány alebo úrady upovedomia Dvor audítorov o tom, či 
majú v úmysle zú častniť sa auditu.SK C 83/170 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ostatné orgány Únie, všetky orgány alebo úrady alebo agentúry spravujúce príjmy alebo výdavky 
v mene Únie, všetky právnické alebo fyzické osoby platené z rozpo čtu, a vnútroštátne audítorské 
orgány resp. ak tieto nemajú nevyhnutné právomoci, príslušné orgány štátnej správy, predkladajú 
Dvoru audítorov na jeho žiados ť všetky dokumenty alebo informácie nevyhnutné na vykonanie jeho 
úlohy.  
Vo vz ťahu k činnostiam Európskej investi čnej banky pri spravovaní výdavkov a príjmov Únie je 
právo dvora na prístup k informáciám banky upravované dohodou medzi Dvorom audítorov, bankou a Komisiou. Ak takáto dohoda neexistuje, Dvor audítorov má aj tak prístup 
k informáciám nevyhnutným na audit výdavkov a príjmov Únie, ktoré banka spravuje.  
4. Po uzávierke každého rozpo čtového roka vypracuje Dvor audítorov výro čnú správu. Zašle ju 
ostatným orgánom Únie a uverejní ju v  Úradnom vestníku Európskej únie spolu s odpove ďami týchto 
orgánov na poznámky Dvora audítorov.  
Dvor audítorov môže tiež kedyko ľvek predloži ť svoje poznámky, najmä vo forme osobitných správ 
o osobitných otázkach a predklada ť svoje stanoviská na žiados ť niektorého z ostatných orgánov 
Únie.  
Výro čné správy, osobitné správy alebo stanoviská prijíma vä čšinou hlasov svojich členov. Môže 
zria ďova ť vnútorné komory, ktoré budú prijíma ť ur čité kategórie správ alebo stanovísk za 
podmienok ustanovených v jeho rokovacom poriadku.  
Pomáha Európskemu parlamentu a Rade pri výkone ich právomocí pri kontrole plnenia rozpo čtu. 
Dvor audítorov si vypracuje vlastný rokovací poriadok. Tento poriadok podlieha schváleniu Rady.
 
KAPITOLA 2  
PRÁVNE AKTY ÚNIE, POSTUPY PRIJÍMANIA A INÉ USTANOVENIA  
ODDIEL 1 
PRÁVNE AKTY ÚNIE  
Článok 288  
(pôvodný článok 249 ZES)  
Na ú čely výkonu právomocí Únie inštitúcie prijímajú nariadenia, smernice, rozhodnutia, odporú čania 
a stanoviská.  
Nariadenie má všeobecnú platnos ť. Je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatnite ľné vo 
všetkých členských štátoch.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/171
Smernica je záväzná pre každý členský štát, ktorému je ur čená, a to vzhľ adom na výsledok, ktorý sa 
má dosiahnu ť, pri čom sa vo ľba foriem a metód ponecháva vnútroštátnym orgánom.  
Rozhodnutie je záväzné v celom rozsahu. Rozhodnutie, ktoré ozna čuje tých, ktorým je ur čené, je 
záväzné len pre nich.  
Odporú čania a stanoviská nie sú záväzné.  
Článok 289  
1. Riadny legislatívny postup predstavuje spolo čné prijatie nariadenia, smernice alebo rozhodnutia 
Európskym parlamentom a Radou na návrh Komisie. Tento postup je vymedzený v článku 294.  
2. V osobitných prípadoch ustanovených zmluvami predstavuje prijatie nariadenia, smernice alebo 
rozhodnutia Európskym parlamentom za ú časti Rady alebo prijatie Radou za úč asti Európskeho 
parlamentu mimoriadny legislatívny postup.  
3. Právne akty prijaté legislatívnym postupom sú legislatívnymi aktmi.  
4. V osobitných prípadoch ustanovených zmluvami môžu by ť legislatívne akty prijaté na základe 
iniciatívy skupiny členských štátov alebo Európskeho parlamentu, na odporú čanie Európskej 
centrálnej banky alebo na žiados ť Súdneho dvora alebo Európskej investi čnej banky.  
Článok 290  
1. Legislatívny akt môže na Komisiu delegova ť právomoc prijíma ť všeobecne záväzné 
nelegislatívne akty, ktorými sa dop ĺňajú alebo menia ur čité nepodstatné prvky legislatívneho aktu.  
Ciele, obsah, rozsah a trvanie delegovania právomoci sú výslovne vymedzené v legislatívnych aktoch. 
Základné otázky ur čitej oblasti sú vyhradené legislatívnemu aktu, a preto nemôžu by ť predmetom 
delegovania právomoci.  
2. Legislatívne akty výslovne ustanovujú podmienky, ktorým delegovanie podlieha, a ktoré môžu 
byť takéto:  
a) Európsky parlament alebo Rada sa môžu rozhodnú ť odvola ť delegovanie;  
b) delegovaný právny akt môže nadobudnú ť ú činnos ť, len ak Európsky parlament alebo Rada 
nevznesú žiadne námietky v lehote stanovenej legislatívnym aktom.  
Na ú čely písmen a) a b) sa Európsky parlament uznáša vä čšinou svojich členov a Rada sa uznáša 
kvalifikovanou vä čšinou.  
3. V názve delegovaných aktov sa uvádza slovo „delegovaná“ alebo „delegované“.SK C 83/172 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 291  
1. Členské štáty prijmú všetky opatrenia vnútroštátneho práva potrebné na vykonanie právne 
záväzných aktov Únie.  
2. Ak sú potrebné jednotné podmienky na vykonávanie právne záväzných aktov Únie, tieto akty 
zveria vykonávacie právomoci Komisii alebo v osobitných, náležito odôvodnených prípadoch a v 
prípadoch ustanovených v článkoch 24 a 26 Zmluvy o Európskej únii Rade.  
3. Na ú čely odseku 2 Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom 
prostredníctvom nariadení vopred upravia pravidlá a všeobecné zásady kontrolného mechanizmu, 
ktorým členské štáty uskuto čňujú kontrolu nad vykonávaním vykonávacích právomocí Komisie.  
4. V názve vykonávacích aktov sa uvádza slovo „vykonávacia“ alebo „vykonávacie“.  
Článok 292  
Rada prijíma odporú čania. Uznáša sa na návrh Komisie vo všetkých prípadoch, v ktorých zmluvy 
ustanovujú, že prijíma akty na návrh Komisie. Uznáša sa jednomyse ľne v tých oblastiach, v ktorých 
sa na prijatie aktu Únie vyžaduje jednomyse ľnos ť. Komisia, a v osobitných prípadoch ustanovených 
v zmluvách Európska centrálna banka, prijímajú odporúč ania.  
ODDIEL 2 
POSTUPY PRIJÍMANIA PRÁVNYCH AKTOV A INÉ USTANOVENIA  
Článok 293  
(pôvodný článok 250 ZES)  
1. Ak pod ľa zmlúv Rada koná na návrh Komisie, môže Rada taký návrh zmeni ť a doplni ť iba 
jednomyse ľne okrem prípadov uvedených v článku 294 ods. 10 a 13, č lánku 310, článku 312, 
článku 314 a v článku 315 druhom odseku.  
2. Komisia môže zmeni ť svoj návrh kedyko ľvek v priebehu postupu, ktorý vedie k prijatiu aktu 
Únie až do uznesenia Rady.  
Článok 294  
(pôvodný článok 251 ZES)  
1. Ak zmluvy pri prijímaní aktu odkazujú na riadny legislatívny postup, uplat ňuje sa nasledujúci 
postup.  
2. Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/173
Prvé čítanie  
3. Európsky parlament prijme svoju pozíciu v prvom čítaní a predloží ju Rade.  
4. Ak Rada schváli pozíciu Európskeho parlamentu, dotknutý akt sa prijme v znení, ktoré 
zodpovedá pozícii Európskeho parlamentu.  
5. Ak Rada neschváli pozíciu Európskeho parlamentu, prijme svoju pozíciu v prvom čítaní 
a predloží ju Európskemu parlamentu.  
6. Rada v plnom rozsahu informuje Európsky parlament o dôvodoch, ktoré ju viedli k prijatiu 
pozície v prvom čítaní. Komisia v plnom rozsahu informuje o svojej pozícii Európsky parlament.  
Druhé čítanie  
7. Ak do troch mesiacov od tohto oznámenia Európsky parlament:  
a) schváli pozíciu Rady v prvom čítaní alebo neprijme rozhodnutie, dotknutý právny akt sa považuje 
za prijatý v znení, ktoré zodpovedá pozícii Rady;  
b) odmietne vä čšinou svojich členov pozíciu Rady v prvom čítaní, navrhovaný právny akt sa 
považuje za neprijatý;  
c) navrhne vä čšinou svojich členov zmeny a doplnenia pozície Rady v prvom čítaní, takto zmenené 
a doplnené znenie sa predloží Rade a Komisii; Komisia k týmto zmenám a doplneniam vydá 
stanovisko.  
8. Ak do troch mesiacov od doru čenia zmien a doplnení Európskeho parlamentu Rada 
kvalifikovanou vä čšinou:  
a) schváli všetky tieto zmeny a doplnenia, dotknutý právny akt sa považuje za prijatý;  
b) neschváli všetky zmeny a doplnenia, predseda Rady po dohode s predsedom Európskeho 
parlamentu zvolá do šiestich týžd ňov zasadnutie Zmierovacieho výboru.  
9. Rada sa uznáša jednomyse ľne o zmenách a doplneniach, ku ktorým Komisia zaujala zamietavé 
stanovisko.  
Zmierovací postup  
10. Úlohou Zmierovacieho výboru, ktorý sa skladá z členov Rady alebo ich zástupcov 
a rovnakého po čtu členov zastupujúcich Európsky parlament, je dosiahnu ť do šiestich týžd ňov od 
jeho zvolania kvalifikovanou vä čšinou členov Rady alebo ich zástupcov a vä čšinou členov 
zastupujúcich Európsky parlament dohodu o spolo čnom návrhu na základe pozícií Európskeho 
parlamentu a Rady v druhom čítaní.SK C 83/174 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
11. Na rokovaniach Zmierovacieho výboru sa zú čast ňuje Komisia, ktorá vyvinie akéko ľvek 
užito čné iniciatívy s cie ľom zblíži ť pozície Európskeho parlamentu a Rady.  
12. Ak do šiestich týžd ňov od svojho zvolania Zmierovací výbor neschváli spolo čný návrh, 
navrhovaný právny akt sa považuje za neprijatý.  
Tretie čítanie 
13. Ak v tejto lehote Zmierovací výbor schváli spolo čný návrh, Európsky parlament, ktorý sa 
uznáša vä čšinou odovzdaných hlasov, a Rada, ktorá sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou, majú od 
schválenia lehotu šiestich týžd ňov na prijatie dotknutého právneho aktu v súlade so spolo čným 
návrhom. Ak tak neurobia, navrhovaný právny akt sa považuje za neprijatý.  
14. Lehoty troch mesiacov a šiestich týžd ňov uvedené v tomto článku môžu by ť pred ĺžené najviac 
o jeden mesiac, respektíve o dva týždne, a to na základe iniciatívy Európskeho parlamentu alebo 
Rady. 
Osobitné ustanovenia  
15. Ke ď je v prípadoch ustanovených v zmluvách legislatívny akt v rámci riadneho legislatívneho 
postupu predložený na základe iniciatívy skupiny členských štátov, na základe odporú čania 
Európskej centrálnej banky alebo na žiadosť Súdneho dvora, odsek 2, odsek 6 druhá veta a odsek 
9 sa neuplat ňujú. 
V takýchto prípadoch Európsky parlament a Rada predložia Komisii navrhovaný právny akt spolu so 
svojimi pozíciami v prvom a druhom čítaní. Európsky parlament alebo Rada môžu po čas celého 
postupu požiada ť Komisiu o stanovisko, ktoré Komisia môže vyda ť aj z vlastnej iniciatívy. Ak to 
považuje za potrebné, môže sa Komisia v súlade s odsekom 11 zú čast ňova ť aj na práci 
Zmierovacieho výboru.  
Článok 295  
Európsky parlament, Rada a Komisia sa navzájom radia a vzájomnou dohodou upravia podrobnosti 
svojej spolupráce. Na tento úč el môžu v súlade so zmluvami uzatvára ť medziinštitucionálne dohody, 
ktoré môžu ma ť záväznú povahu.  
Článok 296  
(pôvodný článok 253 ZES)  
Ak zmluvy neustanovujú druh aktu, ktorý sa má prija ť, inštitúcie si ho vyberú od prípadu k prípadu 
v súlade s uplatnite ľnými postupmi a zásadou proporcionality.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/175
V právnych aktoch sa uvedú odôvodnenia a odkazy na všetky návrhy, iniciatívy, odporú čania, 
žiadosti alebo stanoviská ustanovené v zmluvách.  
Pri posudzovaní návrhov legislatívnych aktov sa Eu rópsky parlament a Rada zdržia prijatia aktov, 
ktoré nie sú upravené v príslušnom legislatívnom postupe pre danú oblas ť. 
Článok 297  
(pôvodný článok 254 ZES)  
1. Legislatívne akty, ktoré sú prijaté v súlade s riadnym legislatívnym postupom, podpisuje 
predseda Európskeho parlamentu a predseda Rady.  
Legislatívne akty prijaté v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom podpisuje predseda 
inštitúcie, ktorá ich prijala.  
Legislatívne akty sa uverej ňujú v  Úradnom vestníku Európskej únie . Nadobúdajú ú činnos ť d ňom, ktorý je 
v nich stanovený alebo, ak takýto de ň nie je stanovený, dvadsiatym d ňom po ich uverejnení.  
2. Nelegislatívne akty prijaté vo forme nariadení, smerníc a rozhodnutí, ktoré neuvádzajú, komu 
sú ur čené, podpisuje predseda inštitúcie, ktorá ich prijala.  
Nariadenia a smernice ur čené všetkým členským štátom a rozhodnutia, ktoré neuvádzajú, komu sú 
ur čené, sa uverej ňujú v  Úradnom vestníku Európskej únie . Nadobúdajú ú činnos ť d ňom, ktorý je v nich 
stanovený alebo, ak takýto de ň nie je stanovený, dvadsiatym d ňom po ich uverejnení.  
Ostatné smernice a rozhodnutia, ktoré uvádzajú, komu sú ur čené, sa oznamujú tomu, komu sú 
ur čené, a týmto oznámením nadobúdajú ú činnos ť. 
Článok 298  
1. Pri vykonávaní svojich poslaní sú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie podporované 
otvorenou, efektívnou a nezávislou európskou administratívou.  
2. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prijmú na tento ú čel 
prostredníctvom nariadení ustanovenia, pritom rešpektujú služobný poriadok a podmienky 
zamestnávania prijaté na základe článku 336.  
Článok 299  
(pôvodný článok 256 ZES)  
Právne akty Rady, Komisie alebo Európskej centrálnej banky, ktoré ukladajú pe ňažný záväzok 
osobám iným než sú štáty, sú vykonate ľné. 
Výkon rozhodnutia sa riadi predpismi ob čianskeho práva procesného štátu, na výsostnom území 
ktorého sa vykonáva. Doložku vykonate ľnosti pripojí k rozhodnutiu len formálnym overením 
pravosti titulu vnútroštátny orgán, ktorého tým poverí vláda príslušného členského štátu 
a vyrozumie o tom Komisiu a Súdny dvor Európskej únie.SK C 83/176 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sú na žiados ť oprávnenej strany splnené tieto formálne nále žitostí, strana môže o výkon 
rozhodnutia v súlade s vnútroštátnym právom požiada ť priamo príslušný orgán.  
Výkon rozhodnutia možno zastavi ť len rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie. S ťažnosti na 
protiprávny spôsob výkonu rozhodnutia však podliehajú právomoci vnútroštátnych súdov príslušnej 
krajiny.  
KAPITOLA 3  
PORADNÉ ORGÁNY ÚNIE  
Článok 300  
1. Európskemu parlamentu, Rade a Komisii pomáha Hospodársky a sociálny výbor a Výbor 
regiónov, ktoré vykonávajú poradné funkcie.  
2. Hospodársky a sociálny výbor sa skladá zo zástupcov organizácií zamestnávate ľov, zástupcov 
organizácií zamestnancov a iných zástupcov ob čianskej spolo čnosti, najmä zo sociálno- 
ekonomických, ob čianskych, profesijných a kultúrnych oblastí.  
3. Výbor regiónov sa skladá zo zástupcov regionálnych a miestnych územných celkov, ktorí bu ď 
vykonávajú volenú funkciu regionálneho alebo miestneho územného celku, alebo sú politicky 
zodpovední volenému zhromaždeniu.  
4. Členovia Hospodárskeho a sociálneho výboru a Výboru regiónov a nie sú viazaní žiadnymi 
záväznými pokynmi. Vykonávajú svoju funkciu úplne nezávisle vo všeobecnom záujme Únie.  
5. Pravidlá uvedené v odsekoch 2 a 3, ktoré sa vz ťahujú na charakter zloženia týchto výborov, 
reviduje Rada v pravidelných intervaloch s cie ľom zohľ adni ť hospodársky, sociálny a demografický 
vývoj v Únii. Na tento úč el prijíma Rada na návrh Komisie rozhodnutia.  
ODDIEL 1  
HOSPODÁRSKY A SOCIÁLNY VÝBOR  
Článok 301  
(pôvodný článok 258 ZES)  
Po čet členov Hospodárskeho a sociálneho výboru neprevýši 350.  
Rada, ktorá sa uznáša jednomyse ľne, prijme na návrh Komisie rozhodnutie, ktorým sa ur čí zloženie 
výboru.  
Rada ur čuje náhrady pre č lenov výboru.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/177
Článok 302  
(pôvodný článok 259 ZES)  
1. Členovia výboru sú vymenovaní na obdobie piatich rokov. Rada prijme zoznam členov 
vypracovaný v súlade s návrhmi predloženými jednotlivými členskými štátmi. Členovia výboru 
môžu byť vymenovaní znova na ďalšie funk čné obdobie.  
2. Rada sa uznáša po porade s Komisiou. Môže získa ť stanovisko európskych organizácií, ktoré 
zastupujú rozli čné hospodárske a sociálne odvetvia a ob čiansku spolo čnos ť, dotknuté činnos ťou 
Únie.  
Článok 303  
(pôvodný článok 260 ZES)  
Výbor zo svojich radov volí predsedu a ďalších členov predsedníctva na obdobie dva a pol roka.  
Výbor prijme svoj rokovací poriadok.  
Výbor zvoláva predseda na žiados ť Európskeho parlamentu, Rady alebo Komisie. Môže sa schádza ť aj 
z vlastného podnetu.  
Článok 304  
(pôvodný článok 262 ZES)  
Európsky parlament, Rada alebo Komisia sa poradia s výborom v prípadoch, ktoré stanovujú zmluvy. 
Tieto orgány sa môžu poradi ť s výborom vo všetkých otázkach, v ktorých to pokladajú za vhodné. 
Výbor môže vyda ť stanovisko z vlastného podnetu vždy, ke ď to uzná za vhodné.  
Ak to Európsky parlament, Rada alebo Komisia uznajú za vhodné, stanoví sa výboru na predloženie 
stanoviska lehota, ktorá nesmie by ť kratšia ako mesiac odo d ňa, ke ď táto lehota bola oznámená 
predsedovi. Ak nebude v stanovenej lehote predložené stanovisko, môže Európsky parlament, Rada 
a Komisia kona ť aj bez neho.  
Stanovisko výboru sa spolu so záznamom o rokovaniach predkladá Európskemu parlamentu, Rade 
a Komisii.  
ODDIEL 2  
VÝBOR REGIÓNOV  
Článok 305  
(pôvodný článok 263 druhý, tretí a štvrtý pododsek ZES)  
Po čet členov Výboru regiónov neprevýši 350.SK C 83/178 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Rada, ktorá sa uznáša jednomyse ľne, prijme na návrh Komisie rozhodnutie, ktorým sa ur čí zloženie 
výboru.  
Členovia výboru a rovnaký po čet náhradníkov sú vymenúvaní na obdobie piatich rokov. Môžu by ť 
vymenovaní znova. Rada prijme zoznam členov a náhradníkov vypracovaný v súlade s návrhmi 
predloženými jednotlivými členskými štátmi. Ak mandát uvedený v článku 300 ods. 3, na základe 
ktorého boli navrhnutí, skon čí, automaticky kon čí aj funk čné obdobie členov výboru a na zvyšný čas 
zmieneného funk čného obdobia ich nahradia noví č lenovia vymenovaní v súlade s rovnakým 
postupom. Žiadny člen výboru nemôže by ť zárove ň aj členom Európskeho parlamentu.  
Článok 306  
(pôvodný článok 264 ZES)  
Výbor regiónov si volí predsedu a predsedníctvo na obdobie dva a pol roka.  
Prijme svoj rokovací poriadok.  
Výbor zvoláva predseda na žiados ť Európskeho parlamentu, Rady alebo Komisie. Môže sa schádza ť aj 
z vlastného podnetu.  
Článok 307  
(pôvodný článok 265 ZES)  
Európsky parlament, Rada alebo Komisia sa poradí s Výborom regiónov v prípadoch, ke ď to 
stanovujú zmluvy, a vo všetkých ostatných prípadoch, ak to uzná za vhodné jeden z týchto 
orgánov, najmä v otázkach cezhrani čnej spolupráce.  
Ak to Európsky parlament, Rada alebo Komisia uzná za potrebné, stanoví sa výboru na predloženie 
stanoviska lehota, ktorá nesmie by ť kratšia ako jeden mesiac odo d ňa, keď  bola oznámená 
predsedovi. Po uplynutí tejto lehoty môže Európsky parlament, Rada a Komisia kona ť aj bez neho.  
Ak sa uskuto čnia porady s Hospodárskym a sociálnym výborom pod ľa článku 304, Európsky 
parlament, Rada alebo Komisia informuje Výbor regiónov o tejto žiadosti o stanovisko. Ak výbor 
usúdi, že sa to týka špecifických regionálnych záujmov, môže k tejto záležitosti vyda ť stanovisko.  
Výbor môže vyjadri ť svoje stanovisko z vlastného podnetu v prípadoch, ke ď to uzná za vhodné.  
Stanovisko výboru spolu so záznamom o rokovaniach sa predkladá Európskemu parlamentu, Rade 
a Komisii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/179
KAPITOLA 4  
EURÓPSKA INVESTIČ NÁ BANKA  
Článok 308  
(pôvodný článok 266 ZES)  
Európska investi čná banka má právnu subjektivitu.  
Členmi Európskej investi čnej banky sú členské štáty.  
Štatút Európskej investi čnej banky je uvedený v protokole, ktorý je pripojený k zmluvám. Rada môže 
na žiados ť Európskej investi čnej banky a po porade s Európskym parlamentom a Komisiou alebo na 
návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Európskou investi čnou bankou 
jednomyse ľne v súlade s mimoriadnym legislatívnymi postupom zmeni ť alebo doplni ť štatút banky.  
Článok 309  
(pôvodný článok 267 ZES)  
Úlohou Európskej investi čnej banky je prispievať k vyváženému a vyrovnanému rozvoju vnútorného 
trhu v záujme Únie, na čo banka využíva prostriedky kapitálového trhu a vlastné prostriedky. Na 
tento ú čel poskytuje pôži čky a záruky na neziskovom základe, a tým u ľah čuje financovanie 
nasledujúcich projektov vo všetkých hospodárskych oblastiach:  
a) projekty na rozvoj menej rozvinutých regiónov;  
b) projekty ur čené na modernizáciu alebo konverziu podnikov, alebo na vytváranie príležitostí 
potrebné na vznik alebo fungovanie vnútorného trhu, ktoré pre svoj rozsah alebo povahu 
nemôžu by ť plne financované prostriedkami, ktoré sú dispozícii v jednotlivých č lenských štátoch;  
c) projekty spolo čného záujmu nieko ľkých členských štátov, ktoré sú takého rozsahu alebo takej 
povahy, že nemôžu by ť plne financované prostriedkami, ktoré sú k dispozícii v jednotlivých 
členských štátoch.  
Pri uskuto čňovaní svojej úlohy u ľah čuje EIB financovanie investi čných programov v sú činnosti a s 
pomocou štrukturálnych fondov a iných finan čných nástrojov Únie.SK C 83/180 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA II  
FINAN ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 310  
(pôvodný článok 268 ZES)  
1. Pre každý rozpo čtový rok sa predbežne vy číslia všetky príjmy a výdavky Únie a zahrnú sa do 
rozpo čtu. 
Európsky parlament a Rada ustanovia ro čný rozpo čet Únie v súlade s článkom 314.  
Rozpo čtové príjmy a výdavky musia by ť v rovnováhe. 
2. Výdavky zahrnuté do rozpo čtu sa schva ľujú na ro čné rozpoč tové obdobie v súlade 
s nariadením uvedeným v článku 322.  
3. Na plnenie výdavkov zahrnutých do rozpo čtu je potrebné vopred prija ť právne záväzný akt 
Únie poskytujúci právny základ na jej činnos ť a na plnenie zodpovedajúcich výdavkov v súlade 
s nariadením uvedeným v článku 322 okrem výnimiek ustanovených v tomto nariadení.  
4. S cie ľom dodrža ť rozpo čtovú disciplínu neprijme Únia žiadne akty, ktoré by mohli ma ť 
významný dosah na rozpo čet, bez toho, aby poskytla záruku, že výdavky vyplývajúce z týchto 
aktov je možné financova ť v medziach vlastných zdrojov Únie a v súlade s viacro čným 
finan čným rámcom uvedeným v článku 312.  
5. Rozpo čet sa plní v súlade so zásadou správneho finan čného hospodárenia. Členské štáty 
spolupracujú s Úniou s cie ľom zabezpe čiť, aby sa prostriedky zahrnuté do rozpo čtu použili 
v súlade s touto zásadou.  
6. Únia a členské štáty bojujú v súlade s článkom 325 proti podvodom a akýmko ľvek iným 
protiprávnym konaniam, ktoré poškodzujú finan čné záujmy Únie.  
KAPITOLA 1  
VLASTNÉ ZDROJE ÚNIE  
Článok 311  
(pôvodný článok 269 ZES)  
Únia si zabezpe čí prostriedky potrebné na dosiahnutie svojich cieľ ov a uskutočň ovanie svojich 
politík.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/181
Rozpo čet je plne financovaný z vlastných zdrojov bez toho, aby boli dotknuté iné príjmy.  
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom po porade s Európskym parlamentom 
jednomyse ľne prijme rozhodnutie upravujúce systém vlastných zdrojov Únie. V tomto rámci 
možno zavies ť nové kategórie vlastných zdrojov alebo zruši ť existujúce kategórie. Toto 
rozhodnutie nenadobudne ú činnos ť, kým ho neschvália členské štáty v súlade s ich príslušnými 
ústavnými požiadavkami.  
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanoví prostredníctvom nariadení 
vykonávacie opatrenia pre systém vlastných zdrojov Únie, pokia ľ tak ustanovuje rozhodnutie 
prijaté na základe tretieho odseku. Rada sa uznáša po udelení súhlasu Európskeho parlamentu.  
KAPITOLA 2  
VIACRO ČNÝ FINAN ČNÝ RÁMEC 
Článok 312  
1. Viacro čný finan čný rámec zabezpeč uje, aby sa výdavky Únie čerpali systematickým spôsobom 
a v medziach jej vlastných zdrojov.  
Ustanovuje sa na obdobie najmenej piatich rokov.  
Ro čný rozpo čet Únie je v súlade s viacro čným finan čným rámcom.  
2. Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom prijme nariadenie, ktorým sa ur čí 
viacro čný finan čný rámec. Rada sa uznáša jednomyse ľne po udelení súhlasu Európskeho 
parlamentu, ktorý sa uznáša vä čšinou svojich poslancov.  
Európska rada môže jednomyse ľne prija ť rozhodnutie, ktorým oprávni Radu uznáša ť sa 
kvalifikovanou vä čšinou na prijatí nariadenia uvedeného v prvom odseku.  
3. Finan čný rámec stanovuje výšky súm ro čných stropov pre viazané rozpo čtové prostriedky 
pod ľa kategórií výdavkov a ro čný strop pre výdavkové rozpo čtové prostriedky. Kategórie 
výdavkov, ktorých po čet je obmedzený, zodpovedajú hlavným odvetviam činnosti Únie.  
Finan čný rámec ustanoví akéko ľvek iné ustanovenia potrebné pre hladký priebeh ro čného 
rozpo čtového postupu.  
4. Ak nie je do konca predchádzajúceho finan čného rámca prijaté nariadenie Rady, ktorým sa 
ur čuje nový finan čný rámec, stropy a iné ustanovenia zodpovedajúce poslednému roku tohto rámca 
sa pred ĺžia až do prijatia takéhoto aktu.SK C 83/182 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
5. V priebehu celého postupu, ktorý vedie k prijatiu finan čného rámca, prijmú Európsky 
parlament, Rada a Komisia všetky opatrenia potrebné na u ľah čenie jeho prijatia.  
KAPITOLA 3  
RO ČNÝ ROZPO ČET ÚNIE  
Článok 313  
(pôvodný článok 272 ods. 1 ZES)  
Rozpo čtový rok zač ína 1. januára a kon čí 31. decembra.  
Článok 314  
(pôvodný článok 272 ods. 2 až 10 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom ustanovia ro čný 
rozpo čet Únie v súlade s týmito ustanoveniami:  
1. Každá inštitúcia s výnimkou Európskej centrálnej banky vypracuje do 1. júla odhad svojich 
výdavkov na nasledujúci rozpo čtový rok. Komisia tieto odhady zlú či do návrhu rozpo čtu, ktorý 
môže obsahova ť rôzne odhady. 
Návrh rozpo čtu obsahuje odhad príjmov a odhad výdavkov.  
2. Komisia predloží návrh obsahujúci návrh rozpo čtu Európskemu parlamentu a Rade najneskôr 
do 1. septembra roka, ktorý predchádza roku, v ktorom sa má príslušný rozpo čet plni ť. 
Komisia môže návrh rozpoč tu zmeni ť a doplni ť po čas daného postupu až do zvolania 
Zmierovacieho výboru uvedeného v odseku 5.  
3. Rada prijme svoju pozíciu k návrhu rozpo čtu a predloží ju Európskemu parlamentu najneskôr 
do 1. októbra roka, ktorý predchádza roku, v ktorom sa má príslušný rozpo čet plni ť. Rada informuje 
Európsky parlament v plnom rozsahu o dôvodoch, ktoré ju viedli k prijatiu jej pozície.  
4. Ak do štyridsiatich dvoch dní po tomto predložení Európsky parlament:  
a) schváli pozíciu Rady, rozpo čet je prijatý;  
b) neprijme rozhodnutie, rozpo čet sa považuje za prijatý;  
c) prijme zmeny a doplnenia vä čšinou svojich poslancov, takto zmenený a doplnený návrh sa 
predloží Rade a Komisii. Predseda Európskeho parlamentu po dohode s predsedom RadySK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/183
bezodkladne zvolá zasadnutie Zmierovacieho výboru. Ak však do desiatich dní od predloženia 
návrhu Rada informuje Európsky parlament o tom, že schválila všetky jeho zmeny a doplnenia, 
Zmierovací výbor nezasadne.  
5. Úlohou Zmierovacieho výboru, ktorý sa skladá z členov Rady alebo ich zástupcov a rovnakého 
po čtu členov zastupujúcich Európsky parlament, je dosiahnu ť do dvadsa ťjeden dní od jeho zvolania 
kvalifikovanou vä čšinou členov Rady alebo ich zástupcov a vä čšinou členov zastupujúcich Európsky 
parlament dohodu o spolo čnom návrhu na základe pozícií Európskeho parlamentu a Rady.  
Na rokovaniach Zmierovacieho výboru sa zú čast ňuje Komisia, ktorá vyvinie akéko ľvek užito čné 
iniciatívy s cie ľom zblíži ť pozície Európskeho parlamentu a Rady.  
6. Ak sa Zmierovací výbor v lehote dvadsa ťjeden dní uvedenej v odseku 5 dohodne na spolo čnom 
návrhu, Európsky parlament a Rada majú lehotu štrnástich dní od dosiahnutia dohody na to, aby 
schválili spolo čný návrh.  
7. Ak v lehote štrnástich dní uvedenej v odseku 6:  
a) Európsky parlament aj Rada schvália spolo čný návrh alebo neprijmú rozhodnutie, alebo ak jedna 
z týchto inštitúcií schváli spolo čný návrh a druhá neprijme rozhodnutie, rozpo čet sa považuje 
s kone čnou platnos ťou za prijatý v súlade so spolo čným návrhom, alebo 
b) Európsky parlament, ktorý sa uznáša vä čšinou svojich členov, a Rada spolo čný návrh zamietnu, 
alebo ak jeden z týchto orgánov zamietne spoloč ný návrh, zatia ľ čo druhý neprijme rozhodnutie, 
Komisia predloží nový návrhu rozpo čtu, alebo  
c) Európsky parlament, ktorý sa uznáša vä čšinou svojich členov, zamietne spolo čný návrh, zatia ľ čo 
Rada ho schváli, Komisia predloží nový návrhu rozpo čtu, alebo  
d) Európsky parlament schváli spolo čný návrh, zatia ľ čo Rada ho zamietne, Európsky parlament 
môže do štrnástich dní odo d ňa zamietnutia Radou vä čšinou svojich poslancov a troma pätinami 
odovzdaných hlasov rozhodnú ť, že potvrdzuje všetky alebo niektoré zmeny a doplnenia uvedené 
v odseku 4 písm. c). Ak jedna zo zmien a doplnení Európskeho parlamentu nie je potvrdená, 
považuje sa pozícia dohodnutá v Zmierovacom výbore k rozpo čtovej položke, ktorá je 
predmetom tejto zmeny a doplnenia, za zachovanú. Rozpo čet sa považuje s kone čnou 
platnos ťou za prijatý na tomto základe.  
8. Ak Zmierovací výbor neschváli spolo čný návrh v lehote dvadsa ťjeden dní uvedenej v odseku 5, 
Komisia predloží nový návrhu rozpo čtu.SK C 83/184 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
9. Po skon čení postupu uvedeného v tomto článku predseda Európskeho parlamentu vyhlási, že 
rozpo čet je s kone čnou platnos ťou prijatý. 
10. Každá inštitúcia vykonáva právomoci jej zverené týmto článkom v súlade so zmluvami 
a právnymi aktmi prijatými na ich základe, najmä so zrete ľom na vlastné zdroje Únie 
a rovnováhu príjmov a výdavkov. 
Článok 315  
(pôvodný článok 273 ZES)  
Ak na za čiatku rozpo čtového roka nie je rozpo čet ešte s kone čnou platnos ťou prijatý, vo vz ťahu ku 
každej kapitole možno v súlade s ustanoveniami nariadení vydaných pod ľa článku 322 každý mesiac 
čerpa ť najviac jednu dvanástinu rozpo čtových prostriedkov príslušnej kapitoly na predchádzajúci 
rozpo čtový rok, ktoré zárove ň nesmú presiahnuť jednu dvanástinu prostriedkov ustanovených 
v danej kapitole návrhu rozpoč tu. 
Rada môže na návrh Komisie v súlade s nariadením prijatým na základe článku 322 za predpokladu 
dodržania ostatných podmienok uvedených v prvom pododseku povoli ť výdavky prekra čujúce jednu 
dvanástinu. Rada bezodkladne predloží svoje rozhodnutie Európskemu parlamentu.  
Rozhodnutie uvedené v druhom odseku ustanoví potrebné opatrenia týkajúce sa zdrojov pre 
uplat ňovanie tohto článku v súlade s právnymi aktmi uvedenými v článku 311.  
Nadobúda ú činnos ť tridsa ť dní po svojom prijatí, ak Európsky parlament, ktorý sa uznáša vä čšinou 
všetkých svojich poslancov, v rámci tejto lehoty nerozhodne, že zníži tieto výdavky.  
Článok 316  
(pôvodný článok 271 ZES)  
Za podmienok stanovených pod ľa článku 322 všetky rozpo čtové prostriedky, ktoré sa do konca 
rozpo čtového roku nevy čerpajú, s výnimkou prostriedkov vy členených na výdavky na zamestnancov, 
sa môžu previes ť nanajvýš do nasledujúceho rozpo čtového roka.  
Rozpo čtové prostriedky sa delia podľ a kapitol, do ktorých sa výdavky zah ŕňajú pod ľa druhu alebo 
účelu, a delia sa ďalej v súlade s nariadeniami vydanými na základe článku 322.  
Výdavky Európskeho parlamentu, Európskej rady, Rady, Komisie a Súdneho dvora Európskej únie sú 
uvedené v osobitných častiach rozpo čtu, čo nevylu čuje zvláštnu úpravu ur čitých spolo čných 
výdavkov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/185
KAPITOLA 4  
PLNENIE ROZPOČ TU A ABSOLUTÓRIUM  
Článok 317  
(pôvodný článok 274 ZES)  
Komisia v spolupráci s členskými štátmi plní rozpo čet v súlade s ustanoveniami nariadení vydaných 
pod ľa článku 322 na vlastnú zodpovednos ť a v medziach ur čených prostriedkov, a to pod ľa zásad 
riadneho finan čného hospodárenia. Členské štáty spolupracujú s Komisiou tak, aby zabezpe čili 
využívanie rozpo čtových prostriedkov v súlade so zásadami riadneho finan čného hospodárenia. 
Nariadenie ustanovuje povinnosti kontroly a auditu členských štátov pri plnení rozpo čtu a z toho 
vyplývajúce zodpovednosti. Ustanovuje zodpovednosti a podrobné pravidlá, pod ľa ktorých každá 
inštitúcia postupuje pri vynakladaní svojich vlastných výdavkov.  
V medziach a za podmienok stanovených v nariadeniach vydaných v zmysle článku 322 môže 
Komisia v rámci rozpoč tu presunú ť prostriedky z jednej kapitoly do druhej alebo z jednej časti 
do druhej.  
Článok 318  
(pôvodný článok 275 ZES)  
Komisia každoro čne predkladá Európskemu parlamentu a Rade závere čný ú čet rozpoč tového 
hospodárenia za predchádzajúci rozpo čtový rok. Komisia im postúpi aj ú čtovnú závierku aktív 
a pasív Únie.  
Komisia tiež predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o financiách Únie založenú 
na výsledkoch získaných najmä na základe požiadaviek Európskeho parlamentu a Rady pod ľa článku 
319.  
Článok 319  
(pôvodný článok 276 ZES)  
1. Európsky parlament na odporúč anie Rady prijaté ude ľuje Komisii absolutórium na plnenie 
rozpo čtu. Za týmto úč elom Rada a potom Európsky parlament preskúmajú ú čty, finan čné výkazy 
a hodnotiacu správu uvedené v článku 318, a výro čnú správu Dvora audítorov spolu s odpove ďami 
auditovaných orgánov na zistenia Dvora audítorov, ako aj vyhlásenie o vierohodnosti ú čtov uvedené 
v článku 287 ods. 1 druhom pododseku, a všetky príslušné osobitné správy Dvora audítorov.SK C 83/186 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Pred udelením absolutória Komisii alebo z iného dôvodu v súvislosti s výkonom svojich 
rozpo čtových právomocí si Európsky parlament môže vyžiada ť dôkazy Komisie o uskuto čnených 
výdavkoch alebo o fungovaní systémov finan čnej kontroly. Na žiados ť Európskeho parlamentu mu 
Komisia predloží všetky potrebné informácie.  
3. Komisia urobí všetky vhodné opatrenia, aby vyhovela zisteniam uvedeným v rozhodnutiach 
o udelení absolutória a ďalším zisteniam Európskeho parlamentu v súvislosti s uskuto čnenými 
výdavkami, ako aj pripomienkam sprevádzajúcim odporú čania Rady o udelení absolutória.  
Komisia na žiados ť Európskeho parlamentu alebo Rady podáva správy o opatreniach prijatých 
v súvislosti s týmito zisteniami a pripomienkami, najmä o pokynoch daných úradom, ktoré sú 
zodpovedné za plnenie rozpo čtu. Tieto správy sa tiež predkladajú Dvoru audítorov.  
KAPITOLA 5  
SPOLO ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 320  
(pôvodný článok 277 ZES)  
Viacro čný finan čný rámec a ro čný rozpo čet sa zostavujú v eurách.  
Článok 321  
(pôvodný článok 278 ZES)  
Komisia za predpokladu, že vyrozumie príslušné orgány doty čných členských štátov, môže previes ť 
aktíva v mene jedného členského štátu do meny iného členského štátu v takom rozsahu, ako je 
potrebné pre ciele sledované zmluvami. Ak má hotovos ť alebo iné likvidné aktíva v menách, ktoré 
potrebuje, vyhýba sa takýmto prevodom.  
Komisia udržuje styk s každým členským štátom prostredníctvom orgánu, ktorý urč í daný štát. Pri 
vykonávaní finan čných operácií Komisia využíva služby emisnej banky príslušného členského štátu 
alebo akejko ľvek inej finan čnej inštitúcie schválenej týmto štátom.  
Článok 322  
(pôvodný článok 279 ZES)  
1. Európsky parlament a Rada prijmú v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade 
s Dvorom audítorov prostredníctvom nariadení:  
a) rozpo čtové pravidlá upravujúce najmä postup zostavovania a plnenia rozpo čtu a predkladania 
a auditu ú čtov;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/187
b) pravidlá týkajúce sa zodpovednosti ú častníkov finan čných operácií, najmä povo ľujúcich úradníkov 
a ú čtovníkov.  
2. Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Dvorom audítorov Rada ur čí 
metódy a postup, pod ľa ktorých budú rozpo čtové príjmy poskytnuté podľ a dojednaní týkajúcich sa 
vlastných zdrojov Únie k dispozícii Komisii, a stanoví opatrenia, ktoré treba v prípade potreby použi ť 
na zabezpe čenie požiadaviek na pokladnič nú hotovos ť. 
Článok 323  
Európsky parlament, Rada a Komisia zabezpeč ujú, aby boli k dispozícii finan čné prostriedky a aby sa 
tak umožnilo Únii plni ť jej právne záväzky vo vz ťahu k tretím stranám.  
Článok 324  
Pravidelné stretnutia predsedov Európskeho parlamentu, Rady a Komisie sa zvolávajú z iniciatívy 
Komisie v rámci rozpo čtových postupov uvedených v tejto hlave. Predsedovia prijmú všetky potrebné 
opatrenia na podporu zmierenia a zblíženia pozícií inštitúcií, ktorým predsedajú, s cie ľom u ľah čiť 
vykonávanie tejto hlavy.  
KAPITOLA 6  
BOJ PROTI PODVODOM  
Článok 325  
(pôvodný článok 280 ZES)  
1. Únia a členské štáty zamedzia podvody a iné protiprávne konanie poškodzujúce finan čné 
záujmy Únie prostredníctvom opatrení, ktoré sa prijmú v súlade s týmto článkom, čo má pôsobi ť 
odradzujúco a tak, aby to poskytlo, v členských štátoch, inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach 
Únie ú činnú ochranu.  
2. Členské štáty prijmú rovnaké opatrenia na zamedzenie podvodov poškodzujúcich finan čné 
záujmy Únie, aké prijímajú na zamedzenie podvodov poškodzujúcich ich vlastné finan čné záujmy.  
3. Členské štáty, bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia zmlúv, koordinujú svoju činnos ť 
zameranú na ochranu finan čných záujmov Únie proti podvodom. Za týmto ú čelom organizujú 
s pomocou Komisie úzku a pravidelnú spoluprácu medzi príslušnými orgánmi štátnej správy.SK C 83/188 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s Dvorom 
audítorov prijmú nevyhnutné opatrenia v oblastiach prevencie a boja proti podvodom 
poškodzujúcim finan čné záujmy Únie s cie ľom zabezpe čiť v členských štátoch, inštitúciách, 
orgánoch, úradoch a agentúrach Únie ú činnú a rovnocennú ochranu.  
5. Komisia v spolupráci s členskými štátmi predkladá každoro čne Rade a Európskemu parlamentu 
správu o opatreniach prijatých na vykonanie tohto článku.  
HLAVA III  
POSILNENÁ SPOLUPRÁCA  
Článok 326  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
Každá posilnená spolupráca musí byť v súlade so zmluvami a právom Únie.  
Takáto spolupráca nesmie naruši ť vnútorný trh ani hospodársku, sociálnu a územnú súdržnos ť. Tiež 
nesmie predstavova ť prekážku alebo diskrimináciu v obchode medzi členskými štátmi, ani medzi 
nimi nesmie naruši ť hospodársku sú ťaž. 
Článok 327  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
Každá posilnená spolupráca rešpektuje právomoci, práva a povinnosti tých členských štátov, ktoré sa 
jej nezú čast ňujú. Takéto členské štáty nesmú bráni ť jej vykonávaniu zú častnenými členskými štátmi.  
Článok 328  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
1. Posilnená spolupráca je pri nadviazaní otvorená všetkým členským štátom a podmienená 
dodržaním všetkých podmienok ú časti, ktoré ustanovuje rozhodnutie, ktorým bola povolená. 
Na ďalej je im kedyko ľvek otvorená, pokia ľ okrem uvedených podmienok dodržiavajú aj právne 
akty už prijaté v jej rámci.  
Komisia a členské štáty zú častnené na posilnenej spolupráci zabezpe čia podporu ú časti čo 
najvä čšieho po čtu členských štátov.  
2. Komisia a prípadne vysoký predstaviteľ Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku 
poskytujú Európskemu parlamentu a Rade pravidelné informácie týkajúce sa vývoja posilnenej 
spolupráce.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/189
Článok 329  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
1. Členské štáty, ktoré si želajú nadviaza ť medzi sebou posilnenú spoluprácu v jednej z oblastí, na 
ktoré sa vz ťahujú zmluvy, s výnimkou oblastí výlu čnej právomoci a spolo čnej zahranič nej 
a bezpe čnostnej politiky, predložia žiados ť Komisii a upresnia rozsah pôsobnosti a ciele 
navrhovanej posilnenej spolupráce. Komisia môže na tento ú čel predloži ť návrh Rade. Ak Komisia 
návrh nepredloží, informuje dotknuté členské štáty o dôvodoch, pre čo tak neurobila.  
Povolenie nadviaza ť posilnenú spoluprácu uvedené v prvom pododseku ude ľuje Rada na návrh 
Komisie a po udelení súhlasu Európskeho parlamentu.  
2. Žiados ť členských štátov, ktoré si želajú medzi sebou nadviaza ť posilnenú spoluprácu v rámci 
spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, sa podáva Rade. Žiados ť sa postúpi vysokému 
predstavite ľovi Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ktorý zaujme stanovisko 
k tomu, či je zamýš ľaná posilnená spolupráca v súlade so spolo čnou zahrani čnou 
a bezpe čnostnou politikou Únie, a Komisii, ktorá zaujme stanovisko najmä k tomu, či je 
navrhovaná posilnená spolupráca v súlade s ostatnými politikami Únie. Pre informáciu sa postúpi 
aj Európskemu parlamentu.  
Povolenie postupova ť formou posilnenej spolupráce sa ude ľuje rozhodnutím Rady, ktorá sa uznáša 
jednomyse ľne. 
Článok 330  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
Všetci členovia Rady sa môžu zú častni ť na jej rokovaniach, ale hlasovania sa zú čast ňujú len členovia 
Rady zastupujúci členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú na posilnenej spolupráci.  
Jednomyse ľnos ť predstavujú len hlasy zástupcov zú častnených členských štátov.  
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3.  
Článok 331  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
1. Každý členský štát, ktorý si želá zú častni ť sa prebiehajúcej posilnenej spolupráce v jednej 
z oblastí uvedených v článku 329 ods. 1, oznámi svoj zámer Rade a Komisii.  
Komisia potvrdí ú čas ť dotknutého č lenského štátu v priebehu štyroch mesiacov odo d ňa prijatia 
oznámenia. V prípade potreby skonštatuje, že sú splnené podmienky ú časti a prijme akéko ľvek 
potrebné prechodné opatrenia týkajúce sa uplat ňovania už prijatých právnych aktov v rámci 
posilnenej spolupráce.SK C 83/190 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa však Komisia domnieva, že neboli splnené podmienky ú časti, ozna čí opatrenia, ktoré je 
potrebné prija ť, aby tieto podmienky boli splnené, a stanoví lehotu na opätovné preskúmanie 
žiadosti. Po uplynutí tejto lehoty opätovne preskúma žiados ť v súlade s postupom ustanoveným 
v druhom pododseku. Ak sa Komisia domnieva, že podmienky ú časti ešte stále nie sú splnené, 
dotknutý členský štát môže záležitos ť predloži ť Rade, ktorá rozhodne o žiadosti. Rada sa uznáša 
v súlade s článkom 330. Na návrh Komisie môže tiež prija ť prechodné opatrenia uvedené v druhom 
pododseku. 
2. Každý členský štát, ktorý si želá zú častni ť sa prebiehajúcej posilnenej spolupráce v rámci 
spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, oznámi svoj zámer Rade, vysokému predstavite ľovi 
Únie pre zahrani čné vecí a bezpe čnostnú politiku a Komisii.  
Rada potvrdí ú čas ť dotknutého členského štátu po porade s vysokým predstavite ľom Únie pre 
zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a v prípade potreby po konštatovaní, že sú splnené 
podmienky ú časti. Rada tiež môže na návrh vysokého predstavite ľa Únie prija ť akékoľ vek 
potrebné prechodné opatrenia týkajúce sa uplat ňovania už prijatých právnych aktov v rámci 
posilnenej spolupráce. Ak sa však Rada domnieva, že podmienky ú časti nie sú splnené, ozna čí 
opatrenia, ktoré je potrebné prija ť, aby tieto podmienky boli splnené, a stanoví lehotu na 
opätovné preskúmanie žiadosti o ú čas ť. 
Na ú čely tohto odseku sa Rada uznáša jednomyseľ ne a v súlade s článkom 330.  
Článok 332  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
Výdavky vyplývajúce z uskuto čňovania posilnenej spolupráce s výnimkou administratívnych 
nákladov vznikajúcich inštitúciám znášajú zú častnené členské štáty, pokia ľ všetci členovia Rady po 
porade s Európskym parlamentom nerozhodnú jednomyse ľne inak.  
Článok 333  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
1. Ke ď ustanovenie zmlúv, ktoré môže by ť uplat ňované v súvislosti s posilnenou spoluprácou, 
ustanovuje, že Rada sa uznáša jednomyse ľne, môže Rada jednomyse ľne v súlade s postupom 
ustanovenými v č lánku 330 prija ť rozhodnutie ustanovujúce, že sa bude uznáša ť kvalifikovanou 
vä čšinou.  
2. Ke ď ustanovenie zmlúv, ktoré môže by ť uplat ňované v súvislosti s posilnenou spoluprácou, 
ustanovuje, že Rada prijíma právne akty pod ľa mimoriadneho legislatívneho postupu, môže Rada 
jednomyse ľne v súlade s postupom ustanoveným v článku 330 prija ť rozhodnutie ustanovujúce, že 
sa bude uznášať pod ľa riadneho legislatívneho postupu. Rada sa uznáša po porade s Európskym 
parlamentom.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/191
3. Odseky 1 a 2 sa neuplat ňujú na rozhodnutia, ktoré majú vojenské alebo obranné dôsledky.  
Článok 334  
(pôvodné články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 ZEU a pôvodné články 11 a 11a ZES)  
Rada a Komisia zabezpeč ujú vzájomný súlad činností vykonávaných v rámci posilnenej spolupráce 
a súlad takýchto činností s politikami Únie a na tento ú čel spolupracujú.  
SIEDMA ČASŤ  
VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 335  
(pôvodný článok 282 ZES)  
V každom členskom štáte požíva Únia najširšiu spôsobilos ť na práva a právne úkony, aké ich právo 
priznáva právnickým osobám; Únia môže najmä nadobúda ť alebo scudzova ť hnute ľný a nehnute ľný 
majetok a môže vystupova ť pred súdmi. V takom prípade zastupuje Úniu Komisia. Únia je však 
zastúpená aj každou z inštitúcií na základe ich administratívnej autonómie v záležitostiach týkajúcich 
sa ich fungovania.  
Článok 336  
(pôvodný článok 283 ZES)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s ďalšími 
dotknutými inštitúciami vydajú prostredníctvom nariadení Služobný poriadok úradníkov Únie 
a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Únie.  
Článok 337  
(pôvodný článok 284 ZES)  
V medziach a za podmienok stanovených Radou uznášajúca sa jednoduchou väčšinou v súlade 
s ustanoveniami zmlúv môže Komisia zhromaž ďova ť všetky informácie a vykonáva ť všetky 
šetrenia potrebné na splnenie úloh, ktorými je poverená.  
Článok 338  
(pôvodný článok 285 ZES)  
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 5 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk 
a Európskej centrálnej banky prijmú Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom opatrenia na vypracovanie štatistík tam, kde je to nevyhnutné pre výkon činností Únie.SK C 83/192 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
2. Štatistiky vypracované Úniou sú v súlade s požiadavkami nestrannosti, spo ľahlivosti, 
objektivity, vedeckej nezávislosti, hospodárnosti a štatistického utajenia dôverných dát; 
hospodárskym prevádzkovate ľom pritom nemajú spôsobiť nadmerné bremeno.  
Článok 339  
(pôvodný článok 287 ZES)  
Povinnos ť ml čanlivosti členov orgánov Únie, členov výborov, úradníkov a ostatných zamestnancov 
Únie, ktorá sa vz ťahuje na informácie chránené služobným tajomstvom, najmä informácie 
o podnikoch, ich obchodných stykoch alebo nákladových položkách, trvá aj po ukon čení ich funkcie.  
Článok 340  
(pôvodný článok 288 ZES)  
Zmluvná zodpovednos ť Únie sa spravuje právom, ktorým sa spravuje príslušná zmluva.  
V prípade nezmluvnej zodpovednosti Únia, v súlade so zásadami spolo čnými pre právne poriadky 
členských štátov, napraví akéko ľvek škody spôsobené vlastnými orgánmi alebo pracovníkmi pri 
výkone ich funkcií.  
Bez ohľ adu na druhý odsek je Európska centrálna banka povinná nahradi ť akúko ľvek škodu 
spôsobenú ňou alebo jej zamestnancami pri plnení ich povinností v súlade so všeobecnými 
zásadami spolo čnými pre právne poriadky členských štátov.  
Osobná zodpovednos ť vlastných zamestnancov vo či Únii sa riadi ustanoveniami stanovenými v ich 
služobnom poriadku alebo v podmienkach zamestnávania, ktoré sa na nich vz ťahujú.  
Článok 341  
(pôvodný článok 289 ZES)  
Sídlo orgánov Únie sa ur čí po vzájomnej dohode vlád členských štátov.  
Článok 342  
(pôvodný článok 290 ZES)  
Rada prostredníctvom nariadení jednomyse ľne ur čí pravidlá používania jazykov orgánmi Únie, čím 
nie sú dotknuté ustanovenia uvedené v štatúte Súdneho dvora Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/193
Článok 343  
(pôvodný článok 291 ZES)  
Únia požíva na území členských štátov výsady a imunity nevyhnutné pre plnenie svojich úloh za 
podmienok stanovených v Protokole z 8. apríla 1965 o výsadách a imunitách Európskej únie. To isté 
platí aj pre Európsku centrálnu banku a Európsku investi čnú banku.  
Článok 344  
(pôvodný článok 292 ZES)  
Členské štáty sa zaväzujú, že spory, ktoré sa týkajú výkladu alebo uplat ňovania zmlúv vyriešia 
v súlade so zmluvami.  
Článok 345  
(pôvodný článok 295 ZES)  
Zmluvy sa nedotýkajú úpravy vlastníckych vz ťahov uplat ňovanej v členských štátoch.  
Článok 346  
(pôvodný článok 296 ZES)  
1. Ustanovenia zmlúv nebránia použitiu nasledujúcich pravidiel:  
a) žiaden členský štát nie je povinný poskytova ť informácie, ktorých sprístupnenie odporuje pod ľa 
jeho názoru základným záujmom jeho bezpe čnosti;  
b) každý členský štát môže prija ť opatrenia, ktoré pokladá za nevyhnutné na ochranu základných 
záujmov vlastnej bezpe čnosti a ktoré sú späté s výrobou zbraní, munície a bojového materiálu 
alebo obchodu s nimi; tieto opatrenia nesmú nepriaznivo ovplyvni ť podmienky hospodárskej 
sú ťaže na vnútornom trhu výrobkov, ktoré nie sú ur čené zvláš ť na vojenské úč ely. 
2. Na návrh Komisie môže Rada jednomyse ľne vykona ť zmeny v zozname výrobkov 
vyhotovenom 15. apríla 1958, na ktoré sa vz ťahujú ustanovenia odseku 1 písm. b).  
Článok 347  
(pôvodný článok 297 ZES)  
Členské štáty sa navzájom poradia o spolo čných vhodných opatreniach, ktorými sa má zabráni ť, aby 
fungovanie vnútorného trhu neovplyvnili opatrenia, ktoré musí členský štát prija ť v prípade vážnych 
vnútorných nepokojov ohrozujúcich verejný poriadok, v prípade vojny alebo vážneho 
medzinárodného napätia vytvárajúceho vojnové nebezpeč enstvo, alebo aby si členský štát splnil 
záväzky, ktoré prijal s cie ľom zachova ť mier a medzinárodnú bezpe čnos ť.SK C 83/194 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 348  
(pôvodný článok 298 ZES)  
Ak opatrenia prijaté za okolností uvedených v článkoch 346 a 347 vedú k narušeniu podmienok 
hospodárskej sú ťaže vnútorného trhu, Komisia spolu s príslušným štátom preskúma, ako by sa tieto 
opatrenia mohli prispôsobi ť pravidlám stanoveným v zmluvách.  
Odlišne od postupu pod ľa článkov 258 a 259 môže Komisia alebo ktorýko ľvek členský štát 
predloži ť vec priamo Súdnemu dvoru, ak sa domnievajú, že iný členský štát zneužíva oprávnenie 
stanovené v článkoch 346 a 347. Súdny dvor rozhoduje na neverejnom zasadnutí.  
Článok 349  
(pôvodný článok 299 ods. 2 druhý, tretí a štvrtý pododsek ZES)  
Vzh ľadom na hospodársku a sociálnu štruktúru Guadeloupe, Francúzskej Guyany, Martiniku, 
Réunionu, Svätého Bartolomeja, Svätého Martina, Azor, Madeiry a Kanárskych ostrovov, ktorá je 
ovplyvnená ich od ľahlos ťou, ostrovnou polohou, malou rozlohou, ob ťažnými topografickými 
a klimatickými podmienkami, hospodárkou závislos ťou na malom množstve výrobkov, čo spolu 
negatívne pôsobí na rozvoj týchto území, Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom prijme osobitné opatrenia na stanovenie podmienok na uplatnenie zmlúv a spolo čných politík na uvedených územiach. Ak Rada prijíma príslušné osobitné opatrenia 
v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, tiež sa uznáša na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom.  
Opatrenia uvedené v prvom odseku sa vz ťahujú najmä na colnú a obchodnú politiku, da ňovú 
politiku, vo ľné zóny, poľ nohospodársku a politiku rybného hospodárstva, na podmienky 
zásobovania surovinami a základným spotrebným tovarom, štátnu pomoc a podmienky prístupu 
k štrukturálnym fondom a horizontálnym programom Únie.  
Rada prijme opatrenia uvedené v prvom odseku s prihliadnutím na osobitné charakteristiky 
a obmedzenia týchto ve ľmi vzdialených regiónov bez toho, aby narušila integritu a súdržnos ť 
právneho poriadku Únie, vrátane vnútorného trhu a spolo čných politík.  
Článok 350
 
(pôvodný článok 306 ZES)  
Ustanovenia zmlúv nebránia existencii ani vytváraniu regionálnych únií medzi Belgickom 
a Luxemburskom alebo medzi Belgickom, Luxe mburskom a Holandskom, ak sa ciele týchto 
regionálnych únií nedosiahnu uplat ňovaním zmlúv.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/195
Článok 351  
(pôvodný článok 307 ZES)  
Ustanovenia zmlúv neovplyvnia práva a povinnosti vyplývajúce z dohôd uzavretých pred 
1. januárom 1958 alebo pre pristupujúce štáty pred d ňom ich prístupu medzi jedným alebo 
viacerými členskými štátmi na jednej strane a jedným alebo viacerými tretími krajinami na strane 
druhej.  
V prípade, že tieto dohody sú nezlu čite ľné so zmluvami, členský štát alebo dotknuté štáty podniknú 
vhodné opatrenia na odstránenie zistených nezlu čite ľností. Ak je to potrebné, členské štáty si na 
dosiahnutie tohto cie ľa môžu poskytnúť vzájomnú pomoc a zauja ť spolo čný postoj.  
Pri uplat ňovaní dohôd uvedených v prvom odseku zoberú členské štáty do úvahy, že výhody 
poskytnuté v zmluvách každým členským štátom obsiahnuté v zmluvách tvoria neoddelite ľnú 
sú čas ť založenia Únie, a sú preto neoddelite ľne spojené s vytvorením spolo čných orgánov, 
poverením týchto orgánov právomocami a poskytovaním rovnakých výhod všetkými členskými 
štátmi.  
Článok 352  
(pôvodný článok 308 ZES)  
1. Ak sa preukáže, že v rámci politík vymedzených v zmluvách je na dosiahnutie niektorého 
z cie ľov uvedených v zmluvách nevyhnutná činnos ť Únie a zmluvy na to neposkytujú potrebné 
právomoci, prijme Rada jednomyse ľne na návrh Komisie a po udelení súhlasu Európskeho 
parlamentu vhodné ustanovenia. Ak Rada prijíma tieto ustanovenia v súlade s mimoriadnym 
legislatívnym postupom, tiež sa uznáša na návrh Komisie a po udelení súhlasu Európskeho 
parlamentu.  
2. Komisia upozor ňuje v rámci postupu kontroly dodržiavania zásady subsidiarity uvedenej 
v článku 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii národné parlamenty na návrhy založené na tomto 
článku.  
3. Opatrenia založené na tomto článku nesmú zah ŕňať harmonizáciu zákonov a iných právnych 
predpisov členských štátov v prípadoch, v ktorých zmluvy takúto harmonizáciu vylu čujú. 
4. Tento článok nemôže slúži ť ako základ na dosiahnutie cie ľov týkajúcich sa spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a všetky akty prijaté v súlade s týmto článkom sú v súlade 
s obmedzeniami ustanovenými v článku 40 druhom odseku Zmluvy o Európskej únii.SK C 83/196 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 353  
Článok 48 ods. 7 Zmluvy o Európskej únii sa nevz ťahuje na tieto články: 
— článok 311 tretí a štvrtý odsek,  
— článok 312 ods. 2 prvý pododsek,  
— článok 352 a  
— článok 354.  
Článok 354  
(pôvodný článok 309 ZES)  
Na ú čely článku 7 Zmluvy o Európskej únii o pozastavení niektorých práv vyplývajúcich z členstva 
v Únii sa člen Európskej rady alebo Rady zastupujúci daný č lenský štát nezú čast ňuje hlasovania 
a daný č lenský štát sa neberie do úvahy pri výpo čte jednej tretiny alebo štyroch pätín členských 
štátov ustanovených v odsekoch 1 a 2 uvedeného článku. Zdržanie sa hlasovania členov, ktorí sú 
osobne prítomní alebo ktorí sú zastúpení, nebráni prijatiu rozhodnutí uvedených v odseku 2 
uvedeného článku.  
Na prijatie rozhodnutí uvedených v článku 7 odsekoch 3 a 4 Zmluvy o Európskej únii je 
kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s č lánkom 238 ods. 3 písm. b) tejto zmluvy.  
Ak sa v nadväznosti na rozhodnutie o pozastavení výkonu hlasovacích práv prijaté v súlade 
s článkom 7 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii Rada uznáša kvalifikovanou vä čšinou na základe 
ustanovení zmlúv, táto kvalifikovaná vä čšina je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. 
b) tejto zmluvy alebo, ak sa Rada uznáša na návrh Komisie alebo vysokého predstavite ľa Únie pre 
zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a).  
Na ú čely článku 7 Zmluvy o Európskej únii sa Európsky parlament uznáša dvojtretinovou vä čšinou 
odovzdaných hlasov, ktoré predstavujú vä čšinu všetkých jeho poslancov.  
Článok 355  
(pôvodný článok 299 ods. 2 prvý pododsek a odseky 3 až 6 ZES)  
Okrem ustanovení článku 52 Zmluvy o Európskej únii o územnej pôsobnosti zmlúv sa uplat ňujú 
tieto ustanovenia:  
1. Ustanovenia zmlúv sa v súlade s článkom 349 vz ťahujú na Guadeloupe, Francúzsku Guayanu, 
Martinik, Réunion, Svätého Bartolomeja, Svätého Martina, Azory, Madeiru a Kanárske ostrovy.  
2. Na zámorské krajiny a územia uvedené v zozname v prílohe II sa vz ťahujú osobitné dojednania 
pre pridruženie stanovené v štvrtej časti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/197
Zmluvy sa nevz ťahujú na zámorské krajiny a územia, ktoré udržiavajú osobitné vz ťahy so Spojeným 
krá ľovstvom Ve ľkej Británie a Severného Írska a nie sú zahrnuté do zoznamu uvedeného 
v predchádzajúcom odseku.  
3. Ustanovenia zmlúv sa uplat ňujú na európskych územiach, za ktoré v zahrani čných vz ťahoch 
zodpovedá členský štát.  
4. Ustanovenia zmlúv sa vz ťahujú na Alandy v súlade s ustanoveniami ur čenými v Protokole č . 2 
k aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva. 
5. Odchylne od článku 52 Zmluvy o Európskej únii a odsekov 1 až 4 tohto článku, platí že 
a) zmluvy sa nevz ťahujú na Faerské ostrovy;  
b) zmluvy sa uplat ňujú na výsostné územia Spojeného krá ľovstva Akroriti a Dhekelia na Cypre iba 
v rozsahu nevyhnutnom na zabezpe čenie vykonávania ustanovení Protokolu o výsostných 
územiach Spojeného krá ľovstva Ve ľkej Británie a Severného Írska na Cypre pripojeného k Aktu 
o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej 
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, 
Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a v súlade so znením tohto 
protokolu; 
c) zmluvy sa vz ťahujú na Normanské ostrovy a na ostrov Man iba v rozsahu nevyhnutnom na 
zabezpeč enie plnenia dojednaní pre tieto ostrovy, ako je uvedené v zmluve o pristúpení nových 
členských štátov do Európskeho hospodárskeho spolo čenstva a do Európskeho spolo čenstva pre 
atómovú energiu podpísanej 22. januára 1972.  
6. Európska rada môže na základe iniciatívy dotknutého členského štátu prija ť rozhodnutie, 
ktorým sa vo vz ťahu k Únii mení a dopĺň a postavenie dánskej, francúzskej alebo holandskej 
krajiny alebo územia uvedených v odsekoch 1 a 2. Európska rada sa uznáša jednomyse ľne po 
porade s Komisiou.  
Článok 356  
(pôvodný článok 312 ZES)  
Táto zmluva sa uzatvára na neur čitú dobu.  
Článok 357  
(pôvodný článok 313 ZES)  
Túto zmluvu ratifikujú Vysoké zmluvné strany v súlade s ich príslušnými ústavnými predpismi. 
Ratifika čné listiny budú uložené u vlády Talianskej republiky.SK C 83/198 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Táto zmluva nadobudne platnos ť prvý de ň v mesiaci, ktorý nasleduje po uložení ratifika čných listín 
posledného signatárskeho štátu. Ak sa však uloženie uskuto ční menej ako 15. de ň pred za čiatkom 
nasledujúceho mesiaca, táto zmluva nadobúda platnos ť až v prvý de ň druhého mesiaca nasledujúceho 
po dátume tohto uloženia.  
Článok 358  
Ustanovenia článku 55 Zmluvy o Európskej únii sa vz ťahujú na túto zmluvu.  
NA DÔKAZ TOHO splnomocnení zástupcovia podpísali túto zmluvu.  
V Ríme dvadsiateho piateho marca tisícdevä ťstopä ťdesiatsedem.  
(Zoznam splnomocnených zástupcov nie je reprodukovaný)SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/199

PROTOKOLYSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/201

PROTOKOL ( č. 1)  
O ÚLOHE NÁRODNÝCH PARLAMENTOV 
V EURÓPSKEJ ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spôsob, akým národné parlamenty vykonávajú kontrolu svojej vlády vo vz ťahu 
k činnostiam Únie, je záležitos ťou ústavného systému a praxe každého č lenského štátu,  
ŽELAJÚC SI  povzbudzovať národné parlamenty k vä čšiemu zapojeniu do činností Európskej únie 
a posil ňova ť ich možnos ť vyjadrova ť svoje názory k návrhom legislatívnych aktov Európskej únie, 
ako aj k ďalším záležitostiam ich osobitného záujmu,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
HLAVA I  
INFORMÁCIE PRE NÁRODNÉ PARLAMENTY  
Článok 1 
Konzultač né dokumenty Komisie (zelené a biele knihy a oznámenia) postúpi Komisia pri ich 
zverejnení priamo národným parlamentom. Komisia tiež postúpi národným parlamentom ro čný 
plán legislatívnych úloh, ako aj všetky ostatné dokumenty legislatívneho plánovania alebo stratégie 
politiky v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.  
Článok 2 
Návrhy legislatívnych aktov zaslané Európskemu parlamentu a Rade sa postúpia národným 
parlamentom.  
Na ú čely tohto protokolu „návrh legislatívneho aktu“ znamená návrhy Komisie, iniciatívy skupiny 
členských štátov, iniciatívy Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania Európskej 
centrálnej banky a žiadosti Európskej investič nej banky, ktorých cie ľom je prijatie legislatívneho aktu.  
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od Komisie postúpi národným parlamentom priamo Komisia 
v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.  
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od Európskeho parlamentu postúpi národným parlamentom 
priamo Európsky parlament.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/203
Návrh legislatívneho aktu pochádzajúci od skupiny členských štátov, Súdneho dvora, Európskej 
centrálnej banky alebo Európskej investi čnej banky postúpi národným parlamentom Rada.  
Článok 3 
Národné parlamenty môžu v súlade s postupom ustanoveným v Protokole o uplat ňovaní zásad 
subsidiarity a proporcionality posla ť predsedom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie 
odôvodnené stanovisko k tomu, či je návrh legislatívneho aktu v súlade so zásadou subsidiarity.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štátov, vládam týchto členských štátov 
postúpi odôvodnené stanovisko(-á) predseda Rady.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky alebo 
Európskej investi čnej banky, dotknutej inštitúcii alebo orgánu postúpi odôvodnené stanovisko(-á) 
predseda Rady. 
Článok 4 
Od sprístupnenia návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom v úradných jazykoch Únie až 
do d ňa, keď sa zaradí do predbežného programu rokovania Rady s cie ľom jeho prijatia alebo prijatia 
pozície v rámci legislatívneho postupu, musí uplynú ť osemtýždň ová lehota. Výnimky sú prípustné 
v naliehavých prípadoch, ktorých dôvody sa uvedú v akte alebo v pozícii Rady. S výnimkou 
naliehavých prípadov, ktoré sú náležite odôvodnené, nesmie po čas týchto ôsmich týžd ňov dôjs ť 
k žiadnej dohode o návrhu legislatívneho aktu. S výnimkou naliehavých prípadov, ktoré sú 
náležite odôvodnené, musí medzi zaradením návrhu legislatívneho aktu do predbežného programu 
rokovania Rady a prijatím pozície uplynú ť desa ťdňová lehota.  
Článok 5 
Programy zasadnutí Rady a výsledky zasadnutí vrátane zápisníc zo zasadnutí, na ktorých Rada rokuje 
o návrhoch legislatívnych aktov, sa postupujú priamo národným parlamentom v rovnakom čase ako 
vládam členských štátov.  
Článok 6 
Ak má Európska rada v úmysle uplatni ť článok 48 ods. 7, prvý alebo druhý pododsek Zmluvy 
o Európskej únii, národné parlamenty sú o zámere Európskej rady informované najmenej šes ť 
mesiacov pred prijatím rozhodnutia.  
Článok 7  
Dvor audítorov postúpi svoju výro čnú správu pre informáciu národným parlamentom v rovnakom 
čase ako Európskemu parlamentu a Rade.SK C 83/204 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 8 
Ak národný parlamentný systém nie je jednokomorový, uplatnia sa č lánky 1 až 7 na komory, 
z ktorých parlament pozostáva.  
HLAVA II  
MEDZIPARLAMENTNÁ SPOLUPRÁCA  
Článok 9 
Európsky parlament a národné parlamenty spolo čne vymedzia organizáciu a podporu efektívnej 
a pravidelnej medziparlamentnej spolupráce v rámci Únie.  
Článok 10  
Konferencia parlamentných výborov pre záležitosti Únie môže do pozornosti Európskeho 
parlamentu, Rady a Komisie predloži ť všetky iniciatívy, ktoré považuje za vhodné. Táto 
konferencia okrem toho podporuje výmenu informácií a najlepšej praxe medzi národnými 
parlamentmi a Európskym parlamentom vrátane ich osobitných výborov. Môže organizovať  aj 
medziparlamentné konferencie ku konkrétnym témam, najmä diskutova ť o záležitostiach spoloč nej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky vrátane spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky. Príspevky 
konferencie nie sú záväzné pre národné parlamenty a nie sú nimi dotknuté ich pozície.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/205
PROTOKOL ( č. 2)  
O UPLAT ŇOVANÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY 
A PROPORCIONALITY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  zabezpeč iť, aby sa rozhodnutia prijímali čo najbližšie k ob čanom Únie,  
ROZHODNUTÉ  ur čiť podmienky uplat ňovania zásad subsidiarity a proporcionality zakotvených 
v článku 5 Zmluvy o Európskej únii a zavies ť systém kontroly uplat ňovania týchto zásad,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Každá inštitúcia zabezpeč uje trvalé dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality vymedzených 
v článku 5 Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 2 
Predtým, ako Komisia navrhne legislatívny akt, uskuto ční rozsiahle konzultácie. Ak je to vhodné, 
zoh ľadnia takéto konzultácie regionálny a miestny rozmer zamýš ľaných opatrení. Komisia 
neuskutoč ní takéto konzultácie v mimoriadne naliehavých prípadoch. Vo svojom návrhu uvedie 
dôvody tohto rozhodnutia. 
Článok 3 
Na ú čely tohto protokolu „návrh legislatívneho aktu“ znamená návrhy Komisie, iniciatívy skupiny 
členských štátov, iniciatívy Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania Európskej 
centrálnej banky a žiadosti Európskej investič nej banky, ktorých cie ľom je prijatie legislatívneho aktu.  
Článok 4  
Komisia postupuje svoje návrhy legislatívnych aktov a svoje zmenené a doplnené návrhy národným 
parlamentom v rovnakom čase ako zákonodarcovi Únie.  
Európsky parlament postupuje svoje návrhy legislatívnych aktov, ako aj svoje zmenené a doplnené 
návrhy národným parlamentom.  
Rada postupuje návrhy legislatívnych aktov pochádzajúce od skupiny členských štátov, Súdneho 
dvora, Európskej centrálnej banky alebo Európskej investič nej banky, ako aj zmenené a doplnené 
návrhy národným parlamentom.SK C 83/206 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Legislatívne uznesenia Európskeho parlamentu a pozície Rady tieto inštitúcie po ich prijatí postúpia 
národným parlamentom.  
Článok 5 
Návrhy legislatívnych aktov sa odôvodnia so zrete ľom na zásadu subsidiarity a zásadu 
proporcionality. Každý návrh legislatívneho aktu by mal obsahova ť dôvodovú správu, na základe 
ktorej je možné vyhodnotiť jeho súlad so zásadami subsidiarity a proporcionality. Dôvodová správa 
by mala obsahova ť približný odhad finan čného dosahu návrhu a v prípade smernice jej dôsledky 
týkajúce sa právnych predpisov, ktoré majú prija ť členské štáty, a to vrátane regionálnych právnych 
predpisov, ak je to potrebné. Dôvody, ktoré vedú k záveru, že cie ľ Únie sa dá lepšie dosiahnu ť na 
úrovni Únie, sa podložia kvalitatívnymi, a kedyko ľvek je to možné, kvantitatívnymi ukazovate ľmi. 
Návrhy legislatívnych aktov zoh ľadnia potrebu udrža ť akúko ľvek finan čnú alebo administratívnu 
záťaž Únie, národných vlád, regionálnych alebo miestnych orgánov, hospodárskych subjektov 
a ob čanov na čo najnižšej úrovni, primeranej sledovanému cie ľu. 
Článok 6 
Do ôsmich týždň ov od doru čenia návrhu legislatívneho aktu v úradných jazykoch Únie môže 
ktorýko ľvek národný parlament alebo ktoráko ľvek komora národného parlamentu posla ť 
predsedom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie odôvodnené stanovisko s uvedením dôvodov, pre ktoré sú presved čení, že daný návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity. Je vecou každého 
národného parlamentu alebo každej komory národného parlamentu, aby sa prípadne poradili 
s regionálnymi parlamentmi so zákonodarnými právomocami.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štátov, predseda Rady postúpi 
stanovisko vládam týchto č lenských štátov.  
Ak návrh legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky alebo 
Európskej investi čnej banky, predseda Rady postúpi stanovisko dotknutej inštitúcii alebo orgánu.  
Článok 7 
1. Európsky parlament, Rada a Komisia, a prípadne, skupina členských štátov, Súdny dvor, 
Európska centrálna banka alebo Európska investi čná banka, ak návrh legislatívneho aktu pochádza 
od nich, zoh ľadnia odôvodnené stanoviská vydané národnými parlamentmi alebo komorou 
niektorého z národných parlamentov.
 
Každý národný parlament má dva hlasy rozdelen é v závislosti od národného parlamentného systému. 
V dvojkomorovom národnom parlamentnom systéme má každá z dvoch komôr jeden hlas.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/207
2. Pokia ľ odôvodnené stanoviská k nesúladu návrhu legislatívneho aktu so zásadou subsidiarity 
predstavujú aspo ň jednu tretinu všetkých hlasov pridelených národným parlamentom pod ľa druhého 
pododseku odseku 1, návrh sa musí opätovne posúdi ť. V prípade návrhu legislatívneho aktu 
predloženého na základe článku 76 Zmluvy o fungovaní Európskej únie týkajúceho sa priestoru 
slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti je potrebná jedna štvrtina hlasov.  
Po takomto opätovnom posúdení sa môže Komisia alebo prípadne skupina členských štátov, 
Európsky parlament, Súdny dvor, Európska centrálna banka alebo Európska investič ná banka, ak 
návrh legislatívneho aktu pochádza od nich, rozhodnú ť, že ponechá, zmení alebo doplní alebo 
stiahne návrh. Takéto rozhodnutie musí by ť odôvodnené. 
3. Navyše v rámci riadneho legislatívneho postupu, pokia ľ odôvodnené stanoviská k nesúladu 
návrhu legislatívneho aktu so zásadou subsidiarity predstavujú aspo ň jednoduchú vä čšinu všetkých 
hlasov pridelených národným parlamentom pod ľa druhého pododseku odseku 1, návrh sa musí 
opätovne posúdi ť. Po takomto opätovnom posúdení sa môže Komisia rozhodnú ť, že ponechá, 
zmení, doplní alebo stiahne návrh.  
Ak sa Komisia rozhodne návrh zachova ť, musí v odôvodnenom stanovisku vysvetliť , pre čo sa 
domnieva, že návrh je v súlade so zásadou subsidiarity. Toto odôvodnené stanovisko, ako aj 
odôvodnené stanoviská národných parlamentov sa musia predloži ť zákonodarcovi Únie na 
posúdenie v rámci legislatívneho postupu:  
a) pred dokon čením prvého čítania zákonodarca (Európsky parlament a Rada) preskúma súlad 
legislatívneho návrhu so zásadou subsidiarity, pri čom zoh ľadní najmä dôvody, ktoré vyjadrila 
a spolo čne zastáva vä čšina národných parlamentov, ako aj odôvodnené stanovisko Komisie;  
b) ak na základe 55 % vä čšiny členov Rady alebo vä čšiny odovzdaných hlasov v Európskom 
parlamente zákonodarca dospeje k stanovisku, že návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity, 
tento legislatívny návrh sa nebude ďalej preskúmava ť. 
Článok 8 
Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť o žalobách z dôvodu porušenia zásady 
subsidiarity legislatívnym aktom podaných členskými štátmi v súlade s pravidlami ustanovenými 
v článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo predložených členským štátom v súlade 
s jeho právnym poriadkom v mene jeho národného parlamentu alebo komory národného 
parlamentu.  
V súlade s podmienkami ustanovenými v uvedenom článku môže aj Výbor regiónov poda ť takéto 
žaloby voč i legislatívnym aktom, na prijatie ktorých Zmluva o fungovaní Európskej únie vyžaduje 
poradu s ním.SK C 83/208 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 9  
Komisia predkladá každý rok Európskej rade, Európskemu parlamentu, Rade a národným 
parlamentom správu o uplat ňovaní článku 5 Zmluvy o Európskej únii. Táto výro čná správa sa 
postúpi aj Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/209
PROTOKOL ( č. 3)  
O ŠTATÚTE SÚDNEHO DVORA EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  ustanovi ť štatút Súdneho dvora, ktorý je uvedený v článku 281 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Článok 1 
Súdny dvor Európskej únie je zriadený a funguje v súlade s ustanoveniami zmlúv, Zmluvy o založení 
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu (Zmluva o Euratom) a tohto štatútu.  
HLAVA I  
SUDCOVIA A GENERÁLNI ADVOKÁTI  
Článok 2 
Pred nástupom do funkcie zloží každý sudca pred Súdnym dvorom na jeho verejnom zasadnutí 
prísahu, že svoju funkciu bude vykonáva ť nestranne a svedomite a bude zachováva ť ml čanlivos ť 
o priebehu porád Súdneho dvora. 
Článok 3 
Sudcovia požívajú imunitu vo či právomoci súdov. Po ukon čení ich funkcie aj na ďalej požívajú 
imunitu v súvislosti s úkonmi, ktoré urobili pri výkone ich úradnej funkcie vrátane všetkých 
ústnych a písomných prejavov.  
Imunity ich môže zbavi ť Súdny dvor zasadajúci v pléne. Ak sa rozhodnutie týka člena Všeobecného 
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Ak je sudca zbavený imunity a za čalo proti nemu trestné konanie, toto trestné konanie môže by ť 
proti nemu vedené v ktoromko ľvek z členských štátov len súdom príslušným pre súdenie členov 
najvyšších vnútroštátnych súdov.SK C 83/210 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Články 11 až 14 a 17 Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie sa vz ťahujú aj na sudcov, 
generálnych advokátov, tajomníka a pomocných spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez 
toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa imunity sudcov vo či právomoci súdov, ktoré sú 
vymedzené v predchádzajúcich pododsekoch.  
Článok 4 
Sudcovia nesmú zastávať žiadne politické alebo správne funkcie.  
Nesmú vykonáva ť žiadnu platenú ani neplatenú pracovnú činnos ť, pokia ľ im vo výnimo čných 
prípadoch Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou neudelí výnimku.  
Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zaviažu, že po čas svojho funk čného obdobia aj po jeho 
skon čení budú rešpektova ť povinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, najmä povinnos ť kona ť čestne 
a zdržanlivo pri prijímaní ur čitých miest alebo výhod po skon čení funk čného obdobia. 
V prípade pochybností o tom rozhodne Súdny dvor. Ak sa rozhodnutie týka člena Všeobecného 
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Článok 5 
Funkcia sudcu kon čí okrem riadneho uplynutia funk čného obdobia alebo smrti aj odstúpením.  
Ak sa sudca vzdáva funkcie, svoje odstúpenie písomne oznámi predsedovi Súdneho dvora, ktorý ho 
postúpi predsedovi Rady. Oznámením sa miesto sudcu uvoľ ní. 
S výnimkou prípadov, ke ď sa uplatní článok 6, zostáva sudca vo funkcii až dovtedy, ke ď funkciu 
prevezme jeho nástupca.  
Článok 6  
Sudca môže by ť zbavený funkcie alebo práva na dôchodok alebo ostatných výhod súvisiacich s jeho 
funkciou, len ak pod ľa jednomyse ľného stanoviska sudcov a generálnych advokátov Súdneho dvora 
už nespĺň a požadované podmienky alebo neplní záväzk y vyplývajúce z jeho funkcie. Dotknutý sudca 
sa tohto rozhodovania nezú čast ňuje. Ak je dotknutý sudca členom Všeobecného súdu alebo 
osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.  
Tajomník upovedomí o rozhodnutí Súdneho dvora predsedu Európskeho parlamentu a predsedu 
Komisie a oznámi ho predsedovi Rady.  
V prípade rozhodnutia o zbavení funkcie sudcu sa týmto posledným oznámením miesto sudcu 
uvo ľní.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/211
Článok 7 
Sudca, ktorý má nahradi ť člena, ktorého funk čné obdobie neuplynulo riadnym spôsobom, je 
vymenovaný len na zvyšný čas funk čného obdobia jeho predchodcu. 
Článok 8 
Ustanovenia článkov 2 až 7 sa vz ťahujú aj na generálnych advokátov.  
HLAVA II  
ORGANIZÁCIA SÚDNEHO DVORA  
Článok 9 
Čiasto čná obmena sudcov, ktorá sa koná kaž dé tri roky, sa týka striedavo štrnástich a trinástich 
sudcov. 
Čiasto čná obmena generálnych advokátov, ktorá sa koná každé tri roky, sa týka vždy štyroch 
generálnych advokátov. 
Článok 10  
Tajomník skladá pred Súdnym dvorom prísahu, že svoju funkciu bude vykonáva ť nestranne 
a svedomite a bude zachováva ť ml čanlivos ť o priebehu porád Súdneho dvora.  
Článok 11  
Súdny dvor zabezpe čí zastupovanie tajomníka v prípadoch prekážky jeho ú časti.  
Článok 12  
Súdny dvor prijme úradníkov a ostatných zamestnancov, ktorí mu umožnia plni ť jeho úlohy. 
Podliehajú tajomníkovi pod doh ľadom predsedu.  
Článok 13  
Európsky parlament a Rada môžu na žiados ť Súdneho dvora v súlade s riadnym legislatívnym 
postupom rozhodnú ť o vymenovaní pomocných spravodajcov a stanovi ť pravidlá výkonu ich 
funkcie. Od pomocných spravodajcov možno vyžadova ť, aby sa za podmienok uvedených 
v rokovacom poriadku zú čast ňovali dokazovaní vo veciach predložených Súdnemu dvoru 
a spolupracovali so sudcom spravodajcom.  
Pomocní spravodajcovia sú vyberaní z osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti a ktoré majú 
potrebné právnické vzdelanie; vymenúva ich Rada uznášajúca sa jednoduchou vä čšinou. Skladajú 
pred Súdnym dvorom prísahu, že svoju funkciu budú vykonáva ť nestranne a svedomite a budú 
zachováva ť ml čanlivos ť o priebehu porád Súdneho dvora.SK C 83/212 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 14  
Sudcovia, generálni advokáti a tajomník musia ma ť bydlisko v sídle Súdneho dvora.  
Článok 15  
Súdny dvor zasadá nepretržite. Trvanie súdnych prázdnin ur čí Súdny dvor s prihliadnutím na úradné 
potreby. 
Článok 16  
Súdny dvor vytvára komory zložené z troch a piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných radov zvolia 
predsedov komôr. Predsedovia komôr zložených z piatich sudcov sú volení na tri roky. Možno ich 
zvoli ť znova iba raz.  
Ve ľká komora pozostáva z trinástich sudcov. Predsedá jej predseda Súdneho dvora. Ve ľkú komoru 
tvoria predsedovia komôr zložených z piatich sudcov a tiež ďalší sudcovia vymenovaní v súlade 
s podmienkami uvedenými v rokovacom poriadku.  
Súdny dvor zasadá vo ve ľkej komore, ak o to požiada členský štát alebo orgán Únie vystupujúci ako 
strana konania.  
Súdny dvor zasadá v pléne vo veciach predložených pod ľa článku 228 ods. 2, článku 245 ods. 2, 
článku 247 alebo článku 286 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Okrem toho, ak sa Súdny dvor domnieva, že predložená vec je výnimo čne dôležitá, môže sa po 
vypo čutí generálneho advokáta rozhodnú ť, že o veci rozhodne Súdny dvor zasadajúci v pléne.  
Článok 17  
Rozhodnutia Súdneho dvora sú platné len vtedy, ak zasadá nepárny po čet jeho členov.  
Rozhodnutia komôr zložených bu ď z troch alebo piatich sudcov sú platné len vtedy, ak sú prijaté 
troma sudcami.  
Rozhodnutia ve ľkej komory sú platné len vtedy, ak zasadá devä ť sudcov. 
Rozhodnutia Súdneho dvora zasadajúceho v pléne sú platné len vtedy, ak zasadá pätnás ť sudcov.  
V prípade, ak sa jeden zo sudcov komory nemôže zasadania zú častni ť, môže by ť na zasadanie 
prizvaný iný sudca z inej komory v súlade s podmienkami ustanovenými v rokovacom poriadku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/213
Článok 18  
Žiadny sudca ani generálny advokát sa nemôže zú častni ť rozhodovania o veci, v ktorej predtým 
vystupoval ako splnomocnený zástupca alebo poradca alebo konal za jedného z ú častníkov konania, 
alebo v ktorej bol vyzvaný, aby o nej rozhodol ako člen súdu, vyšetrovacej komisie alebo 
z akéhoko ľvek iného dôvodu.  
Ak sa z nejakého osobitného dôvodu ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát domnieva, že by sa 
nemal zú častni ť rozhodovania alebo preskúmavania konkrétnej veci, oznámi to predsedovi. Ak sa 
z nejakého osobitného dôvodu predseda domnieva, že by ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát 
nemal zasada ť alebo predklada ť návrhy v konkrétnej veci, oznámi mu to.  
V prípade ťažkostí pri uplat ňovaní tohto článku rozhodne Súdny dvor.  
Účastník konania nemôže požiada ť o zmenu zloženia Súdneho dvora alebo jednej z jeho komôr 
z dôvodu štátnej príslušnosti sudcu alebo z dôvodu, že na Súdnom dvore alebo v komore nie je 
sudca, ktorý by mal štátnu príslušnos ť tohto ú častníka.  
HLAVA III  
KONANIE PRED SÚDNYM DVOROM  
Článok 19  
Členské štáty a orgány Únie zastupuje na Súdnom dvore splnomocnený zástupca vymenovaný pre 
každú vec osobitne; splnomocnenému zástupcovi môže pomáha ť poradca alebo advokát. 
Štáty, ktoré nie sú členskými štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom 
hospodárskom priestore, a taktiež Dozorný úrad EZVO uvedený v tejto dohode, sú zastupované 
rovnakým spôsobom.  
Ostatné strany zastupuje advokát.  
Účastníka konania môže pred Súdnym dvorom zastupova ť alebo mu pomáha ť len advokát, ktorý má 
oprávnenie vystupova ť pred súdom členského štátu alebo iného štátu, ktorý je zmluvnou stranou 
Dohody o Európskom hospodárskom priestore.  
Ak sa títo splnomocnení zástupcovia, poradcovia a advokáti dostavia pred Súdny dvor, majú práva 
a imunity potrebné na nezávislý výkon svojich funkcií za podmienok uvedených v rokovacom 
poriadku.  
Vo či týmto poradcom a advokátom, ktorí sa dostavia pred Súdny dvor, má Súdny dvor za 
podmienok stanovených v rokovacom poriadku právomoci, ktoré sú obvykle priznávané súdom.  
Vysokoškolskí u čitelia, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, ktorého právo im priznáva 
právo vystupova ť pred súdom, majú pred Súdnym dvorom rovnaké práva, aké tento článok priznáva 
advokátom.SK C 83/214 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 20  
Konanie pred Súdnym dvorom pozostáva z dvoch častí: písomnej a ústnej.  
Písomné konanie pozostáva z doru čovania návrhu na za čatie konania, vyjadrení, vyjadrení k žalobe, 
pripomienok a pripadných replík, ako aj všetkých listín a dokumentov alebo ich overených kópií 
účastníkom konania a orgánom Únie, ktorých rozhodnutia sú predmetom sporu.  
Doru čovanie zabezpe čuje tajomník v poradí a v lehotách uvedených v rokovacom poriadku.  
Ústne konanie pozostáva z čítania správy predloženej sudcom, ktorý vystupuje ako spravodajca, 
z vypo čutia splnomocnených zástupcov, poradcov a advokátov a z návrhu predloženého 
generálnym advokátom, prípadne z vypo čutia svedkov a znalcov.  
Ak sa Súdny dvor domnieva, že vo veci nevyvstane žiadna nová právna otázka, môže po vypo čutí 
generálneho advokáta rozhodnú ť, že o veci sa rozhodne bez návrhu generálneho advokáta.  
Článok 21  
Vec sa predkladá Súdnemu dvoru podaním písomného návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh 
musí obsahova ť meno a bydlisko navrhovate ľa, ozna čenie podpísaného, ozna čenie strany alebo strán, 
proti ktorým sa podáva návrh, predmet sporu, ako aj návrhy rozhodnutia a struč né vysvetlenie 
dôvodov návrhu. 
K návrhu sa v prípade potreby doloží doslovné znenie právneho aktu, ktorého zrušenie sa požaduje 
alebo v prípade upravenom v článku 265 Zmluvy o fungovaní Európskej únie listinným dôkazom 
o dátume, kedy bol orgán v súlade s uvedenými článkami požiadaný, aby konal. Ak tieto doklady 
nebudú priložené k návrhu, tajomník požiada navrhovate ľa, aby ich predložil v primeranej lehote; 
návrh nemožno zamietnu ť z toho dôvodu, že požadované doklady boli predložené až po uplynutí 
lehoty stanovenej pre podanie žaloby.  
Článok 22  
V prípadoch upravených článkom 18 Zmluvy o Euratom sa návrh Súdnemu dvoru predkladá 
podaním návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh obsahuje meno a bydlisko navrhovate ľa, 
ozna čenie podpísaného, odkaz na rozhodnutie, proti ktorému sa odvolanie podáva, mená 
odporcov, predmet sporu, ako aj návrhy rozhodnutia a struč né vysvetlenie dôvodov návrhu.  
K návrhu musí byť priložená overená kópia napadnutého nálezu Arbitrážneho výboru.  
Ak Súdny dvor návrh zamietne, nadobudne rozhodnutie Arbitrážneho výboru právoplatnos ť. 
Ak Súdny dvor zruší nález Arbitrážneho výboru, konanie sa prípadne môže pod ľa návrhu jednej zo 
strán sporu opätovne otvori ť pred Arbitrážnym výborom. Arbitrážny výbor je viazaný 
rozhodnutiami Súdneho dvora o právnych otázkach.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/215
Článok 23  
V prípadoch, na ktoré sa vz ťahuje článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, rozhodnutie súdu 
členského štátu, ktorým preruší svoje konanie a podá návrh na za čatie konania o prejudiciálnej 
otázke, oznámi Súdnemu dvoru príslušný súd. Toto rozhodnutie potom oznámi tajomník 
Súdneho dvora ú častníkom konania, členským štátom a Komisii, ako aj inštitúcii, orgánu alebo 
úradu alebo agentúre, ktoré prijali akt, ktorého platnos ť alebo výklad sú sporné.  
Účastníci konania, členské štáty, Komisia prípadne aj inštitúcia, orgán alebo úrad alebo agentúra 
Únie, ktoré prijali akt, ktorého platnos ť alebo výklad sú sporné, sú oprávnené predloži ť Súdnemu 
dvoru do dvoch mesiacov od tohto oznámenia vyjadrenia alebo písomné pripomienky.  
V prípadoch, na ktoré sa vz ťahuje článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, rozhodnutie 
vnútroštátneho súdu okrem toho oznamuje tajomník Súdneho dvora štátom, ktoré nie sú členskými 
štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, a taktiež Dozornému úradu EZVO uvedenému v tejto dohode, a ktoré môžu do dvoch mesiacov od oznámenia predloži ť Súdnemu dvoru svoje vyjadrenia alebo písomné pripomienky, ak sa vec týka 
jednej z oblastí uplat ňovania tejto dohody.  
Ak dohoda týkajúca sa osobitnej predmetnej záležitosti uzavretá Radou a jedným alebo viacerými 
ne členskými štátmi ustanovuje, že tieto štáty sú oprávnené predloži ť stanoviská k prípadu alebo 
písomné pripomienky, ak súd alebo tribunál členského štátu uvádza ako Súdny dvor na predbežné 
konanie v otázke spadajúcej pod dohodu, rozhodnutie vnútroštátneho súdu alebo tribunálu obsahujúce túto otázku sa takisto oznámi ne členským štátom, ktorých sa to týka. Tieto štáty 
podajú na Súdny dvor stanoviská k prípadu alebo písomné pripomienky do dvoch mesiacov od 
tohto oznámenia.  
Článok 23a (
 1 ) 
Rokovací poriadok môže upravi ť skrátené súdne konanie a v súvislosti s prejudiciálnymi návrhmi 
týkajúcimi sa priestoru slobody, bezpeč nosti a spravodlivosti naliehavé konanie.  
Tieto konania môžu urč iť kratšie lehoty na predloženie vyjadrení alebo písomných pripomienok, ako 
ich stanovuje článok 23, a odchylne od článku 20 štvrtého odseku nevyžadova ť predloženie návrhov 
generálneho advokáta.  
Naliehavé konanie môže okrem toho obmedzi ť okruh ú častníkov konania a oprávnených subjektov 
uvedených v článku 23, ktorí môžu predloži ť vyjadrenia alebo písomné pripomienky, a v prípade 
mimoriadnej naliehavosti stanovi ť neuskuto čnenie písomnej časti konania.SK C 83/216 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010  
( 1 ) Článok zavedený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2008, s. 42).
Článok 24  
Súdny dvor môže ú častníkov konania požiada ť, aby predložili všetky listiny a poskytli všetky 
informácie, ktoré môže považova ť za žiaduce. V prípade odmietnutia to výslovne vezme na vedomie.  
Súdny dvor môže požiada ť aj členské štáty a inštitúcie, orgány alebo úrady alebo agentúry, ktoré nie 
sú ú častníkmi konania, aby poskytli všetky informácie, ktoré považuje za potrebné pre konanie.  
Článok 25  
Súdny dvor môže kedyko ľvek poveri ť osobu, združenie osôb, úrad, výbor alebo inú organizáciu 
pod ľa svojho výberu vypracovaním znaleckého posudku.  
Článok 26  
Svedkovia môžu by ť vypo čutí za podmienok uvedených v rokovacom poriadku.  
Článok 27  
Vo či svedkom, ktorí sa nedostavia k Súdnemu dvoru, má Súdny dvor právomoci, ktoré sú vo 
všeobecnosti priznané súdom, a môže uklada ť pe ňažné pokuty za podmienok uvedených 
v rokovacom poriadku.  
Článok 28  
Svedkovia a znalci môžu by ť vypo čutí pod prísahou vo forme uvedenej v rokovacom poriadku alebo 
spôsobom ustanoveným právnym poriadkom ich krajiny.  
Článok 29  
Súdny dvor môže nariadi ť, aby bol svedok alebo znalec vypo čutý súdnym orgánom v mieste jeho 
bydliska.  
Dožiadanie o výsluch svedka alebo znalca sa zasiela príslušnému súdnemu orgánu pod ľa podmienok 
uvedených v rokovacom poriadku. Doklady vyhotovené v súlade s dožiadaním sa vrátia Súdnemu 
dvoru za rovnakých podmienok.  
Súdny dvor nesie trovy konania bez toho, aby bolo dotknuté právo vyú čtova ť si ich u ú častníkov 
konania, ak to prichádza do úvahy.  
Článok 30  
Členský štát považuje porušenie prísahy svedkom alebo znalcom za obdobný trestný čin spáchaný 
pred jedným z jeho súdov, ktoré majú právomoci rozhodova ť v ob čianskych veciach. Na podnet 
Súdneho dvora stíha tento členský štát páchate ľa pred vlastným príslušným súdom.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/217
Článok 31  
Pojednávania sú verejné, pokia ľ Súdny dvor z úradnej moci alebo na návrh ú častníkov konania 
nerozhodne zo závažných dôvodov inak.  
Článok 32  
V priebehu pojednávania môže Súdny dvor samostatne vypo čúva ť znalcov, svedkov a ú častníkov 
konania. Ú častníci konania však môžu ústne vystupova ť pred Súdnym dvorom len prostredníctvom 
svojich splnomocnených zástupcov.  
Článok 33  
O každom ústnom pojednávaní sa vyhotoví zápisnica, ktorú podpisuje predseda a tajomník.  
Článok 34  
Časový rozvrh pojednávaní zostavuje predseda.  
Článok 35  
Porady Súdneho dvora sú a zostávajú tajné.  
Článok 36  
Rozsudky musia by ť odôvodnené. Obsahujú mená sudcov, ktorí sa zú častnili rozhodovania.  
Článok 37  
Rozsudky podpisuje predseda a tajomník. Vyhlasujú sa na verejnom zasadaní.  
Článok 38  
Súdny dvor rozhoduje o trovách konania.  
Článok 39  
Predseda Súdneho dvora môže skráteným konaním, ktoré sa môže v nevyhnutnej miere odchýli ť od 
pravidiel uvedených v tomto štatúte a je upravené v rokovacom poriadku, rozhodova ť o návrhoch na 
odklad výkonu napadnutého aktu, ktorý je ustanovený v článku 278 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie a článku 157 Zmluvy o Euratom alebo o vydaní predbežného opatrenia pod ľa článku 279 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie, alebo zastavi ť výkon rozhodnutia v súlade so štvrtým odsekom 
článku 299 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo článkom 164 tretím odsekom Zmluvy 
o Euratom.SK C 83/218 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa predseda nemôže konania zú častni ť, jeho miesto zaujme iný sudca pod ľa podmienok 
uvedených v rokovacom poriadku.  
Uznesenie predsedu alebo sudcu, ktorý ho zastupuje, má predbežnú povahu a v žiadnom prípade 
nemá vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci samej.  
Článok 40  
Členské štáty a orgány Únie môžu vo veciach prejednávaných pred Súdnym dvorom vstúpi ť do 
konania ako vedl'ajší úč astník.  
Rovnaké právo majú orgány, úrady a agentúry Únie a akáko ľvek iná osoba, ktorá preukáže 
oprávnený záujem na rozhodnutí veci prejednávanej Súdnym dvorom. Fyzické alebo právnické 
osoby nemôžu vstupova ť do konaní ako ved ľajší ú častníci medzi členskými štátmi, medzi 
inštitúciami Únie navzájom alebo medzi členskými štátmi na jednej strane a inštitúciami Únie na 
strane druhej.  
Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek, môžu štáty, ktoré nie sú členskými štátmi a ktoré sú 
zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, a taktiež Dozorný úrad EZVO 
uvedený v tejto dohode, vstúpi ť do konania ako ved ľajší ú častník vo veciach prejednávaných pred 
Súdnym dvorom, ak sa tieto veci týkajú jednej z oblastí uplat ňovania tejto dohody.  
Návrh na vstup do konania ako vedľ ajší ú častník môže obsahova ť iba návrhy podporujúce jedného 
z ú častníkov konania.  
Článok 41  
Ak riadne predvolaný odporca nepredloží žiadne písomné návrhy, bude proti nemu vydaný rozsudok 
pre zmeškanie. Proti tomuto rozsudku možno do jedného mesiaca od jeho doru čenia poda ť návrh na 
jeho zrušenie. Návrh na zrušenie nemá odkladný ú činok na výkon rozsudku pre zmeškanie, pokia ľ 
Súdny dvor nerozhodne inak.  
Článok 42  
Členské štáty, inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a všetky ostatné fyzické a právnické osoby 
môžu v prípadoch a za podmienok stanovených rokovacím poriadkom poda ť proti rozsudku návrh 
na jeho zmenu, ak sa s nimi nekonalo ako s ú častníkmi konania a sú týmto rozsudkom poškodené 
na svojich právach.  
Článok 43  
Ak existujú pochybnosti o zmysle a rozsahu rozsudku, je Súdny dvor príslušný ho vyloži ť na žiados ť 
jednej zo strán alebo orgánu Únie, ak na tom preukážu oprávnený záujem.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/219
Článok 44  
Návrh na obnovu konania možno Súdnemu dvoru predloži ť len vtedy, ak boli zistené skuto čnosti 
rozhodujúceho významu, ktoré v dobe vydania rozhodnutia neboli známe Súdnemu dvoru a strane, 
ktorá obnovu požaduje.  
Obnova konania sa za čne rozhodnutím Súdneho dvora, v ktorom sa výslovne uvedie, že jestvuje 
nová skuto čnos ť, ktorá umož ňuje za čať s obnovou konania, a potvrdí, že z tohto dôvodu je návrh na 
obnovu prípustný.  
Návrh na obnovu konania nemôže by ť predložený po uplynutí 10 rokov odo d ňa vydania rozsudku.  
Článok 45  
Rokovací poriadok stanoví osobitné lehoty zoh ľad ňujúce vzdialenosti.  
Uplynutie lehoty nebude na ujmu práva, ak dotknutá strana preukáže existenciu náhody alebo vyššej 
moci. 
Článok 46  
Nároky vyplývajúce z mimozmluvnej zodpovednosti Únie sa preml čujú po uplynutí piatich rokov od 
udalosti, ktorá ich vyvolala. Táto lehota sa prerušuje podaním návrhu na za čatie konania na Súdny 
dvor, alebo ak si pred týmto konaním poškodená strana uplatnila svoj nárok pred príslušným orgánom Únie. V posledne menovanom prípade sa návrh musí poda ť v lehote dvoch mesiacov 
pod ľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie; v prípade potreby sa uplatnia ustanovenia 
článku 265 druhého pododseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Tento článok sa tiež vz ťahuje na konanie o mimozmluvnej zodpovednosti proti Európskej centrálnej 
banke.  
HLAVA IV
 
VŠEOBECNÝ SÚD  
Článok 47  
Na Všeobecný súd a jeho členov sa vzť ahuje článok 9 prvý odsek, články 14 a 15, článok 17 prvý, 
druhý, štvrtý a piaty odsek a článok 18.  
Článok 3 štvrtý pododsek a č lánky 10, 11 a 14 sa primerane vz ťahujú aj na tajomníka Všeobecného 
súdu.  
Článok 48  
Všeobecný súd sa skladá z dvadsiatich siedmich sudcov.SK C 83/220 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 49  
Členovia Všeobecného súdu môžu by ť vyzvaní, aby plnili úlohu generálnych advokátov.  
Úlohou generálneho advokáta je verejne a úplne nezávisle a nestranne predklada ť odôvodnené 
návrhy vo veciach predložených Súdnemu dvoru, a tým mu pomáha ť pri výkone jeho poslania.  
Kritéria pre výber takýchto vecí, ako aj postup vymenúvania generálnych advokátov sa ustanovia 
v rokovacom poriadku Všeobecného súdu.  
Člen vyzvaný, aby vo veci plnil úlohu generálneho advokáta, sa nesmie zú častni ť rozhodovania 
o veci. 
Článok 50  
Všeobecný súd zasadá v komorách zložených z troch alebo piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných 
radov zvolia predsedov komôr. Predsedovia komôr zložených z piatich sudcov sú volení na tri roky. 
Môžu byť zvolení znova iba raz.  
Zloženie komôr a pride ľovanie vecí komorám upravuje rokovací poriadok. V ur čitých prípadoch, 
ktoré upravuje rokovací poriadok, môže Všeobecný súd zasadať  v pléne alebo ako samosudca.  
Rokovací poriadok môže taktiež ustanoviť , že Všeobecný súd môže zasada ť vo ve ľkej komore 
v prípadoch a za podmienok bližšie urč ených v rokovacom poriadku.  
Článok 51  
Odchylne od pravidla obsiahnutého v článku 256 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je pre 
žaloby uvedené v článkoch 263 a 265 Zmluvy o fungovaní Európskej únie právomoc vyhradená 
Súdnemu dvoru, ak sú tieto žaloby podané členským štátom proti:  
a) aktu alebo ne činnosti Európskeho parlamentu alebo Rady, alebo obidvoch týchto orgánov 
pracujúcich spolo čne okrem:  
— rozhodnutí prijatých Radou pod ľa článku 108 ods. 2 tretieho pododseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
— aktov Rady prijatých pod ľa nariadenia Rady týkajúceho sa opatrení na ochranu obchodu 
v zmysle článku 207 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
— aktov Rady, ktorými Rada vykonáva právomoci v súlade s článkom 291 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie;SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/221
b) aktu alebo ne činnosti Komisie pod ľa článku 331 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Ďalej je právomoc vyhradená Súdnemu dvoru v záležitostiach žalôb uvedených v rovnakých 
článkoch, ak sú žaloby podané orgánom Únie proti aktu alebo ne činnosti Európskeho parlamentu, 
Rady, obidvoch týchto orgánov pracujúcich spolo čne alebo Komisiou, ak sú podané orgánom Únie 
proti aktu alebo ne činnosti Európskej centrálnej banky.  
Článok 52  
Predseda Súdneho dvora a predseda Všeobecného súdu ur čia na základe vzájomnej dohody 
podmienky, za ktorých úradníci a ostatní zamestnanci prijatí do zamestnania pre Súdny dvor 
budú poskytova ť svoje služby Všeobecnému súdu, aby mu umožnili plni ť jeho funkciu. Ur čití 
úradníci a ostatní zamestnanci budú podlieha ť tajomníkovi Všeobecného súdu pod doh ľadom 
predsedu Všeobecného súdu.  
Článok 53  
Konanie pred Všeobecným súdom sa spravuje hlavou III.  
Ďalšie podrobnejšie ustanovenia sa v prípade potreby ustanovia v jeho rokovacom poriadku. 
Rokovací poriadok môže prija ť výnimku zo štvrtého pododseku článku 40 a č lánku 41, aby 
zoh ľadnil osobitnú povahu vedenia sporu v oblasti práva duševného vlastníctva.  
Bez ohľ adu na štvrtý pododsek článku 20 môže generálny advokát predklada ť svoje odôvodnené 
návrhy písomne.  
Článok 54  
Ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Všeobecnému súdu, omylom podaný 
tajomníkovi Súdneho dvora, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Všeobecného súdu; obdobne, ak je 
návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdnemu dvoru, omylom podaný 
tajomníkovi Všeobecného súdu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdneho dvora.  
Ak Všeobecný súd zistí, že nie je príslušný prejednáva ť a rozhodova ť o žalobe, pre ktorú je príslušný 
Súdny dvor, postúpi túto žalobu Súdnemu dvoru; obdobne, ak Súdny dvor zistí, že žaloba spadá do 
príslušnosti Všeobecného súdu, postúpi túto žalobu Všeobecnému súdu, ktorý sa nemôže v tejto veci 
vyhlási ť za nepríslušný.  
Ak sú Súdnemu dvoru a Všeobecnému súdu predložené záležitosti, ktoré majú rovnaký charakter, 
týkajú sa rovnakej otázky výkladu alebo otázky uplat ňovania rovnakého právneho aktu, môže 
Všeobecný súd po vypo čutí strán preruši ť konanie dovtedy, kým Súdny dvor nevynesie rozsudok, 
alebo ak je žaloba podaná podľ a článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, môže vyhlási ť 
svoju nepríslušnos ť, aby umožnil Súdnemu dvoru o takých záležitostiach rozhodnú ť. Taktiež Súdny 
dvor môže pri rovnakých okolnostiach rozhodnúť o prerušení predchádzajúceho konania, v takom prípade konanie pred Všeobecným súdom pokra čuje.
 
Ak členský štát a orgán Únie napadnú rovnaký akt, Všeobecný súd vyhlási svoju nepríslušnos ť, aby 
o týchto žalobách mohol rozhodnú ť Súdny dvor.SK C 83/222 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 55  
Tajomník Všeobecného súdu oznámi právoplatné rozhodnutia Všeobecného súdu, rozhodnutia 
Všeobecného súdu, ktorými rozhodol len o časti prejednávanej veci alebo ktorými rozhodol 
o prekážke konania súvisiacej s námietkou nedostatku právomoci alebo neprípustnosti, všetkým 
účastníkom, ako aj členským štátom a orgánom Únie aj vtedy, ak vo veci prejednávanej 
Všeobecným súdom nevstúpili do konania ako ved ľajší ú častník.  
Článok 56  
Proti kone čným rozhodnutiam Všeobecného súdu a proti rozhodnutiam Všeobecného súdu, ktorými 
rozhodol len o časti prejednávanej veci alebo ktorými rozhodol o prekážke konania súvisiacej 
s námietkou nedostatku právomoci alebo neprípustnosti, možno do dvoch mesiacov od doru čenia 
napadnutého rozhodnutia poda ť odvolanie na Súdny dvor.  
Toto odvolanie môže poda ť strana, ktorá so svojimi podaniami nebola úspešná vôbec alebo len 
čiasto čne. Strany, ktoré vstupujú do konania ako ved ľajší ú častník, s výnimkou členských štátov 
a orgánov Únie, však môžu poda ť odvolanie len vtedy, ak sa ich rozhodnutie Všeobecného súdu 
priamo dotýka. 
S výnimkou prípadov týkajúcich sa sporov medzi Úniou a jej zamestnancami môžu odvolanie podať  
aj členské štáty a orgány Únie, ktoré nevstúpili do konania pred Všeobecným súdom ako ved ľajší 
účastníci. Takéto členské štáty a orgány majú rovnaké postavenie ako členské štáty alebo orgány, 
ktoré do konania na Všeobecnom súde nepristúpili.  
Článok 57  
Každá osoba, ktorej návrh na vstup do konania ako ved ľajší ú častník Všeobecný súd zamietol, sa 
môže odvola ť na Súdny dvor do dvoch týžd ňov od doru čenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti.  
Účastníci konania sa môžu u Súdneho dvora odvola ť proti každému rozhodnutiu Všeobecného súdu 
prijatému pod ľa článku 278 alebo 279 alebo článku 299 štvrtého pododseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie alebo článku 157 alebo článku 164 tretieho pododseku Zmluvy o Euratom do dvoch 
mesiacov od ich doru čenia.  
Odvolanie uvedené v prvých dvoch pododsekoch tohto článku sa prejedná a rozhodne sa o ňom 
pod ľa postupu uvedeného v č lánku 39.  
Článok 58  
Odvolanie na Súdny dvor sa obmedzuje len na právne otázky. Môže sa zaklada ť na dôvodoch 
nedostatku právomoci Všeobecného súdu, porušenia procesných pravidiel pred Všeobecným súdom, ktoré sa nepriaznivo dotýka záujmov odvolávajúceho sa, ako aj na porušení práva Únie 
Všeobecným súdom.
 
Žiadne odvolanie sa nemôže týkať len výšky trov konania alebo povinnosti ú častníka konania ich 
uhradi ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/223
Článok 59  
Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu Všeobecného súdu, konanie pred Súdnym dvorom 
pozostáva z písomnej č asti a ústnej časti. V súlade s podmienkami uvedenými v rokovacom 
poriadku môže Súdny dvor po vypo čutí generálneho advokáta a úč astníka konania upusti ť od 
ústneho konania.  
Článok 60  
Bez toho, aby boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo články 157 
Zmluvy o Euratom, nemá odvolanie odkladný ú činok.  
Bez oh ľadu na ustanovenia článku 280 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nadobúdajú rozhodnutia 
Všeobecného súdu, ktoré vyhlasujú nariadenia za neplatné, právoplatnos ť až po uplynutí lehoty 
uvedenej v prvom pododseku článku 56 tohto štatútu alebo, ak bolo v rámci tejto lehoty podané 
odvolanie, po jeho zamietnutí, tým však nie je dotknuté právo ú častníka konania požiada ť Súdny 
dvor pod ľa článkov 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo článku 157 Zmluvy 
o Euratom o odklad ú činkov nariadenia, ktoré bolo vyhlásené za neplatné, alebo o nariadenie 
akéhokoľ vek iného predbežného opatrenia.  
Článok 61  
Ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu. V danej veci môže vyda ť 
kone čný rozsudok sám, ak to stav konania dovo ľuje, alebo môže vec vráti ť na rozhodnutie 
Všeobecného súdu.  
Ak je vec vrátená spä ť Všeobecnému súdu, tento súd je v právnych otázkach viazaný rozhodnutím 
Súdneho dvora. 
Ak je odvolanie podané č lenským štátom alebo orgánom Únie, ktoré nevstúpili do konania pred 
Všeobecným súdom ako ved ľajší ú častníci, dôvodné, Súdny dvor môže, ak to považuje za 
nevyhnutné, rozhodnú ť, ktoré z ú činkov rozhodnutia Všeobecného súdu, ktoré bolo zrušené, sa 
považujú za kone čné v súvislosti ú častníkmi sporu.  
Článok 62  
Vo veciach uvedených v článku 256 ods. 2 a 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, môže prvý 
generálny advokát navrhnú ť, aby Súdny dvor preskúmal rozhodnutie Všeobecného súdu, ak sa 
domnieva, že existuje vážne nebezpe čenstvo, že by bola ovplyvnená jednota alebo vnútorný súlad 
práva Únie.  
Návrh musí predloži ť do jedného mesiaca od vyhlásenia rozhodnutia Všeobecného súdu. Súdny dvor 
rozhodne o tom, či rozhodnutie bude preskúmané alebo nie, do jedného mesiaca od obdržania 
návrhu predloženého prvým generálnym advokátom.  
Článok 62a  
Súdny dvor rozhoduje o otázkach, ktoré sú predmetom preskúmania v rámci konania o naliehavej 
otázke na základe spisu, ktorý mu predložil Všeobecný súd.SK C 83/224 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Dotknuté osoby upravené č lánkom 23 tohto štatútu a v prípadoch ustanovených článkom 256 ods. 
2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zú častnené strany konania na Všeobecnom súde sú oprávnené 
predloži ť Súdnemu dvoru vyjadrenia alebo písomné pripomienky k otázkam, ktoré sú predmetom 
preskúmania, v lehote stanovenej na tento ú čel. 
Súdny dvor predtým ako vydá rozhodnutie, môže rozhodnú ť o za čatí ústneho konania.  
Článok 62b 
V prípadoch ustanovených v článku 256 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie bez toho, aby 
boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, návrh na preskúmanie 
a rozhodnutie o za čatí prieskumného konania nemajú odkladný ú činok. Ak Súdny dvor zistí, že 
rozhodnutie Všeobecného súdu narúša jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, vráti prípad 
Všeobecnému súdu, ktorý je v právnych otázkach viazaný rozhodnutím Súdneho dvora; Súdny 
dvor môže rozhodnú ť, ktoré z ú činkov rozhodnutia Všeobecného súdu sa považujú za kone čné 
v súvislosti so zú častnenými stranami sporu. Ak však so zrete ľom na výsledok preskúmania 
rozhodnutie sporu vyplýva zo zistenia skutkovej pod staty, na ktorom je rozhodnutie Všeobecného 
súdu založené, Súdny dvor vynesie kone čný rozsudok.  
Pokia ľ v prípadoch ustanovených v článku 256 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neexistuje 
návrh na preskúmanie alebo rozhodnutie o za čatí prieskumného konania, odpove ď alebo odpovede 
Všeobecného súdu na otázky, ktoré mu boli predložené, nadobúdajú ú činnos ť po uplynutí lehoty 
ustanovenej na tento ú čel v druhom pododseku č lánku 62. V prípade, že sa za čalo prieskumné 
konanie, odpove ď alebo odpovede, ktoré sú predmetom preskúmania, nadobúdajú ú činnos ť po 
skon čení tohto konania, pokia ľ Súdny dvor nerozhodne inak. Ak Súdny dvor zistí, že 
rozhodnutie Všeobecného súdu narúša jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, odpove ď 
Súdneho dvora na otázky, ktoré sú predmetom preskúmania, nahrádza odpove ď Všeobecného súdu.  
HLAVA IVa  
OSOBITNÉ SÚDY  
Článok 62c  
Ustanovenia o právomociach, zložení, organizácii osobitných súdov a konaní pred osobitnými súdmi 
zriadenými na základe článku 257 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú uvedené v prílohe 
k tomuto štatútu.  
HLAVA V  
ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
Článok 63  
Rokovací poriadok Súdneho dvora a Všeobecného súdu obsahuje všetky ustanovenia, ktoré sú 
nevyhnutné pre uplat ňovanie tohto štatútu a v prípade potreby tento štatút dop ĺňajú a menia.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/225
Článok 64  
Pravidlá používania jazykov uplat ňované na Súdnom dvore Európskej únie ustanoví nariadením 
Rada, ktorá sa uznáša jednomyse ľne. Toto nariadenie sa prijme bu ď na žiadosť  Súdneho dvora 
a po porade s Komisiou a Európskym parlamentom, alebo na návrh Komisie a po porade so 
Súdnym dvorom a Európskym parlamentom.  
Ustanovenia rokovacieho poriadku Súdneho dvora a rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, ktoré 
upravujú používanie jazykov, platia do prijatia týchto pravidiel. Odchylne od ustanovení článkov 253 
a 254 Zmluvy o fungovaní Európskej únie môžu by ť tieto ustanovenia zmenené, doplnené alebo 
zrušené len s jednomyse ľným schválením Rady.  
PRÍLOHA I  
SÚD PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 1 
Súd pre verejnú službu Európskej únie, ďalej len „Súd pre verejnú službu“ je v prvom stupni príslušný rozhodova ť spory 
medzi Úniou a jej zamestnancami na základe článku 270 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, vrátane sporov medzi 
orgánmi alebo inými subjektami a ich pracovníkmi, pre ktoré je príslušný Súdny dvor Európskej únie.  
Článok 2  
Súd pre verejnú službu sa skladá zo siedmich sudcov. Rada môže rozhodnú ť kvalifikovanou vä čšinou o zvýšení po čtu 
sudcov, ak o to Súdny dvor požiada.  
Sudcovia sú vymenovaní na obdobie šiestich rokov. Sudcovia, ktorým sa skon čilo funk čné obdobie, môžu by ť 
vymenovaní znova.  
Na každé uvo ľnené miesto sa vymenuje nový sudca na obdobie šiestich rokov.  
Článok 3  
1. Sudcovia sú vymenovaní Radou, ktorá po porade s výborom uvedeným v tomto článku rozhoduje v súlade so 
štvrtým pododsekom článku 257 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Pri vymenovaní sudcov dbá Rada na vyrovnané 
zloženie Súdu pre verejnú službu na čo možno najširšom zemepisnom základe spomedzi štátnych príslušníkov členských 
štátov a s oh ľadom na zastúpenie vnútroštátnych právnych systémov.  
2. Každá osoba, ktorá je ob čanom Únie a sp ĺňa podmienky uvedené v štvrtom pododseku článku 257 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, môže predložiť svoju kandidatúru. Rada na základe odporú čania Súdneho dvora stanoví 
podmienky a podrobnosti pre predkladanie a vybavovanie kandidatúr.  
3. Zria ďuje sa výbor zložený zo siedmich členov vybratých spomedzi bývalých členov Súdneho dvora a Všeobecného 
súdu a z právnikov, ktorí sú uznávanými odborníkmi. Rada na odporú čanie predsedu Súdneho dvora rozhoduje 
o vymenovaní členov výboru a pravidlách jeho fungovania.SK C 83/226 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
4. Výbor sa vyjadruje k vhodnosti kandidátov na výkon funkcie sudcu Súdu pre verejnú službu. Výbor pripojí 
k svojmu stanovisku zoznam kandidátov s najvhodnejšou skúsenos ťou na vysokej úrovni. Takýto zoznam musí 
obsahova ť po čet kandidátov zodpovedajúci najmenej dvojnásobku sudcov, ktorých má Rada vymenova ť. 
Článok 4 
1. Sudcovia si z vlastných radov zvolia predsedu Súdu pre verejnú službu na obdobie troch rokov. Predseda môže by ť 
zvolený znova.  
2. Súd pre verejnú službu zasadá v komorách zložených z troch sudcov. V ur čitých prípadoch vymedzených jeho 
rokovacím poriadkom môže rozhodova ť v pléne, v komore z piatich sudcov, alebo ako samosudca.  
3. Plénu a komore zloženej z piatich sudcov predsedá predseda Súdu pre verejnú službu. Predsedovia komôr zložených 
z troch sudcov sú menovaní za podmienok uvedených v odseku 1. Predseda Súdu pre verejnú službu predsedá komore 
z troch sudcov, ak je k nej pridelený.  
4. Právomoci a kvórum pléna, ako aj zloženie komôr a pride ľovanie sporov komorám ur čí rokovací poriadok. 
Článok 5 
Články 2 až 6, 14, 15, prvý, druhý a piaty pododsek článku 17, ako aj článok 18 štatútu Súdneho dvora sa uplat ňujú na 
Súd pre verejnú službu a na jeho členov. 
Prísaha uvedená v článku 2 štatútu sa skladá pred Súdnym dvorom a rozhodnutia uvedené v jeho článkoch 3, 4 a 6 
prijíma Súdny dvor po porade so Súdom pre verejnú službu.  
Článok 6 
1. Súd pre verejnú službu využíva služby Súdneho dvora a Všeobecného súdu. Predseda Súdneho dvora alebo prípadne 
predseda Všeobecného súdu stanoví po dohode s predsedom Súdu pre verejnú službu podmienky, za ktorých úradníci 
a ostatní zamestnanci Súdneho dvora alebo Všeobecného súdu poskytujú svoje služby Súdu pre verejnú službu, aby 
umožnili jeho fungovanie. Ur čití úradníci alebo ostatní zamestnanci podliehajú tajomníkovi Súdu pre verejnú službu pod 
doh ľadom predsedu Všeobecného súdu.  
2. Súd pre verejnú službu vymenuje svojho tajomníka a stanoví jeho štatút. Štvrtý pododsek článku 3 a články 10, 11 
a 14 štatútu Súdneho dvora sa uplat ňujú na tajomníka súdu.  
Článok 7 
1. Konanie pred Súdom pre verejnú službu sa spravuje hlavou III štatútu Súdneho dvora, s výnimkou článkov 22 a 23. 
Ďalšie a podrobnejšie ustanovenia sa v prípade potreby ustanovia v jeho rokovacom poriadku.  
2. Ustanovenia týkajúce sa používania jazykov na Všeobecnom súde sa uplat ňujú na Súd pre verejnú službu.  
3. Písomné konanie pozostáva z podania návrhu a vyjadrenia odporcu, pokia ľ Súd pre verejnú službu nerozhodne, že 
je potrebná druhá výmena písomných podaní. Ak sa uskuto čnila druhá výmena podaní, môže Súd pre verejnú službu po 
dohode so stranami rozhodnú ť bez ústneho konania.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/227
4. V každom štádiu konania, vrátane podania návrhu, Súd pre verejnú službu môže preskúma ť možnosti urovnania 
sporu formou zmieru a môže sa pokúsi ť u ľah čiť takéto urovnanie.  
5. Súd pre verejnú službu rozhoduje o trovách konania. Pokiaľ  osobitné ustanovenia rokovacieho poriadku 
neustanovujú inak, je neúspešná strana zaviazaná na náhradu trov konania, ak sa tak rozhodne.  
Článok 8 
1. Ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdu pre verejnú službu omylom podaný 
tajomníkovi Súdneho dvora alebo Všeobecného súdu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdu pre verejnú službu. 
Obdobne, ak je návrh alebo iný procesný dokument, ktorý je adresovaný Súdnemu dvoru alebo Všeobecnému súdu 
omylom podaný tajomníkovi Súdu pre verejnú službu, ten ho okamžite zašle tajomníkovi Súdneho dvora alebo 
Všeobecného súdu.  
2. Ak Súd pre verejnú službu zistí, že nie je príslušný prejednáva ť a rozhodova ť o žalobe, pre ktorú je príslušný Súdny 
dvor alebo Všeobecný súd, postúpi túto žalobu Súdnemu dvoru alebo Všeobecnému súdu. Obdobne, ak Súdny dvor alebo 
Všeobecný súd zistí, že žaloba spadá do príslušnosti Súdu pre verejnú službu, postúpi túto žalobu Súdu pre verejnú 
službu, ktorý sa nemôže v tejto veci vyhlási ť za nepríslušný.  
3. Ak sú na Súd pre verejnú službu a na Všeobecný súd podané prípady, ktoré vyvolávajú rovnakú otázku výkladu 
alebo v ktorých je spochybnená platnos ť rovnakého aktu, Súd pre verejnú službu môže po vypo čutí strán prerušiť  
konanie až do vynesenia rozsudku Všeobecného súdu.  
Ak sa pred Súdom pre verejnú službu a pred Všeobecným súdom prejednávajú prípady, ktoré majú rovnaký predmet, 
zriekne sa Súd pre verejnú službu svojej príslušnosti, aby mohol v prípadoch rozhodnú ť Všeobecný súd.  
Článok 9 
Proti kone čným rozhodnutiam Súdu pre verejnú službu a proti jeho rozhodnutiam, ktoré len čiasto čne riešia vecné 
otázky alebo riešia procesnú otázku týkajúcu sa námietky nepríslušnosti alebo neprípustnosti, možno do dvoch mesiacov 
od doru čenia napadnutého rozhodnutia poda ť odvolanie na Všeobecný súd.  
Toto odvolanie môže poda ť strana, ktorá so svojimi podaniami nebola úspešná vôbec alebo len čiasto čne. Strany 
pristupujúce do konania, s výnimkou členských štátov a orgánov Únie, však môžu poda ť odvolanie len vtedy, ak sa 
ich rozhodnutie Súdu pre verejnú službu priamo dotýka.  
Článok 10  
1. Každá osoba, ktorej žiados ť o pristúpenie do konania Súd pre verejnú službu zamietol, sa môže odvola ť na 
Všeobecný súd do dvoch týžd ňov od doru čenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti.  
2. Zú častnené strany konania sa môžu odvola ť na Všeobecný súd proti každému rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu 
prijatému pod ľa článkov 278 alebo 279 alebo štvrtého pododseku článku 299 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
a článku 157 alebo článku 164 tretieho pododseku Zmluvy o Euratom do dvoch mesiacov od ich doru čenia.  
3. Predseda Všeobecného súdu môže skráteným konaním, ktoré sa môže v nevyhnutnej miere odchýli ť od pravidiel 
uvedených v tejto prílohe a ktoré sa ustanovia v rokovacom poriadku Všeobecného súdu, rozhodova ť o odvolaniach 
uvedených v odsekoch 1 a 2.SK C 83/228 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 11 
1. Odvolanie na Všeobecný súd sa obmedzuje len na právne otázky. Musí sa zaklada ť na dôvodoch nepríslušnosti Súdu 
pre verejnú službu, porušenia procesných pravidiel pred týmto súdom, ktoré sa nepriaznivo dotýka záujmov dotknutej 
strany, ako aj na porušení práva Únie Súdom pre verejnú službu.  
2. Žiadne odvolanie sa nemôže týka ť len výšky trov konania alebo povinnosti zú častnenej strany ich uhradi ť. 
Článok 12 
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 278 a 279 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 157 Zmluvy 
o Euratom, nemá odvolanie na Všeobecný súd odkladný ú činok.  
2. Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu, konanie pred Všeobecným súdom pozostáva 
z písomnej časti a ústnej č asti. V súlade s podmienkami uvedenými v rokovacom poriadku môže Všeobecný súd po 
vypo čutí strán upusti ť od ústneho konania.  
Článok 13 
1. Ak je odvolanie odôvodnené, Všeobecný súd zruší rozhodnutie Súdu pre verejnú službu a sám rozhodne vo veci. 
Ak stav konania nedovo ľuje rozhodnú ť vo veci, vráti prípad na rozhodnutie Súdu pre verejnú službu.  
2. Ak je prípad vrátený spä ť Súdu pre verejnú službu, je tento súd v právnych otázkach viazaný rozhodnutím 
Všeobecného súdu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/229
PROTOKOL ( č. 4)  
O ŠTATÚTE EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH 
BÁNK A EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si prija ť Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ako 
ustanovuje článok 129 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
KAPITOLA I  
SYSTÉM EURÓPSKYCH CENTRÁLNYCH BÁNK  
Článok 1  
Európsky systém centrálnych bánk  
V súlade s č lánkom 282 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Európska centrálna banka (ECB) 
a národné centrálne banky tvoria Európsky systém centrálnych bánk (ESCB). ECB a národné centrálne 
banky tých členských štátov, ktorých menou je euro, tvoria Eurosystém.  
ESCB a ECB plnia svoje úlohy a vykonávajú činnos ť pod ľa ustanovení zmlúv a tohto štatútu.  
KAPITOLA II  
CIELE A ÚLOHY ESCB  
Článok 2  
Ciele  
V súlade s článkom 127 ods. 1 a článkom 282 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
primárnym cie ľom ESCB je udržiava ť cenovú stabilitu. Pri rešpektovaní cie ľa cenovej stability 
ESCB podporuje všeobecné hospodárske politiky v Únii so zámerom prispie ť k dosiahnutiu cie ľov 
Únie stanovených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. ESCB koná v súlade s princípmi otvoreného 
trhového hospodárstva s vo ľnou sú ťažou na podporu ú činného rozde ľovania zdrojov v súlade so 
zásadami stanovenými v článku 119 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.SK C 83/230 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 3  
Úlohy  
3.1. Pod ľa článku 127 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie základné úlohy ESCB sú:  
— definova ť a uskuto čňova ť menovú politiku Únie,  
— vykonáva ť devízové operácie v súlade s ustanoveniami článku 219 uvedenej zmluvy,  
— vies ť a riadi ť úradné devízové rezervy členských štátov,  
— podporova ť hladký priebeh operácií platobných systémov. 
3.2. V súlade s článkom 127 ods. 3 uvedenej zmluvy sa tretia zarážka č lánku 3.1 netýka 
hotovostných devízových aktív, ktoré vedú a sú pod správou vlád členských štátov.  
3.3. V súlade s článkom 127 ods. 5 uvedenej zmluvy prispieva ESCB k hladkému uskuto čňovaniu 
politík prijatých príslušnými úradmi, ktoré sa týkajú kontrolného doh ľadu nad úverovými 
inštitúciami a stability finan čného systému.  
Článok 4  
Poradné funkcie  
V súlade s č lánkom 127 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie:  
a) porady s ECB sa vedú:  
— pri všetkých návrhoch aktov Únie v oblasti jej pôsobnosti,  
— uskuto čňujú vnútroštátne orgány pri návrhoch právnych predpisov v oblasti jej pôsobnosti, 
avšak v medziach a za podmienok stanovených Radou v súlade s postupom pod ľa článku 41;  
b) ECB môže predklada ť stanoviská inštitúciám, orgánom alebo úradom alebo agentúram Únie alebo 
vnútroštátnym orgánom v záležitostiach z oblastí svojej pôsobnosti.  
Článok 5  
Zhromažď ovanie štatistických údajov  
5.1. Na zabezpe čenie úloh ESCB zhromaž ďuje ECB za pomoci národných centrálnych bánk 
potrebné informácie od príslušných vnútroštátnych orgánov alebo priamo od hospodárskych 
subjektov. Za týmto ú čelom spolupracuje s orgánmi Únie, s príslušnými úradmi členských štátov 
alebo tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/231
5.2. Úlohy vymedzené v článku 5.1 uskuto čňujú v primeranom rozsahu najmä národné centrálne 
banky.  
5.3. Ak je to potrebné, ECB prispieva k zbližovaniu pravidiel a praktík, ktorými sa riadi 
zhromažď ovanie, usporiadanie a rozširovanie štatistických údajov v oblasti jej pôsobnosti.  
5.4. V súlade s postupom stanoveným v článku 41 Rada vymedzí, ktoré fyzické a právnické osoby 
sú povinné podáva ť informácie, ako aj pravidlá na ich utajenie a príslušné donucovacie pravidlá.  
Článok 6  
Medzinárodná spolupráca  
6.1. O zastupovaní ESCB v oblasti medzinárodnej spolupráce týkajúcej sa úloh, ktorými je 
poverená ESCB, rozhodne ECB. 
6.2. ECB a s jej súhlasom aj národné centrálne banky sa môžu zú častni ť na činnosti 
medzinárodných pe ňažných inštitúcií.  
6.3. Články 6.1 a 6.2 rešpektujú článok 138 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
KAPITOLA III  
ORGANIZÁCIA ESCB  
Článok 7  
Nezávislos ť 
V súlade s článkom 130 Zmluvy o fungovaní Európskej únie pri výkone svojich povinností a úloh 
zverených im zmluvami ECB, národné centrálne banky ani žiaden člen ich rozhodovacích orgánov 
nesmú žiada ť ani prijíma ť pokyny od inštitúcií, orgánov alebo úradov alebo agentúr Únie, od vlády 
členského štátu, ani od iného orgánu. Inštitúcie, orgány alebo úrady alebo agentúry a vlády č lenských 
štátov sa zaväzujú rešpektova ť túto zásadu a neovplyv ňova ť členov orgánov ESCB s rozhodovacími 
právomocami, ani národné centrálne banky pri plnení ich úloh.  
Článok 8  
Všeobecné zásady  
ESCB riadia orgány ECB s rozhodovacími právomocami.SK C 83/232 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 9  
Európska centrálna banka  
9.1. ECB, ktorá má pod ľa článku 282 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie právnu 
subjektivitu, má v každom členskom štáte č o najširšiu právnu spôsobilos ť, akú ich právo priznáva 
právnickým osobám; ECB môže najmä nadobúda ť a scudzovať  nehnute ľný a hnute ľný majetok a by ť 
účastníkom súdneho konania.  
9.2. ECB zabezpe čuje, aby sa úlohy zverené ESCB pod ľa článku 127 ods. 2, 3 a 5 uvedenej 
zmluvy plnili bu ď vlastnou činnos ťou pod ľa tohto štatútu, alebo prostredníctvom národných 
centrálnych bánk podľ a článku 12.1 a č lánku 14.  
9.3. Pod ľa článku 129 ods. 1 uvedenej zmluvy orgánmi ECB s rozhodovacími právomocami sú 
Rada guvernérov a Výkonná rada.  
Článok 10  
Rada guvernérov  
10.1. V súlade s článkom 283 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Radu guvernérov tvoria 
členovia Výkonnej rady a guvernéri národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je 
euro.  
10.2. Každý člen Rady guvernérov má jeden hlas. Od dátumu, ku ktorému po čet členov Rady 
guvernérov bude vyšší ako 21, každý člen Výkonnej rady bude ma ť jeden hlas a po čet guvernérov 
s hlasovacím právom bude 15. Uvedené hlasovacie práva sa prira ďujú a rotujú takto:  
— od dátumu, ku ktorému po čet guvernérov bude vyšší ako 15, až kým nedosiahne 22, guvernéri 
sa zaradia do dvoch skupín podľ a poradia ve ľkosti podielu členského štátu ich národnej 
centrálnej banky na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách a na 
agregovanom bilanč nom úhrne pe ňažných finan čných inštitúcií členských štátov, ktorých 
menou je euro. Podielom na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách sa 
priradí váha 5/6 a podielom na agregovanom bilan čnom úhrne pe ňažných finan čných inštitúcií 
sa priradí váha 1/6. Prvá skupina sa skladá z piatich guvernérov a druhá skupina zo zostávajúcich guvernérov. Frekvencia hlasovacích práv guvernérov zaradených do prvej skupiny nesmie by ť 
nižšia ako frekvencia hlasovacích práv guvernérov druhej skupiny. S výhradou predchádzajúcej 
vety sa prvej skupine priradia štyri hlasovacie práva a druhej skupine jedenásť  hlasovacích práv,
 
— od dátumu, ku ktorému po čet guvernérov dosiahne 22, sa guvern éri zaradia do troch skupín 
pod ľa poradia na základe uvedených kritérií. Prvá skupina sa skladá z piatich guvernérov 
a priradia sa jej štyri hlasovacie práva. Druhá skupina sa skladá z polovice celkového po čtu 
guvernérov, pri čom zlomky sa zaokrúhlia na najbližšie celé číslo, a priradí sa jej osem 
hlasovacích práv. Tretia skupina sa skladá zo zostávajúcich guvernérov a priradia sa jej tri 
hlasovacie práva,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/233
— v rámci každej skupiny majú guvernéri hlasovacie práva rovnako dlhý čas, 
— vo vz ťahu k výpo čtu podielov na agregovanom hrubom domácom produkte v trhových cenách 
platí článok 29.2. Agregovaný bilan čný úhrn peň ažných finan čných inštitúcií sa vypo číta v súlade 
so štatistickým rámcom platným v Únii v čase výpo čtu, 
— vždy, keď sa agregovaný hrubý domáci produkt v trhových cenách upraví pod ľa článku 29.3 
alebo vždy, ke ď sa zvýši poč et guvernérov, ve ľkos ť a/alebo zloženie skupín sa upraví v súlade 
s uvedenými zásadami,  
— Rada guvernérov, konajúca na základe dvojtretinovej väčšiny všetkých jej členov s hlasovaním 
právom a bez neho, prijme všetky opatrenia potrebné na vykonávanie uvedených zásad a môže 
rozhodnú ť o posunutí za čiatku systému rotácie až do dátumu, ku ktorému bude po čet 
guvernérov vyšší ako 18.  
Právo voli ť sa vykonáva osobne. V rokovacom poriadku, ktorý sa ustanovuje v článku 12.3, sa môže 
odlišne od tohto pravidla ustanovi ť, že členovia Rady guvernérov môžu hlasova ť prostredníctvom 
telekonferencie. V tomto poriadku sa tiež ustanoví, že člen Rady guvernérov, ktorý sa nemôže 
zú čast ňova ť na zasadaní Rady guvernérov dlhšie obdobie, môže vymenova ť náhradníka ako člena 
Rady guvernérov.  
Ustanovenia predchádzajúcich odsekov sa nedotýkajú hlasovacích práv žiadnych členov Rady 
guvernérov bez hlasovacieho práva a s hlasovacím právom pod ľa článkov 10.3, 40.2 a 40.3.  
Ak sa v tomto štatúte neustanovuje inak, Rada guvernérov koná na základe jednoduchej vä čšiny 
členov s hlasovacím právom. V prípade nerozhodného výsledku má predseda rozhodujúci hlas.  
Na to, aby mohla Rada guvernérov hlasova ť, musí sa dosiahnu ť kvórum dvoch tretín členov 
s hlasovacím právom. Ak sa kvórum nedosiahne, predseda môže zvola ť mimoriadne zasadanie, na 
ktorom sa rozhodnutia môžu prijíma ť bez oh ľadu na kvórum.  
10.3. Pri rozhodovaní pod ľa článkov 28, 29, 30, 32 a 33 sa hlasy v Rade guvernérov vážia pod ľa 
podielu národných centrálnych bánk na upísanom kapitále ECB. Hlasy členov Výkonnej rady majú 
nulovú váhu. Rozhodnutie vyžadujúce kvalifikovanú vä čšinu je prijaté, ak súhlasné odovzdané hlasy 
predstavujú aspo ň dve tretiny upísaného kapitálu a aspo ň polovicu podielnikov. Ak niektorý 
z guvernérov nemôže by ť prítomný, môže si ur čiť náhradníka, ktorý odovzdá jeho vážený hlas.  
10.4. Rokovania na zasadnutiach sú dôverné. Rada guvernérov môže rozhodnú ť o zverejnení 
výsledku svojho rokovania.  
10.5. Rada guvernérov zasadá minimálne desa ťkrát do roka.SK C 83/234 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 11  
Výkonná rada  
11.1. V súlade s článkom 283 ods. 2 prvý pododsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa 
Výkonná rada skladá z prezidenta, viceprezidenta a štyroch ďalších členov.  
Členovia plnia svoje povinnosti v rámci plného úväzku. Člen nesmie vykonáva ť iné zárobkové, ani 
nezárobkové povolanie, ak mu Rada guvernérov neudelí mimoriadnu výnimku.  
11.2. V súlade s článkom 283 ods. 2 druhý pododsek uvedenej zmluvy prezident, viceprezident 
a ostatní členovia Výkonnej rady sú vymenovaní Európskou radou, ktorá sa uznáša kvalifikovanou 
vä čšinou, na odporú čanie Rady a po porade s Európskym parlamentom a Radou guvernérov 
spomedzi osobností uznávaných a skúsených v menovej a bankovej problematike.  
Ich funk čné obdobie je osemro čné a nemožno ich menova ť znova.  
Členmi Výkonnej rady môžu by ť len štátni príslušníci členských štátov.  
11.3. Podmienky zamestnania členov Výkonnej rady, najmä ich plat, dôchodky a iné dávky 
sociálneho zabezpe čenia, sú predmetom zmlúv s ECB a stanoví ich Rada guvernérov na návrh 
výboru skladajúceho sa z troch členov, ktorých menuje Rada guvernérov, a z troch členov 
vymenovaných Radou. Členovia Výkonnej rady nemajú právo hlasova ť o záležitostiach uvedených 
v tomto odseku.  
11.4. Ak člen Výkonnej rady neplní podmienky požadované pre výkon svojej funkcie alebo ak sa 
dopustil závažného pochybenia, môže ho Súdny dvor na žiados ť Rady guvernérov alebo Výkonnej 
rady odvola ť. 
11.5. Každý prítomný člen Výkonnej rady má právo hlasova ť a na tento ú čel má jeden hlas. Ak sa 
nestanoví inak, Výkonná rada rozhoduje jednoduchou vä čšinou odovzdaných hlasov. Pri rovnosti 
hlasov rozhoduje hlas prezidenta. Pravidlá o hlasovaní presne vymedzí rokovací poriadok uvedený 
v článku 12.3.  
11.6. Výkonná rada je zodpovedná za bežný chod ECB.  
11.7. Uvoľ nené miesto vo Výkonnej rade sa doplní menovaním nového člena pod ľa článku 11.2.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/235
Článok 12  
Povinnosti orgánov s rozhodovacími právomocami  
12.1. Rada guvernérov prijíma usmernenia a rozhodnutia na zabezpe čenie úloh, ktorými je ESCB 
poverená zmluvami a štatútom. Rada guvernérov formuluje menovú politiku Únie vrátane vhodných 
rozhodnutí týkajúcich sa stredne dlhých menových cieľ ov, kľ účových úrokových sadzieb a vytvárania 
rezerv ESCB a ustanoví potrebné opatrenia na ich vykonávanie.  
Výkonná rada uskuto čňuje menovú politiku v súlade s usmerneniami stanovenými Radou 
guvernérov. Pritom Výkonná rada vydá potrebné pokyny národným centrálnym bankám. Okrem toho Výkonnej rade možno udeli ť ur čité právomoci aj rozhodnutím Rady guvernérov.  
Za predpokladu, že je to mož né a primerané pri rešpektovaní tohto článku, ECB sa obracia na 
národné centrálne banky, aby uskuto čnili operácie, ktoré sú súč as ťou úloh ESCB.  
12.2. Výkonná rada zodpovedá za prípravu zasadnutí Rady guvernérov.  
12.3. Rada guvernérov prijme rokovací poriadok, ktorý ur čí vnútornú organizáciu ECB a jej 
orgánov s rozhodovacími právomocami.  
12.4. Rada guvernérov vykonáva poradné funkcie uvedené v článku 4.  
12.5. Rada guvernérov prijíma rozhodnutia uvedené v článku 6.  
Článok 13
 
Prezident  
13.1. Prezident, alebo v jeho neprítomnosti viceprezident, predsedá Rade guvernérov a Výkonnej 
rade ECB. 
13.2. Pri rešpektovaní článku 38 zastupuje ECB navonok prezident alebo ním menovaný 
zástupca. 
Článok 14  
Národné centrálne banky  
14.1. V súlade s článkom 131 Zmluvy o fungovaní Európskej únie každý členský štát zabezpe čí, 
aby jeho vnútroštátne právne predpisy vrátane š tatútu jeho národnej centrálnej banky boli zlu čite ľné 
so zmluvami a s týmto štatútom.  
14.2. Štatúty národných centrálnych bánk najmä stanovia, že funk čné obdobie guvernéra 
národnej centrálnej banky je minimálne pä ť rokov.SK C 83/236 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Guvernéra možno z funkcie uvo ľni ť, len ak už nesp ĺňa podmienky požadované pre výkon tejto 
funkcie, alebo ak sa dopustil závažného pochybenia. Z dôvodu porušenia zmlúv alebo vykonávacieho 
predpisu s nimi súvisiacimi môže príslušný guvernér alebo Rada guvernérov požiada ť o rozhodnutie 
Súdny dvor. Také konanie sa musí za čať do dvoch mesiacov od zverejnenia rozhodnutia alebo od 
jeho oznámenia žalobcovi, prípadne, ak sa tak nestalo, odo d ňa, ke ď sa o tomto rozhodnutí žalobca 
dozvedel. 
14.3. Národné centrálne banky sú neoddelite ľnou sú čas ťou ESCB a konajú v súlade 
s usmerneniami a pokynmi ECB. Rada guvernérov podnikne potrebné kroky na zabezpe čenie 
plnenia usmernení a pokynov ECB a vyžaduje, aby sa jej poskytovali všetky potrebné informácie.  
14.4. Národné centrálne banky môžu vykonávať aj iné funkcie než tie, ktoré sú uvedené v tomto 
štatúte, za predpokladu, že Rada guvernérov dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov 
nerozhodne, že ide o zasahovanie do cie ľov a úloh ESCB. Také funkcie vykonávajú národné 
centrálne banky na vlastnú zodpovednos ť a nepokladajú sa za sú čas ť funkcií ESCB.  
Článok 15  
Záväzné podávanie správ  
15.1. ECB vypracúva a zverej ňuje správy o činnosti ESCB minimálne štvrť ro čne. 
15.2. Konsolidovaná ú čtovná uzávierka ESCB sa zverej ňuje každý týžde ň. 
15.3. V súlade s článkom 284 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ECB podáva výro čné 
správy o činnosti ESCB a o menovej politike za predchádzajúci a bežný rok Rade, Komisii 
a Európskemu parlamentu a taktiež Európskej rade.  
15.4. Správy a závierky uvedené v tomto článku sa záujemcom poskytujú zdarma.  
Článok 16  
Bankovky  
V súlade s č lánkom 128 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada guvernérov má výlu čné 
právo povoli ť vydávanie eurobankoviek v Únii. Takéto bankovky môžu vydávať ECB a národné 
centrálne banky. Bankovky vydané ECB a národnými centrálnymi bankami sú jedinými 
bankovkami, ktoré majú v Únii postavenie zákonného platidla.  
ECB, ak je to možné, rešpektuje existujúce zvyklosti vydávania a dizajnu bankoviek.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/237
KAPITOLA IV  
MENOVÉ FUNKCIE A OPERÁCIE ESCB  
Článok 17  
Účty vedené v ECB a v národných centrálnych bankách  
Na vykonávanie svojich operácií ECB a národné centrálne banky môžu otvára ť ú čty úverovým 
inštitúciám, verejnoprávnym inštitúciám a iným ú častníkom trhu a ako zábezpeky prijíma ť 
majetkové hodnoty vrátane zaknihovaných cenných papierov.  
Článok 18  
Operácie na vo ľnom trhu a úverové operácie  
18.1. Na dosiahnutie cie ľov a úloh ESCB môžu ECB a národné centrálne banky:  
— obchodova ť na finan čných trhoch s poh ľadávkami, obchodovate ľnými cennými papiermi 
a drahými kovmi v rámci priamych vo ľných alebo termínovaných nákupov a predajov alebo 
dohodou o spätnej kúpe, uskuto čňova ť výpoži čné alebo pôži čkové obchody, a to v eurách alebo 
v iných menách,  
— uskuto čňova ť úverové operácie s úverovými inštitúciami a inými ú častníkmi trhu, pri čom sa 
poži čiavanie zabezpe čuje na základe dostato čnej zábezpeky.  
18.2. ECB stanoví všeobecné zásady operácií na vo ľnom trhu a úverových operácií, ktoré 
uskutočň uje sama alebo národné centrálne banky, vrátane zásad oznamovania podmienok, na 
základe ktorých sú pripravené uzatvára ť takéto operácie.  
Článok 19  
Minimálne rezervy  
19.1. V zmysle článku 2 ECB môže od úverových inštitúcií zriadených v členských štátoch 
vyžadova ť, aby v súlade s cie ľmi menovej politiky na ú čtoch v ECB a v národných centrálnych 
bankách udržiavali minimálne rezervy. Nariadenia týkajúce sa výpo čtu a ur čenia požadovaných 
minimálnych rezerv môže vyda ť Rada guvernérov. Ak sa nedodržiavajú, Rada guvernérov je 
oprávnená uloži ť úroky z omeškania a uloži ť aj iné sankcie s porovnateľ ným ú činkom.  
19.2. Na uplatnenie tohto článku Rada v súlade s postupom pod ľa článku 41 stanoví základ pre 
minimálne rezervy a najvyšší prípustný pomer medzi týmito rezervami a ich základom, ako aj 
primerané sankcie pre prípad, že sa nedodržia.SK C 83/238 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 20  
Iné nástroje menovej kontroly  
Rada guvernérov môže dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov rozhodnú ť o použití iných 
operatívnych nástrojov menovej kontroly, ktoré pokladá za vhodné, pri čom rešpektuje článok 2.  
Ak tieto nástroje vytvárajú záväzky pre tretie strany, Rada postupom pod ľa článku 41 stanoví rozsah 
týchto nástrojov. 
Článok 21  
Operácie s verejnoprávnymi inštitúciami  
21.1. Pod ľa článku 123 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je preč erpanie ú čtu alebo získanie 
úveru akéhoko ľvek iného druhu v ECB alebo v národných centrálnych bankách inštitúciami, orgánmi 
alebo úradmi alebo agentúrami Únie, ústrednými vládami, inými úradmi štátnej, regionálnej 
a miestnej správy, inými orgánmi podnikmi spravovanými verejným právom členských štátov 
zakázané, rovnako ako je zakázané priame odkúpenie ich poh ľadávok a dlhov Európskou 
centrálnou bankou a národnými centrálnymi bankami.  
21.2. ECB a národné centrálne banky môžu pre subjekty uvedené v článku 21.1. pôsobi ť ako 
finan ční zástupcovia.  
21.3. Ustanovenia tohto článku sa nevz ťahujú na úverové inštitúcie vo verejnom vlastníctve, 
s ktorými národné centrálne banky a ECB v oblasti ponuky finan čných rezerv centrálnymi 
bankami zaobchádzajú ako so súkromnými úverovými inštitúciami.  
Článok 22  
Zú čtovacie a platobné systémy  
ECB a národné centrálne banky môžu poskytnú ť zariadenie a ECB môže vydáva ť nariadenia na 
zabezpe čenie ú činnosti a spoľ ahlivosti zú čtovacích a platobných systémov v rámci Únie a vo či 
iným krajinám.  
Článok 23  
Externé operácie  
ECB a centrálne národné banky môžu:  
— nadviaza ť vz ťahy s centrálnymi bankami a s finan čnými inštitúciami v iných krajinách, a ak je to 
vhodné, aj s medzinárodnými organizáciami,  
— získava ť a predáva ť vo ľné a terminované devízové aktíva všetkých druhov a drahé kovy; termín 
„devízové aktíva“ zah ŕňa cenné papiere a všetky ostatné aktíva v ktorejko ľvek mene alebo 
zú čtovacej jednotke v akejko ľvek forme,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/239
— vies ť a riadi ť aktíva uvedené v tomto článku,  
— uskuto čňova ť s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami bankové operácie všetkých 
druhov vrátane pôži čkových a výpoži čných operácií. 
Článok 24  
Iné operácie  
ECB a národné centrálne banky okrem operácií vyplývajúcich z ich úloh môžu uskuto čni ť transakcie 
pre potreby svojej prevádzky alebo zamestnancov.  
KAPITOLA V  
DOH ĽAD 
Článok 25  
Doh ľad 
25.1. ECB môže poskytova ť rady a konzultácie Rade, Komisii a príslušným úradom členských 
štátov týkajúce sa rozsahu platnosti a plnenia právnych predpisov Únie o doh ľade nad úverovými 
inštitúciami a stabilite finan čného systému.  
25.2. V súlade s nariadením Rady pod ľa článku 127 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
môže ECB plni ť zvláštne úlohy týkajúce sa politiky doh ľadu nad úverovými a ďalšími finan čnými 
inštitúciami, s výnimkou pois ťovacích podnikov.  
KAPITOLA VI  
FINAN ČNÉ USTANOVENIA ESCB  
Článok 26  
Účtovná závierka  
26.1. Hospodársky rok ECB a národných centrálnych bánk sa za čína l. januára a kon čí 31. 
decembra.  
26.2. Roč nú ú čtovnú závierku ECB vypracúva Výkonná rada v súlade so zásadami stanovenými 
Radou guvernérov. Roč nú uzávierku schváli Rada guvernérov a potom ju zverejní.  
26.3. Na analytické a prevádzkové úč ely Výkonná rada vypracúva jednotnú konsolidovanú 
uzávierku ESCB, zahr ňujúcu tie aktíva a pasíva národných centrálnych bánk, ktoré spadajú pod ESCB.SK C 83/240 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
26.4. Na uplatnenie tohto článku Rada guvernérov stanoví pravidlá potrebné na štandardizovanie 
účtovníctva a podávanie správ o operáciách, ktoré uskuto čnili národné centrálne banky.  
Článok 27  
Audit  
27.1. Ú čty ECB a národných centrálnych bánk auditujú nezávislí externí audítori odporú čaní 
Radou guvernérov a schválení Radou. Audítori majú plné právo preskúma ť všetky úč tovné knihy 
a ú čty ECB a národných centrálnych bánk a dostáva ť úplné informácie o ich transakciách.  
27.2. Ustanovenia článku 287 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa vz ťahujú len na skúmanie 
prevádzkovej efektívnosti riadenia ECB.  
Článok 28  
Kapitál ECB  
28.1. Kapitál ECB je 5 miliárd euro. Môže sa zvyšova ť rozhodnutím Rady guvernérov prijatým 
kvalifikovanou vä čšinou pod ľa článku 10.3 v medziach a za podmienok stanovených Radou 
postupom pod ľa článku 41.  
28.2. Národné centrálne banky sú jediní upisovatelia a držitelia kapitálu ECB. Kapitál sa upisuje 
pod ľa kľ úča stanoveného v súlade s článkom 29.  
28.3. Rada guvernérov kvalifikovanou vä čšinou stanovenou v článku 10.3 ur čí rozsah a formu 
splácania kapitálu.  
28.4. V zmysle článku 28.5 sa na podieloch národných centrálnych bánk na upísanom kapitáli 
nesmú robi ť prevody, obstávky, ani sa nesmú da ť do zálohu.  
28.5. V prípade zmeny k ľúča uvedeného v článku 29 národné centrálne banky si medzi sebou 
urobia prevody kapitálových podielov tak, aby rozdelenie kapitálových podielov zodpovedalo 
zmenenému k ľúču. Rada guvernérov ur čí lehoty a podmienky takýchto prevodov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/241
Článok 29  
Kľúč na upisovanie kapitálu  
29.1. K ľúč na upisovanie kapitálu ECB stanovený po prvýkrát v roku 1998, ke ď bol zriadený 
ESCB, sa ur čí tak, že každej národnej centrálnej banke sa v tomto k ľúči pridelí vážený podiel, ktorý 
sa rovná sú čtu: 
— 50 % podielu príslušného členského štátu na po čte obyvate ľstva Únie v predposlednom roku, 
ktorý predchádzal založeniu ESCB,  
— 50 % podielu príslušného členského štátu na hrubom domácom produkte v trhových cenách 
Únie za posledných pä ť rokov predchádzajúcich predposlednému roku pred založením ESCB.  
Percentá sa zaokrúh ľujú smerom nahor alebo nadol na najbližší násobok 0,0001 percentuálneho 
bodu. 
29.2. Štatistické údaje, ktoré sa majú použi ť pri uplatnení tohto článku, poskytuje Komisia 
v súlade s pravidlami prijatými Radou postupom pod ľa článku 41.  
29.3. Vážené podiely pridelené národným centrálnym bankám sa upravujú každých pä ť rokov po 
založení ESCB analogickým postupom pod ľa článku 29.1. Upravený k ľuč sa použije od prvého d ňa 
nasledujúceho roka. 
29.4. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 30  
Prevod devízových rezerv na ECB  
30.1. Národné centrálne banky, rešpektujúc článok 28, poskytujú devízové rezervy v iných 
menách ako v menách členských štátov, v euro, v rezervných pozíciách v Medzinárodnom 
menovom fonde a pri zvláštnych právach čerpania až do protihodnoty rovnajúcej sa 50 
miliardám eur. Rada guvernérov rozhodne o čiastke, ktorá sa poskytne ECB po jej založení, a o 
čiastkach, ktoré sa poskytnú v neskorších termínoch. ECB má plné právo vies ť a spravova ť devízové 
rezervy, ktoré sa na ňu previedli, a využíva ť ich na ú čely stanovené v tomto štatúte.  
30.2. Príspevky jednotlivých národných centrálnych bánk sa ur čia v pomere k podielu na 
upísanom kapitále ECB.  
30.3. Rada guvernérov pripíše v prospech každej národnej centrálnej banky poh ľadávku vo výške 
zodpovedajúcej jej príspevku. Rada guvernérov rozhoduje o denominácii a úroč ení týchto 
poh ľadávok.  
30.4. Ďalšie požiadavky na poskytnutie devízových rezerv, presahujúcich limit stanovený v článku 
30.1, sa môžu predklada ť ECB pod ľa článku 30.2 v medziach a za podmienok stanovených Radou 
postupom pod ľa článku 41.SK C 83/242 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
30.5. ECB môže drža ť a spravova ť rezervné pozície Medzinárodného menového fondu a osobitné 
práva čerpania a tieto aktíva združova ť. 
30.6. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 31  
Devízové rezervy národných centrálnych bánk  
31.1. Národné centrálne banky sú oprávnené uskuto čňova ť operácie pri plnení svojich záväzkov 
vo či medzinárodným organizáciám pod ľa článku 23.  
31.2. Všetky ostatné operácie s devízovými rezervami, ktoré zostanú národným centrálnym 
bankám po prevodoch pod ľa článku 30, a transakcie členských štátov s využite ľnými devízovými 
aktívami nad ur čitý limit, stanovený v zmysle článku 31.3, musí schváli ť ECB, aby sa zabezpeč il súlad 
s kurzovou a menovou politikou Únie.  
31.3. Rada guvernérov vydá hlavné zásady na u ľah čenie týchto operácií.  
Článok 32  
Rozde ľovanie menových príjmov národných centrálnych bánk  
32.1. Príjmy, ktoré patria národným centrálnym bankám z plnenia úloh menovej politiky ESCB 
(ďalej len „menové príjmy“), sa rozde ľujú koncom každého hospodárskeho roku pod ľa tohto článku.  
32.2. Výška menového príjmu každej národnej centrálnej banky sa rovná jej ro čnému príjmu z jej 
aktív vedených ako protihodnota bankoviek v obehu a depozitných záväzkov úverových inštitúcií. 
Národné centrálne banky vedú tieto aktíva odde lene v súlade s usmerneniami, ktoré stanoví Rada 
guvernérov.  
32.3. Ak po zavedení eura štruktúra bilancií národných centrálnych bánk neumožní na základe 
posúdenia Rady guvernérov použi ť ustanovenia článku 32.2, môže Rada guvernérov kvalifikovanou 
vä čšinou rozhodnú ť, aby sa odlišne od postupu uvedeného v článku 32.2, v období maximálne 
piatich rokov menový príjem meral pod ľa inej metódy.  
32.4. Čiastka menového príjmu každej národnej centrálnej banky sa znižuje o čiastku rovnajúcu 
sa úrokom, ktoré táto centrálna národná banka platí úverovým inštitúciám za deponované vklady 
pod ľa článku 19.  
Rada guvernérov môže rozhodnú ť, že národným centrálnym bankám nahradí náklady spojené 
s emisiou bankoviek alebo, za výnimo čných okolností, osobitné straty vzniknuté v súvislosti 
s operáciami menovej politiky, uskuto čňovanými v prospech ESCB. Náhrady sa poskytujú v takej 
forme, akú Rada guvernérov pokladá za vhodnú; tieto čiastky sa môžu zapo číta ť do menového 
príjmu národných centrálnych bánk.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/243
32.5. Celkový menový príjem národných centrálnych bánk sa rozdelí medzi národné centrálne 
banky v pomere, ktorý zodpovedá ich podielom splateným v kapitále ECB, okrem rozhodnutí 
prijatých Radou guvernérov podľ a článku 33.2.  
32.6. Zapo čítanie a vyrovnanie zostatkov po rozdelení menového príjmu vykoná ECB pod ľa 
usmernení stanovených Radou guvernérov.  
32.7. Rada guvernérov prijme všetky ďalšie opatrenia potrebné na uplatnenie tohto článku.  
Článok 33  
Rozdelenie čistých ziskov a strát ECB  
33.1. Čistý zisk ECB sa rozde ľuje v tomto poradí:  
a) čiastka, ktorú ur čí Rada guvernérov a ktorá nesmie prekro čiť 20 % čistého zisku, sa prevedie do 
všeobecného rezervného fondu až do výšky 100 % kapitálu;  
b) zvyšný čistý zisk sa rozdelí podielnikom ECB v pomere k ich splateným podielom.  
33.2. V prípade, že ECB zaznamená stratu, môže ju uhradi ť zo svojho všeobecného rezervného 
fondu, a ak je to potrebné, po rozhodnutí Rady guvernérov z menového príjmu príslušného hospodárskeho roka v pomere jej splatených podielov až do výšky čiastok rozdelených národným 
centrálnym bankám podľ a článku 32.5.
 
KAPITOLA VII  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA  
Článok 34  
Právne akty  
34.1. V súlade s článkom 132 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ECB:  
— vydáva nariadenia v rozsahu, ktorý je potrebný na plnenie úloh vymedzených v článku 3.1 prvej 
zarážky, v článkoch 19.1, 22 alebo 25.2 štatútu ESCB a ECB a v prípadoch, ktoré sa stanovia 
v aktoch Rady uvedených v č lánku 41,  
— prijíma rozhodnutia, ktoré sú potrebné na uskuto čnenie úloh zverených ESCB zmluvami a týmto 
štatútom,  
— podáva odporú čania a zaujíma stanoviská.  
34.2. ECB môže rozhodnú ť, že zverejní rozhodnutia, odporú čania a stanoviská.SK C 83/244 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
34.3. V medziach a za podmienok prijatých Radou postupom pod ľa článku 41 je ECB oprávnená 
uklada ť pokuty alebo periodické penále podnikom za neplnenie záväzkov vyplývajúcich z nariadení 
a rozhodnutí.  
Článok 35  
Súdna kontrola a súvisiace záležitosti  
35.1. Konania alebo opomenutia ECB podliehajú preskúmaniu alebo výkladu Súdneho dvora 
Európskej únie za podmienok stanovených zmluvami. ECB môže zaháji ť súdne konanie 
v prípadoch a za podmienok stanovených zmluvami.  
35.2. Spory medzi ECB na jednej strane a jej verite ľmi, dlžníkmi alebo akouko ľvek inou osobou 
na strane druhej rozhodujú príslušné vnútroštátne súdy, okrem prípadu, ak je daná právomoc 
Súdneho dvora Európskej únie.  
35.3. Na ECB sa vz ťahuje úprava o zodpovednosti pod ľa článku 340 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie. Zodpovednos ť národných centrálnych bánk sa riadi príslušným vnútroštátnym 
právom.  
35.4. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť na základe akýchko ľvek arbitrážnych 
doložiek zahrnutých v zmluve uzatvorenej Úniou alebo v jej mene bez oh ľadu na to, či má zmluva 
verejnoprávny alebo súkromnoprávny charakter.  
35.5. Rozhodnutie ECB o predložení veci Súdnemu dvoru Európskej únie prijme Rada 
guvernérov.  
35.6. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť o sporoch týkajúcich sa plnenia 
povinností národných centrálnych bánk pod ľa zmlúv a tohto štatútu. Ak sa ECB domnieva, že 
národná centrálna banka si nesplnila povinnos ť vyplývajúcu zo zmlúv, podá stanovisko 
s odôvodnením a umožní danej národnej banke vyjadri ť pripomienky. Ak národná centrálna 
banka nevyhovie stanovisku ECB v stanovenej lehote, ECB môže predloži ť vec Súdnemu dvoru 
Európskej únie.  
Článok 36  
Zamestnanci  
36.1. Rada guvernérov na návrh Výkonnej rady stanoví podmienky zamestnávania zamestnancov 
ECB.  
36.2. Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodova ť spory medzi ECB a jej zamestnancami 
pod ľa podmienok stanovených v podmienkach zamestnávania.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/245
Článok 37  (pôvodný článok 38)  
Služobné tajomstvo  
37.1. Členovia riadiacich orgánov a zamestnanci ECB a národných centrálnych bánk sú povinní, 
a to aj po skon čení ich funkcie, nevyzradi ť informácie, ktoré svojou povahou predstavujú služobné 
tajomstvo.  
37.2. Na osoby, ktoré majú prístup k informáciám, na ktoré sa vz ťahujú predpisy Únie ukladajúce 
povinnos ť ml čanlivosti, sa vz ťahujú tieto predpisy.  
Článok 38  (pôvodný článok 39)  
Osoby s podpisovým právom  
ECB vzniká právny záväzok vo či tretím krajinám podpisom prezidenta alebo dvoch členov Výkonnej 
rady alebo podpismi dvoch zamestnancov ECB riadne splnomocnených prezidentom na 
podpisovanie v mene ECB.  
Článok 39  (pôvodný článok 40)  
Výsady a imunity  
ECB na územiach členských štátov požíva výsady a imunity potrebné na plnenie podmienok 
stanovených v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie.  
KAPITOLA VIII  
ZMENY ŠTATÚTU A DOPLŇ UJÚCE PREDPISY  
Článok 40  (pôvodný článok 41)  
Zjednodušený postup pri prijímaní zmien  
40.1. Pod ľa článku 129 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie môžu Európsky parlament 
a Rada články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, článok 33.1 písm. 
a) a článok 36 tohto štatútu meni ť v súlade s riadnym legislatívnym postupom na odporú čanie ECB 
a po porade s Komisiou alebo na návrh Komisie a po porade s ECB.  
40.2. Článok 10.2 môže by ť zmenený a doplnený rozhodnutím Európskej rady, ktorá sa uznáša 
jednomyse ľne, a to bu ď na základe odporú čania Európskej centrálnej banky a po porade 
s Európskym parlamentom a Komisiou, alebo na základe odporú čania Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou. Tieto zmeny a doplnenia nadobudnú účinnos ť po schválení členskými štátmi v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.SK C 83/246 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
40.3. Odporú čanie ECB vydané pod ľa tohto článku si vyžaduje jednomyse ľnos ť Rady guvernérov.  
Článok 41  (pôvodný článok 42)  
Dopl ňujúce predpisy  
Pod ľa článku 129 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada na návrh Komisie a po porade 
s Európskym parlamentom alebo na odporú čanie ECB a po porade s Európskym parlamentom 
a Komisiou prijme pravidlá uvedené v článkoch 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohto 
štatútu.  
KAPITOLA IX  
PRECHODNÉ A INÉ USTANOVENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA ESCB  
Článok 42  (pôvodný článok 43)  
Všeobecné ustanovenia  
42.1. Výnimka uvedená v článku 139 Zmluvy o fungovaní Európskej únie spôsobuje, že 
nasledujúce články tohto štatútu nezakladajú práva ani záväzky pre daný členský štát: 3, 6, 9.2, 
12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.  
42.2. Centrálne národné banky členských štátov, pre ktoré platí výnimka pod ľa článku 139 
uvedenej zmluvy, si zachovajú právomoci v oblasti menovej politiky pod ľa národného práva. 
42.3. V súlade s článkom 139 uvedenej zmluvy sa pod termínom „ členské štáty“ v článkoch 3, 
11.2 a 19 tohto štatútu rozumejú „ členské štáty, ktorých menou je euro“.  
42.4. Termín „národné centrálne banky“ v článkoch 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 
30, 31, 32, 33.2 a 49 tohto štatútu ozna čuje „centrálne banky členských štátov, ktorých menou je 
euro“.  
42.5. Pod termínom „podielnici“ v článkoch 10.3 a 33.1 sa rozumejú „centrálne banky členských 
štátov, ktorých menou je euro“.  
42.6. Termín „upísaný kapitál ECB“ v článkoch 10.3 a 30.2 ozna čuje „kapitál ECB upísaný 
centrálnym bankám členských štátov, ktorých menou je euro“.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/247
Článok 43  (pôvodný článok 44)  
Prechodné úlohy ECB  
ECB prevezme tie bývalé úlohy EMI uvedené v článku 141 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, ktoré je potrebné plniť aj po zavedení eura v dôsledku výnimiek, ktoré platia pre jeden alebo 
viac členských štátov.  
ECB poskytuje konzultácie pri prípravách na zrušenie výnimiek uvedených v článku 140 uvedenej 
zmluvy.  
Článok 44  (pôvodný článok 45)  
Generálna rada ECB  
44.1. Rešpektujúc článok 129 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ustanoví sa Generálna 
rada ECB ako tretí orgán ECB s rozhodovacou právomocou.  
44.2. Generálna rada sa skladá z prezidenta a viceprezidenta ECB a guvernérov národných 
centrálnych bánk. Ďalší členovia Výkonnej rady sa môžu zú čast ňova ť zasadnutí Generálnej rady 
bez hlasovacieho práva.  
44.3. Povinnosti Generálnej rady sú taxatívne vymedzené v článku 46 tohto štatútu.  
Článok 45  (pôvodný článok 46)  
Rokovací poriadok Generálnej rady  
45.1. Generálnej rade predsedá prezident alebo v jeho neprítomnosti viceprezident ECB.  
45.2. Predseda Rady alebo člen Komisie sa môžu zú častni ť na zasadnutí Generálnej rady bez 
hlasovacieho práva.  
45.3. Zasadnutie Generálnej rady pripravuje jej prezident.  
45.4. Generálna rada bez oh ľadu na článok 12.3 prijme svoj rokovací poriadok.  
45.5. Sekretariát Generálnej rady zabezpe čuje ECB. 
Článok 46  (pôvodný článok 47)  
Povinnosti Generálnej rady  
46.1. Generálna rada:  
— plní úlohy uvedené v článku 43,  
— prispieva k plneniu poradných funkcií uvedených v článku 4 a článku 25.1.SK C 83/248 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
46.2. Generálna rada prispieva nasledujúcimi činnos ťami k:  
— zhromaž ďovaniu štatistických informácií, ako sa uvádza v článku 5,  
— podávaniu správ ECB, ako sa uvádza v článku 15,  
— stanoveniu pravidiel potrebných na uplatnenie článku 26 pod ľa článku 26.4,  
— prijatiu všetkých ďalších opatrení potrebných na uplatnenie článku 29 pod ľa článku 29.4,  
— stanoveniu podmienok zamestnania zamestnancov ECB pod ľa článku 36.  
46.3. Generálna rada prispieva k prípravám potrebným na neodvolate ľné stanovenie kurzov mien 
členských štátov, pre ktoré platí výnimka, vo či euru, ako je uvedené v článku 140 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
46.4. Prezident ECB informuje Generálnu radu o rozhodnutiach Rady guvernérov ECB.  
Článok 47  (pôvodný článok 48)  
Prechodné ustanovenia o kapitále ECB  
Pod ľa článku 29.1. sa každej národnej centrálnej banke pridelí vážený podiel podľ a k ľúča na 
upisovanie kapitálu ECB. Odlišne od článku 28.3 centrálne banky členských štátov, pre ktoré platí 
výnimka, nesplácajú upísaný kapitál, pokia ľ Generálna rada kvalifikovanou vä čšinou predstavujúcou 
aspo ň dve tretiny upísaného kapitálu ECB a najmenej polovicu podielnikov nerozhodne, že sa musí 
splati ť minimálne percento ako príspevok na prevádzkové náklady ECB.  
Článok 48  (pôvodný článok 49)  
Odložené splátky kapitálu, rezerv a doplatkov ECB  
48.1. Centrálna banka členského štátu, ktorému je zrušená výnimka, spláca upísaný podiel 
kapitálu ECB v rovnakom rozsahu ako národné centrálne banky iných členských štátov, ktorých 
menou je euro, a devízové rezervy prevádza do ECB pod ľa článku 30.1. Výška týchto prevodov sa 
ur čí vynásobením hodnoty devízových rezerv vyjadrených v euro pod ľa platného menového kurzu, 
ktoré už boli prevedené do ECB v súlade s článkom 30.1., koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi 
po čtom podielov upísaného kapitálu danou národnou centrálnou bankou a po čtom podielov už 
splatených ostatnými národnými centrálnymi bankami.  
48.2. Dodatkom k platbe, ktorá sa má vykona ť v súlade s článkom 48.1, daná centrálna banka 
prispieva do rezerv ECB a zásob, ktoré sa rovnajú rezervám ako aj do sumy, ktorá sa má poskytnú ť 
pod ľa zostatku úč tu ziskov a strát k 31. decembru roku, ktorý predchádzal zrušeniu výnimky. Suma,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/249
ktorá má tvori ť príspevok, sa ur čí vynásobením sumy rezerv pod ľa vyššie uvedenej definície 
a schválenej v bilancii ECB koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi po čtom podielov upísaných 
danou centrálnou bankou a po čtom podielov už splatených ostatnými národnými centrálnymi 
bankami.  
48.3. Potom, čo sa jeden alebo viaceré štáty stanú členskými štátmi a ich národné centrálne banky 
sa stanú sú čas ťou ESCB, zvýši sa automaticky upísaný kapitál ECB a limit devízových aktív, ktoré 
môžu byť prevedené na ECB. Zvýšenie sa ur čí vynásobením príslušných vtedy platných čiastok 
činite ľom, ktorý vyjadruje pomer medzi podielom pristupujúcich národných centrálnych bánk 
a národných centrálnych bánk, ktoré sú už členmi ESCB, v rámci už rozšíreného k ľúča upisovania 
kapitálu. Váha každej národnej centrálnej banky v k ľúči na upisovanie kapitálu sa vypo číta analogicky 
pod ľa článku 29.1 a v súlade s článkom 29.2. Ako referen čné obdobia pre štatistické údaje sa 
použijú rovnaké obdobia, ktoré sa použili pri ostatnej úprave váženia pod ľa článku 29.3.  
Článok 49  (pôvodný článok 52)  
Výmena bankoviek v menách členských štátov  
Rada guvernérov ECB v nadväznosti na neodvolate ľné stanovenie menových kurzov prijme v súlade 
s článkom 140 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie opatrenia potrebné na to, aby bankovky 
stanovené v menách s neodvolate ľnými menovými kurzami vymie ňali národné centrálne banky za 
ich nominálne hodnoty.  
Článok 50  
Uplat ňovanie prechodných ustanovení  
Články 42 až 47 platia dovtedy, kým budú existova ť členské štáty, pre ktoré platia výnimky.SK C 83/250 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 5)  
O ŠTATÚTE EURÓPSKEJ INVESTI ČNEJ BANKY  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  ustanovi ť štatút Európskej investi čnej banky stanovenej v článku 308 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Týmto sa ustanovuje Európska investič ná banka, zriadená článkom 308 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie ( ďalej len „banka“), ktorá vykonáva svoje úlohy a činnosti v súlade 
s ustanoveniami zmlúv a štatútu.  
Článok 2 
Poslanie banky sú stanovené v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 3 
V súlade s č lánkom 308 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú členmi banky členské štáty.  
Článok 4 
1. Základné imanie banky je 232 392 989 000 EUR, upísané členskými štátmi takto:  
Nemecko  37 578 019 000  
Francúzsko  37 578 019 000  
Taliansko 37 578 019 000  
Spojené krá ľovstvo 37 578 019 000  
Španielsko  22 546 811 500  
Belgicko 10 416 365 500  
Holandsko  10 416 365 500  
Švédsko  6 910 226 000  
Dánsko  5 274 105 000  
Rakúsko  5 170 732 500  
Po ľsko 4 810 160 500  
Fínsko  2 970 783 000SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/251
Grécko  2 825 416 500  
Portugalsko  1 820 820 000  
Česká republika  1 774 990 500  
Ma ďarsko 1 679 222 000  
Írsko  1 318 525 000  
Rumunsko  1 217 626 000  
Slovensko  604 206 500  
Slovinsko  560 951 500  
Bulharsko 410 217 500  
Litva 351 981 000  
Luxembursko  263 707 000  
Cyprus 258 583 500  
Lotyšsko  214 805 000  
Estónsko  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Členské štáty sú zodpovedné len do výšky svojho upísaného a nesplateného podielu na základnom 
imaní.  
2. Prijatím nového člena sa zvyšuje upísané základné imanie o čiastku zodpovedajúcu 
dodato čnému kapitálu vnesenému novým členom.  
3. Rada guvernérov môže jednomyse ľne rozhodnú ť o zvýšení upísaného základného imania.  
4. Podiel na upísanom základnom imaní nemožno previes ť alebo poskytnú ť ako zábezpeku a nie 
je možné ho zabavi ť. 
Článok 5  
1. Členské štáty splatia upísaný kapitál v rozsahu 5 % z priemeru súm uvedených v článku 4 ods. 
1. 
2. V prípade navýšenia upísaného kapitálu Rada guvernérov jednomyse ľne stanoví percentuálnu 
výšku, ktorá musí by ť zaplatená, ako aj platobné podmienky. Platby v hotovosti sa uskuto čňujú 
výhradne v eurách.  
3. Správna rada môže požadova ť splatenie nesplateného upísaného kapitálu do výšky, ktorá je 
potrebná na splnenie povinností banky.  
Platbu vykonáva každý štát úmerne svojmu podielu na upísanom kapitáli.SK C 83/252 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 6  
(pôvodný článok 8)  
Banka je spravovaná a riadená Radou guvernérov, Správnou radou a predstavenstvom.  
Článok 7  
(pôvodný článok 9)  
1. Rada guvernérov sa skladá z ministrov menovaných členskými štátmi.  
2. Rada guvernérov ustanoví všeobecné smernice o úverovej politike banky v súlade s cie ľmi Únie.  
Rada guvernérov dohliada nad vykonaním týchto smerníc.  
3. Rada guvernérov ďalej: 
a) rozhoduje o navýšení upísaného kapitálu v súlade s článkom 4 ods. 3 a článkom 5 ods. 2;  
b) na ú čely článku 9 ods. 1 ustanovuje zásady uplat ňované pri financovaní operácií vykonávaných 
v rámci úloh banky;  
c) vykonáva právomoci pod ľa článku 9 a 11 na menovanie a odvolanie členov Správnej rady 
a predstavenstva ako aj právomoci pod ľa článku 11 ods. 1 pododsek druhý;  
d) rozhoduje v súlade s článkom 16 ods. 1 o poskytovaní finan čných prostriedkov pre investi čné 
operácie, ktoré sa majú úplne alebo čiasto čne uskuto čni ť mimo územia členských štátov;  
e) schva ľuje výro čnú správu vypracovanú Správnou radou;  
f) schva ľuje ro čnú ú čtovnú závierka a výkaz ziskov a strát;  
g) vykonáva právomoci a iné úlohy zverené týmto štatútom;  
h) schva ľuje rokovací poriadok banky.  
4. V rámci tejto zmluvy a tohoto štatútu je Rada guvernérov oprávnená, pokia ľ tak rozhodne 
jednomyse ľným hlasovaním, prija ť akéko ľvek rozhodnutie, ktoré sa týka sa zastavenia činností banky 
a, pokia ľ by to bolo nutné, o jej likvidácii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/253
Článok 8  
(pôvodný článok 10)  
Pokia ľ v tomto štatúte nie je ustanovené inak, prijímajú sa rozhodnutia Rady guvernérov väčšinou 
členov. Táto vä čšina musí predstavova ť aspo ň 50 % upísaného kapitálu.  
Kvalifikovaná vä čšina vyžaduje súhlas osemnás ť hlasov a 68 % upísaného základného imania.  
Zdržanie sa hlasovania prítomných členov alebo zastúpených členov nebráni prijatiu rozhodnutí 
vyžadujúcich jednomyse ľnos ť. 
Článok 9  
(pôvodný článok 11)  
1. Správna rada rozhoduje o poskytovaní finan čných prostriedkov, najmä vo forme úverov 
a záruk a o uzatváraní pôži čiek; stanovuje úrokové sadzby pôži čiek a sadzby provízií a záruk 
a iné poplatky. Správna rada môže, na základe rozhodnutia prijatého kvalifikovanou vä čšinou, 
prenies ť niektoré svoje funkcie na predstavenstvo, pri čom pre takéto prenesenie ustanoví 
podmienky a dohliadne na jeho vykonávanie.  
Správna rada dohliada a zabezpe čuje riadnu správu banky; zabezpe čuje, aby bolo riadenie banky 
v súlade so zmluvami a štatútom a so  všeobecnými smernicami ustanovenými Radou guvernérov.  
Na konci rozpo čtového roka predloží Správna rad a správu Rade guvernérov a po schválení ju 
zverejní.  
2. Správna rada sa skladá z dvadsiatich ôsmich správcov a osemnástich zástupcov.  
Správcov vymenuje Rada guvernérov na pä ť rokov, pri čom každý členský štát a Komisia navrhne 
jedného.  
Zástupcov vymenuje Rada guvernérov na pä ť rokov takto:  
— dvoch zástupcov navrhne Spolková republika Nemecko,  
— dvoch zástupcov navrhne Francúzska republika,  
— dvoch zástupcov navrhne Talianska republika,  
— dvoch zástupcov navrhne Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska,  
— jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Španielske kráľ ovstvo a Portugalská republika,SK C 83/254 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
— jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Belgické krá ľovstvo, Luxemburské 
ve ľkovojvodstvo a Holandské krá ľovstvo, 
— dvoch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Dánske krá ľovstvo, Helénska republika, Írsko 
a Rumunsko,  
— dvoch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Estónska republika, Lotyšská republika, Litovská 
republika, Rakúska republika, Fínska republika a Švédske krá ľovstvo,  
— troch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Bulharská republika, Česká republika, Cyperská 
republika, Ma ďarská republika, Maltská republika, Po ľská republika, Slovinská republika 
a Slovenská republika,  
— jedného zástupcu navrhne Komisia.  
Správna rada kooptuje šiestich odborníkov bez práva hlasova ť: troch ako členov a troch ako 
zástupcov.  
Správcovia alebo zástupcovia môžu by ť vymenovaní znova. 
Rokovací poriadok ustanovuje pravidlá úč asti na zasadnutiach Správnej rady a ustanovenia 
uplat ňujúce sa na zástupcov a kooptovaných odborníkov.  
Predseda alebo v jeho neprítomnosti jeden z podpredsedov predstavenstva predsedá rokovaniu 
Správnej rady, avšak nehlasuje.  
Členovia Správnej rady sú vyberaní z radov osôb, ktoré poskytujú všetky záruky svojej nezávislosti 
a odbornosti. Sú zodpovední len banke.  
3. Správca môže by ť odvolaný z funkcie rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou 
vä čšinou hlasov len vtedy, pokia ľ už nespĺň a podmienky nevyhnutné pre vykonávanie funkcie.  
Pokia ľ nie je schválená výro čná správa, Správna rada odstúpi. 
4. V prípade uprázdnenia miesta alebo miest v dôsledku smrti alebo individuálneho alebo 
kolektívneho odstúpenia alebo odvolania z funkcie, bude toto miesto alebo miesta obsadené 
pod ľa pravidiel stanovených v odseku 2. Okrem prípadov úplného obmeny členov, budú členovia 
nahradení na zvyšok funk čného obdobia.  
5. Rada guvernérov ustanoví výšku odmeny členov Správnej rady. Rada guvernérov rozhodne, aké 
činnosti sú nezlu čite ľné s funkciou správcu alebo zástupcu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/255
Článok 10  
(pôvodný článok 12)  
1. Každý správca má jeden hlas v Správnej rade. Svoj hlas môže kedyko ľvek delegova ť pod ľa 
podmienok ur čených vo vnútornom predpise banky.  
2. Ak v tomto štatúte nie je ustanovené inak, prijíma Správna rada rozhodnutia najmenej jednou 
tretinou svojich členov oprávnených hlasova ť, ktorí zastupujú najmenej päť desiat percent upísaného 
základného imania. Kvalifikovanú vä čšinu predstavuje osemnás ť hlasov a šes ťdesiatosem percent 
upísaného základného imania. Rokovací poriadok banky stanoví kvórum potrebné pre platnos ť 
rozhodnutí Správnej rady.  
Článok 11  
(pôvodný článok 13)  
1. Predstavenstvo sa skladá z predsedu a ôsmich podpredsedov menovaných na šes ť rokov Radou 
guvernérov na návrh Správnej rady. Môžu by ť vymenovaní znovu.  
Rada guvernérov môže jednomyse ľne zmeni ť po čet členov predstavenstva.  
2. Na návrh Správnej rady prijatý kvalifikovanou vä čšinou môže Rada guvernérov, tiež na základe 
kvalifikovanej vä čšiny hlasov, odvola ť členov predstavenstva z funkcie.  
3. Predstavenstvo je zodpovedné za bežný chod banky pod doh ľadom predsedu a pod dozorom 
Správnej rady.  
Pripravuje rozhodnutia Správnej rady o uzatváraní pôžič iek a poskytovaní finan čných prostriedkov, 
najmä vo forme úverov a záruk. Je zodpovedné za vykonávanie týchto rozhodnutí.  
4. Predstavenstvo formuluje, na základe vä čšiny hlasov svojich členov stanoviská k návrhom na 
poskytnutie finan čných prostriedkov, najmä vo forme úverov a záruk.  
5. Rada guvernérov ustanoví odmenu členov predstavenstva a rozhodne o činnostiach, ktoré sú 
nezlu čite ľné s ich funkciou.  
6. Predseda a v prípade prekážky jeden z podpredsedov zastupuje banku v právnych alebo 
neprávnych záležitostiach.  
7. Zamestnanci banky podliehajú právomoci predsedu, ktorý ich prijíma a prepúš ťa. Pri výbere 
personálu sa berú do úvahy nielen osobné schopnosti a odborná kvalifikácia, ale tiež spravodlivé 
zastúpenie štátnych príslušníkov členských štátov. Rokovací poriadok ur čí, ktorý orgán je príslušný 
prija ť ustanovenia vz ťahujúce sa na zamestnancov.SK C 83/256 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
8. Predstavenstvo a zamestnanci banky sú zodpovední len banke a sú pri výkone svojich funkcií 
úplne nezávislí.  
Článok 12  
(pôvodný článok 14)  
1. Výbor pozostávajúci zo šiestich členov, vymenovaných na základe ich schopností Radou 
guvernérov, overuje, či činnos ť banky zodpovedá najlepšej bankovej praxi, a je zodpovedný za 
audit jej úč tovníctva.  
2. Výbor uvedený v odseku 1 každoro čne overí, či operácie banky boli vykonané a jej ú čtovné 
knihy vedené správnym spôsobom. Na tento ú čel overuje, či operácie banky boli vykonané v súlade 
s formálnymi náležitos ťami a postupmi ustanovenými štatútom a rokovacím poriadkom.  
3. Výbor uvedený v odseku 1 potvrdzuje, že finan čné údaje, ako aj akéko ľvek ostatné finan čné 
informácie obsiahnuté v ro čnej ú čtovnej závierke zostavenej Správnou radou poskytujú pravdivý 
obraz finan čnej pozície banky v súvislosti s jej aktívami a pasívami a výsledkov jej operácií 
a pohybu jej hotovosti v príslušnom finan čnom roku.  
4. Rokovací poriadok špecifikuje odbornú kvalifikáciu vyžadovanú od členov výboru a ustanovuje 
podmienky činnosti výboru.  
Článok 13  
(pôvodný článok 15)  
Banka komunikuje s jednotlivými členskými štátmi prostredníctvom orgánu uvedeného členskými 
štátmi. Pri výkone finan čných operácií má banka regres vo či národnej centrálnej banke uvedeného 
členského štátu alebo iným finan čným orgánom schváleným členským štátom.  
Článok 14  
(pôvodný článok 16)  
1. Banka spolupracuje so všetkými medzinárodnými organizáciami, ktorých pôsobnos ť je 
podobná pôsobnosti banky.  
2. Banka nadväzuje všetky vhodné vz ťahy, ktoré by u ľah čili spoluprácu s bankovými a finan čnými 
orgánmi krajín, v ktorých vykonáva svoje operácie.  
Článok 15  
(pôvodný článok 17)  
Na žiados ť členského štátu alebo Komisie alebo z vlastného podnetu Rada guvernérov vykoná za 
rovnakých podmienok ako schválenie, výklad alebo doplnenie smerníc, ktoré vydala v súlade 
s článkom 7 tohoto štatútu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/257
Článok 16  
(pôvodný článok 18)  
1. V rámci poslania stanoveného v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie poskytuje 
banka finan čné prostriedky, najmä vo forme úverov a záruk, svojim členom alebo súkromným alebo 
verejnoprávnym podnikom na investície, ktoré majú by ť vykonané na území členských štátov, pokia ľ 
nie sú za rozumných podmienok dostupné prostriedky z iných zdrojov.  
Rozhodnutím Rady guvernérov kvalifikovanou vä čšinou na návrh Správnej rady však môže banka 
poskytnú ť financovanie na investi čné projekty, ktoré majú by ť vykonané, úplne alebo čiasto čne, 
mimo územia členských štátov.  
2. Poskytovanie úverov je pokia ľ možno čo najviac závislé aj na využití iných nástrojov 
financovania.  
3. Pri schva ľovaní úveru podniku alebo subjektu inému než je členský štát podmieni banka 
schválenie takejto pôžič ky poskytnutím záruky členským štátom, na ktorého území má by ť 
investícia vykonaná, alebo poskytnutím iných primeraných záruk.  
V súlade so zásadami ustanovenými Radou guvernérov v zmysle článku 7 ods. 3 písm. b) a, ak to 
uskutočň ovanie operácií stanovených v článku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vyžaduje, 
Správna rada kvalifikovanou vä čšinou okrem toho ustanovuje podmienky akejko ľvek finan čnej 
operácie predstavujúcej špecifické riziko, a preto považovanej za osobitnú činnos ť. 
4. Banka sa môže zaruč iť za pôži čky získané verejnoprávnymi alebo súkromnými podnikmi alebo 
inými subjektami za ú čelom vykonávania operácií stanovených v článku 309 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
5. Celková suma úverov a záruk poskytnutých bankou nepresiahne 250 % upísaného základného 
imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskov a zostatku na ú čte ziskov a strát. Súhrnná 
čiastka sa zníži o sumu rovnajúcu sa (splatenej alebo nesplatenej) sume upísanej pre akúko ľvek 
majetkovú ú čas ť banky.  
Čiastka vyplatených majetkových ú častí banky nesmie nikdy prekro čiť čiastku zodpovedajúcu 
celkovej hodnote upísaného základného imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskov 
a zostatku na ú čte ziskov a strát.  
Na základe výnimky majú osobitné činnosti banky podľ a rozhodnutia Rady guvernérov a Správnej 
rady prijatého v súlade s odsekom 3 špecifické umiestnenie rezerv.  
Tento odsek sa tiež uplatní na konsolidovanú ú čtovnú závierku banky.  
6. Banka sa chráni proti kurzovým rizikám zaradením vhodných doložiek do zmlúv o úveroch 
a zárukách.SK C 83/258 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 17  
(pôvodný článok 19)  
1. Sadzby úrokov u úverov, ktoré má banka poskytnú ť, a sadzby provízií záruk a iné poplatky sa 
prispôsobia podmienkam na kapitálovom trhu a vypo čítajú sa tak, aby z nich vyplývajúce príjmy 
umožň ovali banke splnenie jej záväzkov, pokrytie jej výdajov a rizík a vytvorenie rezervného fondu 
ustanoveného v článku 22.  
2. Banka nezníži sadzby úrokov. Pokia ľ by sa zdalo by ť vhodné zníži ť sadzbu úrokov s oh ľadom 
na zvláštnu povahu investície, ktorá má by ť financovaná, môže uvedený členský štát alebo tretia 
osoba poskytnú ť z ľavu z úroku, pokia ľ je poskytnutie takejto z ľavy zlu čite ľné s pravidlami 
stanovenými v článku 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Článok 18  
(pôvodný článok 20)  
Pri operáciách súvisiacich s financovaním banka uplat ňuje nasledujúce zásady:  
1. Zais ťuje, aby boli fondy využité čo najracionálnejšie v záujme Únie.  
Môže poskytnú ť pôži čky alebo záruky pre získanie pôži čiek len:  
a) pokia ľ je splácanie úroku a umorovanie dlhu zaruč ené hospodárskym výsledkom v prípade 
investícií vykonávaných podnikmi vo výrobnom sektore alebo v prípade inej investície 
záväzkom štátu, v ktorom je investícia vykonávaná, alebo iným spôsobom; a  
b) pokia ľ vykonávanie investície prispeje k zvýšeniu všeobecnej hospodárskej produktivity 
a podporuje rozvoj vnútorného trhu.  
2. Nezíska žiadny podiel v žiadnom podniku ani neprijme žiadnu zodpovednos ť za riadenie 
takéhoto podniku, pokia ľ to nie je nutné pre ochranu vlastných práv, za ú čelom zabezpe čenia 
vyrovnania dlhu tohoto podniku.  
Správna rada však kvalifikovanou vä čšinou v súlade so zásadami ustanovenými Radou guvernérov 
pod ľa článku 7 ods. 3 písm. b) a v prípadoch, ke ď si to vykonávanie operácií uvedených v článku 
309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vyžaduje, ustanoví podmienky vzniku majetkovej ú časti 
v obchodnom podniku, pokia ľ je to podmienka financovania investície alebo programu ako doplnku 
k pôži čke alebo záruke.  
3. Môže naklada ť so svojimi poh ľadávkami na kapitálovom trhu a môže za týmto ú čelom 
požadova ť po svojich dlžníkoch vydanie dlhopisov alebo iných cenných papierov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/259
4. Banka ani členský štát neuloží žiadne podmienky, pod ľa ktorých sa vydaná pôži čka má 
vy čerpa ť v konkrétnom členskom štáte.  
5. Môže podmieni ť poskytnutie pôži čiek uskuto čnením medzinárodnej verejnej sú ťaže.  
6. Nebude financova ť, úplne ani sč asti, žiadnu investíciu, proti ktorej sa postaví členský štát, na 
ktorého území má by ť vykonaná. 
7. Banka môže, ako doplnenie svojich úverových aktivít, poskytova ť služby technickej pomoci 
v súlade s podmienkami ustanovenými Radou guvernérov, ktorá sa uznáša kvalifikovanou vä čšinou, 
a v súlade s týmto štatútom.  
Článok 19  
(pôvodný článok 21)  
1. Každý podnik alebo verejný alebo súkromný subjekt môže priamo požiada ť banku 
o financovanie. Žiadosti môžu by ť adresované banke tiež prostredníctvom Komisie alebo 
prostredníctvom členského štátu, na ktorého území sa má investícia realizova ť. 
2. Žiadosti podané prostredníctvom Komisie sa zašlú členskému štátu, na ktorého území sa má 
investícia vykonáva ť, aby tento štát vyslovil svoje stanovisko. Žiadosti podané prostredníctvom štátu 
sa zašlú Komisii, aby vyslovila svoje stanovisko. Žiadosti podané priamo podnikom sa zašlú 
uvedenému členskému štátu a Komisii.  
Dotknutý členský štát a Komisia doru čí svoje stanovisko najneskôr do dvoch mesiacov. Pokia ľ banka 
v tejto lehote stanovisko neobdrží, môže predpoklada ť, že proti danej investícii nie sú žiadne 
námietky.  
3. Správna rada rozhoduje o finan čných operáciách, ktoré jej zašle predstavenstvo.  
4. Predstavenstvo preskúma, či podané finan čné operácie, sú v súlade s ustanoveniami tohoto 
štatútu, najmä s ustanoveniami článku 16 a 18. Pokia ľ predstavenstvo rozhodne v prospech 
financovania, predloží Správnej rade zodpovedajúci návrh. Svoje kladné stanovisko môže 
podmieni ť takými podmienkami, ktoré považuje za nevyhnutné. Pokia ľ predstavenstvo rozhodne 
v neprospech poskytnutia financovania, predloží Správnej rade príslušné dokumenty spolo čne so 
svojim stanoviskom.  
5. Pokia ľ predstavenstvo vydá záporné stanovisko, je pre poskytnutie financovania nevyhnutné 
jednomyse ľné rozhodnutie Správnej rady.  
6. Pokia ľ vydá Komisia záporné stanovisko, je pre poskytnutie financovania nevyhnutné 
jednomyse ľné rozhodnutie Správnej rady, pri čom hlasovania sa v tomto prípade zdrží správca 
nominovaný Komisiou.SK C 83/260 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
7. Pokia ľ vydajú záporné stanovisko predstavenstvo i Komisia, Správna rada uvedené financovanie 
neposkytne.  
8. Ak je potrebné finan čnú operáciu vz ťahujúcu sa na schválenú investíciu reštrukturalizova ť na 
účely ochrany práv a záujmov banky, predstavenstvo banky prijme bezodkladne núdzové opatrenia, 
ktoré považuje za potrebné, pri čom o tom bezodkladne informuje Správnu radu.  
Článok 20  
(pôvodný článok 22)  
1. Banka získava pôži čky na kapitálovom trhu za úč elom zaistenia zdrojov nevyhnutných pre 
plnenie svojich úloh.  
2. Banka môže získa ť pôži čku na kapitálových trhoch členských štátov v rámci právnych 
predpisov vz ťahujúcich sa na tieto trhy.  
Príslušné orgány členského štátu, pre ktoré platí výnimka v zmysle článku 139 ods. 1 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, to môžu odmietnu ť, len ak je dôvod obáva ť sa, že na kapitálovom 
trhu uvedeného štátu dôjde k závažným poruchám.  
Článok 21  
(pôvodný článok 23)  
1. Banka môže využi ť akýchko ľvek dostupných prostriedkov, ktoré nepotrebuje okamžite 
k splneniu svojich záväzkov, a to za nasledujúcich podmienok:  
a) môže investova ť na peň ažných trhoch;  
b) s výhradou ustanovení článku 18 ods. 2 môže kupova ť a predáva ť cenné papiere;  
c) môže vykona ť akúko ľvek inú finan čnú operáciu zlu čite ľnú s jej pôsobnos ťou. 
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 23, banka sa pri správe svojich investícií 
nezapojí do žiadnej devízovej arbitráže, ktorá nie je priamo potrebná na vykonávanie alebo 
plnenie záväzkov, ktoré zmluvne prevzala prostredníctvom vypísaných pôži čiek alebo 
poskytnutých záruk.  
3. V oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje tento článok, banka pôsobí v zhode s príslušnými orgánmi 
členských štátov alebo s ich národnými centrálnymi bankami.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/261
Článok 22  
(pôvodný článok 24)  
1. Postupne sa vytvorí rezervný fond, ktorý predstavuje 10 % upísaného základného imania. 
Pokia ľ by to vyžadoval stav záväzkov banky, môže Správna rada rozhodnú ť o vytvorení 
dodato čných rezerv. Dokiaľ nie je úplne vytvorený tento rezervný fond, vkladajú sa do nej:  
a) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých bankou z čiastok, ktoré majú zaplati ť členské štáty pod ľa 
článku 5;  
b) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých z fondov získaných zo splatenia pôži čiek uvedených pod 
písmenom a),  
pokia ľ tieto príjmy z úrokov nie sú nevyhnutné pre splnenie záväzkov banky alebo k pokrytiu jej 
výdajov. 
2. Prostriedky v rezervnom fonde sa investujú tak, aby boli kedyko ľvek k dispozícii pre splnenie 
účelu tohoto fondu.  
Článok 23  
(pôvodný článok 25)  
1. Banka je kedykoľ vek oprávnená previes ť prostriedky, ktoré má v mene jedného členského štátu, 
ktorého menou nie je euro, na ú čel vykonania finan čných operácií v súlade so svojou pôsobnos ťou 
stanovenou v č lánku 309 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, prič om náležitý oh ľad je treba bra ť na 
ustanovenie článku 21 tohoto štatútu. Banka sa pokia ľ možno vyhne takýmto prevodom, pokia ľ má 
k dispozícii voľ né alebo disponibilné prostriedky v mene, ktorú potrebuje.  
2. Banka nesmie previes ť svoje prostriedky v mene jedného z členských štátov, ktorého menou nie 
je euro na menu ne členského štátu bez súhlasu uvedeného členského štátu.  
3. Banka môže vo ľne naklada ť s čas ťou svojho kapitálu, ktorá je splatená, a tiež s poži čanou 
cudzou menou na trhu mimo Únie.  
4. Členské štáty sa zaväzujú da ť k dispozícii dlžníkom banky cudziu menu nevyhnutnú pre 
splatenie istiny a úrokov súvisiacich s úvermi poskytnutými bankou alebo za ktoré banka ru čí vo 
vz ťahu k investíciám, ktoré majú by ť vykonávané na ich území.SK C 83/262 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 24  
(pôvodný článok 26)  
Pokia ľ členský štát nesplní záväzky, ktoré mu vznikli ako členovi pod ľa tohoto štatútu, a najmä 
záväzok splati ť jeho podiel na upísanom základnom imaní alebo k zaisteniu splatenia svojich 
pôži čiek, poskytovanie úverov alebo záruk tomuto členskému štátu alebo jeho ob čanom môže by ť 
rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou vä čšinou hlasov prerušené.  
Toto rozhodnutie nezbavuje členský štát alebo jeho štátnych príslušníkov povinností vo či banke.  
Článok 25  
(pôvodný článok 27)  
1. Pokia ľ by Rada guvernérov rozhodla o zastavení činnosti banky, všetky jej činnosti sa okamžite 
zastavia, s výnimkou operácií nevyhnutných pre zaistenie riadneho využitia, ochrany a uchovania jej 
majetku a splnenia jej záväzkov.  
2. V prípade likvidácie ustanoví Rada guvernérov likvidátorov a udelí im pokyny pre vykonávanie 
likvidácie. Zabezpe čí ochranu práv zamestnancov.  
Článok 26  
(pôvodný článok 28)  
1. Banka má v každom členskom štáte najširšiu právnu subjektivitu priznávanú právnickým 
osobám pod ľa vnútroštátneho práva uvedeného štátu, najmä práva nadobúda ť a scudzova ť 
hnute ľný a nehnute ľný majetok a by ť ú častníkom súdneho konania.  
2. Majetok banky nepodlieha žiadnej forme zabavenia alebo vyvlastnenia.  
Článok 27  
(pôvodný článok 29)  
S výhradou právomocí priznávaných Súdnemu dvoru Európskej únie, spadá akýko ľvek spor medzi 
bankou a jej verite ľmi alebo dlžníkmi alebo medzi ba nkou a tretími osobami do pôsobnosti 
príslušného vnútroštátneho súdu. Banka môže zakotvi ť arbitrážnu doložku v ktorejko ľvek zmluve.  
Banka si zvolí v každom členskom štáte sídlo pre svoju činnos ť. Môže však v akejko ľvek zmluve 
ur čiť osobitné sídlo pre svoju činnos ť. 
Majetok a aktíva banky nepodliehajú zhabaniu alebo nútenému výkonu rozhodnutia inak ako na 
základe rozhodnutia súdu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/263
Článok 28  
(pôvodný článok 30)  
1. Rada guvernérov môže jednomyse ľne rozhodnú ť o založení dcérskych spolo čností alebo iných 
subjektov s právnou subjektivitou a finan čnou samostatnos ťou. 
2. Rada guvernérov prijme jednomyse ľne štatúty subjektov uvedených v odseku 1. Štatúty 
vymedzia najmä ich ciele, štruktúru, základné imanie, členstvo, umiestnenie sídla, finan čné zdroje, 
nástroje intervencie a pravidlá auditu, ako aj povahu ich vz ťahu s orgánmi banky.  
3. Banka má právomoc sa zú čast ňova ť na správe týchto subjektov a prispieva ť k ich upísanému 
základnému imaniu do výšky ur čenej jednomyse ľne Radou guvernérov.  
4. Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie sa uplat ňuje na subjekty uvedené v odseku 1 
v miere, v akej sa tieto spravujú právom Únie, na členov ich orgánov pri výkone ich povinností a na 
ich zamestnancov za rovnakých podmienok, aké sa uplat ňujú v prípade banky.  
Na dividendy, kapitálové výnosy alebo iné príjmy z takýchto subjektov, na ktoré majú iní členovia 
než Európska únia a banka nárok, sa však na ďalej vz ťahujú platné da ňové právne predpisy.  
5. Súdny dvor Európskej únie je príslušný v medziach tu ustanovených rozhodova ť spory týkajúce 
sa opatrení prijatých orgánmi subjektov podliehajúcich právu Únie. Návrh na za čatie konania proti 
takým opatreniam môže poda ť ktorýko ľvek člen takého subjektu alebo členský štát v súlade 
s podmienkami ustanovenými v článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
6. Rada guvernérov môže jednomyseľ ne rozhodnú ť o umožnení prístupu zamestnancov 
subjektov, na ktoré sa vz ťahuje právo Únie, do spolo čných systémov banky v súlade s príslušnými 
vnútornými postupmi.SK C 83/264 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 6)  
O UMIESTNENÍ SÍDEL INŠTITÚCIÍ A NIEKTORÝCH 
ORGÁNOV, ÚRADOV A AGENTÚR A ÚTVAROV 
EURÓPSKEJ ÚNIE  
ZÁSTUPCOVIA VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV,  
SO ZRETE ĽOM na článok 341 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 189 Zmluvy o založení 
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu,  
PRIPOMÍNAJÚC A POTVRDZUJÚC  rozhodnutie z 8. apríla 1965 a bez toho, aby boli dotknuté 
rozhodnutia týkajúce sa sídla budúcich orgánov, úradov a agentúr a odborov,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu,  
Jediný článok 
a) Európsky parlament má svoje sídlo v Štrasburgu, kde sa koná 12 mesa čných plenárnych 
zasadnutí, vrátane zasadnutia o rozpo čte. Dodato čné plenárne zasadnutia sa konajú v Bruseli. 
Výbory Európskeho parlamentu zasadajú v Bruseli. Generálny sekretariát Európskeho parlamentu 
a jeho oddelenia zostávajú v Luxemburgu.  
b) Rada má svoje sídlo v Bruseli. Po čas apríla, júna a októbra sa zasadnutia Rady konajú 
v Luxemburgu.  
c) Komisia má svoje sídlo v Bruseli. Odbory uvedené v článkoch 7, 8 a 9 rozhodnutia z 8. apríla 
1965 sa vytvoria v Luxemburgu.  
d) Súdny dvor Európskej únie má svoje sídlo v Luxemburgu.  
e) Dvor audítorov má svoje sídlo v Luxemburgu.  
f) Hospodársky a sociálny výbor má svoje sídlo v Bruseli.  
g) Výbor regiónov má svoje sídlo v Bruseli.  
h) Európska investi čná banka má svoje sídlo v Luxemburgu.  
i) Európska centrálna banka má svoje sídlo vo Frankfurte.  
j) Úrad Európskej polície (Europol) má svoje sídlo v Haagu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/265
PROTOKOL ( č. 7)  
O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC  do úvahy, že pod ľa ustanovení článku 343 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 191 
Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu ( ďalej len „Euratom“), požíva 
Európska únia a Euratom na území členských štátov imunity a výsady nevyhnutné na plnenie 
svojho poslania,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
HLAVA I  
HNUTE ĽNÝ A NEHNUTE ĽNÝ MAJETOK, AKTÍVA A ÚKONY EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 1 
Vonkajšie priestory a budovy Únie sú nedotknute ľné. Sú vy ňaté z domových prehliadok, vymáhania, 
zabavenia alebo vyvlastnenia. Majetok a aktíva Únie nemôžu by ť predmetom akéhoko ľvek správneho 
alebo súdneho výkonu rozhodnutia bez povolenia Súdneho dvora.  
Článok 2 
Archívy Únie sú nedotknute ľné. 
Článok 3 
Únia, jej aktíva, príjmy a iný majetok sú oslobodené od všetkých priamych daní.  
Vlády členských štátov prijmú, vo všetkých prípadoch, ktoré to pripúš ťajú, vhodné opatrenia 
k navráteniu alebo náhrade súm nepriamych daní a poplatkov z predaja, zahrnutých v cenách 
hnute ľného či nehnuteľ ného majetku, ak Únia vykoná pre svoje úradné ú čely nákupy vä čšieho 
rozsahu, pri čom cena tieto dane zah ŕňa. Tieto ustanovenia sa však nepoužijú tak, aby svojím 
účinkom narušovali hospodársku súť až v Únii.  
Vy ňatie sa nevz ťahuje na dane, dávky a poplatky, ktoré výlu čne zodpovedajú úhradám za 
verejnoprospešné služby.SK C 83/266 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 4 
Únia je oslobodená od všetkých ciel, zákazov a obmedzení dovozu a vývozu vo vz ťahu k predmetom 
ur čeným na ich úradné použitie; predmety, ktoré boli takto dovezené, sa nescudzujú, či už bezplatne 
alebo za úhradu, v krajine, kam boli dovezené, s výnimkou prípadov povolených vládou štátu.  
Únia je oslobodená tiež od všetkých ciel i zákazov a obmedzení dovozu a vývozu, ktoré sa týkajú ich 
publikácií.  
HLAVA II  
KOMUNIKÁCIA A PREUKAZY 
Článok 5  
(pôvodný článok 6)  
Orgány Únie požívajú na území každého členského štátu pre svoju úradnú komunikáciu a zasielanie 
svojich dokumentov rovnaké zaobchádzanie, aké tento štát poskytuje diplomatickým misiám.  
Úradná korešpondencia a iná úradná komunikácia orgánov Únie nepodlieha cenzúre.  
Článok 6  
(pôvodný článok 7)  
Preukazy vo forme predpísanej Radou uznášajúcou sa jednoduchou vä čšinou, uznávané ako platné 
cestovné doklady úradmi členských štátov, sú vydávané členom a zamestnancom orgánov Únie 
predsedami týchto orgánov. Tieto preukazy sú vydávané úradníkom a ostatným zamestnancom 
pod ľa podmienok stanovených služobným poriadkom a podmienkami zamestnávania Únie.  
Komisia môže uzavrie ť dohody o uznávaní týchto preukazov ako platných cestovných dokladov na 
území tretích štátov.  
HLAVA III  
ČLENOVIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU  
Článok 7  
(pôvodný článok 8)  
Vo ľný pohyb členov Európskeho parlamentu do a z miesta jeho zasadnutia nepodlieha žiadnym 
správnym ani iným obmedzeniam.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/267
Členom Európskeho parlamentu sa priznávajú pri colnej a devízovej kontrole:  
a) rovnaké zaobchádzanie zo strany svojich vlád, aké tieto vlády poskytujú vysokým úradníkom 
vysielaným na do časné služobné misie;  
b) rovnaké zaobchádzanie zo strany vlád ostatných členských štátov, aké tieto vlády poskytujú 
zástupcom cudzích vlád vysielaným na do časné služobné misie  
Článok 8  
(pôvodný článok 9)  
Členovia Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania alebo súdneho 
stíhania vo vzť ahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri výkone svojich úloh.  
Článok 9  
(pôvodný článok 10)  
Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:  
a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu;  
b) na území ktoréhoko ľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.  
Imunita sa obdobne vz ťahuje na členov Európskeho parlamentu po čas ich cesty z miesta a do miesta 
jeho zasadnutia.  
Imunita sa neuplatní, ak je č len Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež 
nezabráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbavi ť imunity niektorého zo svojich 
členov.  
HLAVA IV  
ZÁSTUPCOVIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZÚ ČAST ŇUJÚ PRÁCE ORGÁNOV EURÓPSKEJ 
ÚNIE  
Článok 10  
(pôvodný článok 11)  
Zástupcovia členských štátov, ktorí sa zú čast ňujú práce orgánov Únie, ich poradcovia a odborníci 
s príslušnej oblasti pri výkone svojej funkcie a po čas svojich ciest do a z miesta rokovania požívajú 
obvyklé výsady, imunity a výhody.  
Tento článok sa vz ťahuje aj na členov poradných orgánov Únie.SK C 83/268 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA V  
ÚRADNÍCI A OSTATNÍ ZAMESTNANCI EURÓPSKEJ ÚNIE  
Článok 11  
(pôvodný článok 12)  
Bez ohľ adu na svoju štátnu príslušnos ť úradníci a ostatní zamestnanci Únie na území každého 
členského štátu požívajú:  
a) imunitu vo či právomoci súdov vo vz ťahu k činnosti v rámci svojho úradného postavenia vrátane 
ich ústnych alebo písomných prejavov, s výhradou použitia ustanovení zmlúv týkajúcich sa 
jednak pravidiel ur čujúcich zodpovednos ť úradníkov a ostatných zamestnancov vo či Únii 
a jednak právomoci Súdneho dvora Európskej únie, ktorý rozhoduje o sporoch medzi Úniou a jej úradníkmi a ostatnými zamestnancami. Túto imunitu požívajú i po skon čení výkonu svojej 
funkcie;  
b) vy ňatie z imigra čných obmedzení a prihlasovacej povinnosti cudzincov, spolu so svojimi 
manželmi, manželkami a rodinnými príslušníkmi, ktorí sú na nich závislí;  
c) pokia ľ ide o menové a devízové predpisy, výhody, aké sú obvykle priznávané úradníkom 
medzinárodných organizácií;  
d) pri nástupe do úradu v príslušnej krajine právo bez cla doviez ť nábytok a zariadenie, ako aj právo 
tento nábytok a zariadenie spä ť bezcolne vyviez ť pri skon čení výkonu svojej funkcie, a to v oboch 
prípadoch v súlade s podmienkami, ktoré vláda krajiny, kde je toto právo uplat ňované, považuje 
za nevyhnutné;  
e) právo bez cla doviez ť pre svoju osobnú potrebu motorové vozidlo získané v krajine svojho 
posledného bydliska alebo v krajine, ktorej sú š tátnymi príslušníkmi, za podmienok platných 
na domácom trhu, ako aj v oboch prípadoch ho spä ť bez cla vyviez ť v súlade s podmienkami, 
ktoré vláda príslušnej krajiny pokladá za nevyhnutné.  
Článok 12
 
(pôvodný článok 13)  
Úradníci a ostatní zamestnanci Únie podliehajú v prospech Únie dani z platov, miezd a požitkov 
vyplácaných im Úniou v súlade s podmienkami a postupmi ustanovenými Európskym parlamentom 
a Radou v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení po porade 
s dotknutými inštitúciami.  
Sú vy ňatí z vnútroštátnych daní z platov, miezd a požitkov vyplácaných Úniou.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/269
Článok 13  
(pôvodný článok 14)  
Pri uplat ňovaní dane z príjmu, z majetku a dane z dedi čstva, ako aj pri uplat ňovaní dohovorov 
o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretých medzi členskými štátmi Únie sa na úradníkov 
a ostatných zamestnancov Únie, ktorí majú výlu čne z dôvodu výkonu ich úloh pre Úniu svoj 
pobyt na území iného členského štátu, než kde majú svoje bydlisko na ú čel platenia daní v čase 
vstupu do služieb Únie, hľ adí, a to v krajine svojho skuto čného pobytu, ako i v krajine bydliska na 
účel platenia daní, ako keby mali svoje bydlisko v tejto druhej krajine, pokia ľ sa jedná o člena Únie. 
Toto ustanovenie sa uplat ňuje i na manžela/manželku, pokia ľ nevykonáva žiadnu zárobkovú činnos ť, 
ako aj na deti, závislé na osobách uvedených v tomto článku a nachádzajúce sa v ich starostlivosti.  
Hnuteľ ný majetok patriaci osobám uvedeným v predchádzajúcom odseku, ktorý sa nachádza na 
území krajiny, kde sa zdržujú, je vy ňatý v tejto krajine z dane z dedi čstva; na takýto majetok sa 
pre ú čely stanovenia tejto dane h ľadí, ako by sa nachádzal v krajine bydliska na ú čel platenia daní, 
bez toho, aby tým boli dotknuté práva tretích krajín a prípadné uplatnenie ustanovení 
medzinárodných dohovorov o zamedzení dvojitého zdanenia.  
Iné bydlisko získané len z dôvodu výkonu povinn ostí v službách inej medzinárodnej organizácie sa 
pri uplat ňovaní ustanovení tohoto článku nezoh ľadní.  
Článok 14  
(pôvodný článok 15)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s dotknutými 
inštitúciami prostredníctvom nariadení stanovia systém dávok sociálneho zabezpe čenia pre úradníkov 
a ostatných zamestnancov Únie.  
Článok 15  
(pôvodný článok 16)  
Európsky parlament a Rada v súlade s riadnym legislatívnym postupom prostredníctvom nariadení 
a po porade s ďalšími dotknutými orgánmi stanovia kategórie úradníkov a ostatných zamestnancov 
Únie, na ktorých sa úplne alebo čiasto čne vzť ahujú ustanovenia článku 11, článku 12 druhý 
pododsek a článku 13.  
Mená, služobné hodnosti a zaradenia a adr esy úradníkov a ostatných zamestnancov Únie zahrnutých 
do týchto kategórií sa pravidelne oznámia vládam členských štátov.SK C 83/270 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
HLAVA VI  
VÝSADY A IMUNITY TRETÍCH ŠTÁTOV AKREDITOVANÝCH PRI EURÓPSKEJ ÚNII  
Článok 16  
(pôvodný článok 17)  
Členský štát, na ktorého území má Únia svoje sídlo, prizná obvyklé diplomatické imunity a výsady 
misiám tretích krajín akreditovaných pri Únii.  
HLAVA VII  
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA  
Článok 17  
(pôvodný článok 18)  
Výsady, imunity a výhody sa priznávajú úradníkom a ostatným zamestnancom Únie výlu čne 
v záujme Únie.  
Každý orgán Únie sa vzdá imunity priznanej úradníkovi alebo inému zamestnancovi, ak tento orgán 
uzná, že vzdanie sa imunity nie je v rozpore so záujmami Únie.  
Článok 18  
(pôvodný článok 19)  
Orgány Únie postupujú pri uplat ňovaní tohoto protokolu v zhode s príslušnými orgánmi dotknutých 
členských štátov.  
Článok 19  
(pôvodný článok 20)  
Články 11 až 14 a článok 17 sa vz ťahujú na predsedu Európskej rady.  
Vz ťahujú sa tiež na členov Komisie.  
Článok 20  
(pôvodný článok 21)  
Články 11 až 14 a článok 17 sa vz ťahujú aj na sudcov, generálnych advokátov, kancelárov 
a spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 3 
protokolu o štatúte Súdneho dvora týkajúceho sa imunity sudcov a generálnych advokátov vo či 
právomoci súdov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/271
Článok 21  
(pôvodný článok 22)  
Tento protokol sa rovnako uplatní na Európsku investi čnú banku, na členov jej orgánov, jej 
zamestnancov a zástupcov členských štátov zú čast ňujúcich sa na jej činnostiach bez toho, aby 
tým boli dotknuté ustanovenia protokolu o štatúte tejto banky.  
Európska investi čná banka je okrem toho vy ňatá z akejko ľvek formy zdanenia alebo dávok podobnej 
povahy ukladaných pri zvyšovaní kapitálu, ako aj z najrôznejších formálnych požiadaviek, ktoré 
s tým môžu by ť spojené v krajine, kde sa nachádza sídlo banky. Obdobne jej zrušenie alebo 
likvidácia sa nestane dôvodom k akémuko ľvek zdaneniu. Činnos ť banky a jej orgánov, 
vykonávaná v súlade s jej štatútom, nepodlieha dani z obratu.  
Článok 22  
(pôvodný článok 23)  
Tento protokol sa taktiež vz ťahuje na Európsku centrálnu banku, č lenov jej orgánov a jej 
zamestnancov, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia Protokolu o štatúte Európskeho systému 
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.  
Európska centrálna banka je okrem toho oslobodená od akejkoľ vek formy zdanenia alebo poplatku 
podobnej povahy v prípade navýšenia svojho kapitálu, a tiež od rôznych formálnych požiadaviek, 
ktoré s tým môžu by ť spojené v štáte, kde má banka svoje sídlo. Činnosti banky a jej orgánov 
vykonávané v súlade so štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky 
nepodliehajú žiadnej dani z obratu.SK C 83/272 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 8)  
K ČLÁNKU 6 ODS. 2 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII 
O PRISTÚPENÍ ÚNIE K EURÓPSKEMU DOHOVORU 
O OCHRANE ĽUDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÝCH 
SLOBÔD  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Dohoda o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd 
(ďalej len „európsky dohovor“), ktorá je ustanovená v článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, musí 
odráža ť potrebu zachova ť charakteristické znaky Únie a práva Únie, najmä so zrete ľom na:  
a) osobitné formy možnej ú časti Únie v kontrolných orgánoch európskeho dohovoru,  
b) mechanizmy potrebné na zabezpe čenie toho, aby žaloby podané štátmi, ktoré nie sú členskými 
štátmi, a žaloby podané jednotlivcami boli správne adresované členským štátom a/alebo Únii 
v závislosti od povahy veci.  
Článok 2 
Dohoda uvedená v č lánku 1 musí zaru čiť, že pristúpením Únie nebudú dotknuté právomoci Únie 
alebo právomoci jej inštitúcií. Musí zaru čiť, že žiadnym z jej ustanovení nebude dotknuté osobitné 
postavenie členských štátov s oh ľadom na európsky dohovor a najmä na jeho protokoly, na 
opatrenia prijaté členskými štátmi na odchýlenie sa od európskeho dohovoru v súlade s jeho 
článkom 15 a na výhrady členských štátov k európskemu dohovoru vyjadrené v súlade s jeho 
článkom 57.  
Článok 3  
Žiadnym ustanovením dohody uvedenej v článku 1 nesmie by ť dotknutý článok 344 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/273
PROTOKOL ( č. 9)  
O ROZHODNUTÍ RADY O VYKONÁVANÍ ČLÁNKU 16 
ODS. 4 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII A ČLÁNKU 238 
ODS. 2 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE 
OD 1. NOVEMBRA 2014 DO 31. MARCA 2017 NA 
JEDNEJ STRANE A OD 1. APRÍLA 2017 NA STRANE 
DRUHEJ  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ZRETE ĽOM NA  k ľúčový význam, ktorý dohoda o rozhodnutí Rady o vykonávaní č lánku 16 ods. 4 
Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie od 1. novembra 
2014 do 31. marca 2017 na jednej strane a od 1. apríla 2017 na strane druhej ( ďalej len 
„rozhodnutie“) mala pri schva ľovaní Lisabonskej zmluvy;  
SA DOHODLI  na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Jediný článok  
Pred tým, ako Rada preskúma akýko ľvek návrh, ktorého cie ľom by bolo bu ď zmeni ť a doplni ť alebo 
zruši ť toto rozhodnutie alebo ktoréko ľvek z jeho ustanovení alebo nepriamo zmeni ť a doplni ť jeho 
rozsah pôsobnosti alebo zmysel prostredníctvom zmeny a doplnenia iného právneho aktu Únie, 
Európska rada tento návrh predbežne prerokuje, pri čom v súlade s článkom 15 ods. 4 Zmluvy 
o Európskej únii sa uznáša konsenzom.SK C 83/274 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 10)  
O STÁLEJ ŠTRUKTÚROVANEJ SPOLUPRÁCI 
ZRIADENEJ ČLÁNKOM 42 ZMLUVY O EURÓPSKEJ 
ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
S OH ĽADOM NA  článok 42 ods. 6 a článok 46 Zmluvy o Európskej únii,  
PRIPOMÍNAJÚC , že Únia uskuto čňuje spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, ktorá je založená 
na dosiahnutí postupného zbližovania činností členských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika je neoddelite ľnou sú čas ťou spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky; že Únii poskytuje opera čnú spôsobilos ť pomocou civilných 
a vojenských prostriedkov; že Únia môže použi ť tieto prostriedky na misiách uvedených v článku 43 
Zmluvy o Európskej únii mimo územia Únie na udržiavanie mieru, predchádzanie konfliktom 
a posil ňovanie medzinárodnej bezpe čnosti v súlade so zásadami Charty Organizácie Spojených 
národov; že plnenie týchto úloh spo číva vo využití spôsobilostí poskytnutých členskými štátmi 
v súlade so zásadou „nedelite ľnosti síl“,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika Únie nemá vplyv na osobitnú povahu 
bezpe čnostnej a obrannej politiky niektorých členských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC , že spolo čná bezpe čnostná a obranná politika Únie rešpektuje záväzky vyplývajúce zo 
Severoatlantickej zmluvy tých členských štátov, ktoré zastávajú názor, že ich spolo čná obrana sa má 
uskutočň ova ť v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy, ktorá zostáva základom kolektívnej 
obrany jej členov a je v súlade so spolo čnou bezpe čnostnou a obrannou politikou vytvorenou 
v tomto rámci,  
PRESVED ČENÉ, že rozhodnejšia úloha Únie v otázkach bezpe čnosti a obrany prispeje 
k životaschopnosti obnovenej Atlantickej aliancie v súlade s dohodami Berlín plus,  
ODHODLANÉ  zabezpe čiť, aby Únia bola schopná v plnom rozsahu prevzia ť zodpovednos ť v rámci 
medzinárodného spolo čenstva,  
UZNÁVAJÚC , že Organizácia Spojených národov môže požiada ť Úniu o pomoc v prípade naliehavej 
potreby uskuto čnenia misií na základe kapitol VI a VII Charty Organizácie Spojených národov,  
UZNÁVAJÚC , že na posilnenie bezpe čnostnej a obrannej politiky bude potrebné vyvinú ť úsilie 
členských štátov v oblasti spôsobilostí,  
S VEDOMÍM , že za čatie novej etapy v rozvoji európskej bezpe čnostnej a obrannej politiky bude 
vyžadova ť odhodlané úsilie príslušných č lenských štátov,  
PRIPOMÍNAJÚC  význam ú časti vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú 
politiku v plnej miere na činnostiach, ktoré sú spojené so stálou štruktúrovanou spoluprácou,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/275
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Stála štruktúrovaná spolupráca uvedená v článku 42 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii je otvorená 
všetkým členským štátom, ktoré sa zaviažu odo d ňa nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy:  
a) postupova ť intenzívnejšie v rozvoji svojich obranných spôsobilostí pomocou rozvoja svojich 
národných príspevkov a prípadnej ú časti v mnohonárodných silách, v hlavných európskych 
programoch vyzbrojovania a na činnosti Agentúry v oblasti rozvoja obranných spôsobilostí, 
výskumu, obstarávania a vyzbrojovania (Európska obranná agentúra) a  
b) ma ť schopnos ť zabezpe čiť najneskôr do roku 2010, bu ď na národnej úrovni, alebo ako sú čas ť 
skupín mnohonárodných síl, bojové jednotky špecializované pre plánované misie, štruktúrované 
na taktickej úrovni ako bojové zoskupenia, s podpornými zložkami zah ŕňajúcimi dopravu 
a logistiku, schopné vykonáva ť misie uvedené v článku 43 Zmluvy o Európskej únii v lehote 
od 5 do 30 dní, najmä na žiados ť Organizácie Spojených národov, a ktoré môžu by ť držané na 
po čiato čné obdobie 30 dní, ktoré sa môže pred ĺži ť na najmenej 120 dní.  
Článok 2 
Na ú čely dosiahnutia cie ľov uvedených v článku 1 sa členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú na stálej 
štruktúrovanej spolupráci, zaväzujú:  
a) spolupracova ť od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, s cie ľom dosiahnu ť dohodnuté ciele 
týkajúce sa výšky investi čných výdavkov na obranné prostriedky a pravidelne preskúmava ť tieto 
ciele v kontexte bezpe čnostného prostredia a medzinárodnej zodpovednosti Únie;  
b) vzájomne harmonizova ť svoje nástroje obrany v čo najvä čšej možnej miere, hlavne 
harmonizáciou identifikácie ich vojenských potrieb, združením a prípadne, špecializáciou ich obranných prostriedkov a spôsobilostí a podporovaním spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;  
c) prija ť konkrétne opatrenia na posilnenie dostupnosti, interoperability, pružnosti a schopnosti 
nasadenia ich ozbrojených síl, najmä pomocou ur čenia spolo čných cie ľov v záležitostiach 
nasadenia ozbrojených síl vrátane možnosti preskúmania ich vnútroštátnych rozhodovacích 
postupov;
 
d) spolupracova ť s cie ľom zabezpe čiť prijatie potrebných opatrení na nápravu nedostatkov zistených 
v rámci „Mechanizmu rozvoja spôsobilostí“ vrátane pomocou mnohonárodných prístupov a bez 
toho, aby boli dotknuté príslušné záväzky v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy;SK C 83/276 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
e) zú častni ť sa pod ľa potreby na vývoji hlavných spolo čných alebo európskych programov 
vyzbrojovania v rámci Európskej obrannej agentúry.  
Článok 3  
Európska obranná agentúra prispieva k pravidelnému hodnoteniu príspevkov zú častnených členských 
štátov v oblasti spôsobilostí, najmä príspevkov poskytnutých v súlade s kritériami ustanovenými 
okrem iného na základe článku 2 a predloží o nich správu aspo ň raz ro čne. Hodnotenie môže slúži ť 
ako základ pre odporú čania a rozhodnutia Rady, ktoré sa prijímajú v súlade s článkom 46 Zmluvy 
o Európskej únii.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/277
PROTOKOL ( č. 11)  
O ČLÁNKU 42 ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
MAJÚC NA PAMÄTI  potrebu úplného vykonávania ustanovení článok 42 ods. 2 Zmluvy o Európskej 
únii,  
MAJÚC NA PAMÄTI,  že politika Únie v súlade s článkom 42 nemá dopad na špecifický charakter 
bezpe čnostnej a obrannej politiky ur čitých členských štátov, a rešpektuje záväzky ur čitých 
členských štátov, ktoré predpokladajú realizáciu svojej spolo čnej obrannej politiky v NATO pod ľa 
Severoatlantickej zmluvy, a v tomto rámci dosiahnutie zlu čite ľnosti so spolo čnou bezpe čnostnou 
a obrannou politikou,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Európska únia vypracuje spolu so Západoeurópskou úniou opatrenia na zlepšenú vzájomnú 
spoluprácu.SK C 83/278 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 12)  
O POSTUPE PRI NADMERNOM DEFICITE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si stanovi ť podrobnosti postupu pri nadmernom deficite, ako je uvedené v článku 126 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Referen čné hodnoty uvedené v článku 126 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sú:  
— 3 % pre pomer plánovaného alebo skuto čného štátneho deficitu k hrubému domácemu produktu 
v trhových cenách, 
— 60 % pre pomer štátneho dlhu k hrubému domácemu produktu v trhových cenách.  
Článok 2 
V článku 126 uvedenej zmluvy a v tomto protokole:  
— „štátny“ znamená taký, ktorý sa vz ťahuje všeobecne na štátnu správu, t. j. na ústredné, regionálne 
a miestne orgány a fondy sociálneho zabezpe čenia s výnimkou obchodný operácií, ako sú 
vymedzené v Európskom systéme integrovaných ú čtov, 
— „deficit“ ozna čuje čistú výšku pôžič ky, ako je definovaná v Európskom systéme integrovaných 
účtov, 
— „investície“ znamenajú vytvorenie hrubého fixného kapitálu, ako je definovaný v Európskom 
systéme integrovaných ú čtov, 
— „dlh“ ozna čuje hrubú celkovú sumu dlhov v nominálnych hodnotách na konci roka 
konsolidovanú v jednotlivých odvetviach štátneho sektora a medzi nimi, ako sa definuje 
v prvej zarážke.  
Článok 3  
Na zabezpe čenie ú činnosti postupu pri nadmernom deficite zodpovedajú vlády členských štátov za 
deficit v štátnom sektore, ako je definovaný v prvej zarážke článku 2. Členské štáty zabezpe čia, abySK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/279
im národné postupy v rozpo čtovej oblasti umožnili plni ť záväzky vyplývajúce zo zmlúv. Členské 
štáty podávajú Komisii pravidelné a bezodkladné správy o plánovaných a skuto čných deficitoch. 
Článok 4  
Štatistické údaje potrebné na uplatnenie tohto protokolu poskytne Komisia.SK C 83/280 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 13)  
O KRITÉRIÁCH KONVERGENCIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si podrobne upravi ť kritériá konvergencie, ktorými sa Únia riadi pri rozhodovaní o ukon čení 
výnimiek tých členských štátov, pre ktoré platí výnimka, ako sa uvádza v článku 140 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Kritérium cenovej stability uvedené v článku 140 ods. 1 prvej zarážke Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie znamená, že členský štát si udržiava dlhodobú cenovú stabilitu a priemernú mieru inflácie 
vykazovanú v priebehu roka pred skúmaním, ktorá neprekra čuje viac ako o 1,5 % miery inflácie 
maximálne troch členských štátov, ktoré dosiahli v oblasti cenovej stability najlepšie výsledky. Inflácia 
sa meria pomocou indexu spotrebite ľských cien na porovnate ľnom základe, ktorý zoh ľadní rozdiely 
medzi vnútroštátnymi definíciami.  
Článok 2 
Kritérium stavu štátneho rozpo čtu uvedeného v článku 140 ods. 1 druhej zarážke znamená, že 
v čase vykazovania sa na členský štát nevz ťahuje rozhodnutie Rady pod ľa článku 126 ods. 6 
uvedenej zmluvy o existencii nadmerného deficitu.  
Článok 3 
Kritérium úč asti v mechanizme menových kurzov Európskeho menového systému, uvedené v článku 
140 ods. 1 tretia zarážka uvedenej zmluvy, znamená, že členský štát dodržiaval normálne rozpätie, 
ako je stanovené mechanizmom menových kurzov Európskeho menového systému bez výrazného 
napätia minimálne dva predchádzajúce roky pred preskúmaním. Osobitne v tomto období členský 
štát z vlastného podnetu nedevalvoval bilaterálny výmenný kurz svojej meny vo či euru.  
Článok 4  
Kritérium konvergencie úrokových sadzieb, ako je uvedené v článku 140 ods. 1 štvrtej zarážke 
uvedenej zmluvy, znamená, že v priebehu jedného roka pred preskúmaním neprekro čila 
priemerná dlhodobá nominálna úroková sadzba členského štátu viac ako o dve percentáSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/281
úrokovú sadzbu tých troch štátov, ktoré v oblast i cenovej stability dosiahli najlepšie výsledky. 
Úrokové sadzby sa hodnotia na základe dlhodobých štátnych dlhopisov alebo porovnate ľných 
cenných papierov, pri čom sa prihliadne na rozdielne definície v jednotlivých členských štátoch.  
Článok 5 
Štatistické údaje potrebné na uplatnenie tohto protokolu poskytne Komisia.  
Článok 6  
Rada jednomyse ľne na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom, ECB a prípadne aj 
s Hospodárskym a finan čným výborom vydá vhodné pravidlá, podrobne upravujúce kritériá 
konvergencie uvedené v článku 140 uvedenej zmluvy, ktoré potom nahradia tento protokol.SK C 83/282 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 14)  
O EUROSKUPINE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  presadzova ť podmienky silnejšieho hospodárskeho rastu v Európskej únii a na tento ú čel 
rozvíja ť stále užšiu koordináciu hospodárskych politík v rámci oblasti, kde sa používa euro,  
VEDOMÉ  potreby upravi ť osobitné ustanovenia pre posilnený dialóg medzi členskými štátmi, ktorých 
menou je euro, o čakávajúc, že euro sa stane menou všetkých členských štátov Únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Ministri členských štátov, ktorých menou je euro, sa stretávajú na neformálnych zasadnutiach. Takéto 
zasadnutia sa konajú, ak je to potrebné, na prediskutovanie otázok týkajúcich sa osobitných 
povinností, ktoré majú spolo čné v súvislosti s jednotnou menou. Komisia sa zú čast ňuje na 
zasadnutiach. Európska centrálna banka je pozývaná k ú časti na takýchto zasadnutiach, ktoré 
pripravujú zástupcovia ministrov zodpovedných za financie v členských štátoch, ktorých menou je 
euro, a zástupcovia Komisie.  
Článok 2  
Ministri členských štátov, ktorých menou je euro , volia na dva a pol roka svojho predsedu vä čšinou 
týchto členských štátov.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/283
PROTOKOL ( č. 15)  
O NIEKTORÝCH USTANOVENIACH TÝKAJÚCICH SA 
SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE 
A SEVERNÉHO ÍRSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
UZNÁVAJÚC,  že Spojené krá ľovstvo nie je viazané ani povinné prija ť euro bez osobitného rozhodnutia 
jeho vlády a parlamentu,  
S OH ĽADOM  na skuto čnos ť, že 16. októbra 1996 a 30. októbra 1997 vláda Spojeného kráľ ovstva 
oznámila Rade svoj úmysel nezú častni ť sa tretej etapy hospodárskej a menovej únie,  
BERÚC  do úvahy prax vlády Spojeného krá ľovstva financova ť úvery predajom poh ľadávok 
súkromnému sektoru,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
1. Pokia ľ Spojené krá ľovstvo neoznámi Rade, že má v úmysle prija ť euro, nie je povinné to vykona ť. 
2. S oh ľadom na oznámenie, ktoré vláda Spojeného krá ľovstva podala Rade 16. októbra 1996 
a 30. októbra 1997, odseky 3 až 8 a 10 sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo.  
3. Spojené krá ľovstvo si ponechá právomoci v oblasti menovej politiky pod ľa národného práva. 
4. Článok 119 druhý pododsek, článok 126 ods. 1, 9 a 11, článok 127 ods. 1 až 5, článok 128, 
články 130, 131, 132, 133, 138 a 140 ods. 3, článok 219, článok 282 ods. 2 s výnimkou prvej 
a poslednej vety, články 282 ods. 5 a 283 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa nevz ťahujú na 
Spojené krá ľovstvo. To isté platí pre článok 121 ods. 2 uvedenej zmluvy, pokia ľ ide o prijatie častí 
hlavných usmernení hospodárskej politiky, ktoré sa týkajú všeobecne eurozóny. Odkazy na Úniu 
alebo členské štáty uvedené v týchto ustanoveniach sa nevz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a odkazy na 
národné centrálne banky sa nevz ťahujú na Bank of England.  
5. Spojené krá ľovstvo sa snaží predchádzať nadmernému deficitu verejných financií.  
Články 143 a 144 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa na Spojené krá ľovstvo vz ťahujú na ďalej. 
Článok 134 ods. 4 a článok 142 sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo tak, ako by sa týkali štátu, pre 
ktorý platí výnimka.SK C 83/284 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
6. Hlasovacie práva Spojeného krá ľovstva sa pozastavujú pre akty Rady uvedené v článkoch 
vymenovaných v bode 4 a v prípadoch uvedených v č lánku 139 ods. 4 prvom pododseku 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Na tento ú čel sa uplat ňuje článok 139 ods. 4 druhý a tretí 
pododsek uvedenej zmluvy.  
Spojené krá ľovstvo ďalej nemá právo zú častni ť sa na menovaní prezidenta, viceprezidenta a ďalších 
členov výkonnej Rady ECB pod ľa článku 283 ods. 2 druhý pododsek uvedenej zmluvy.  
7. Články 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18 až 20, 22, 23, 26, 27, 30 až 34 a 49 
Protokolu o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky ( ďalej len 
„štatút“) sa na Spojené krá ľovstvo nevz ťahujú. 
Odkazy v týchto článkoch na kapitál upísaný Únii a odkazy na národné centrálne banky alebo na 
podielnikov sa nevz ťahujú na Bank of England.  
Odkazy v článku 10.3 a 30.2 štatútu na „upísaný kapitál ECB“ sa nevz ťahujú na upísaný kapitál Bank 
of England.  
8. Článok 141 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a články 43 až 47 štatútu platia bez 
ohľadu na to, či existuje členský štát, na ktorý sa vz ťahuje výnimka s nasledujúcimi zmenami:  
a) Odkazy v článku 43 na úlohy ECB a EMI sa týkajú tých úloh, ktoré je potrebné splni ť po zavedení 
eura v dôsledku rozhodnutia Spojeného kráľ ovstva neprija ť euro.  
b) Okrem úloh uvedených v článku 46 ECB poskytuje rady pri príprave rozhodnutí Rady, ktoré sa 
týkajú Spojeného krá ľovstva pod ľa odseku 9 písm. a) a c).  
c) Bank of England splatí svoj upísaný kapitál ECB ako príspevok na jej prevádzkové náklady na 
rovnakom základe ako národné centrálne banky členských štátov, na ktoré sa vz ťahuje výnimka.  
9. Spojené krá ľovstvo môže kedyko ľvek oznámi ť svoj úmysel prija ť euro. V takom prípade:  
a) Spojené krá ľovstvo má právo prija ť euro len za predpokladu, že splní predpísané podmienky. Na 
žiados ť Spojeného krá ľovstva a za podmienok a postupom pod ľa článku 140 ods. 1 a 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie Rada rozhodne, či Spojené krá ľovstvo sp ĺňa potrebné podmienky.  
b) Bank of England splatí svoj upísaný kapitál, prevedie do ECB menové rezervy a prispieva do jej 
rezerv na rovnakom základe ako národná centrálna banka členského štátu, ktorému sa ruší 
výnimka.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/285
c) Rada na základe podmienok a postupom pod ľa článku 140 ods. 5 prijme všetky ďalšie 
rozhodnutia potrebné na to, aby Spojené krá ľovstvo mohlo prija ť euro. 
Ak Spojené krá ľovstvo prijme euro pod ľa ustanovení tohto protokolu, body 3 až 8 stratia ú činnos ť. 
10 Rešpektujúc článok 123 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a č lánok 21.1 štatútu vláda 
Spojeného krá ľovstva si môže zachova ť vlastné praktiky uplat ňované v styku s Bank of England 
dovtedy, pokia ľ Spojené krá ľovstvo neprijme euro.SK C 83/286 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 16)  
O NIEKTORÝCH USTANOVENIACH TÝKAJÚCICH SA 
DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY , že ústava Dánska obsahuje ustanovenia, pod ľa ktorých predtým ako sa Dánsko 
vzdá výnimky, môže vyžadova ť referendum,  
S OH ĽADOM NA SKUTO ČNOS Ť, že 3. novembra 1993 vláda Dánska oznámila Rade svoj úmysel 
nezú častni ť sa tretej etapy hospodárskej a menovej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
1. S ohľ adom na oznámenie, ktoré vláda Dánska predložila Rade 3. novembra 1993, sa na Dánsko 
vz ťahuje výnimka. V dôsledku výnimky sa na Dánsko vz ťahujú všetky články a ustanovenia zmlúv 
a štatútu ESCB a ECB obsahujúce výnimky.  
2. Výnimku možno zruši ť postupom pod ľa článku 140 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý 
sa môže uplatni ť len na podnet Dánska.  
3. Ustanovenia tohto protokolu stratia ú činnos ť zrušením štatútu výnimky.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/287
PROTOKOL ( č. 17)  
KTORÝ SA TÝKA DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si urovnanie ur čitých osobitných problémov týkajúcich sa Dánska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia článku 14 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej 
centrálnej banky nemajú vplyv na právo Národnej banky Dánska plni ť úlohy týkajúce sa tých 
častí Dánskeho krá ľovstva, ktoré nie sú súč as ťou Únie.SK C 83/288 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 18)  
KTORÝ SA TÝKA FRANCÚZSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si zoh ľadni ť ur čitú osobitnú záležitos ť týkajúcu sa Francúzska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Francúzsko si zachová výsadu menovej emisie v Novej Kaledónii, Francúzskej Polynézii a Wallise 
a Futune pod ľa podmienok stanovených národným právom a jedine Francúzsko zodpovedá za 
ur čenie parity CFP franku.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/289
PROTOKOL ( č. 19)  
O SCHENGENSKOM ACQUIS ZA ČLENENOM DO RÁMCA EURÓPSKEJ 
ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC NA VEDOMIE , že dohody o postupnom zrušení kontrol na vnútorných hraniciach podpísané 
niektorými členskými štátmi Európskej únie v Schengene 14. júna 1985 a 19. júna 1990, ako aj 
s nimi spojené dohody a pravidlá prijaté na základe týchto dohôd, boli za členené do rámca Európskej 
únie Amsterdamskou zmluvou z 2. októbra 1997,  
ŽELAJÚC SI  zachova ť schengenské  acquis  tak, ako sa vyvíjalo od nadobudnutia platnosti 
Amsterdamskej zmluvy, a vyvíja ť toto acquis  tak, aby sa tým prispelo k dosiahnutiu cie ľa 
poskytnú ť ob čanom Únie priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez vnútorných hraníc,  
BERÚC DO ÚVAHY  zvláštne postavenie Dánska,  
BERÚC DO ÚVAHY  skuto čnos ť, že Írsko a Spojené kráľ ovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska sa 
nepodie ľajú na všetkých ustanoveniach schengenského  acquis ; avšak je potrebné umožni ť týmto 
členským štátom prija ť iné ustanovenia tohto acquis čiasto čne alebo úplne,  
UZNÁVAJÚC , že následkom toho je nevyhnutné využi ť ustanovenia zmlúv týkajúce sa užšej spolupráce 
medzi niektorými členskými štátmi,  
BERÚC DO ÚVAHY  potrebu zachovania špeciálnych vz ťahov s Islandskou republikou a Nórskym 
krá ľovstvom, pri čom oba štáty, ako aj severské štáty, ktoré sú členmi Európskej únie, sú viazané 
ustanoveniami Severskej pasovej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1  
Belgické krá ľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľ ovstvo, Spolková republika 
Nemecko, Estónska republika, Helénska republika, Španielske krá ľovstvo, Francúzska republika, 
Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské 
ve ľkovojvodstvo, Ma ďarská republika, Maltská republika, Holandské krá ľovstvo, Rakúska republika, 
Po ľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska 
republika a Švédske kráľ ovstvo sú oprávnení nadviaza ť medzi sebou posilnenú spoluprácu 
v oblastiach upravených ustanoveniami vymedzenými Radou, ktoré tvoria schengenské  acquis . Táto 
spolupráca sa vykonáva v rámci inštitucionálneho a právneho rámca Európskej únie s oh ľadom na 
príslušné ustanovenia zmlúv.SK C 83/290 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 2 
Schengenské acquis sa uplat ňuje v č lenských štátoch uvedených v článku 1 bez toho, aby bol 
dotknutý článok 3 Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 a článok 4 Aktu o pristúpení 
z 25. apríla 2005. Rada nahrádza Výkonný výbor zriadený Schengenskými dohodami.  
Článok 3 
Účas ť Dánska pri prijímaní opatrení, ktoré predstavujú vývoj schengenského  acquis , rovnako ako 
zavádzanie týchto opatrení a ich uplat ňovanie v Dánsku, sa spravuje príslušnými ustanoveniami 
Protokolu o postavení Dánska.  
Článok 4 
Írsko a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska, môžu kedyko ľvek požiada ť o pripojenie 
sa k niektorým, alebo všetkým ustanoveniam schengenského  acquis.  
Rada rozhoduje o žiadosti jednomyseľ ne hlasmi svojich členov uvedených v č lánku 1 a zástupcu 
vlády dotknutého štátu.  
Článok 5 
1. Návrhy a iniciatívy založené na schengenskom acquis podliehajú príslušným ustanoveniam 
zmlúv. 
Ak v tejto súvislosti Írsko alebo Spojené krá ľovstvo písomne neoznámia v primeranej lehote Rade 
svoje želanie pripoji ť sa, povolenie uvedené v článku 329 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa 
považuje za udelené členským štátom uvedeným v článku 1 a Írsku alebo Spojenému kráľ ovstvu, ak 
si jeden z nich želá zú častni ť sa spolupráce v daných oblastiach.  
2. Írsko alebo Spojené krá ľovstvo môžu Rade do 3 mesiacov písomne oznámi ť, že si neželajú 
zú častni ť sa na takomto návrhu alebo iniciatíve, aj vtedy, ak v ich prípade platí domnienka, že zaslali 
oznámenie pod ľa rozhodnutia pod ľa článku 4. V takom prípade sa Írsko alebo Spojené kráľ ovstvo 
nezú častnia na jeho prijatí. Od doru čenia uvedeného oznámenia sa postup prijímania opatrenia 
založeného na schengenskom acquis pozastaví až do ukon čenia postupu uvedeného v odsekoch 3 
alebo 4 alebo až do spä ťvzatia uvedeného oznámenia kedyko ľvek po čas postupu.  
3. Pre členský štát, ktorý zaslal oznámenie uvedené v odseku 2, sa každé rozhodnutie Rady pod ľa 
článku 4 odo dň a nadobudnutia úč innosti navrhovaného opatrenia prestáva uplat ňova ť v rozsahu, 
ktorý Rada považuje za potrebný, a za podmienok ur čených v rozhodnutí prijatom Radou 
kvalifikovanou vä čšinou na návrh Komisie. Toto rozhodnutie sa prijme v súlade s týmito 
kritériami: Rada sa snaží zachova ť čo najvä čšiu možnú mieru ú časti dotknutého členského štátu 
bez toho, aby vážne ohrozila praktické fungovanie rôznych častí schengenského acquis rešpektujúcSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/291
ich vzájomný súlad. Komisia predloží svoj návrh č o najskôr po doru čení oznámenia uvedeného 
v odseku 2. Rada sa o návrhu Komisie uznáša do štyroch mesiacov od jeho predloženia, 
v prípade potreby po zvolaní dvoch po sebe nasledujúcich zasadnutí.  
4. Ak Rada do uplynutia lehoty štyroch mesiacov neprijala rozhodnutie, členský štát môže 
bezodkladne požiada ť, aby bola vec predložená Európskej rade. V takom prípade Európska rada 
na svojom nasledujúcom zasadnutí prijme na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou rozhodnutie 
v súlade s kritériami uvedenými v odseku 3.  
5. Ak ku koncu postupu uvedeného v odsekoch 3 alebo 4 Rada prípadne Európska rada neprijala 
svoje rozhodnutie, prerušenie postupu prijímania opatrenia založeného na schengenskom acquis sa 
skon čí. Ak je uvedené opatrenie následne prijaté, akéko ľvek rozhodnutie prijaté Radou pod ľa článku 
4 sa odo d ňa nadobudnutia úč innosti uvedeného opatrenia prestáva uplat ňova ť na dotknutý členský 
štát v rozsahu a za podmienok urč ených Komisiou, pokia ľ uvedený členský štát nevzal spä ť svoje 
oznámenie uvedené v odseku 2 pred prijatím opatrenia. Komisia koná najneskôr v de ň prijatia 
opatrenia. Komisia pri prijímaní svojho rozhodnutia dodržiava kritériá uvedené v odseku 3.  
Článok 6 
Islandská republika a Nórske kráľ ovstvo sú pridružené k vykonávaniu Schengenského  acquis  a jeho 
ďalšieho rozvoja. Primerané postupy sa za týmto ú čelom dohodnú v dohode, ktorú má Rada 
s týmito štátmi uzatvori ť jednomyse ľne hlasmi svojich členov uvedených v článku 1. Takáto 
dohoda zah ŕňa ustanovenia o príspevku Islandu a Nórska k akýmko ľvek finan čným následkom 
vyplývajúcim z vykonávania tohto protokolu.  
Rada jednomyse ľne uzavrie s Islandom a Nórskom samostatnú dohodu o ur čení práv a záväzkov 
medzi Írskom a Spojeným krá ľovstvom Ve ľkej Británie a Severného Írska na jednej strane, 
a Islandom a Nórskom na strane druhej, a to v oblastiach, v ktorých sa na tieto štáty vz ťahuje 
Schengenské  acquis.  
Článok 7  
Pre ú čely rokovaní o prijatí nových členských štátov do Európskej únie sa Schengenské  acquis  a ďalšie 
opatrenia prijaté orgánmi v rámci jeho pôsobnosti považujú za  acquis , ktoré musí by ť úplne prijaté 
kandidátskymi štátmi.SK C 83/292 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 20)  
O UPLAT ŇOVANÍ UR ČITÝCH ASPEKTOV ČLÁNKU 26 
ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE NA 
SPOJENÉ KRÁ ĽOVSTVO A ÍRSKO  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ŽELANÍM  vyrieši ť ur čité otázky týkajúce sa Spojeného krá ľovstva a Írska,  
SO ZRETE ĽOM na mnohoroč nú existenciu zvláštnych cestovných dojednaní medzi Spojeným 
krá ľovstvom a Írskom,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Spojené krá ľovstvo má právo, bez oh ľadu na články 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
všetky ostatné ustanovenia tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, všetky opatrenia prijaté 
pod ľa týchto zmlúv, alebo všetky medzinárodné dohody uzatvorené Úniou alebo Úniou a jej 
členskými štátmi s jedným alebo viacerými tretími štátmi, vykonáva ť na svojich hraniciach 
s ostatnými členskými štátmi také kontroly osôb žiadajúcich o vstup do Spojeného krá ľovstva, 
aké považuje za nevyhnutné za ú čelom:  
a) overenia práva na vstup do Spojeného krá ľovstva u ob čanov členských štátov a u ich závislých 
osôb vykonávajúcich práva udelené právom Únie, ako aj ob čanov ostatných štátov, ktorým boli 
tieto práva udelené dohodou, ktorou je Spojené krá ľovstvo viazané, a  
b) rozhodnutia, či sa ostatným osobám udelí povolenie na vstup do Spojeného krá ľovstva.  
Ni č v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo vo všetkých ostatných 
ustanoveniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, alebo vo všetkých opatreniach prijatých pod ľa týchto zmlúv, nemá vplyv na právo Spojeného krá ľovstva prija ť alebo vykonáva ť 
akékoľ vek takéto kontroly. Odkazy na Spojené kráľ ovstvo v tomto článku zah ŕňajú územia, za 
ktorých zahrani čné vzť ahy je Spojené krá ľovstvo zodpovedné.  
Článok 2
 
Spojené krá ľovstvo a Írsko môžu aj na ďalej zabezpe čova ť medzi sebou dojednania týkajúce sa 
pohybu osôb medzi ich územiami („spolo čná oblas ť cestovania“), pri čom plne rešpektujú práva 
osôb uvedených v písmene a) prvého odseku článku 1 tohto protokolu. Pod ľa toho pokia ľ siSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/293
zachovajú takéto dojednania, ustanovenia článku 1 tohto protokolu sa vz ťahujú na Írsko za 
rovnakých podmienok ako na Spojené krá ľovstvo. Nič v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie alebo vo všetkých ostatných ustanov eniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej 
únii, alebo vo všetkých opatreniach prijatých pod ľa týchto zmlúv neovplyv ňuje žiadne z takýchto 
dojednaní.  
Článok 3  
Ostatné členské štáty majú právo vykonáva ť na svojich hraniciach alebo v ktoromko ľvek mieste 
vstupu na ich územie takéto kontroly osôb žiadajúcich o vstup na ich územie zo Spojeného 
krá ľovstva alebo z území, ktorých zahrani čné vz ťahy sú pod jeho zodpovednos ťou, a to za tými 
istými ú čelmi, aké sú uvedené v článku 1 tohto protokolu, alebo kontroly osôb žiadajúcich o vstup 
z Írska, a to pokia ľ sa ustanovenia článku 1 tohto protokolu vz ťahujú na Írsko.  
Ni č v článkoch 26 a 77 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo vo všetkých ostatných 
ustanoveniach tejto zmluvy alebo Zmluvy o Európskej únii, alebo vo všetkých opatreniach 
prijatých pod ľa týchto zmlúv, nemá vplyv na právo členských štátov prija ť alebo vykonáva ť 
akékoľ vek takéto kontroly.SK C 83/294 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 21)  
O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA A ÍRSKA S OH ĽADOM NA 
PRIESTOR SLOBODY, BEZPE ČNOSTI A SPRAVODLIVOSTI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SO ŽELANÍM  vyrieši ť ur čité otázky týkajúce sa Spojeného krá ľovstva a Írska,  
SO ZRETE ĽOM na Protokol o uplat ňovaní ur čitých aspektov článkov 26 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie na Spojené kráľ ovstvo a Írsko,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
V závislosti na článku 3 sa Spojené kráľ ovstvo a Írsko nepodie ľajú na prijímaní navrhovaných 
opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnos ť 
členov Rady je, s výnimkou zástupcov vlád Spojeného krá ľovstva a Írska, nevyhnutná pre 
rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
Článok 2 
V dôsledku článku 1 a v závislosti na článkoch 3, 4 a 6 nebude žiadne z ustanovení tretej časti hlavy 
V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa tejto hlavy, žiadne ustanovenie 
akejko ľvek medzinárodnej dohody uzatvorenej Úniou pod ľa tejto hlavy, a žiadne rozhodnutie 
Súdneho dvora o výklade akéhoko ľvek takého ustanovenia alebo opatrenia, záväzné alebo 
uplatniteľ né pre Spojené krá ľovstvo alebo Írsko; žiadne takéto ustanovenie, opatrenie alebo 
rozhodnutie neovplyvní žiadnym spôsobom právomoci, práva a záväzky týchto štátov; taktiež 
žiadne takéto ustanovenie, opatrenie alebo rozhodnutie neovplyvní žiadnym spôsobom  acquis 
communautaire ani acquis Únie , ani nebude tvori ť sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko.  
Článok 3  
1. Spojené krá ľovstvo alebo Írsko môžu písomne upovedomi ť predsedu Rady do troch mesiacov 
od predloženia návrhu alebo podnetu Rade podľ a tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, že si želajú podie ľať sa na prijatí alebo uplat ňovaní akéhokoľ vek navrhovaného opatrenia, 
následne po č om má štát právo tak urobi ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/295
Jednomyse ľnos ť členov Rady je s výnimkou člena, ktorý nepodal takéto oznámenie, nevyhnutná pre 
rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. Opatrenie prijaté pod ľa tohto odseku je 
záväzné pre všetky členské štáty, ktoré sa zú častnili prijatia.  
Opatrenia, ktoré sú prijaté podľ a článku 70 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ustanovujú 
podmienky ú časti Spojeného krá ľovstva a Írska na hodnoteniach týkajúcich sa oblastí, na ktoré sa 
vz ťahuje tretia čas ť hlava V uvedenej zmluvy.  
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
2. Ak nemôže by ť po uplynutí primeranej lehoty prijaté opatrenie uvedené v odseku 1 s ú čas ťou 
Spojeného krá ľovstva alebo Írska, môže Rada prija ť takéto opatrenie v súlade s článkom 1 bez ú časti 
Spojeného krá ľovstva alebo Írska. V tomto prípade sa uplat ňuje článok 2.  
Článok 4 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko môžu kedyko ľvek po prijatí opatrenia Radou pod ľa tretej časti hlavy 
V Zmluvy o fungovaní Európskej únie oznámi ť Rade a Komisii svoj zámer prija ť opatrenie. V takom 
prípade sa obdobne uplat ňuje postup stanovený v článku 331 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie.  
Článok 4a 
1. Ustanovenia tohto protokolu sa v prípade Spojeného kráľ ovstva a Írska vz ťahujú tiež na 
opatrenia navrhnuté alebo prijaté pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
ktorými sa menia a dopĺň ajú existujúce opatrenia, ktorými sú viazané.  
2. Avšak v prípadoch, ke ď Rada na návrh Komisie rozhodne, že v dôsledku neú časti Spojeného 
krá ľovstva alebo Írska na zmenenej a doplnenej verzii existujúceho opatrenia sa uplat ňovanie tohto 
opatrenia pre ostatné členské štáty alebo Úniu stáva nefunk čným, môže ich vyzva ť, aby zaslali 
oznámenie pod ľa článku 3 alebo 4. Na úč ely článku 3 za čína odo d ňa rozhodnutia Rady plynú ť 
nová lehota dvoch mesiacov.  
Ak do skon čenia uvedenej lehoty dvoch mesiacov od rozhodnutia Rady Spojené krá ľovstvo alebo 
Írsko nezašle oznámenie pod ľa článku 3 alebo článku 4, existujúce opatrenie sa na ň viac nevz ťahuje 
ani ho nezaväzuje, pokia ľ dotknutý členský štát nezaslal oznámenie pod ľa článku 4 pred 
nadobudnutím ú činnosti uvedeného opatrenia o zmene a doplnení. Tieto ú činky nastanú odo d ňa 
nadobudnutia úč innosti opatrenia o zmene a doplnení alebo odo d ňa uplynutia lehoty dvoch 
mesiacov, ktoréko ľvek je neskoršie.SK C 83/296 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Na ú čely tohto odseku sa Rada po dôkladnom prerokovaní veci uznáša kvalifikovanou vä čšinou 
svojich členov zastupujúcich č lenské štáty, ktoré sa zú čast ňujú alebo zú čast ňovali na prijímaní 
opatrenia o zmene a doplnení. Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade 
s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
3. Rada môže na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou tiež rozhodnúť , že Spojené krá ľovstvo 
alebo Írsko bude znášať prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli v dôsledku 
ukon čenia ich ú časti na existujúcom opatrení, a ktorých vzniku nebolo možné zabráni ť. 
4. Týmto článkom nie je dotknutý článok 4.  
Článok 5 
Členský štát, ktorý nie je viazaný opatrením prijatým pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie nenesie žiadne finan čné následky tohto opatrenia okrem správnych nákladov 
orgánov, pokia ľ členovia Rady jednomyse ľne hlasmi všetkých svojich členov a po porade 
s Európskym parlamentom nerozhodnú inak.  
Článok 6 
Ak je v prípadoch uvedených v tomto protokole Spojené krá ľovstvo alebo Írsko viazané opatrením 
prijatým Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, uplat ňujú sa príslušné 
ustanovenia zmlúv na tento štát vo vz ťahu k tomuto opatreniu.  
Článok 6a 
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko nebude viazané pravidlami ustanovenými v súlade s článkom 16 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré sa týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi 
pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitol 4 alebo 5 
uvedenej zmluvy, ak Spojené kráľ ovstvo alebo Írsko nie je viazané pravidlami Únie, ktorými sa 
spravujú formy justi čnej spolupráce v trestných veciach alebo policajnej spolupráce, v rámci 
ktorých sa musia dodržiava ť ustanovenia na základe článku 16.  
Článok 7 
Články 3, 4 a 4a nemajú vplyv na Protokol o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej 
únie.  
Článok 8  
Írsko môže písomne upovedomi ť Radu o tom, že si už neželá by ť predmetom podmienok tohto 
protokolu. V tomto prípade sa na Írsko vz ťahujú bežné ustanovenia zmluvy.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/297
Článok 9  
Pokia ľ ide o Írsko, tento protokol sa nevz ťahuje na článok 75 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.SK C 83/298 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 22)  
O POSTAVENÍ DÁNSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC  rozhodnutie hláv štátov alebo vlád zo zasadania v rámci Európskej rady v Edinburghu 
12. decembra 1992 týkajúce sa ur čitých problémov prednesených Dánskom k Zmluve o Európskej 
únii,  
BERÚC NA VEDOMIE  postavenie Dánska s oh ľadom na ob čianstvo, hospodársku a menovú úniu, 
obrannú politiku a spravodlivos ť a vnútorné záležitosti tak, ako je to uvedené v edinburskom 
rozhodnutí,  
UVEDOMUJÚC SI  skuto čnos ť, že pokra čovanie právneho režimu v rámci zmlúv, ktorý bol založený 
rozhodnutím z Edinburghu, významne obmedzí ú čas ť Dánska na dôležitých oblastiach spolupráce 
Únie a že by bolo v najlepšom záujme Únie zabezpe čiť integritu  acquis v priestore slobody, 
bezpe čnosti a spravodlivosti,  
ŽELAJÚC SI  z tohto dôvodu, aby sa založil právny rámec, ktorý by Dánsku poskytol možnos ť 
zú čast ňova ť sa na prijímaní opatrení navrhovaných na základe tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie; a vítajúc zámer Dánska využi ť túto možnos ť, pokia ľ to bude možné 
v súlade s jeho ústavnými požiadavkami,  
BERÚC DO ÚVAHY,  že Dánsko nebude bráni ť ostatným členským štátom, aby rozvíjali spoluprácu 
týkajúcu sa opatrení, ktoré pre Dánsko nie sú záväzné,  
MAJÚC NA PAMÄTI  článok 3 Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej únie,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
ČAS Ť I 
Článok 1  
Dánsko sa nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnos ť členov Rady je, s výnimkou zástupcu vlády Dánska, 
nevyhnutná pre rozhodnutia Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/299
Článok 2 
Žiadne ustanovenia tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa 
uvedenej hlavy, žiadne ustanovenie akejko ľvek medzinárodnej dohody uzavretej Úniou pod ľa tejto 
hlavy a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie o výklade týchto ustanovení alebo 
opatrení alebo opatrení zmenených a doplnených alebo menite ľných pod ľa uvedenej hlavy nie je 
záväzné pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát neuplatň uje. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo 
rozhodnutia neovplyv ňujú žiadnym spôsobom právomoci, práva a záväzky Dánska. Tieto 
ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajú žiadnym spôsobom acquis 
communautaire, ani acquis Únie a netvoria sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na Dánsko. 
Najmä akty Únie v oblasti policajnej a justi čnej spolupráce v trestných veciach prijaté pred 
nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, ktoré sú zmenené a doplnené, sú na ďalej záväzné 
pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát uplat ňujú. 
Článok 2a 
Článok 2 tohto protokolu sa tiež vz ťahuje na tie pravidlá ustanovené v súlade s článkom 16 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, ktoré sa týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi pri 
výkone činností, ktoré patria do pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitol 4 alebo 5 uvedenej zmluvy.  
Článok 3 
Dánsko nenesie žiadne finan čné následky opatrení uvedených v č lánku 1, okrem správnych nákladov 
orgánov. 
Článok 4 
1. Po opatrení Rady o návrhu alebo podnetu na rozvoj Schengenského  acquis  na základe tejto časti 
rozhodne Dánsko do šiestich mesiacov o tom, či toto opatrenie prevezme do svojho právneho 
poriadku. Ak sa tak rozhodne, toto opatrenie vytvorí záväzok pod ľa medzinárodného práva 
medzi Dánskom a ostatnými členskými štátmi viazanými týmto opatrením.  
2. Ak sa Dánsko rozhodne neprevzia ť opatrenie Rady tak, ako je to uvedené v odseku 1, členské 
štáty viazané týmto opatrením a Dánsko zvážia primerané opatrenia, ktoré sa majú prija ť. 
ČAS Ť II 
Článok 5  
S oh ľadom na opatrenia prijaté Radou v pôsobnosti článku 26 ods. 1, článku 42 a článkov 43 až 46 
Zmluvy o Európskej únii sa Dánsko nepodie ľa na vypracovaní a vykonávaní rozhodnutí a postupov 
Únie, ktoré majú dopady na obranu. Preto sa Dánsko nepodie ľa ani na ich prijímaní. DánskoSK C 83/300 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
nebude bráni ť ostatným členským štátom v ďalšom rozvoji ich spolupráce v tejto oblasti. Dánsko nie 
je povinné prispieva ť na financovanie prevádzkových výdavkov vyplývajúcich z takýchto opatrení ani 
poskytova ť Únii svoje obranné spôsobilosti.  
Jednomyse ľnos ť členov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády požaduje s oh ľadom na akty 
Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
ČAS Ť III  
Článok 6 
Články 1, 2 a 3 sa nevz ťahujú na opatrenia vymedzujúce tretie krajiny, ktorých štátni príslušníci 
musia ma ť pri prekro čení vonkajších hraníc členských štátov víza, alebo na opatrenia týkajúce sa 
jednotného formátu víz.  
ČAS Ť IV 
Článok 7 
Dánsko môže kedyko ľvek v súlade so svojimi ústavnými predpismi informova ť ostatné členské štáty 
o tom, že si už neželá využíva ť čas ť protokolu alebo celý protokol. V takom prípade Dánsko plne 
uplat ňuje opatrenia platné v rámci Európskej únie.  
Článok 8 
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, môže Dánsko kedyko ľvek v súlade s jeho ústavnými 
požiadavkami oznámi ť ostatným členským štátom, že s ú činnos ťou od prvého d ňa v mesiaci 
nasledujúceho po oznámení, čas ť I pozostáva z ustanovení uvedených v prílohe k tomuto 
protokolu. V takom prípade sa v dôsledku toho pre číslujú články 5 až 8.  
2. Šes ť mesiacov odo d ňa nadobudnutia úč innosti oznámenia uvedeného v odseku 1 je celé 
schengenské  acquis , ako aj opatrenia prijaté s cie ľom vývoja tohto acquis , ktoré boli pre Dánsko 
doteraz záväzné ako záväzky pod ľa medzinárodného práva, záväzné pre Dánsko ako právo Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/301
PRÍLOHA  
Článok 1 
S výhradou článku 3 sa Dánsko nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie. Jednomyse ľnosť členov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády požaduje s oh ľadom na 
akty Rady, ktoré musia by ť prijaté jednomyse ľne. 
Na ú čely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie.  
Článok 2 
V zmysle č lánku 1 a s výhradou článkov 3, 4 a 8 žiadne ustanovenia tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, žiadne opatrenie prijaté pod ľa uvedenej hlavy, žiadne ustanovenie akejko ľvek medzinárodnej dohody uzavretej 
Úniou pod ľa tejto hlavy a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie o výklade týchto ustanovení alebo 
opatrení nie je záväzné pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát neuplat ňuje. Týmito ustanoveniami, opatreniami 
alebo rozhodnutiami nie sú žiadnym spôsobom dotknuté právomoci, práva a záväzky Dánska. Tieto ustanovenia, 
opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajú žiadnym spôsobom  acquis communautaire, ani acquis Únie 
a netvoria sú čas ť práva Únie tak, ako sa uplat ňujú na Dánsko.  
Článok 3 
1. Dánsko môže písomne oznámi ť predsedovi Rady do troch mesiacov od predloženia návrhu alebo iniciatívy Rade 
pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že si želá podie ľať sa na prijatí alebo uplat ňovaní 
navrhovaného opatrenia, následne po čom je Dánsko oprávnené tak urobi ť. 
2. Pokia ľ sa opatrenie uvedené v odseku 1 nemôže prija ť za ú časti Dánska v primeranej lehote, môže Rada prija ť 
opatrenie uvedené v odseku 1 v súlade s článkom 1 bez ú časti Dánska. V tomto prípade sa uplat ňuje článok 2. 
Článok 4  
Dánsko môže kedyko ľvek po prijatí opatrenia pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie oznámi ť 
Rade a Komisii svoj zámer prija ť toto opatrenie. V takom prípade sa primerane uplat ňuje postup ustanovený v článku 
331 ods. 1 uvedenej zmluvy.  
Článok 5 
1. Ustanovenia tohto protokolu sa v prípade Dánska vz ťahujú tiež na opatrenia navrhnuté alebo prijaté pod ľa tretej 
časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorými sa menia a dopĺň ajú existujúce opatrenia, ktorými je viazané.  
2. Avšak v prípadoch, ke ď Rada na návrh Komisie rozhodne, že v dôsledku neú časti Dánska na zmenenej a doplnenej 
verzii existujúceho opatrenia sa uplat ňovanie tohto opatrenia pre ostatné členské štáty alebo Úniu stáva nefunk čným, 
môže ho vyzva ť, aby zaslalo oznámenie pod ľa článku 3 alebo 4. Na ú čely článku 3 za čína odo d ňa rozhodnutia Rady 
plynú ť nová lehota dvoch mesiacov.SK C 83/302 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak do uplynutia uvedenej lehoty dvoch mesiacov od rozhodnutia Rady Dánsko nezašle oznámenie pod ľa článku 3 alebo 
článku 4, existujúce opatrenie sa na ň viac nevz ťahuje ani ho nezaväzuje, pokia ľ dotknutý č lenský štát nezaslal oznámenie 
pod ľa článku 4 pred nadobudnutím ú činnosti uvedeného opatrenia o zmene a doplnení. Tieto ú činky nastanú odo d ňa 
nadobudnutia ú činnosti opatrenia o zmene a doplnení alebo odo d ňa uplynutia lehoty dvoch mesiacov, ktoréko ľvek je 
neskoršie.  
Na ú čely tohto odseku sa Rada po dôkladnom prerokovaní veci uznáša kvalifikovanou vä čšinou svojich členov 
zastupujúcich členské štáty, ktoré sa zú čast ňujú alebo zú čast ňovali na prijímaní opatrenia o zmene a doplnení. 
Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.  
3. Rada môže na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou tiež rozhodnú ť, že Dánsko bude znáša ť prípadné priame 
finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na existujúcom opatrení, a ktorých vzniku 
nebolo možné zabráni ť. 
4. Týmto článkom nie je dotknutý článok 4.  
Článok 6 
1. Oznámenie ustanovené v článku 4 sa podá najneskôr do šes ť mesiacov po kone čnom prijatí opatrenia, ktoré 
predstavuje vývoj schengenského  acquis . 
Ak Dánsko nepodá oznámenie v súlade s článkami 3 alebo 4 s ohľ adom na opatrenia, ktoré predstavujú vývoj 
schengenského  acquis , členské štáty, pre ktoré sú tieto opatrenia záväzné, a Dánsko zvážia vhodné opatrenia, ktoré sa 
majú prija ť. 
2. Oznámenie podané pod ľa článku 3 s oh ľadom na opatrenie, ktoré predstavujú vývoj schengenského  acquis , sa 
neodvolate ľne považuje za oznámenie podané pod ľa článku 3 s oh ľadom na všetky ď alšie návrhy alebo iniciatívy, ktorých 
cie ľom je vývoj tohto opatrenia, ak tento návrh alebo iniciatíva predstavuje vývoj schengenského  acquis . 
Článok 7 
Dánsko nebude viazané pravidlami ustanovenými v súlade s článkom 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré sa 
týkajú spracúvania osobných údajov členskými štátmi pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tretej časti 
hlavy V kapitol 4 alebo 5 uvedenej zmluvy, ak Dánsko nie je viazané pravidlami Únie, ktorými sa spravujú formy justi čnej 
spolupráce v trestných veciach alebo policajnej spolupráce, v rámci ktorých sa musia dodržiava ť ustanovenia na základe 
článku 16.  
Článok 8  
Ak v prípadoch uvedených v tejto časti je opatrenie prijaté Radou pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie pre Dánsko záväzné, uplat ňujú sa na Dánsko príslušné ustanovenia zmlúv vo vz ťahu k predmetnému 
opatreniu.  
Článok 9  
Ak opatrenie prijaté pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie nie je pre Dánsko záväzné, Dánsko sa 
nepodie ľa na finan čných dôsledkoch tohto opatrenia okrem administratívnych nákladov inštitúcií, pokia ľ Rada, ktorá sa 
uznáša jednomyse ľne všetkými svojimi členmi, po porade s Európskym parlamentom nerozhodne inak.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/303
PROTOKOL ( č. 23)  
O VONKAJŠÍCH VZ ŤAHOCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV S OH ĽADOM NA 
PREKRO ČENIE VONKAJŠÍCH HRANÍC  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY  potrebu členských štátov pri zabezpe čení ú činnej kontroly na svojich vonkajších 
hraniciach, a to aj v spolupráci s tretími krajinami tam, kde je to primerané,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia o opatreniach pri prekro čení vonkajších hraníc zahrnuté v článku 77 ods. 2 písm. b) 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie nemajú dopad na právomoc členských štátov pri rokovaní alebo 
uzatváraní dohôd s tretími krajinami, pokia ľ dodržiavajú právo Únie a ostatné príslušné 
medzinárodné dohody.SK C 83/304 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 24)  
O AZYLE PRE ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV 
ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE v súlade s článkom 6 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii Únia uznáva práva, slobody a zásady 
uvedené v Charte základných práv,  
KE ĎŽE v súlade s článkom 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii základné práva tak, ako ich zaru čuje 
Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, sú sú čas ťou práva Únie ako 
všeobecné zásady,  
KE ĎŽE Súdny dvor Európskej únie má právomoc zabezpe čiť, že pri výklade a uplat ňovaní článku 6 
ods. 1 a 3 Zmluvy o Európskej únii dodrží Únia právne predpisy,  
KE ĎŽE pod ľa článku 49 Zmluvy o Európskej únii musí každý štát uchádzajúci sa o členstvo v Únii 
rešpektova ť hodnoty stanovené v článku 2 Zmluvy o Európskej únii,  
MAJÚC NA PAMÄTI , že článok 7 Zmluvy o Európskej únii vytvára mechanizmus pozastavenia ur čitých 
práv v prípade vážneho a pretrvávajúceho porušenia týchto hodnôt zo strany členského štátu,  
PRIPOMÍNAJÚC , že každý štátny príslušník členského štátu má ako ob čan Únie zvláštny status 
a ochranu, ktorá je zaru čená členskými štátmi v súlade s ustanoveniami časti II Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie,  
MAJÚC NA PAMÄTI , že zmluvy vytvárajú priestor bez vnútorných hraníc a poskytuje každému 
ob čanovi únie právo slobodného pohybu a pobytu v rámci územia členských štátov,  
SO ŽELANÍM  zabráni ť tomu, aby bol inštitút azylu použitý na ú čely nezlu čite ľné s tými, na ktoré bol 
ur čený,  
KE ĎŽE tento protokol rešpektuje nemennos ť a ciele Ženevského dohovoru z 28. júla 1951, ktorý sa 
týka štatútu ute čenca,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/305
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie,  
Jediný článok 
Berúc do úvahy úrove ň ochrany základných práv a slobôd členskými štátmi Európskej únie, považujú 
sa členské štáty sa bezpe čné krajiny pôvodu vo vzájomných vz ťahoch pri všetkých právnych 
a praktických dôvodoch týkajúcich sa záležitostí azylu. Podľ a toho je možné bra ť do úvahy, resp. 
poklada ť za prípustnú žiados ť o azyl podanú štátnym príslušníkom členského štátu iba 
v nasledovných prípadoch:  
a) ak členský štát, ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom pokra čuje po nadobudnutí platnosti 
Amsterdamskej zmluvy, využívajúc ustanovenia článku 15 Dohovoru na ochranu základných 
ľudských práv a slobôd, v prijímaní opatrení zbavujúcich ho na svojom území záväzkov pod ľa 
tohto dohovoru; 
b) ak bol iniciovaný postup uvedený v článku 7 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii a pokia ľ Rada 
prípadne Európska rada vo vz ťahu k nemu príjme rozhodnutie s oh ľadom na č lenský štát, 
ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom;  
c) k Rada prijala rozhodnutie v súlade s článkom 7 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii s oh ľadom na 
členský štát, ktorého je žiadate ľ štátnym príslušníkom, alebo ak Európska rada prijala rozhodnutie 
v súlade s článkom 7 ods. 2 uvedenej zmluvy s oh ľadom na členský štát, ktorého je žiadate ľ 
štátnym príslušníkom;  
d) ak by sa tak členský štát rozhodol jednostranne vo vz ťahu k žiadosti štátneho príslušníka iného 
členského štátu; v tom prípade musí by ť Rada bezprostredne informovaná; žiados ť bude 
vybavovaná na základe predpokladu, že je zjavne neodôvodnená bez toho, aby sú časne 
akýmko ľvek spôsobom, pod ľa okolností prípadu, ovplyv ňovala rozhodovaciu právomoc 
členského štátu.SK C 83/306 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 25)  
O VYKONÁVANÍ SPOLO ČNÝCH PRÁVOMOCÍ  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Jediný článok  
Pokia ľ ide o článok 2 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o spolo čne vykonávaných 
právomociach, ak Únia vykonáva činnos ť v ur čitej oblasti, rozsah takéhoto výkonu právomoci 
zahŕň a len tie prvky, ktoré sú upravené dotknutým aktom Únie, a teda nevz ťahuje sa na celú oblas ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/307
PROTOKOL ( č. 26)  
O SLUŽBÁCH VŠEOBECNÉHO ZÁUJMU  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI  zdôrazni ť význam služieb všeobecného záujmu,  
SA DOHODLI NA  týchto výkladových ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k 
Zmluve o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Spolo čné hodnoty Únie, pokia ľ ide o služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 14 
Zmluvy o fungovaní Únie, zah ŕňajú najmä:  
— základnú úlohu a široké diskre čné právomoci národných, regionálnych a miestnych orgánov pri 
poskytovaní, obstarávaní a organizovaní služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ktoré čo 
najlepšie nap ĺňajú potreby užívate ľov; 
— rôznorodos ť medzi rôznymi službami všeobecného hospodárskeho záujmu a rozdiely 
v potrebách a preferenciách užívate ľov, ktoré môžu by ť spôsobené rozdielnymi geografickými, 
sociálnymi alebo kultúrnymi okolnos ťami; 
— vysokú úrove ň kvality, bezpe čnosti a dostupnosti, rovnaký prístup a presadzovanie všeobecného 
prístupu a práv užívate ľov. 
Článok 2  
Ustanoveniami zmlúv nie sú žiadnym spôsobom dotknuté právomoci členských štátov poskytova ť, 
obstaráva ť a organizova ť služby všeobecného záujmu nehospodárskeho charakteru.SK C 83/308 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 27)  
O VNÚTORNOM TRHU A HOSPODÁRSKEJ SÚ ŤAŽI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
BERÚC DO ÚVAHY , že vnútorný trh tak, ako je vymedzený v článku 3 Zmluvy o Európskej únii, 
obsahuje systém, ktorým sa zabezpe čuje, že hospodárska sú ťaž nebude narušená,  
SA DOHODLI , že 
na tento úč el Únia v prípade potreby prijme opatrenia pod ľa ustanovení zmlúv vrátane článku 352 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Tento protokol je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/309
PROTOKOL ( č. 28)  
O HOSPODÁRSKEJ, SOCIÁLNEJ A ÚZEMNEJ 
SÚDRŽNOSTI  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že článok 3 Zmluvy o Európskej únii uvádza okrem iných cie ľov cie ľ podporova ť 
hospodársku, sociálnu a územnú súdržnos ť a solidaritu medzi členskými štátmi a že hospodárska, 
sociálna a územná súdržnos ť patrí medzi oblasti spolo čnej právomoci Únie, ktoré sú vymenované 
v článku 4 ods. 2 písm. c) Zmluvy o fungovaní Európskej únie,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že ustanovenia tretej časti hlavy XVIII o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti 
ako celok poskytujú právny základ pre konsolidáciu a ďalší rozvoj činnosti Únie v oblasti 
hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti vrátane vytvorenia nového fondu,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že článok 177 Zmluvy o fungovaní Európskej únie predpokladá zriadenie Kohézneho 
fondu,  
BERÚC NA VEDOMIE,  že Európska investi čná banka poži čiava ve ľké a ustavi čne sa zvyšujúce sumy 
v prospech chudobnejších regiónov,  
BERÚC NA VEDOMIE  záujem o vä čšiu pružnos ť pri pride ľovaní prostriedkov zo štrukturálnych fondov,  
BERÚC NA VEDOMIE  záujem modifikova ť mieru ú časti Únie na programoch a projektoch v ur čitých 
krajinách,  
BERÚC NA VEDOMIE  návrh vo vyššej miere zoh ľad ňova ť relatívnu prosperitu členských štátov 
v systéme vlastných prostriedkov,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ,  že podpora hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti je životne dôležitá pre 
plný rozvoj a trvalý úspech Únie,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ  presved čenie, že štrukturálne fondy by mali na ďalej zohráva ť zna čnú úlohu pri 
dosahovaní cie ľov Únie v oblasti súdržnosti,  
ZNOVU POTVRDZUJÚ  svoje presved čenie, že Európska investi čná banka by mala na ďalej venova ť 
vä čšinu svojich prostriedkov na podporu hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti a vyhlasujú, 
že sú ochotné preskúma ť kapitálové potreby Európskej investi čnej banky, hne ď ako to bude 
potrebné,  
SÚHLASIA  so zriadením Kohézneho fondu, ktorý poskytne Únii finan čné prostriedky na projekty 
v oblasti životného prostredia a transeurópskych sietí v členských štátoch s hrubým národným 
dôchodkom na osobu nižším ako 90 % priemeru Únie, ktoré majú program na splnenie 
podmienok hospodárskeho zbližovania, ako je to stanovené v článku 126,SK C 83/310 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
VYHLASUJÚ  svoj zámer umožni ť vä čšiu mieru pružnosti pri pride ľovaní prostriedkov zo 
štrukturálnych fondov na špecifické potreby nezahrnuté do sú časných predpisov štrukturálnych 
fondov,  
VYHLASUJÚ  svoju ochotu upravi ť úrove ň ú časti Únie v kontexte programov a projektov štrukturálnych 
fondov s cie ľom vyhnú ť sa nadmernému zvyšovaniu rozpo čtových výdavkov v menej prosperujúcich 
členských štátoch,  
UZNÁVAJÚC  potrebu pravidelne sledova ť pokrok, ktorý sa dosahuje v oblasti hospodárskej, sociálnej 
a územnej súdržnosti a konštatujú, že sú ochotné v tomto oh ľade analyzova ť všetky potrebné 
opatrenia,  
VYHLASUJÚ  svoj zámer viac bra ť do úvahy individuálne možnosti členských štátov prispieva ť 
z vlastných zdrojov a korigova ť regresívne prvky súč asného systému vlastných prostriedkov 
z hradiska menej prosperujúcich štátov,  
SÚHLASIA  s pripojením tohto protokolu k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej 
únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/311
PROTOKOL ( č. 29)  
O SYSTÉME VEREJNOPRÁVNEHO 
VYSIELANIA V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
DOMNIEVAJÚC SA,  že systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch jen priamo spojený 
s demokratickými, sociálnymi a kultúrnymi potrebami každej spolo čnosti, a s potrebou 
zachovania plurality médií,  
SA DOHODLI  na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Ustanovenia zmlúv nemajú vplyv na právomoc členských štátov pri poskytovaní financovania 
verejnoprávneho vysielania, pokia ľ je takéto financovanie poskytované vysielacím organizáciám na 
splnenie verejnoprávneho poslania tak, ako je mu zverené, vymedzené a organizované v každom 
členskom štáte, a pokia ľ takéto financovanie neovplyv ňuje obchodné podmienky a hospodársku 
sú ťaž v Únii v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spolo čným záujmom, pri čom sa berie 
do úvahy uskuto čnenie náhrad za verejnoprávnu službu.SK C 83/312 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 30)  
O UPLAT ŇOVANÍ CHARTY ZÁKLADNÝCH PRÁV 
EURÓPSKEJ ÚNIE NA PO ĽSKO A SPOJENÉ 
KRÁ ĽOVSTVO  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE v článku 6 Zmluvy o Európskej únii Únia uznáva práva, slobody a zásady uvedené v Charte 
základných práv Európskej únie;  
KE ĎŽE charta sa má uplat ňova ť striktne v súlade s ustanoveniami uvedeného článku 6 a hlavy VII 
samotnej charty;  
KE ĎŽE v uvedenom článku 6 sa vyžaduje, aby súdy Po ľska a Spojeného krá ľovstva chartu uplat ňovali 
a vykladali striktne v súlade s vysvetlivkami uvedenými v danom článku;  
KE ĎŽE charta obsahuje tak práva ako aj zásady;  
KE ĎŽE charta obsahuje ustanovenia civilno-politického i hospodársko-sociálneho charakteru;  
KE ĎŽE v charte sa opätovne potvrdzujú práva, slobody a zásady, ktoré Únia uznáva, pri čom tieto 
zásady sa zviditeľň ujú, ale nevytvárajú sa žiadne nové práva či zásady;  
PRIPOMÍNAJÚC  záväzky Po ľska a Spojeného krá ľovstva pod ľa Zmluvy o Európskej únii, Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie a práva Únie vo všeobecnosti;  
BERÚC NA VEDOMIE  želanie Po ľska a Spojeného krá ľovstva objasni ť niektoré aspekty uplat ňovania 
charty;  
ŽELAJÚC SI  preto objasni ť uplat ňovanie charty v súvislosti so zákonmi a správnymi opatreniami 
Po ľska a Spojeného krá ľovstva a jej žalovate ľnosti v rámci Po ľska a Spojeného krá ľovstva;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že odkazy v tomto protokole na vykonávanie konkrétnych ustanovení 
charty sa striktne uplat ňujú bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie iných ustanovení charty;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že tento protokol sa uplat ňuje bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie 
charty v iných členských štátoch;  
OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC , že tento protokol sa uplat ňuje bez toho, aby boli dotknuté iné povinnosti 
Po ľska a Spojeného krá ľovstva pod ľa Zmluvy o Európskej únii, Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
a práva Únie vo všeobecnosti,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/313
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
1. Chartou sa nerozširuje možnos ť Súdneho dvora Európskej únie, ani iného súdu či súdneho 
orgánu Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva, aby ur čil, či sú zákony, iné právne predpisy či 
administratívne ustanovenia, postupy alebo konanie Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva v súlade 
so základnými právami, slobodami a zásadami, ktoré opätovne potvrdzuje.  
2. Predovšetkým, a aby sa vyhlo akýmko ľvek pochybnostiam, žiadne ustanovenie hlavy IV charty 
nevytvára práva, ktorých je možné sa súdne domáha ť, uplatniteľ né v Po ľsku alebo Spojenom 
krá ľovstve okrem prípadov, ke ď sú tieto práva ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch 
Po ľska alebo Spojeného krá ľovstva. 
Článok 2  
V rozsahu, v ktorom akéko ľvek ustanovenie tejto charty odkazuje na vnútroštátne právne predpisy 
a postupy, sa toto ustanovenie v Po ľsku alebo Spojenom krá ľovstve uplat ňuje len v rozsahu, v akom 
sa práva či zásady, ktoré obsahuje, uznávajú v právnych predpisoch či postupoch Po ľska alebo 
Spojeného krá ľovstva.SK C 83/314 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 31)  
O DOVOZE ROPNÝCH PRODUKTOV 
SPRACOVANÝCH NA HOLANDSKÝCH ANTILÁCH 
DO EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY  
V POŽIADAVKE  na podrobnejšiu reguláciu obchodného styku pri dovoze ropných produktov do 
Európskej únie spracúvaných na Holandských Antilách,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
Tento protokol sa vz ťahuje na ropné produkty tarifných čísel 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafín, 
vazelína z ropy alebo bridlicového oleja, parafínové zvyšky) a 27.14 Bruselského colného sadzobníka, 
pokia ľ sú do členských štátov dovážané k spotrebe.  
Článok 2 
Členské štáty sa zaväzujú v súlade s týmto protokolom poskytnú ť colné výhody ropným produktom, 
ktoré sa spracúvajú na Holandských Antilách, ktoré vyplývajú z pripojenia Holandských Antíl k Únii. 
Tieto ustanovenia platia bez oh ľadu na predpisy o pôvode používané v členských štátoch.  
Článok 3  
1. Ak Komisia uzná na žiados ť niektorého č lenského štátu alebo z vlastného podnetu, že dovozy 
ropných produktov do Únie, spracúvaných na Holandských Antilách, vykonané v režime pod ľa 
článku 2, skuto čne spôsobujú ťažkosti na trhu jedného alebo viacerých členských štátov, potom 
rozhodne, aby sa uvalili, zvýšili alebo opätovne zaviedli clá na uvedený dovoz tými členskými štátmi, 
pokia ľ je to potrebné, aby sa táto situácia zvládla. Takto uvalené, zvýšené alebo opätovne zavedené 
clá nesmú prekro čiť clá, ktoré sa uplat ňujú voč i tretím krajinám na tie isté výrobky.  
2. Odsek 1 sa môže uplatni ť v každom prípade, ke ď dovoz ropných produktov, ktoré sa 
spracúvajú na Holandských Antilách, dosiahne do členských štátov dva milióny ton za rok.  
3. Uznesenia Komisie pod ľa odsekov 1 a 2 vrátane tých, ktoré smerujú k zamietnutiu zmluvy, 
oznámia sa Rade. Tá sa môže zaobera ť na žiados ť hociktorého členského štátu s danými uzneseniami 
a môže ich kedykoľ vek pozmeni ť alebo vráti ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/315
Článok 4 
1. Ak je niektorý členský štát názoru, že dovoz ropných produktov, spracúvaných na 
Holandských Antilách, uskuto čňovaný priamo alebo cez niektorý iný členský štát v režime pod ľa 
článku 2, spôsobuje na jeho trhu skuto čné ťažkosti a že sú žiadúce okamžité opatrenia na 
odstránenie tohto stavu vecí, môže z vlastného rozhodnutia zvýši ť clá na tento dovoz, ktoré 
nesmú presiahnuť clá, ktoré sa uplat ňujú vo či tretím štátom na tie isté výrobky. Toto rozhodnutie 
oznámi Komisii, ktorá do jedného mesiaca rozhodne, či sa štátom uč inené opatrenia môžu zachova ť 
alebo sa musia zmeniť , resp. zruši ť. Článok 3 ods. 3 sa vz ťahuje na toto uznesenie Komisie.  
2. Ak prekro čí dovoz ropných produktov, spracúvaných na Holandských Antilách, uskuto čňovaný 
priamo alebo cez niektorý iný štát alebo viacero štátov Európskej únie v režime pod ľa článku 2 
po čas jedného kalendárneho roka množstvo, ktoré je udané v prílohe k tomuto protokolu, tak sa 
prípadné opatrenia tohto štátu alebo daných členských štátov za daný rok pod ľa odseku 1 považujú 
za oprávnené; Komisia zoberie na vedomie prípadné opatrenia po tom, čo sa ubezpeč í, že sa 
dosiahlo stanovené množstvo. V takomto prípade ostatné členské štáty nepredložia vec Rade.  
Článok 5 
Ak Únia rozhodne o uplatnení množstevných obmedzení dovozu ropných produktov každého 
pôvodu, tie sa môžu vz ťahova ť aj na dovoz týchto produktov z Holandských Antíl. V takomto 
prípade sa Holandským Antilám poskytne preferen čné zaobchádzanie oproti tretím krajinám.  
Článok 6 
1. Rada jednomyseľ ným rozhodnutím upraví ustanovenia článku 2 a 5 po porade s Európskym 
parlamentom a Komisiou, ke ď vydá spolo čnú definíciu pôvodu na ropné produkty z tretích krajín 
a asociovaných krajín alebo sa uznesie v rámci spolo čnej obchodnej politiky o daných produktoch, 
alebo zostaví spolo čnú energetickú politiku.  
2. Pri takejto úprave sa však musia v každom prípade zachova ť rovnocenné výhody v prospech 
Holandských Antíl v primeranej forme a na množstvo najmenej 2 a pol milióna ton ropných 
produktov.  
3. Záväzky Únie týkajúce sa rovnocenných výhod pod ľa odseku 2 sa môžu v prípade potreby 
rozdeli ť na jednotlivé krajiny, pri čom sa berú do úvahy uvedené množstvá v prílohe k tomuto 
protokolu.SK C 83/316 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Článok 7 
Pri plnení tohto protokolu má Komisia sledovať vývoj dovozu ropných produktov do členských 
štátov, ktoré sa spracúvajú na Holandských Antilách. Členské štáty oznámia Komisii, ktorá dbá na 
príslušné rozde ľovanie, všetky informácie slúžiace tomuto ú čelu cestou administratívnych postupov 
odporú čaných Komisiou. 
PRÍLOHA K PROTOKOLU  
Na vykonanie článku 4 ods. 2 Protokolu o dovoze ropných produktov do Európskej únie spracovaných na Holandských 
Antilách, uzniesli sa Vysoké zmluvné strany, že množstvo 2 milióny ton ropných produktov z Antíl sa rozdelí medzi 
členské štáty takto: 
Spolková republika Nemecko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 625 000 tone  
Belgicko-Luxemburská hospodárska únia . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 ton 
Francúzsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 75 000 ton 
Taliansko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  . 100 000 ton 
Holandsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tonSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/317
PROTOKOL ( č. 32)  
O NADOBUDNUTÍ NEHNUTE ĽNÉHO MAJETKU V DÁNSKU  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC  si urovnanie ur čitých osobitných problémov týkajúcich sa Dánska,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Bez oh ľadu na ustanovenie zmlúv si Dánsko môže zachova ť existujúce právne predpisy 
o nadobúdaní druhého bydliska.SK C 83/318 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 33)  
K ČLÁNKU 157 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Pre ú čely článku 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa dávky v systéme zamestnaneckého 
sociálneho zabezpe čenia nepokladajú za odmenu, ak sa týkajú obdobia zamestnania pred 17. májom 
1990, s výnimkou prípadov pracovníkov alebo oprávnených rodinných príslušníkov, ktorí pred 
týmto dátumom podali súdnu žalobu alebo za čali podobné konanie pod ľa uplatnite ľného 
vnútroštátneho práva.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/319
PROTOKOL ( č. 34)  
O OSOBITNEJ ÚPRAVE PRE GRÓNSKO  
Jediný článok 
1. Zaobchádzanie s dovozom výrobkov, ktoré podliehajú spoloč nej organizácii trhu s výrobkami 
rybného hospodárstva a ktoré pochádzajú z Grónska, zah ŕňa, pri dodržiavaní mechanizmov 
spolo čnej organizácie trhu, oslobodenie od cla a poplatkov s rovnakým ú činkom a od 
množstevných obmedzení a opatrení s rovnakým ú činkom, ak sú možnosti prístupu do 
grónskych zón rybolovu, ktoré sú Únii zaru čené na základe dohody medzi Úniou a príslušnými 
orgánmi Grónska, pre Úniu uspokojivé.  
2. Všetky opatrenia, ktoré sa týkajú úpravy dovozu takých výrobkov, vrátane opatrení, ktoré sa 
týkajú prijímania takých opatrení, sa príjmu postupom pod ľa článku 43 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.SK C 83/320 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 35)  
O ČLÁNKU 40.3.3 ÚSTAVY ÍRSKA  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Žiadne ustanovenie zmlúv, Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu, ani 
zmlúv či aktov pozme ňujúcich alebo dopl ňujúcich tieto zmluvy sa nedotýka č lánku 40.3.3. ústavy 
Írska.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/321
PROTOKOL ( č. 36)  
O PRECHODNÝCH USTANOVENIACH  
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
KE ĎŽE na ú čely zabezpe čenia prechodu medzi inštitucionálnymi ustanoveniami zmlúv, ktoré sú 
uplatniteľ né pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, a inštitucionálnymi ustanoveniami 
uvedenej zmluvy je potrebné upravi ť prechodné ustanovenia,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:  
Článok 1 
V tomto protokole slovo „zmluvy“ ozna čuje Zmluvu o Európskej únii, Zmluvu o fungovaní 
Európskej únie a Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu.  
HLAVA I  
USTANOVENIA O EURÓPSKOM PARLAMENTE  
Článok 2 
V dostato čnom predstihu pred parlamentnými vo ľbami v roku 2009 prijme Európska rada v súlade 
s článkom 14 ods. 2 druhým pododsekom Zmluvy o Európskej únii rozhodnutie, ktorým ur čí 
zloženie Európskeho parlamentu.  
Až do skon čenia funk čného obdobia zákonodarného zboru v rokoch 2004 – 2009 zostáva zloženie 
a po čet poslancov Európskeho parlamentu rovnaký, aký existoval v čase nadobudnutia platnosti 
Lisabonskej zmluvy.  
HLAVA II  
USTANOVENIA O KVALIFIKOVANEJ VÄ ČŠINE  
Článok 3  
1. V súlade s článkom 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii nadobúdajú ustanovenia toho odseku 
a ustanovenia článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o vymedzení kvalifikovanej 
vä čšiny v Európskej rade a Rade ú činnos ť 1. novembra 2014.  
2. Od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017 môže člen Rady v prípade, že sa uznesenie má 
prija ť kvalifikovanou vä čšinou, požiada ť, aby sa uznesenie prijalo kvalifikovanou väčšinou 
vymedzenou v odseku 3. V takom prípade sa uplat ňujú odseky 3 a 4.SK C 83/322 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
3. Do 31. októbra 2014 zostávajú v platnosti tieto ustanovenia bez toho, aby bol dotknutý 
článok 235 ods. 1 druhý pododsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie:  
Ak sa majú Európska rada a Rada uznášať kvalifikovanou vä čšinou, hlasy členov sa vážia takto:  
Belgicko 12  
Bulharsko 10  
Česká republika  12  
Dánsko  7  
Nemecko  29  
Estónsko  4  
Írsko  7  
Grécko  12  
Španielsko  27  
Francúzsko  29  
Taliansko 29  
Cyprus 4  
Lotyšsko  4  
Litva 7  Luxembursko  4  
Ma ďarsko 12  
Malta 3  
Holandsko  13  
Rakúsko  10  
Po ľsko 27 
Portugalsko  12  
Rumunsko  14  
Slovinsko  4  
Slovensko  7  
Fínsko  7  
Švédsko  10  
Spojené krá ľovstvo 29  
Ak sa v zmysle zmlúv uznášajú na návrh Komisie, uznesenia sa považujú za prijaté, ak získajú 
najmenej 255 hlasov predstavujúcich vä čšinu členov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie. V ostatných 
prípadoch sa uznesenia považujú za prijaté, ak získajú najmenej 255 hlasov predstavujúcich najmenej 
dve tretiny členov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie.  
Člen Európskej rady alebo Rady môže požiada ť, aby sa v prípade, ke ď Európska rada alebo Rada 
prijíma akt kvalifikovanou vä čšinou, overilo, či členské štáty tvoriace túto vä čšinu zastupujú najmenej 
62 % celkového po čtu obyvate ľstva Únie. Ak sa zistí, že táto podmienka nie je splnená, predmetný 
akt nie je prijatý.  
4. Do 31. októbra 2014 je v prípadoch, v ktorých pod ľa zmlúv, ak sa nezú čast ňujú na hlasovaní 
všetci členovia Rady, predovšetkým v prípadoch, ke ď sa odkazuje na kvalifikovanú vä čšinu 
vymedzenú v súlade s článkom 238 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, kvalifikovaná 
vä čšina vymedzená ako rovnaký podiel vá žených hlasov a rovnaký podiel po čtu členov Rady, 
a prípadne ako rovnaké percento obyvate ľstva dotknutých členských štátov, ako je ustanovené 
v odseku 3 tohto článku.  
HLAVA III  
USTANOVENIA O ZLOŽENIACH RADY  
Článok 4  
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 16 ods. 6 prvom pododseku Zmluvy 
o Európskej únii môže Rada zasada ť v zloženiach ustanovených v druhom a tre ťom pododseku 
uvedeného odseku, ako aj v iných zloženiach podľ a zoznamu ustanoveného rozhodnutím Rady pre 
všeobecné záležitosti, ktorá sa uznáša jednoduchou vä čšinou.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/323
HLAVA IV  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA KOMISIE VRÁTANE VYSOKÉHO PREDSTAVITE ĽA 
ÚNIE PRE ZAHRANI ČNÉ VECI A BEZPE ČNOSTNÚ POLITIKU  
Článok 5 
Členovia Komisie, ktorí vykonávajú svoju funkciu v čase nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, 
zostávajú vo svojej funkcii do uplynutia ich funk čného obdobia. D ňom vymenovania vysokého 
predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku však skon čí funk čné obdobie 
člena, ktorý má rovnakú štátnu príslušnos ť ako vysoký predstavite ľ. 
HLAVA V  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA RADY, VYSOKÉHO 
SPLNOMOCNENCA PRE SPOLO ČNÚ ZAHRANI ČNÚ A BEZPE ČNOSTNÚ POLITIKU 
A ZÁSTUPCU GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA RADY  
Článok 6 
Funk čné obdobia generálneho tajomníka Rady, vysokého splnomocnenca pre spolo čnú zahrani čnú 
a bezpeč nostnú politiku a zástupcu generálneho tajomníka Rady skon čia nadobudnutím platnosti 
Lisabonskej zmluvy. Rada vymenuje generálneho tajomníka v súlade s článkom 240 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
HLAVA VI  
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA PORADNÝCH ORGÁNOV  
Článok 7 
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 301 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie je rozdelenie po čtu členov Hospodárskeho a sociálneho výboru takéto:  
Belgicko 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Nemecko  24  
Estónsko  7  
Írsko  9  
Grécko 12  Španielsko  21 
Francúzsko  24  
Taliansko  24 
Cyprus  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Luxembursko  6  
Ma ďarsko 12SK C 83/324 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Malta 5  
Holandsko  12  
Rakúsko  12  
Po ľsko 21  
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Fínsko  9  
Švédsko  12  
Spojené krá ľovstvo 24  
Článok 8 
Do nadobudnutia úč innosti rozhodnutia uvedeného v článku 305 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie je rozdelenie po čtu členov Výboru regiónov takéto:  
Belgicko 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Nemecko  24  
Estónsko  7  
Írsko  9  
Grécko  12  
Španielsko  21  
Francúzsko  24  
Taliansko 24  
Cyprus 6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Luxembursko  6  Ma ďarsko  12  
Malta  5  
Holandsko  12  
Rakúsko  12  
Po ľsko 21 
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  
Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Fínsko  9  
Švédsko  12  
Spojené krá ľovstvo 24  
HLAVA VII  
PRECHODNÉ USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA AKTOV PRIJATÝCH NA ZÁKLADE HLÁV 
V A VI ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII PRED NADOBUDNUTÍM PLATNOSTI 
LISABONSKEJ ZMLUVY  
Článok 9 
Právne ú činky aktov inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie prijatých na základe Zmluvy 
o Európskej únii pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, sú zachované tak dlho, pokým 
sa tieto akty uplat ňovaním zmlúv nezrušia, nevyhlásia za neplatné alebo nezmenia a nedoplnia. To 
isté platí aj pre dohovory uzavreté medzi členskými štátmi na základe Zmluvy o Európskej únii.  
Článok 10  
1. Ako prechodné opatrenie a pokia ľ ide o akty Únie v oblasti policajnej a justi čnej spolupráce 
v trestných veciach, ktoré boli prijaté pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, v de ň 
nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy majú inštitúcie tieto právomoci: právomoci Komisie pod ľaSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/325
článku 258 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa nebudú uplat ňova ť a právomoci Súdneho dvora 
Európskej únie pod ľa hlavy VI Zmluvy o Európskej únii v znení platnom pred nadobudnutím 
platnosti Lisabonskej zmluvy, ostávajú rovnaké vrátane prípadu, ke ď boli akceptované pod ľa 
článku 35 ods. 2 uvedenej Zmluvy o Európskej únii.  
2. Zmena a doplnenie aktu uvedeného v odseku 1 má za následok uplatnite ľnos ť právomocí 
inštitúcií uvedených v uvedenom odseku tak, ako sú vymedzené v zmluvách, vo vz ťahu 
k zmenenému a doplnenému aktu pre tie členské štáty, na ktoré sa tento zmenený a doplnený 
akt vzť ahuje. 
3. Ú činnos ť prechodného opatrenia uvedeného v odseku 1 skon čí najneskôr uplynutím piatich 
rokov od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
4. Najneskôr šes ť mesiacov pred uplynutím prechodného obdobia uvedeného v odseku 3 môže 
Spojené krá ľovstvo oznámi ť Rade, že pokia ľ ide o akty uvedené v odseku 1, neakceptuje právomoci 
inštitúcií uvedené v odseku 1, ako sú vymedzené v zmluvách. Ak Spojené krá ľovstvo zašle uvedené 
oznámenie, všetky akty uvedené v odseku 1 sa na ň prestanú vz ťahova ť odo d ňa uplynutia 
prechodného obdobia uvedeného v odseku 3. Tento pododsek sa neuplat ňuje na zmenené 
a doplnené akty, ktoré sa na Spojené krá ľovstvo vz ťahujú pod ľa odseku 2.  
Rada na návrh Komisie kvalifikovanou vä čšinou ur čí z toho vyplývajúce potrebné opatrenia 
a potrebné prechodné opatrenia. Spojené krá ľovstvo sa na prijatí tohto rozhodnutia nezú čast ňuje. 
Kvalifikovaná vä čšina v rámci Rady je vymedzená v súlade s článkom 238 ods. 3 písm. a) Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie.  
Rada tiež môže na návrh Komisie prija ť kvalifikovanou vä čšinou rozhodnutie, ktorým sa ur čuje, že 
Spojené krá ľovstvo bude znáša ť prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne vznikli 
v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na týchto aktoch, a ktorých vzniku nebolo možné zabráni ť. 
5. Spojené krá ľovstvo následne môže kedyko ľvek Rade oznámi ť svoje želanie zú čast ňova ť sa na 
aktoch, ktoré sa na ň prestali vzť ahova ť pod ľa odseku 4 prvého pododseku. V takom prípade sa 
uplat ňujú príslušné ustanovenia Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej 
únie, prípadne Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na priestor slobody, 
bezpe čnosti a spravodlivosti. Vo vz ťahu k týmto aktom majú inštitúcie také právomoci, ako sú 
stanovené v zmluvách. Ke ď inštitúcie Únie a Spojené krá ľovstvo konajú pod ľa príslušných 
protokolov, snažia sa zabezpe čiť čo najvä čšiu možnú mieru ú časti Spojeného krá ľovstva na acquis 
Únie v priestore slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez toho, aby vážne ohrozili praktické 
fungovanie jeho rôznych častí, pri čom sa musí rešpektova ť ich vzájomný súlad.SK C 83/326 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 37)  
O FINAN ČNÝCH NÁSLEDKOCH UPLYNUTIA 
PLATNOSTI ZMLUVY O ZALOŽENÍ ESUO 
A O VÝSKUMNOM FONDE PRE UHLIE A OCE Ľ 
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
PRIPOMÍNAJÚC,  že všetky aktíva a pasíva Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele tak, ako existovali 
k 23. júlu 2002, sa 24. júla 2002 previedli na Európske spolo čenstvo,  
BERÚC DO ÚVAHY  želanie využíva ť tieto fondy na výskum v oblastiach súvisiacich s uho ľným 
a oceliarskym priemyslom, a teda potrebu stanovi ť v tejto súvislosti ur čité osobitné pravidlá,  
SA DOHODLI NA  týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve 
o fungovaní Európskej únie:  
Článok 1 
1. Čistá hodnota týchto aktív a pasív uvedená v súvahe ESUO z 23. júla 2002 upravená 
o akékoľ vek zvýšenie alebo zníženie, ku ktorému by mohlo dôjs ť v dôsledku likvida čných 
operácií, sa považuje za aktíva ur čené na výskum v odvetviach uho ľného a oceliarskeho 
priemyslu, uvádzané ako „ESUO v likvidácii“. Po dokon čení likvidácie budú uvádzané ako „Aktíva 
výskumného fondu pre uhlie a oceľ “. 
2. Príjmy z týchto aktív, uvádzané ako „výskumný fond pre uhlie a oce ľ“ sa využijú výlu čne na 
výskum mimo rámcového výskumného programu v odvetviach súvisiacich s uho ľným a oceliarskym 
priemyslom v súlade s ustanoveniami tohto protokolu a aktov prijatých na jeho základe.  
Článok 2 
Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom a po udelení súhlasu Európskeho parlamentu, 
prijme všetky nevyhnutné opatrenia na vykonanie tohto protokolu, vrátane základných princípov.  
Rada na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom prijme opatrenia, ktorými sa 
ustanovujú viacro čné finan čné usmernenia pre správu aktív výskumného fondu pre uhlie a oce ľ 
a technických usmernení pre výskumný program výskumného fondu pre uhlie a oce ľ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/327
Článok 3  
Pokia ľ nie je v tomto protokole a v aktoch prijatých na jeho základe ustanovené inak, platia 
ustanovenia zmlúv.SK C 83/328 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
PRÍLOHYSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/329

PRÍLOHA I  
ZOZNAM UVEDENÝ V ČLÁNKU 38 ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
Kapitola 1  Živé zvieratá  
Kapitola 2  Mäso a jedlé mäsové zvyšky  
Kapitola 3  Ryby, kôrovce a mäkkýše  
Kapitola 4  Mlie čne produkty; vtá čie vajcia; prírodný med  
Kapitola 5  
5.04 Vnútornosti, mo čové mechúre a žalúdky zvierat (iných než rýb) celé 
alebo ich č asti 
5.15 Živo číšne produkty nešpecifikované alebo nezahrnuté inde; neživé 
zvieratá z kapitoly 1 alebo z kapitoly 3, nevhodné pre ľudskú spotrebu  
Kapitola 6  Živé stromy a iné rastliny; cibule, korene a podobné časti rastlín; rezané 
kvety a ozdobné listy  
Kapitola 7  Jedlá zelenina, rastliny, korene a h ľuzy 
Kapitola 8 Jedlé ovocie; strúžiky melónov a citrusového ovocia  
Kapitola 9  Káva, čaj a korenie, s výnimkou maté (položka č. 09.03)  
Kapitola 10 Obilie  
Kapitola 11 Produkty mlynov: slad a škrob, glutín, inulín  
Kapitola 12 Olejnaté semená a olejnaté ovocie; zmesové zrná, semená a ovocie, 
priemyslové a lie čivé rastliny; slama a krmoviny  
Kapitola 13  
ex 13.03  Pektín  
Kapitola 15 
15.01 Prasa čí tuk a iný vyškvarený brav čový tuk; vyškvarený alebo lisovaný 
hydinový tuk  
15.02  Nevyškvarené tuky hovädzieho dobytka, baranie alebo kozie tuky; loj 
(vrátane jemného loja) vyrobený z týchto tukov  
15.03  Stearín brav čového sadla, oleo-stearín a lojový stearín; olej brav čového 
sadla, lojový olej a oleový olej, nie emulzifikovaný alebo zmiešaný alebo 
vyrobený iným spôsobom  
15.04  Tuky a oleje z rýb a z morských cicavcov, rafinované i nerafinované  
15.07 Stužené rastlinné oleje, tekuté alebo tuhé, surové, rafinované alebo 
pre čistené  
15.12 Živo číšne alebo rastlinné tuky a oleje, hydrogenované, rafinované 
i nerafinované, ale nie ďalej spracovávanéSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/331
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
15.13  Margarín, imitácie brav čového sadla a iné vyrobené jedlé tuky  
15.17  Odpady z procesov spracovania tukových látok alebo živo číšnych alebo 
rastlinných voskov  
Kapitola 16 Prípravky z mäsa, z rýb, z kôrovcov a/alebo z mäkkýšov  
Kapitola 17 
17.01  Cukrová repa a trstinový cukor, v tuhom stave  
17.02  Iné cukry; cukrové sirupy; umelý med (zmiešaný i nezmiešaný 
s prírodným medom); karamel  
17.03  Melasa, odfarbená i neodfarbená  
17.05  Cukry, sirupy alebo melasy, ochutené alebo farbené (vrátane vanilkového 
alebo vanilínového cukru) okrem ovocných štiav s pridaným cukrom 
v akomkoľ vek pomere  
Kapitola 18 
18.01  Kakaové boby, celé alebo drtené, surové alebo pražené  
18.02  Šupky a odpady kakaových bôbov  
Kapitola 20 Prípravky zo zeleniny, z ovocia alebo z iných častí rastlín  
Kapitola 22 22.04  Vínny mušt (hroznový mušt), fermentujúci či s fermentáciou zastavenou 
inak než prídavkom alkoholu  
22.05  Víno z čerstvého hrozna; vínne mušty s fermentáciou zastavenou 
prídavkom alkoholu 
22.07  Iné fermentované nápoje (napríklad jablkové víno, hruškový mušt 
a medovina)  
ex 22.08 
ex 22.09  Etylalkohol, denaturovaný alebo nedenaturovaný, s akýmko ľvek 
alkoholometrickým titrom, získaný z po ľnohospodárskych produktov 
uvedených v prílohe I, s výnimkou destilátov, likérov a ostatných 
liehových nápojov, zložených alkoholických prípravkov (tzv. koncentrovaných vý ťažkov) na výrobu nápojov  
ex 22.10  Ocot a náhradky octu  
Kapitola 23 Zvyšky a odpady potravinárskeho priemyslu; prípravky krmív pre 
zvieratá  
Kapitola 24 
24.01  Nespracovaný tabak, tabakové odpady  
Kapitola 45 45.01  Prírodný korok, nespracovaný, drtený, granulovaný alebo mletý; 
odpadový korokSK C 83/332 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
– 1 –  – 2 – 
Číslo v Bruselskej 
nomenklatúre  Opis tovarov  
Kapitola 54 
54.01 Ľan, surový alebo spracovaný ale nespradený, kúde ľová priadza a odpady 
(vrátane cupovaných alebo garnetovaných handier)  
Kapitola 57  
57.01 Pravé konope (Cannabis sativa) surové alebo spracované ale nespradené, 
vý česky (kúde ľ) a odpady pravého konope (vrátane cupovaných alebo 
garnetovaných handier alebo špagátov)SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/333
PRÍLOHA II  
ZÁMORSKÉ KRAJINY A ÚZEMIA, NA KTORÉ SA VZ ŤAHUJÚ USTANOVENIA 
ŠTVRTEJ ČASTI ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE  
— Grónsko  
— Nová Kaledónia a závislé územia  
— Francúzska Polynézia  
— Francúzske južné a antarktické územia  
— Ostrovy Wallis a Futuna  
— Mayotte  
— Saint Pierre a Miquelon  
— Aruba  
— Holandské Antily:  
— Bonaire  
— Curaçao 
— Saba  
— Sint Eustatius  
— Sint Maarten  
— Anguilla  
— Kajmanie ostrovy  
— Falklandské ostrovy  
— Južná Georgia a Ostrovy Južný Sandwich  
— Montserrat  
— Pitcairn  
— Svätá Helena a závislé územia  
— Britské antarktické územia  
— Britské územia v Indickom oceáne  
— Ostrovy Turks a Caicos  
— Britské Panenské ostrovy  
— BermudySK C 83/334 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
VYHLÁSENIA  
PRIPOJENÉ K ZÁVEREČ NÉMU AKTU MEDZIVLÁDNEJ KONFERENCIE, 
KTORÁ PRIJALA LISABONSKÚ ZMLUVU  
podpísanú 13. decembra 2007SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/335

A. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA USTANOVENIA ZMLÚV  
1. Vyhlásenie k Charte základných práv Európskej únie  
Chartou základných práv Európskej únie, ktorá má právne záväzný charakter, sa potvrdzujú základné 
práva, ktoré sú zaru čené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd tak, 
a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členské štáty.  
Chartou sa nerozširuje oblas ť uplat ňovania práva Únie nad rámec právomocí Únie, ani sa ňou pre 
Úniu nevytvárajú žiadne nové právomoci a neukladajú sa jej žiadne úlohy, a jej sú časné právomoci 
a úlohy vymedzené v zmluvách sa nemenia.  
2. Vyhlásenie k článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia súhlasí, aby sa pristúpenie Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv 
a základných slobôd uskuto čnilo spôsobom, ktorý umož ňuje zachova ť charakteristické znaky 
práva Únie. V tejto súvislosti konferencia poznamenáva, že existuje pravidelný dialóg medzi 
Súdnym dvorom Európskej únie a Európskym súdom pre ľudské práva, dialóg, ktorý by mohol 
byť posilnený, ke ď Únia pristúpi k tomuto dohovoru.  
3. Vyhlásenie k článku 8 Zmluvy o Európskej únii  
Únia zoh ľadní osobitnú situáciu malých krajín, ktoré s ňou udržiavajú osobitne blízke vz ťahy.  
4. Vyhlásenie o zložení Európskeho parlamentu  
Taliansku sa udelí dodato čné kreslo v Európskom parlamente.  
5. Vyhlásenie o politickej dohode Európskej rady o návrhu rozhodnutia 
o zložení Európskeho parlamentu  
Európska rada politicky schváli revidovaný návrh rozhodnutia o zložení Európskeho parlamentu na 
volebné obdobie rokov 2009–2014, ktorý sa zakladá na návrhu Európskeho parlamentu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/337
6. Vyhlásenie k článku 15 ods. 5 a 6, článku 17 ods. 6 a 7 a článku 18 
Zmluvy o Európskej únii 
Pri výbere osôb vyzvaných, aby zastávali funkciu predsedu Európskej rady, predsedu Komisie 
a vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, sa bude venova ť 
zvýšená pozornos ť potrebe zoh ľadni ť geografickú a demografickú rozmanitos ť Únie a jej 
členských štátov.  
7. Vyhlásenie k článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a k článku 238 
ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že rozhodnutie o vykonávaní článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii 
a článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prijme Rada v de ň podpisu Lisabonskej 
zmluvy, a nadobudne ú činnos ť v de ň nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy. Návrh rozhodnutia 
znie:  
Návrh rozhodnutia Rady  
o vykonávaní článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017 
na jednej strane a od 1. apríla 2017 na strane druhej  
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,  
ke ďže:  
(1) Je vhodné prija ť ustanovenia umož ňujúce plynulý prechod od systému rozhodovania v Rade 
kvalifikovanou vä čšinou tak, ako je vymedzený v článku 3 ods. 3 Protokolu o prechodných 
ustanoveniach, ktorý sa uplat ňuje na ďalej až do 31. októbra 2014, k systému hlasovania 
ustanovenom v článku 16 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii a článku 238 ods. 2 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie, ktorý sa bude uplatň ova ť od 1. novembra 2014, vrátane 
osobitných ustanovení uvedených v článku 3 ods. 2 uvedeného protokolu po čas 
prechodného obdobia do 31. marca 2017.  
(2) Pripomína, že praxou Rady je venova ť všetko úsilie posil ňovaniu demokratickej legitimity aktov 
prijatých kvalifikovanou vä čšinou,SK C 83/338 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
ROZHODLA TAKTO:  
Oddiel 1  
Ustanovenia uplatnite ľné od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017  
Článok 1 
Po čas obdobia od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017, ak členovia Rady zastupujúci:  
a) najmenej tri štvrtiny obyvate ľstva alebo  
b) najmenej tri štvrtiny poč tu členských štátov,  
ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej menšiny, ktorá vyplýva z uplat ňovania článku 16 ods. 4 
prvého pododseku Zmluvy o Európskej únii alebo článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, vyjadria svoj nesúhlas s prijatím aktu Rady kvalifikovanou väčšinou, Rada túto otázku 
prerokuje.  
Článok 2 
Rada v priebehu tohto rokovania urobí všetko, čo je v jej silách, aby sa v rozumnom čase a bez toho, 
aby boli ohrozené povinné lehoty stanovené právom Únie, našlo uspokojivé riešenie problémov, ktoré nastolili členovia Rady uvedení v článku 1.  
Článok 3 
Predseda Rady na tento ú čel s pomocou Komisie a dodržiavajúc rokovací poriadok Rady vyvinie 
všetky iniciatívy potrebné na u ľah čenie dosiahnutia širšej dohody v rámci Rady. Členovia Rady mu 
poskytnú potrebnú sú činnos ť. 
Oddiel 2 
Ustanovenia uplatnite ľné od 1. apríla 2017  
Článok 4 
Od 1. apríla 2017, ak členovia Rady zastupujúci:  
a) najmenej 55 % obyvate ľstva alebo
 
b) najmenej 55 % po čtu členských štátov,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/339
ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej menšiny, ktorá vyplýva z uplat ňovania článku 16 ods. 4 
prvého pododseku Zmluvy o Európskej únii alebo článku 238 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej 
únie, vyjadria svoj nesúhlas s prijatím aktu Rady kvalifikovanou väčšinou, Rada túto otázku 
prerokuje.  
Článok 5 
Rada v priebehu tohto rokovania urobí všetko, čo je v jej silách, aby sa v rozumnom čase a bez toho, 
aby boli ohrozené povinné lehoty stanovené právom Únie, našlo uspokojivé riešenie na 
zodpovedanie problémov, ktoré nastolili členovia Rady uvedení v článku 4.  
Článok 6 
Predseda Rady na tento ú čel s pomocou Komisie a dodržiavajúc rokovací poriadok Rady vyvinie 
všetky iniciatívy potrebné na u ľah čenie dosiahnutia širšej dohody v rámci Rady. Členovia Rady mu 
poskytnú potrebnú sú činnos ť. 
Oddiel 3  
Nadobudnutie úč innosti rozhodnutia  
Článok 7 
Toto rozhodnutie nadobúda ú činnos ť v de ň nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
8. Vyhlásenie k praktickým opatreniam, ktoré je potrebné prija ť v čase 
nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, pokia ľ ide o predsedníctvo 
Európskej rady a Rady pre zahrani čné veci  
V prípade, že Lisabonská zmluva nadobudne platnos ť po 1. januári 2009, konferencia vyzýva 
príslušné orgány členského štátu vykonávajúceho v tom čase polro čné predsedníctvo Rady na 
jednej strane, a osobu, ktorá bude zvolená za predsedu Európskej rady, a osobu, ktorá bude 
vymenovaná za vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, na 
strane druhej, aby prijali po porade s nasledujúcim polroč ným predsedníctvom potrebné 
konkrétne opatrenia, ktoré umožnia efektívny prechod materiálnych a organiza čných aspektov 
výkonu predsedníctva Európskej rady a Rady pre zahranič né veci.SK C 83/340 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
9. Vyhlásenie k článku 16 ods. 9 Zmluvy o Európskej únii týkajúcemu sa 
rozhodnutia Európskej rady o vykonávaní predsedníctva Rady  
Konferencia vyhlasuje, že Rada by mala za čať s prípravou rozhodnutia, ktoré ustanoví postupy na 
vykonanie rozhodnutia o vykonávaní predsedníctva Rady hne ď po podpise Lisabonskej zmluvy, 
a politicky ho schváli ť do šiestich mesiacov. Návrh rozhodnutia Európskej rady, ktoré sa prijme 
v de ň nadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy, znie:  
Návrh rozhodnutia Európskej rady  
o vykonávaní predsedníctva Rady  
Článok 1 
1. Predsedníctvo Rady, s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné veci, vykonávajú vopred urč ené 
skupiny troch členských štátov po čas obdobia 18 mesiacov. Skupiny sú vytvorené na základe rovnej 
rotácie medzi členskými štátmi s prihliadnutím na ich rozmanitos ť a geografickú rovnováhu v rámci 
Únie.  
2. Každý člen skupiny po poradí predsedá poč as obdobia šiestich mesiacov všetkým zloženiam 
Rady s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné veci. Ostatní členovia skupiny pomáhajú 
predsedníctvu pri vykonávaní všetkých jeho právomocí na základe spolo čného programu. Členovia 
skupiny sa môžu medzi sebou dohodnú ť o iných úpravách. 
Článok 2 
Výboru stálych predstavite ľov vlád členských štátov predsedá predstavite ľ členského štátu, ktorý 
predsedá Rade pre všeobecné záležitosti.  
Politickému a bezpe čnostnému výboru predsedá zástupca vysokého predstavite ľa Únie pre 
zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku.  
Predsedníctvo prípravných orgánov rôznych zložení Rady, s výnimkou zloženia Rady pre zahrani čné 
veci, vykonáva člen skupiny, ktorý predsedá príslušnému zloženiu, pokia ľ sa nerozhodne inak 
v súlade s článkom 4.  
Článok 3  
Rada pre všeobecné záležitosti zabezpe čuje konzistentnos ť a kontinuitu práce rôznych zložení Rady 
v rámci viacro čných programov v spolupráci s Komisiou. Členské štáty, ktoré vykonávajú 
predsedníctvo, prijmú s pomocou Generálneho sekretariátu Rady všetky opatrenia potrebné na 
organizáciu a hladký priebeh práce Rady.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/341
Článok 4 
Rada prijme rozhodnutie, ktorým sa ustanovujú opatrenia na vykonanie tohto rozhodnutia.  
10. Vyhlásenie k článku 17 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia sa domnieva, že v prípade, ak sa už Komisia nebude skladať zo štátnych príslušníkov 
všetkých členských štátov, mala by venovať náležitú pozornos ť potrebe zabezpeč iť úplnú 
transparentnos ť vo vz ťahoch so všetkými členskými štátmi. Komisia by preto mala ma ť úzke 
vz ťahy so všetkými členskými štátmi bez oh ľadu na to, či majú štátneho príslušníka medzi členmi 
Komisie alebo nie, a v tomto oh ľade by mala venova ť osobitnú pozornos ť potrebe zdie ľať informácie 
a konzultova ť so všetkými členskými štátmi.  
Konferencia sa tiež domnieva, že Komisia by mala prija ť všetky potrebné opatrenia na zabezpe čenie 
zoh ľadnenia politickej, sociálnej a hospodárskej reality všetkých členských štátov, vrátane tých, ktoré 
nemajú v Komisii svojho štátneho príslušníka. Tieto opatrenia by mali zah ŕňať zabezpe čenie toho, 
aby sa postavenie týchto členských štátov zoh ľadnilo pri prijímaní vhodných organiza čných opatrení.  
11. Vyhlásenie k článku 17 ods. 6 a 7 Zmluvy o Európskej únii  
Konferencia sa domnieva, že v súlade s ustanoveniami zmlúv sú Európsky parlament a Európska rada 
spolo čne zodpovední za plynulý priebeh procesu vedúceho k vo ľbám predsedu Európskej komisie. 
Z tohto dôvodu zástupcovia Európskeho parlamentu a Európskej rady uskuto čnia potrebné 
konzultácie predtým, ako Európska rada prijme rozhodnutie v rámci, ktorý považujú za 
najvhodnejší. V súlade s článkom 17 ods. 7 prvým pododsekom sa tieto konzultácie zamerajú na 
profil kandidátov na funkciu predsedu Komisie, pri čom sa zoh ľadnia voľ by do Európskeho 
parlamentu. Podrobnosti o týchto konzultáciách sa bližšie ur čia vo vhodnom čase vzájomnou 
dohodou medzi Európskym parlamentom a Európskou radou.  
12. Vyhlásenie k článku 18 Zmluvy o Európskej únii 
1. Konferencia vyhlasuje, že v priebehu prípravných prác predchádzajúcich vymenovaniu 
vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku, ku ktorému dôjde v de ň 
nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, v súlade s článkom 18 Zmluvy o Európskej únii 
a článkom 5 Protokolu o prechodných ustanoveniach a ktorého funk čné obdobie bude trva ť od 
tohto d ňa do konca aktuálneho funk čného obdobia Komisie, sa nadviažu náležité kontakty 
s Európskym parlamentom.  
2. Konferencia okrem toho pripomína, že vysoký predstavite ľ Únie pre zahrani čné veci 
a bezpeč nostnú politiku, ktorého funk čné obdobie sa za čne v novembri 2009 v rovnakom čase 
ako funk čné obdobie ďalšej Komisie a bude trva ť rovnako dlho, sa vymenuje v súlade 
s ustanoveniami článkov 17 a 18 Zmluvy o Európskej únii.SK C 83/342 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
13. Vyhlásenie o spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Konferencia zdôraz ňuje, že ustanovenia Zmluvy o Európskej únii, ktoré sa týkajú spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky vrátane vytvorenia novej pozície vysokého predstavite ľa Únie 
pre zahrani čné veci a bezpe čnostnú politiku a vytvorenie služby pre vonkajšiu činnos ť, nemajú vplyv 
na zodpovednosti č lenských štátov v ich súč asnej podobe pri formulovaní a vykonávaní ich 
zahrani čnej politiky, ani na ich národné zastúpenie v tretích krajinách a medzinárodných 
organizáciách. 
Konferencia taktiež pripomína, že ustanovenia, ktorými sa riadi spolo čná bezpe čnostná a obranná 
politika, sa nedotýkajú osobitného charakteru bezpe čnostnej a obrannej politiky členských štátov.  
Zdôraz ňuje, že Európska únia a jej členské štáty zostanú pri udržiavaní medzinárodného mieru 
a bezpe čnosti viazané ustanoveniami Charty Organizácie Spojených národov a najmä primárnou 
zodpovednos ťou Bezpe čnostnej rady a jej členov.  
14. Vyhlásenie o spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Okrem osobitných pravidiel a postupov uvedených v článku 24 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii 
konferencia zdôraz ňuje, že ustanoveniami, ktoré sa týkajú spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej 
politiky, a to aj tými, ktoré sa vz ťahujú na vysokého predstavite ľa Únie pre zahrani čné veci 
a bezpe čnostnú politiku a službu vonkajšej činnosti, sa neovplyvní existujúci právny základ, 
zodpovednosti ani právomoci žiadneho členského štátu vo vz ťahu k formulácii a výkonu svojej 
zahrani čnej politiky, jej národným diplomatickým službám, vz ťahom s tretími krajinami a k ú časti 
v medzinárodných organizáciách vrátane členstva členských štátov v Bezpe čnostnej rade Organizácie 
spojených národov.  
Konferencia taktiež konštatuje, že ustanovenia, ktoré sa týkajú spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej 
politiky, nedávajú Komisii nové právomoci iniciova ť rozhodnutia ani nerozširujú úlohu Európskeho 
parlamentu.  
Konferencia rovnako pripomína, že ustanovenia, ktorými sa riadi spolo čná bezpe čnostná a obranná 
politika, sa nedotýkajú osobitného charakteru bezpe čnostnej a obrannej politiky členských štátov.  
15. Vyhlásenie k článku 27 Zmluvy o Európskej únii  
Konferencia vyhlasuje, že hne ď po podpise Lisabonskej zmluvy by generálny tajomník Rady, vysoký 
predstavite ľ pre spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, Komisia a členské štáty mali za čať 
prípravné práce na vytvorenie Európskej služby pre vonkajšiu činnos ť.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/343
16. Vyhlásenie k článku 55 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii 
Konferencia sa domnieva, že možnos ť preklada ť zmluvy do jazykov uvedených v článku 55 ods. 2 
prispieva k naplneniu cie ľa uvedeného v článku 3 ods. 3 štvrtom pododseku, ktorým je rešpektovanie 
bohatej kultúrnej a jazykovej rozmanitosti Únie. V tejto súvislosti konferencia potvrdzuje oddanos ť 
Únie kultúrnej rozmanitosti Európy a osobitnú pozornos ť, ktorú bude aj na ďalej venova ť týmto 
a iným jazykom.  
Konferencia odporú ča členským štátom, ktoré si želajú využi ť možnos ť uvedenú v článku 55 ods. 2, 
oznámi ť Rade do šiestich mesiacov odo d ňa podpisu Lisabonskej zmluvy, jazyk alebo jazyky, do 
ktorých budú zmluvy preložené.  
17. Vyhlásenie o prednosti 
Konferencia pripomína, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie majú 
zmluvy a právo prijaté Úniou na základe zmlúv prednos ť pred právom členských štátov za 
podmienok ustanovených v uvedenej judikatúre Súdneho dvora EÚ.  
Okrem toho sa konferencia rozhodla pripoji ť k tomuto závere čnému aktu stanovisko Právneho 
servisu Rady o prednosti, ktoré sa nachádza v dokumente 11197/07 (JUR 260):  
„Stanovisko Právneho servisu Rady  
z 22. júna 2007  
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že prednos ť práva Spolo čenstva je základnou zásadou tohto práva. Pod ľa 
Súdneho dvora táto zásada je obsiahnutá v osobitnom charaktere Európskeho spolo čenstva. V čase vynesenia 
prvého rozsudku tejto ustálenej judikatúry [rozsudok z 15. júla 1964 č. 6/64 vo veci Costa/ENEL  ( 1 )] sa 
v zmluve prednos ť práva nespomínala. Dnes je situácia rovnaká. Skuto čnosť , že zásada prednosti nebude 
uvedená v budúcej zmluve, žiadnym spôsobom nemení existenciu tejto zásady ani existujúcu judikatúru 
Súdneho dvora.  
___________  
( 1 ) ‚Z toho vyplýva (…), že právo vyplývajúce zo zmluvy, nezávislého zdroja práva, nemohlo by ť vzh ľadom na svoju osobitnú 
a pôvodnú povahu prevýšené domácimi právnymi ustanoveniami, nech boli stanovené v akomko ľvek rámci, bez toho, aby bolo 
zbavené svojej podstaty práva Spolo čenstva, a bez toho, aby sa spochybnil samotný právny základ Spolo čenstva. ‘ “ 
18. Vyhlásenie o rozdelení právomocí  
Konferencia zdôraz ňuje, že v súlade so systémom rozdelenia právomocí medzi Úniou a členskými 
štátmi, ako je ustanovené v Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, zostávajú 
členským štátom všetky právomoci, ktoré sa zmluvami nepreniesli na Úniu.SK C 83/344 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Ak sa zmluvami prenesie na Úniu v urč itej oblasti právomoc, ktorú vykonáva spolo čne s členskými 
štátmi, členské štáty v tejto oblasti vykonávajú svoju právomoc v rozsahu, v akom Únia svoju 
právomoc nevykonala alebo sa rozhodla, že ju prestane vykonáva ť. Posledná spomenutá situácia 
môže nasta ť, ak príslušné inštitúcie Únie rozhodnú o zrušení legislatívneho aktu najmä s cie ľom 
lepšie zabezpe čiť trvalé dodržiavanie zásad subsidiarity a proporcionality. Na podnet jedného alebo 
viacerých svojich členov (predstavite ľov členských štátov) môže Rada v súlade s článkom 241 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie požiada ť Komisiu, aby predložila návrhy na zrušenie 
legislatívneho aktu. Konferencia víta vyhlásenie Komisie, že týmto požiadavkám bude venova ť 
osobitnú pozornos ť. 
Rovnako zástupcovia vlád členských štátov, ktorí sa zišli na medzivládnej konferencií, môžu v súlade 
s riadnym revíznym postupom ustanoveným v článku 48 ods. 2 až 5 Zmluvy o Európskej únii 
rozhodnú ť o zmene a doplnení zmlúv, na ktorých je Únia založená, vrátane rozšírenia alebo zúženia 
právomocí prenesených na Úniu uvedenými zmluvami.  
19. Vyhlásenie k článku 8 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia súhlasí, že vo svojom všeobecnom úsilí odstráni ť nerovnosť medzi ženami a mužmi, sa 
Únia bude vo svojich rôznych politikách zameriava ť na boj proti všetkým formám domáceho násilia. 
Je vhodné, aby členské štáty prijali všetky opatrenia, ktoré sú potrebné na predchádzanie 
a odstránenie týchto trestných činov, ako aj na podporu a ochranu obetí.  
20. Vyhlásenie k článku 16 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že vždy, ke ď by predpisy o ochrane osobných údajov, ktoré majú by ť prijaté 
na základe článku 16, mohli ma ť priame dôsledky na národnú bezpe čnos ť, musí sa náležito 
zoh ľadni ť osobitná povaha záležitosti. Pripomína, že v sú časnosti platné právne predpisy (pozri 
najmä smernicu 95/46/ES) ustanovujú v tomto oh ľade osobitné výnimky.  
21. Vyhlásenie o ochrane osobných údajov v oblasti justi čnej spolupráce 
v trestných veciach a policajnej spolupráce  
Konferencia uznáva, že vzh ľadom na osobitný charakter oblasti policajnej a justi čnej spolupráce 
v trestných veciach, sa možno budú musie ť prija ť osobitné pravidlá o ochrane osobných údajov 
a o vo ľnom pohybe takýchto údajov v tejto oblasti na základe článku 16 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/345
22. Vyhlásenie k článkom 48 a 79 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že v prípade, ak by návrh legislatívneho aktu, ktorý je založený na článku 
79 ods. 2, ovplyv ňoval významné aspekty systému sociálneho zabezpe čenia členského štátu, najmä 
s ohľ adom na rozsah jeho pôsobnosti, náklady alebo finan čnú štruktúru, alebo by ovplyv ňoval 
finan čnú rovnováhu tohto systému, ako je ustanovené v článku 48 druhom odseku, sa náležito 
zoh ľadnia záujmy tohto členského štátu.  
23. Vyhlásenie k článku 48 druhému odseku Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie 
Konferencia pripomína, že v takom prípade sa Európska rada v súlade s článkom 15 ods. 4 Zmluvy 
o Európskej únii uznáša konsenzom.  
24. Vyhlásenie k právnej subjektivite Európskej únie  
Konferencia potvrdzuje, že skuto čnos ť, že Európska únia má právnu subjektivitu, Úniu nijakým 
spôsobom neopráv ňuje vykonáva ť zákonodarnú činnos ť alebo kona ť nad rámec právomocí, ktoré 
na ňu v zmluvách preniesli členské štáty.  
25. Vyhlásenie k článkom 75 a 215 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia pripomína, že rešpektovanie práv a základných slobôd vyžaduje, aby sa dostato čná 
pozornos ť venovala najmä ochrane a rešpektovaniu práva dotknutých fyzických osôb alebo 
subjektov na riadne súdne konanie. Na tento ú čel a s cie ľom zabezpe čiť striktné súdne 
preskúmanie rozhodnutí, ktoré uložili reštriktívne opatrenia fyzickej osobe alebo subjektu, musia 
byť predmetné rozhodnutia založené na jasných a zrete ľných kritériách. Tieto kritéria musia by ť 
prispôsobené osobitným vlastnostiam každého reštriktívneho opatrenia.  
26. Vyhlásenie k neú časti členského štátu na opatrení založenom na 
tretej časti hlave V Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že ak sa členský štát rozhodne nezú častni ť na opatrení založenom na tretej 
časti hlave V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, Rada uskuto ční podrobnú diskusiu o možných 
dôsledkoch a ú činkoch neú časti tohto členského štátu na tomto opatrení.  
Okrem toho môže ktorýko ľvek členský štát vyzva ť Komisiu, aby preskúmala situáciu na základe 
článku 116 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.  
Predchádzajúcimi odsekmi nie je dotknutá možnos ť členského štátu predloži ť túto otázku Európskej 
rade.SK C 83/346 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
27. Vyhlásenie k článku 85 ods. 1 druhému pododseku Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že nariadenia uvedené v článku 85 ods. 1 druhom pododseku Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie by mali bra ť do úvahy vnútroštátne pravidlá a prax, ktoré sa týkajú 
začatia vyšetrovania trestných činov. 
28. Vyhlásenie k článku 98 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia poznamenáva, že ustanovenia článku 98 sa musia uplat ňova ť v súlade so sú časnou 
praxou. Pojem „opatrenia potrebné na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených 
rozdelením Nemecka hospodárstvu ur čitých oblastí Spolkovej republiky dotknutých týmto 
rozdelením“ sa musí vyklada ť v súlade s existujúcou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie.  
29. Vyhlásenie k článku 107 ods. 2 písm. c) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie 
Konferencia poznamenáva, že článok 107 ods. 2 písm. c) sa musí vyklada ť v súlade s existujúcou 
judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie v záležitostiach, ke ď sa uplat ňujú jeho ustanovenia na 
pomoc poskytovanú ur čitým oblastiam Spolkovej republiky Nemecko, ktoré sú dotknuté bývalým 
rozdelením Nemecka.  
30. Vyhlásenie k článku 126 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
S oh ľadom na článok 126 konferencia potvrdzuje, že zvyšovanie rastového potenciálu 
a zabezpe čenie riadneho rozpo čtového stavu tvorí dva piliere hospodárskej a rozpo čtovej politiky 
Únie a členských štátov. Pakt stability a rastu je dôležitým nástrojom na dosiahnutie týchto cie ľov. 
Konferencia opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či ustanoveniam vz ťahujúcim sa na Pakt stability 
a rastu, ktoré vytvárajú rámec pre koordináciu rozpo čtových politík členských štátov Európskej únie.  
Konferencia potvrdzuje, že systém založený na pravidlách je najlepšou zárukou na dodržiavanie 
záväzkov a pre rovnaké zaobchádzanie so všetkými členskými štátmi.  
V tomto rámci konferencia takisto opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či cie ľom Lisabonskej 
stratégie: vytváranie pracovných miest, štrukturálne reformy a sociálna súdržnos ť. 
Cieľ om Únie je dosiahnu ť vyrovnaný hospodársky rast a cenovú stabilitu. Hospodárske a rozpo čtové 
politiky preto potrebujú ur čiť správne priority v záležitostiach hospodárskych reforiem, inovácii, 
konkurencieschopnosti a posilň ovania súkromného investovania a spotreby v obdobiach slabého 
hospodárskeho rastu. Toto by sa malo odráža ť v nasmerovaní rozpo čtových rozhodnutí naSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/347
vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie, najmä prostredníctvom reštrukturalizácie verejných príjmov 
a výdavkov za predpokladu dodržiavania rozpo čtovej disciplíny v súlade so zmluvami a Paktom 
stability a rastu.  
Rozpo čtové a hospodárske výzvy, ktorým čelia členské štáty, zdôraz ňujú dôležitos ť riadnej 
rozpo čtovej politiky uplat ňovanej po čas celého hospodárskeho cyklu.  
Konferencia súhlasí s tým, že členské štáty by mali aktívne využiť obdobia hospodárskej obnovy na 
konsolidáciu verejných financií a zlepšenie ich rozpo čtovej situácie. Cie ľom je postupné dosiahnutie 
rozpo čtového prebytku v období hospodárskeho rastu, ktorý vytvorí potrebný priestor na prekonanie 
hospodárskych poklesov, a tým prispieva k dlhodobej udržate ľnosti verejných financií.  
Členské štáty o čakávajú so záujmom možné návrhy Komisie, ako aj ďalšie príspevky č lenských štátov 
so zrete ľom na posilnenie a objasnenie vykonávania Paktu stability a rastu. Členské štáty prijmú 
všetky potrebné opatrenia na zvýšenie rastového potenciálu svojich hospodárstiev. Zlepšenie 
koordinácie hospodárskej politiky by mohlo napomôc ť tomuto cie ľu. Toto vyhlásenie nemá vplyv 
na ďalšie diskusie o Pakte stability a rastu.  
31. Vyhlásenie k článku 156 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia potvrdzuje, že politiky uvedené v článku 156 patria najmä do právomocí členských 
štátov. Podporné a koordina čné opatrenia, ktoré prijmú na úrovni Únie v súlade s ustanoveniami 
tohto článku, majú doplnkovú povahu. Slúžia na posilnenie spolupráce medzi členskými štátmi, a nie 
na harmonizáciu vnútroštátnych systémov. Záruky a postupy existujúce v každom členskom štáte 
s ohľ adom na zodpovednos ť sociálnych partnerov tým nie sú dotknuté.  
Toto vyhlásenie sa uplat ňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia zmlúv, ktorými sa prenáša 
právomoc na Úniu, vrátane právomocí v sociálnej oblasti.  
32. Vyhlásenie k článku 168 ods. 4 písm. c) Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že opatrenia, ktoré budú prijaté pod ľa článku 168 ods. 4 písm. c) musia 
zoh ľadni ť spolo čné otázky bezpe čnosti a musia ma ť za cie ľ stanovenie vysokých noriem pre kvalitu 
a bezpeč nos ť, ak by vnútroštátne normy týkajúce sa vnútorného trhu inak bránili dosiahnutiu 
vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí.SK C 83/348 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
33. Vyhlásenie k článku 174 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia sa domnieva, že pojem „ostrovné regióny“, ktorý je uvedený v článku 174, môže zah ŕňať 
aj ostrovné štáty ako celky, ak sp ĺňajú potrebné podmienky.  
34. Vyhlásenie k článku 179 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia súhlasí, že činnos ť Únie v oblasti výskumu a technického rozvoja bude náležito 
rešpektova ť základné smerovanie a orientáciu výskumných politík členských štátov.  
35. Vyhlásenie k článku 194 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia sa domnieva, že článkom 194 nie je dotknuté právo členských štátov prijímať  potrebné 
opatrenia na zabezpe čenie svojich dodávok energie za podmienok ustanovených v článku 347.  
36. Vyhlásenie k článku 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
týkajúce sa dojednávania a uzavierania medzinárodných dohôd vz ťahujú- 
cich sa na priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti členskými štátmi  
Konferencia potvrdzuje, že členské štáty majú právo dojednáva ť a uzaviera ť dohody s tretími 
krajinami alebo medzinárodnými organizáciami v oblastiach zahrnutých v tretej č asti, hlave V, 
kapitolách 3, 4 a 5, pokia ľ sú tieto dohody v súlade s právom Únie.  
37. Vyhlásenie k článku 222 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté Úniou na splnenie jej záväzkov solidarity vo či 
členskému štátu, ktorý je objektom teroristického útoku alebo obe ťou prírodnej katastrofy alebo 
katastrofy spôsobenej ľudskou činnos ťou, žiadne z ustanovení článku 222 nie je ur čené na to, aby 
ovplyvnilo právo iného členského štátu na výber najvhodnejších prostriedkov na splnenie jeho 
vlastného záväzku solidarity vo či uvedenému členskému štátu.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/349
38. Vyhlásenie k článku 252 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o po čte 
generálnych advokátov na Súdnom dvore  
Konferencia vyhlasuje, že ak Súdny dvor v súlade s článkom 252 prvým odsekom Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie požiada, aby sa po čet generálnych advokátov zvýšil o troch (jedenásť  
namiesto ôsmich), Rada takéto zvýšenie jednomyse ľne schváli.  
V takom prípade konferencia súhlasí, aby Po ľsko, podobne ako Nemecko, Francúzsko, Taliansko, 
Španielsko a Spojené krá ľovstvo, malo stáleho generálneho advokáta a už sa ďalej nezú čast ňovalo 
rota čného systému, zatiaľ čo existujúci rota čný systém bude pozostáva ť z rotácie piatich generálnych 
advokátov namiesto troch.  
39. Vyhlásenie k článku 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia berie na vedomie zámer Komisie pokra čova ť v poradách s odborníkmi, ktorých 
vymenovali členské štáty, pri vypracovávaní návrhov delegovaných aktov v oblasti finan čných 
služieb v súlade so zaužívanou praxou.  
40. Vyhlásenie k článku 329 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že členské štáty môžu pri vznesení žiadosti o nadviazanie posilnenej 
spolupráce uvies ť, či majú v úmysle už v tomto štádiu uplat ňova ť článok 333, ktorý ustanovuje 
rozšírenie hlasovania kvalifikovanou vä čšinou alebo použitie riadneho legislatívneho postupu.  
41. Vyhlásenie k článku 352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Konferencia vyhlasuje, že odkaz v článku 352 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na ciele 
Únie odkazuje na ciele ustanovené v článku 3 ods. 2 a 3 Zmluvy o Európskej únii a na ciele 
ustanovené v článku 3 ods. 5 uvedenej zmluvy, pokia ľ ide o vonkajšie činnosti pod ľa piatej časti 
Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Je preto vylú čené, aby činnos ť založená na článku 352 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie sledovala len ciele ustanovené v článku 3 ods. 1 Zmluvy o Európskej 
únii. V tejto súvislosti konferencia poznamenáva, že v súlade s článkom 31 ods. 1 Zmluvy 
o Európskej únii sa v oblasti spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky nesmú prijímať 
legislatívne akty.SK C 83/350 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
42. Vyhlásenie k článku 352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie 
Konferencia zdôraz ňuje, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie je článok 
352 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neoddelite ľnou sú čas ťou inštitucionálneho systému, ktorý je 
založený na zásade prenesenia právomocí, a nemôže slúži ť ako základ pre rozširovanie rozsahu 
právomocí Únie nad všeobecný rámec vytvorený ustanoveniami zmlúv ako celku, a najmä tými, 
ktoré vymedzujú úlohy a činnosti Únie. V každom prípade uvedený článok nemožno použi ť ako 
základ pre prijatie ustanovení, ktorých ú činkom by bola v podstate zmena a doplnenie zmlúv bez 
toho, aby prebehol postup, ktorý na tento úč el ustanovujú.  
43. Vyhlásenie k článku 355 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Vysoké zmluvné strany súhlasia, aby Európska rada pri uplat ňovaní článku 355 ods. 6 prijala 
rozhodnutie, ktoré povedie k zmene postavenia Mayotte vo vz ťahu k Únii, aby sa toto územie 
stalo najvzdialenejším územím v zmysle článku 355 ods. 1 a článku 349, ke ď francúzske orgány 
oznámia Európskej rade a Komisii, že to umož ňuje sú časný vývoj vnútorného postavenia ostrova.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/351
B. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA PROTOKOLY PRIPOJENÉ 
K ZMLUVÁM  
44. Vyhlásenie k článku 5 Protokolu o schengenskom acquis za členenom 
do rámca Európskej únie 
Konferencia berie na vedomie, že ak členský štát podľ a článku 5 ods. 2 Protokolu o schengenskom 
acquis za členenom do rámca Európskej únie oznámil, že si neželá zú čast ňova ť sa na návrhu alebo 
podnete, toto oznámenie môže vzia ť kedyko ľvek spä ť, pokia ľ nebolo opatrenie založené na 
schengenskom acquis prijaté.  
45. Vyhlásenie k článku 5 ods. 2 Protokolu o schengenskom  acquis 
za členenom do rámca Európskej únie 
Konferencia vyhlasuje, že vždy, ke ď Spojené krá ľovstvo alebo Írsko oznámi Rade svoj úmysel 
nezú čast ňova ť sa na opatrení založenom na takej časti schengenského acquis, na ktorej sa inak 
zú čast ňuje, Rada dôkladne prerokuje možné dôsledky neú časti daného členského štátu na tomto 
opatrení. Rokovanie v rámci Rady by sa malo vies ť so zrete ľom na údaje o vz ťahu návrhu 
k schengenskému acquis poskytnuté Komisiou.  
46. Vyhlásenie k článku 5 ods. 3 Protokolu o schengenskom  acquis 
za členenom do rámca Európskej únie  
Konferencia pripomína, že ak Rada neprijme rozhodnutie po prvom dôkladnom prerokovaní danej 
otázky, Komisia môže v lehote 4 mesiacov predložiť zmenený a doplnený návrh na ú čely ďalšieho 
podrobného preskúmania Radou.  
47. Vyhlásenie k článku 5 ods. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenskom  acquis  
za členenom do rámca Európskej únie  
Konferencia poznamenáva, že podmienky, ktoré sa majú stanovi ť v rozhodnutí uvedenom v článku 5 
ods. 3, 4 alebo 5 Protokolu o schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej únie, môžu 
ur čiť, že dotknutý členský štát bude znáša ť prípadné priame finan čné dôsledky, ktoré nevyhnutne 
a vznikli v dôsledku ukon čenia jeho ú časti na niektorej časti alebo na celom acquis uvedenom 
v akomko ľvek rozhodnutí prijatom Radou podľ a článku 4 uvedeného protokolu.SK C 83/352 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
48. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu o postavení Dánska  
Konferencia poznamenáva, že s oh ľadom na právne akty, ktoré má prija ť Rada sama alebo spolo čne 
s Európskym parlamentom a ktoré obsahujú ustanovenia vz ťahujúce sa na Dánsko, ako aj 
ustanovenia, ktoré sa na neho nevz ťahujú, pretože majú právny základ, na ktorý sa vz ťahuje čas ť 
I Protokolu o postavení Dánska, Dánsko vyhlasuje, že nepoužije svoje hlasovacie právo, aby bránilo 
prijatiu ustanovení, ktoré sa na Dánsko nevz ťahujú. 
Konferencia ďalej poznamenáva, že na základe Vyhlásenia konferencie k článku 222 Dánsko 
vyhlasuje, že sa zú častní v súlade s čas ťami I a II Protokolu o postavení Dánska na opatreniach 
alebo právnych aktoch pod ľa článku 222.  
49. Vyhlásenie týkajúce sa Talianska  
Konferencia berie na vedomie skuto čnos ť, že Protokol týkajúci sa Talianska, ktorý bol pripojený 
k Zmluve o založení Európskeho hospodárskeho spolo čenstva z roku 1957 a ktorý bol zmenený 
a doplnený prijatím Zmluvy o Európskej únii, znel:  
„VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,  
ŽELAJÚC SI urovna ť niektoré osobitné problémy, ktoré sa týkajú Talianska,  
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k zmluve:  
ČLENSKÉ ŠTÁTY SPOLO ČENSTVA 
BERÚ NA VEDOMIE skuto čnos ť, že talianska vláda za čala desa ťro čný program hospodárskeho 
rozvoja, ktorý je zameraný na nápravu nevyváženej štruktúry talianskeho hospodárstva, najmä 
prostredníctvom rozvoja menej rozvinutých oblastí na juhu Talianska a na talianskych ostrovoch 
a prostredníctvom vytvárania nových pracovných miest s cie ľom odstrániť  nezamestnanos ť, 
PRIPOMÍNAJÚ SI, že zásady a ciele tohto programu talianskej vlády zvážili a schválili organizácie pre 
medzinárodnú spoluprácu, ku ktorým členské štáty patria,  
UZNÁVAJÚ, že dosiahnutie cie ľov uvedeného talianskeho programu je v ich spoloč nom záujme,  
SÚHLASIA s cie ľom u ľah čiť talianskej vláde splnenie tejto úlohy s tým, aby sa inštitúciám 
Spolo čenstva doporu čilo prijatie všetkých prostriedkov a postupov upravených zmluvou, a najmä, 
primerané využitie zdrojov Európskej investič nej banky a Európskeho sociálneho fondu,SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/353
ZASTÁVAJÚ STANOVISKO, že inštitúcie Spolo čenstva pri vykonávaní tejto zmluvy zoh ľadnia zá ťaž, 
ktorú musí nies ť talianske hospodárstvo po čas nadchádzajúcich rokov a naliehavos ť odvrátenia 
nebezpe čného napätia, najmä ohľ adom platobnej bilancie a úrovne zamestnanosti, ktoré by mohlo 
ohrozi ť uplat ňovanie tejto zmluvy v Taliansku,  
UZNÁVAJÚ najmä, že v súvislosti s uplat ňovaním článkov 109 H a 109 I, je potrebné dba ť na 
zabezpe čenie toho, že opatrenia požadované talianskou vládou zabezpe čia úspešný výsledok 
uvedeného programu hospodárskeho rozvoja a zvýšenia životnej úrovne obyvate ľstva.“ 
50. Vyhlásenie k článku 10 Protokolu o prechodných ustanoveniach  
Konferencia vyzýva Európsky parlament, Radu a Komisiu, aby sa v rámci svojich právomocí a vo 
vhodných prípadoch snažili pod ľa možností v lehote piatich rokov uvedenej v článku 10 ods. 3 
Protokolu o prechodných ustanoveniach prija ť právne akty, ktorými by sa zmenili a doplnili alebo 
nahradili akty uvedené v článku 10 ods. 1 uvedeného protokolu.SK C 83/354 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
C. VYHLÁSENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV  
51. Vyhlásenie Belgického krá ľovstva o národných parlamentoch  
Belgicko upres ňuje, že v súlade s jeho ústavným právom konajú poslanecká snemov ňa a senát 
federálneho parlamentu, ako aj parlamentné zhromaždenia spolo čenstiev a regiónov vo vz ťahu 
k právomociam vykonávaným Úniou ako súč asti vnútroštátneho parlamentného systému alebo 
ako komory národného parlamentu.  
52. Vyhlásenie Belgického krá ľovstva, Bulharskej republiky, Spolkovej 
republiky Nemecko, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva, Talianskej 
republiky, Cyperskej republiky, Litovskej republiky, Luxemburského 
ve ľkovojvodstva, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Rakúskej republiky, 
Portugalskej republiky, Rumunska, Slovinskej republiky a Slovenskej 
republiky k symbolom Európskej únie 
Belgicko, Bulharsko, Nemecko, Grécko, Španielsko, Taliansko, Cyprus, Litva, Luxembursko, 
Ma ďarsko, Malta, Rakúsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko vyhlasujú, že vlajka 
predstavujúca kruh dvanástich zlatých hviezd na modrom pozadí, hymna vychádzajúca z „Ódy na 
rados ť“ z Deviatej symfónie Ludwiga van Beethovena, heslo „Zjednotení v rozmanitosti“, euro ako 
mena Európskej únie a de ň Európy 9. mája budú pre ne na ďalej symbolmi spolo čnej príslušnosti 
ob čanov k Európskej únii a ich spojenia s ňou. 
53. Vyhlásenie Českej republiky k Charte základných práv Európskej 
únie  
1. Česká republika pripomína, že ustanovenia Charty základných práv Európskej únie sú ur čené 
inštitúciám a orgánom Európskej únie v súlade so zásadou subsidiarity a rozdelením právomocí 
medzi Európsku úniu a jej členské štáty, ako to opätovne potvrdzuje vyhlásenie ( č. 18) o rozdelení 
právomocí. Česká republika zdôraz ňuje, že jej ustanovenia sú ur čené členským štátom len vtedy, ke ď 
vykonávajú právo Únie, a nie vtedy, ke ď prijímajú alebo vykonávajú vnútroštátne právo nezávisle od 
práva Únie.  
2. Česká republika tiež zdôraz ňuje, že charta nerozširuje oblas ť uplat ňovania práva Únie 
a nezakladá žiadnu novú právomoc Únie. Charta nezužuje oblas ť uplat ňovania vnútroštátneho 
práva a neobmedzuje žiadne zo sú časných právomocí vnútroštátnych orgánov v tejto oblasti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/355
3. Česká republika tiež zdôraz ňuje, že v rozsahu, v akom charta uznáva základné práva a zásady, 
ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členské štáty, sa tieto práva a zásady musia 
vyklada ť v súlade s týmito tradíciami.  
4. Česká republika ďalej zdôraz ňuje, že žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ť ako 
obmedzenie alebo narušenie ľudských práv a základných slobôd, ktoré sú v oblasti svojej pôsobnosti 
uznané právom Únie a medzinárodnými zmluvami, ktorých zmluvnou stranou je Únia, Spolo čenstvo 
alebo všetky členské štáty, vrátane Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných 
slobôd, ako aj ústavami členských štátov.  
54. Vyhlásenie Spolkovej republiky Nemecko, Írska, Ma ďarskej 
republiky, Rakúskej republiky a Švédskeho krá ľovstva  
Nemecko, Írsko, Ma ďarsko, Rakúsko a Švédsko poznamenávajú, že základné ustanovenia Zmluvy 
o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu neboli podstatne zmenené a doplnené od 
nadobudnutia jej platnosti a je potrebné ich aktualizova ť. Preto podporujú myšlienku Konferencie 
zástupcov vlád členských štátov, ktorá by mala by ť zvolaná čo najskôr.  
55. Vyhlásenie Španielskeho krá ľovstva a Spojeného krá ľovstva Veľ kej 
Británie a Severného Írska  
Zmluvy sa vz ťahujú na Gibraltár ako na európske územie, za ktorého zahrani čné vz ťahy je 
zodpovedný členský štát. Toto neznamená zmeny príslušných pozícií dotknutých členských štátov.  
56. Vyhlásenie Írska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného 
kráľ ovstva a Írska s ohľ adom na priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti  
Írsko potvrdzuje svoj angažovaný vz ťah k Únii ako ku priestoru slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti, v ktorom sa rešpektujú základné práva a rozli čné právne systémy a tradície 
členských štátov a ob čanom sa poskytuje vysoký stupe ň bezpeč nosti.  
Írsko preto deklaruje svoje pevné odhodlanie uplat ňova ť svoje právo podie ľať sa na prijímaní 
opatrení pod ľa tretej časti hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré vyplýva z článku 3 
Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti, a to v najvä čšej miere, ktorú bude považova ť za možnú.  
Írsko sa bude v najvä čšej možnej miere podieľ ať najmä na opatreniach v oblasti policajnej 
spolupráce.SK C 83/356 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Írsko navyše pripomína, že v súlade s článkom 8 protokolu môže Rade písomne oznámi ť, že si viac 
neželá, aby sa na ň vz ťahovali ustanovenia protokolu. Írsko má v úmysle preskúma ť fungovanie 
týchto opatrení do troch rokov od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.  
57. Vyhlásenie Talianskej republiky o zložení Európskeho parlamentu  
Taliansko poznamenáva, že v súlade s článkom 10 a článkom 14 Zmluvy o Európskej únii sa 
Európsky parlament skladá zo zástupcov ob čanov Únie, ktorých zastúpenie má by ť zostupne 
pomerné. 
Taliansko zárove ň konštatuje, že ma základe článku 9 Zmluvy o Európskej únii a článku 20 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie je ob čanom Európskej únie každý štátny príslušník niektorého 
z členských štátov.  
Taliansko sa preto nazdáva, že bez toho, aby bolo dotknuté rozhodnutie o legislatívnom období 
2009 – 2014, musí akéko ľvek rozhodnutie týkajúce sa stanovenia zloženia Európskeho parlamentu, 
ktoré Európska rada prijme na základe iniciatívy Európskeho parlamentu a s jeho súhlasom, sp ĺňať 
zásady článku 14 ods. 2 prvého pododseku.  
58. Vyhlásenie Lotyšskej republiky, Ma ďarskej republiky a Maltskej 
republiky o spôsobe písania názvu jednotnej meny v zmluvách  
Bez toho, aby bol dotknutý jednotný spôsob písania názvu jednotnej meny Európskej únie uvedenej 
v zmluvách, ktorý je uvedený na bankovkách a minciach, Lotyšsko, Ma ďarsko a Malta vyhlasujú, že 
spôsob písania názvu jednotnej meny vrátane jeho odvodených tvarov, ktoré sa uplat ňujú v celom 
lotyšskom a ma ďarskom znení zmlúv, nemá ú činok na existujúce pravidlá o lotyšskom, ma ďarskom 
a maltskom jazyku.  
59. Vyhlásenie Holandského kráľ ovstva k článku 312 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Holandské krá ľovstvo bude súhlasi ť s rozhodnutím uvedeným v článku 312 ods. 2 druhom 
pododseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie v príp ade, že revízia rozhodnutia uvedeného 
v článku 311 treť om odseku uvedenej zmluvy poskytne Holandsku uspokojivé riešenie jeho 
nadmerného negatívneho čistého príspevku do rozpoč tu Únie.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/357
60. Vyhlásenie Holandského kráľ ovstva k článku 355 Zmluvy 
o fungovaní Európskej únie  
Holandské krá ľovstvo vyhlasuje, že podnet na rozhodnutie uvedené v článku 355 ods. 6, ktorého 
cie ľom je zmeni ť postavenie Holandských Antíl a/alebo ostrova Aruba vo vz ťahu k Únii, bude 
predložený len na základe rozhodnutia prijatého v súlade s postavením Holandského krá ľovstva.  
61. Vyhlásenie Po ľskej republiky k Charte základných práv Európskej 
únie 
Charta nijakým spôsobom neovplyv ňuje právo členských štátov vykonáva ť zákonodarnú činnos ť 
v oblasti verejnej morálky, rodinného práva, ochrany ľudskej dôstojnosti a rešpektovania ľudskej 
fyzickej a morálnej integrity.  
62. Vyhlásenie Po ľskej republiky k Protokolu o uplat ňovaní Charty 
základných práv Európskej únie na Po ľsko a Spojené krá ľovstvo  
Po ľská republika vyhlasuje, že so zrete ľom na tradíciu sociálneho hnutia „Solidarita“ a jeho významný 
príspevok k boju za sociálne a pracovné práva plne rešpektuje sociálne a pracovné práva ustanovené 
v práve Európskej únie, a najmä tie, ktoré sú opätovne potvrdené v hlave IV Charty základných práv 
Európskej únie.  
63. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k vymedzeniu pojmu „štátni príslušníci“  
S ohľ adom na zmluvy a Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu a všetky 
akty vyplývajúce z týchto zmlúv, alebo tie, ktoré sú na ďalej v platnosti na základe týchto zmlúv, 
Spojené krá ľovstvo opätovne potvrdzuje vyhlásenie z 31. decembra 1982 k vymedzeniu pojmu 
„štátni príslušníci“ s tou výnimkou, že výraz „ob čania britských závislých území“ je potrebné vždy 
chápa ť ako „ob čania britských zámorských území“.  
64. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k hlasovaciemu právu v európskych parlamentných vo ľbách  
Spojené krá ľovstvo poznamenáva, že článok 14 Zmluvy o Európskej únii a iné ustanovenia zmlúv 
nemajú za cie ľ zmeni ť zásady hlasovacieho práva pre európske parlamentné vo ľby.SK C 83/358 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
65. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska 
k článku 75 a Zmluvy o fungovaní Európskej únie  
Spojené krá ľovstvo plne podporuje ráznu akciu, pokia ľ ide o prijatie finan čných sankcií na úč ely 
predchádzania terorizmu a súvisiacich činností a na boj proti nim. Vyhlasuje preto, že má v úmysle 
vykonáva ť svoje právo zú čast ňova ť sa pod ľa článku 3 Protokolu o postavení Spojeného krá ľovstva 
a Írska na prijímaní všetkých návrhov založených na článku 75 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, 
pokia ľ ide o priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/359

TABU ĽKY ZHODY  (*) 
Zmluva o Európskej únii  
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
HLAVA I — SPOLO ČNÉ USTANOVENIA  HLAVA I — SPOLO ČNÉ USTANOVENIA 
článok 1  článok 1  
článok 2  
článok 2  článok 3  
článok 3 (vypustený) (  1 ) 
článok 4  
článok 5 (  2 ) 
článok 4 (vypustený) (  3 ) 
článok 5 (vypustený) (  4 ) 
článok 6  článok 6  
článok 7  článok 7  
článok 8  
HLAVA II – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO 
SPOLO ČENSTVA NA Ú ČEL ZALOŽENIA 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA  HLAVA II – USTANOVENIA 
O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH 
článok 8 (vypustený) (  5 ) článok 9  
článok 10 (  6 ) 
( 1 ) V podstate nahradený článkom 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ( ďalej len „ZFEÚ“) a článkami 13 
ods. 1 a 21 ods. 3 druhým pododsekom Zmluvy o Európskej únii ( ďalej len „Zmluva o EÚ“). 
( 2 ) Nahradený článkom 5 Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva ( ďalej len „Zmluva o ES“). 
( 3 ) V podstate nahradený článkom 15. 
( 4 ) V podstate nahradený článkom 13 ods. 2 Zmluvy o EÚ. 
( 5 ) Článok 8 Zmluvy o EÚ, ktorý bol v platnosti pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy ( ďalej 
len „platná zmluva o EÚ“), meniacej Zmluvu o ES. Tieto zmeny sa zahrnuli do Lisabonskej zmluvy 
a článok 8 je vypustený. Jeho číslo je použité na vloženie nového ustanovenia. 
( 6 ) Odsek 4 v podstate nahrádza článok 191 prvý odsek Zmluvy o ES.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/361  
(*) Tieto dve tabu ľky sú tabu ľky uvedené v článku 5 Lisabonskej zmluvy bez prostredného st ĺpca, ktorý 
ozna čoval číslovanie v Lisabonskej zmluve.
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 11  
článok 12  
HLAVA III – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA UHLIA 
A OCELE  HLAVA III – USTANOVENIA O INŠTITÚCIÁCH  
článok 9 (vypustený) (
 7 ) článok 13  
článok 14 (  8 ) 
článok 15 (  9 ) 
článok 16 (  10 ) 
článok 17 (  11 ) 
článok 18  
článok 19 (  12 ) 
HLAVA IV – USTANOVENIA, KTORÝMI SA 
MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALOŽENÍ 
EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA PRE 
ATÓMOVÚ ENERGIU HLAVA IV – USTANOVENIA O POSILNENEJ 
SPOLUPRÁCI 
článok 10 (vypustený) (  13 ) 
články 27a až 27e (nahradené) 
články 40 až 40b (nahradené) 
články 43 až 45 (nahradené)  článok 20 (  14 ) 
( 7 ) Článok 9 platnej zmluvy o EÚ zmenil Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele. 
Platnos ť posledne uvedenej zmluvy skon čila 23. júla 2002. Článok 9 je vypustený a jeho číslo je 
použité na vloženie iného ustanovenia. 
( 8 ) — Odseky 1 a 2 v podstate nahrádzajú článok 189 Zmluvy o ES; 
— odseky 1 až 3 v podstate nahrádzajú článok 9 ods. 1 až 3 Zmluvy o ES; 
— odsek 1 v podstate nahrádza článok 192 prvý odsek Zmluvy o ES; 
— odsek 4 v podstate nahrádza článok 197 prvý odsek Zmluvy o ES. 
( 9 ) V podstate nahrádza článok 4. 
( 10 ) — Odsek 1 v podstate nahrádza článok 202 prvú a druhú zarážku Zmluvy o ES; 
— odseky 2 a 9 v podstate nahrádzajú článok 203 Zmluvy o ES; 
— odseky 4 a 5 v podstate nahrádzajú článok 205 ods. 2 a 4 Zmluvy o ES. 
( 11 ) — Odsek 1 v podstate nahrádza článok 211 Zmluvy o ES; 
— odseky 3 a 7 v podstate nahrádzajú článok 214 Zmluvy o ES; 
— odsek 6 v podstate nahrádza článok 217 ods. 1, 3 a 4 Zmluvy o ES. 
( 12 ) — V podstate nahrádza článok 220 Zmluvy o ES; 
— odsek 2 prvý pododsek v podstate nahrádza článok 221 prvý odsek Zmluvy o ES. 
( 13 ) Článok 10 platnej zmluvy o EÚ zmenil Zmluvu o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú 
energiu. Tieto zmeny sú zahrnuté do Zmluvy o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú 
energiu a článok 10 je vypustený. Jeho číslo je použité na vloženie iného ustanovenia. 
( 14 ) Nahrádza tiež články 11 a 11a Zmluvy o ES.SK C 83/362 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
HLAVA V – USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ 
ZAHRANI ČNEJ A BEZPE ČNOSTNEJ POLITIKE HLAVA V – VŠEOBECNÉ USTANOVENIA 
O VONKAJŠEJ ČINNOSTI ÚNIE A OSOBITNÉ 
USTANOVENIA O SPOLO ČNEJ 
ZAHRANI ČNEJ A BEZPE ČNOSTNEJ POLITIKE 
Kapitola 1 – Všeobecné ustanovenia 
o vonkajšej činnosti Únie  
článok 21  
článok 22  
Kapitola 2 – Osobitné ustanovenia o spolo čnej 
zahrani čnej a bezpe čnostnej politike  
Oddiel 1 – Spolo čné ustanovenia  
článok 23  
článok 11  článok 24  
článok 12  článok 25  
článok 13  článok 26  
článok 27  
článok 14  článok 28  
článok 15  článok 29  
článok 22 (presunutý) článok 30  
článok 23 (presunutý) článok 31  
článok 16  článok 32  
článok 17 (presunutý)  článok 42  
článok 18  článok 33  
článok 19  článok 34  
článok 20  článok 35  
článok 21  článok 36  
článok 22 (presunutý)  článok 30  
článok 23 (presunutý)  článok 31  
článok 24  článok 37SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/363
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 25  článok 38  
článok 39  
článok 47 (presunutý) článok 40  
článok 26 (vypustený)  
článok 27 (vypustený)  
článok 27a (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27b (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27c (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27d (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 27e (nahradený) (  15 ) článok 20 
článok 28  článok 41  
Oddiel 2 – Ustanovenia o spolo čnej 
bezpeč nostnej a obrannej politike  
článok 17 (presunutý) článok 42  
článok 43  
článok 44  
článok 45  
článok 46  
HLAVA VI – USTANOVENIA O POLICAJNEJ 
A JUSTI ČNEJ SPOLUPRÁCI V TRESTNÝCH 
VECIACH (vypustená) (  16 ) 
článok 29 (nahradený) (  17 ) 
článok 30 (nahradený) (  18 ) 
článok 31 (nahradený) (  19 ) 
( 15 ) Články 27a až 27e platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa tiež nahrádzajú článkami 
326 až 334 ZFEÚ. 
( 16 ) Ustanovenia hlavy VI platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa policajnej a justič nej spolupráce v trestných 
veciach sa nahrádzajú ustanoveniami kapitol 1, 4 a 5 Hlavy IV (po pre číslovaní Hlavy V) tretej časti 
ZFEÚ. 
( 17 ) Nahradený článkom 67 ZFEÚ. 
( 18 ) Nahradený článkami 87 a 88 ZFEÚ. 
( 19 ) Nahradený článkami 82, 83 a 85 ZFEÚ.SK C 83/364 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 32 (nahradený) (  20 ) 
článok 33 (nahradený) (  21 ) 
článok 34 (vypustený)  
článok 35 (vypustený)  
článok 36 (nahradený) (  22 ) 
článok 37 (vypustený)  
článok 38 (vypustený)  
článok 39 (vypustený)  
článok 40 (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 40a (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 40b (nahradený) (  23 ) článok 20  
článok 41 (vypustený)  
článok 42 (vypustený)  
HLAVA VII – USTANOVENIA O ROZŠÍRENEJ 
SPOLUPRÁCI (nahradená) (  24 ) HLAVA IV – USTANOVENIA O POSILNENEJ SPOLUPRÁCI 
článok 43 (nahradený) (
 24 ) článok 20  
článok 43a (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 43b (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 44 (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 44a (nahradený) (  24 ) článok 20  
článok 45 (nahradený) (  24 ) článok 20  
HLAVA VIII – ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  HLAVA VI – ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA  
článok 46 (vypustený)  
článok 47  
( 20 ) Nahradený článkom 89 ZFEÚ. 
( 21 ) Nahradený článkom 72 ZFEÚ. 
( 22 ) Nahradený článkom 71 ZFEÚ. 
( 23 ) Články 40 až 40b platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa nahrádzajú tiež článkami 
326 až 334 ZFEÚ. 
( 24 ) Články 43 až 45 a hlava VII platnej Zmluvy o EÚ týkajúce sa posilnenej spolupráce sa tiež nahrádzajú 
článkami 326 až 334 ZFEÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/365
Pôvodné číslovanie v Zmluve o Európskej únii Nové číslovanie v Zmluve o Európskej únii  
článok 47 (nahradený)  článok 40 
článok 48  článok 48  
článok 49  článok 49  
článok 50  
článok 51  
článok 52  
článok 50 (vypustený)  
článok 51  článok 53  
článok 52  článok 54  
článok 53  článok 55  
Zmluva o fungovaní Európskej únie  
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
PRVÁ ČAS Ť – ZÁSADY  PRVÁ ČAS Ť – ZÁSADY  
článok 1 (vypustený)  
článok 1  
článok 2 (vypustený) (  25 ) 
Hlava I – Druhy a oblasti právomocí Únie  
článok 2  
článok 3  
článok 4  
článok 5  
článok 6  
Hlava II – Všeobecne uplatnite ľné ustanovenia  
( 25 ) V podstate nahradený článkom 3 Zmluvy o EÚ.SK C 83/366 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 7  
článok 3 ods. 1 (vypustený) (  26 ) 
článok 3 ods. 2  článok 8  
článok 4 (presunutý)  článok 119 
článok 5 (nahradený) (  27 ) 
článok 9  
článok 10  
článok 6  článok 11  
článok 153 ods. 2 (presunutý)  článok 12  
článok 13 (  28 ) 
článok 7 (vypustený) (  29 ) 
článok 8 (vypustený) (  30 ) 
článok 9 (vypustený)  
článok 10 (vypustený) (  31 ) 
článok 11 (nahradený) (  32 ) články 326 až 334  
článok 11a (nahradený) (  32 ) články 326 až 334  
článok 12 (presunutý)  článok 18  
článok 13 (presunutý)  článok 19  
článok 14 (presunutý)  článok 26  
článok 15 (presunutý)  článok 27  
článok 16  článok 14  
článok 255 (presunutý)  článok 15  
článok 286 (nahradený) článok 16  
( 26 ) V podstate nahradený článkami 3 až 6 ZFEÚ. 
( 27 ) Nahradený článkom 5 Zmluvy o EÚ. 
( 28 ) Vkladá sa ustanovenie Protokolu o ochrane a blahu zvierat. 
( 29 ) V podstate nahradený článkom 13 Zmluvy o EÚ. 
( 30 ) V podstate nahradený článkom 13 Zmluvy o EÚ a článkom 282 ods. 1 ZFEÚ. 
( 31 ) V podstate nahradený článkom 4 ods. 3 Zmluvy o EÚ. 
( 32 ) Nahradený tiež článkom 20 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/367
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 17  
DRUHÁ ČAS Ť –OB ČIANSTVO ÚNIE  DRUHÁ ČAS Ť – NEDISKRIMINÁCIA 
A OB ČIANSTVO ÚNIE  
článok 12 (presunutý) článok 18  
článok 13 (presunutý) článok 19  
článok 17  článok 20  
článok 18  článok 21  
článok 19  článok 22  
článok 20  článok 23  
článok 21  článok 24  
článok 22  článok 25  
TRETIA ČAS Ť – POLITIKY SPOLO ČENSTVA TRETIA ČAS Ť – VNÚTORNÉ POLITIKY 
A ČINNOSTI ÚNIE 
Hlava I – Vnútorný trh  
článok 14 (presunutý) článok 26  
článok 15 (presunutý) článok 27  
Hlava I – Vo ľný pohyb tovaru Hlava II – Vo ľný pohyb tovaru  
článok 23  článok 28  
článok 24  článok 29  
Kapitola 1 – Colná únia  Kapitola 1 – Colná únia  
článok 25  článok 30  
článok 26  článok 31  
článok 27  článok 32  
Tretia časť, hlava X, colná spolupráca (presunutá)  Kapitola 2 – Colná spolupráca  
článok 135 (presunutý) článok 33 
Kapitola 2 – Zákaz množstevných obmedzení 
medzi členskými štátmi  Kapitola 3 – Zákaz množstevných obmedzení medzi členskými štátmi  
článok 28  článok 34SK C 83/368 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 29  článok 35  
článok 30  článok 36  
článok 31  článok 37  
Hlava II – Po ľnohospodárstvo  Hlava III – Po ľnohospodárstvo a rybné 
hospodárstvo  
článok 32  článok 38  
článok 33  článok 39  
článok 34  článok 40  
článok 35  článok 41  
článok 36  článok 42  
článok 37  článok 43  
článok 38  článok 44  
Hlava III – Voľ ný pohyb osôb, služieb 
a kapitálu Hlava IV – Vo ľný pohyb osôb, služieb 
a kapitálu 
Kapitola 1 – Pracovníci  Kapitola 1 – Pracovníci  
článok 39  článok 45  
článok 40  článok 46  
článok 41  článok 47  
článok 42  článok 48  
Kapitola 2 – Právo usadi ť sa Kapitola 2 – Právo usadi ť sa  
článok 43  článok 49  
článok 44  článok 50  
článok 45  článok 51  
článok 46  článok 52  
článok 47  článok 53  
článok 48  článok 54  
článok 294 (presunutý) článok 55  
Kapitola 3 – Služby  Kapitola 3 – Služby  
článok 49  článok 56SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/369
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 50  článok 57  
článok 51  článok 58  
článok 52  článok 59  
článok 53  článok 60  
článok 54  článok 61  
článok 55  článok 62  
Kapitola 4 – Kapitál a platby Kapitola 4 – Kapitál a platby 
článok 56  článok 63  
článok 57  článok 64  
článok 58  článok 65  
článok 59  článok 66  
článok 60 (presunutý)  článok 75 
Hlava IV – Vízová, azylová, pris ťahovalecká 
politika a iné politiky, ktoré sa týkajú vo ľného 
pohybu osôb Hlava V – Priestor slobody, bezpe čnosti 
a spravodlivosti  
Kapitola 1 – Všeobecné ustanovenia  
článok 61  článok 67 (  33 ) 
článok 68  
článok 69  
článok 70  
článok 71 (  34 ) 
článok 64 ods. 1 (nahradený) článok 72 (  35 ) 
článok 73  
článok 66 (nahradený) článok 74  
článok 60 (presunutý) článok 75  
článok 76  
( 33 ) Nahrádza tiež článok 29 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 34 ) Nahrádza článok 36 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 35 ) Nahrádza tiež článok 33 platnej Zmluvy o EÚ.SK C 83/370 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
Kapitola 2 – Politiky vz ťahujúce sa na hrani čné 
kontroly, azyl a pris ťahovalectvo  
článok 62  článok 77  
článok 63 ods. 1 a 2 a článok 64 ods. 2 (  36 ) článok 78  
článok 63 ods. 3 a 4  článok 79  
článok 80  
článok 64 ods. 1 (nahradený)  článok 72  
Kapitola 3 – Justi čná spolupráca v obč ianskych 
veciach 
článok 65  článok 81  
článok 66 (nahradený)  článok 74  
článok 67 (vypustený)  
článok 68 (vypustený)  
článok 69 (vypustený)  
Kapitola 4 – Justi čná spolupráca v trestných 
veciach 
článok 82 (  37 ) 
článok 83 (  37 ) 
článok 84  
článok 85 (  37 ) 
článok 86  
Kapitola 5 – Policajná spolupráca  
článok 87 (  38 ) 
článok 88 (  38 ) 
článok 89 (  39 ) 
( 36 ) Článok 63 ods. 1 a 2 zmluvy o ES sa nahrádzajú článkom 78 ods. 1 a 2 ZFEÚ a článok 64 ods. 2 sa 
nahrádza článkom 78 ods. 3 ZFEÚ. 
( 37 ) Nahrádza článok 31 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 38 ) Nahrádza článok 30 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 39 ) Nahrádza článok 32 platnej Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/371
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
Hlava V – Doprava Hlava VI – Doprava 
článok 70  článok 90  
článok 71  článok 91  
článok 72  článok 92  
článok 73  článok 93  
článok 74  článok 94  
článok 75  článok 95  
článok 76  článok 96  
článok 77  článok 97  
článok 78  článok 98  
článok 79  článok 99  
článok 80  článok 100  
Hlava VI – Spolo čné pravidlá pre hospodársku 
sú ťaž, zda ňovanie a aproximáciu práva Hlava VII – Spolo čné pravidlá pre hospodársku 
sú ťaž, zda ňovanie a aproximáciu práva 
Kapitola 1 – Pravidlá hospodárskej sú ťaže Kapitola 1 – Pravidlá hospodárskej sú ťaže 
Oddiel 1 – Pravidlá uplat ňované na podniky  Oddiel 1 – Pravidlá uplat ňované na podniky  
článok 81  článok 101  
článok 82  článok 102  
článok 83  článok 103  
článok 84  článok 104  
článok 85  článok 105  
článok 86  článok 106  
Oddiel 2 – Pomoc poskytovaná štátmi  Oddiel 2 – Pomoc poskytovaná štátmi  
článok 87  článok 107  
článok 88  článok 108  
článok 89  článok 109  
Kapitola 2 – Da ňové ustanovenia  Kapitola 2 – Da ňové ustanoveniaSK C 83/372 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 90  článok 110  
článok 91  článok 111  
článok 92  článok 112  
článok 93  článok 113  
Kapitola 3 – Aproximácia práva Kapitola 3 – Aproximácia práva 
článok 95 (presunutý) článok 114  
článok 94 (presunutý) článok 115  
článok 96  článok 116  
článok 97  článok 117  
článok 118  
Hlava VII – Hospodárska a menová politika  Hlava VIII – Hospodárska a menová politika  
článok 4 (presunutý) článok 119  
Kapitola 1 – Hospodárska politika  Kapitola 1 – Hospodárska politika  
článok 98  článok 120  
článok 99  článok 121  
článok 100  článok 122  
článok 101  článok 123  
článok 102  článok 124  
článok 103  článok 125  
článok 104  článok 126  
Kapitola 2 – Menová politika Kapitola 2 – Menová politika 
článok 105  článok 127  
článok 106  článok 128  
článok 107  článok 129  
článok 108  článok 130  
článok 109  článok 131  
článok 110  článok 132SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/373
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 111 ods. 1 až 3 a 5 (presunuté)  článok 219  
článok 111 ods. 4 (presunutý)  článok 138 
článok 133  
Kapitola 3 – Inštitucionálne ustanovenia  Kapitola 3 – Inštitucionálne ustanovenia  
článok 112 (presunutý)  článok 283 
článok 113 (presunutý)  článok 284 
článok 114  článok 134  
článok 115  článok 135  
Kapitola 4 – Ustanovenia pre členské štáty, 
ktorých menou je euro  
článok 136  
článok 137  
článok 111 ods. 4 (presunutý)  článok 138  
Kapitola 4 – Prechodné ustanovenia  Kapitola 5 – Prechodné ustanovenia  
článok 116 (vypustený)  
článok 139  
článok 117 ods. 1, ods. 2 šiesta zarážka a ods. 
3 až 9 (vypustené)  
článok 117 ods. 2 prvých pä ť zarážok článok 141 ods. 2  
článok 121 ods. 1 (presunutý) článok 122 ods. 
2 druhá veta (presunutý) článok 123 ods. 5 
(presunutý)  článok 140 (  40 ) 
článok 118 (vypustený)  
článok 123 ods. 3 (presunutý) 
článok 117 ods. 2, prvých pä ť zarážok (presunutý)  článok 141 (  41 ) 
( 40 ) — Článok 140 ods. 1 preberá text článku 121 ods. 1. 
— Článok 140 ods. 2 preberá text článku 122 ods. 2 druhej vety. 
— Článok 140 ods. 3 preberá text článku 123 ods. 5. 
( 41 ) — Článok 141 ods. 1 preberá text článku 123 ods. 3. 
— Článok 141 ods. 2 preberá text článku 117 ods. 2 prvých piatich zarážok.SK C 83/374 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 124 ods. 1 (presunutý)  článok 142  
článok 119  článok 143  
článok 120  článok 144  
článok 121 ods. 1 (presunutý)  článok 140 ods. 1  
článok 121 ods. 2 až 4 (vypustené)  
článok 122 ods. 1, ods. 2 prvá veta, ods. 3, 4, 
5 a 6 (vypustené)  
článok 122, ods. 2 druhá veta (presunuté)  článok 140 ods. 2 prvý pododsek 
článok 123 ods. 1, 2 a 4 (vypustené)  
článok 123 ods. 3 (presunutý)  článok 141 ods. 1  
článok 123 ods. 5 (presunutý)  článok 140 ods. 3  
článok 124 ods. 1 (presunutý)  článok 142 
článok 124 ods. 2 (vypustený)  
Hlava VIII – Zamestnanos ť Hlava IX – Zamestnanos ť 
článok 125  článok 145  
článok 126  článok 146  
článok 127  článok 147  
článok 128  článok 148  
článok 129  článok 149  
článok 130  článok 150  
Hlava IX – Spolo čná obchodná politika 
(presunutá)  Piata časť hlava II, Spolo čná obchodná politika  
článok 131 (presunutý)  článok 206 
článok 132 (vypustený)  
článok 133 (presunutý)  článok 207 
článok 134 (vypustený)  
Hlava X – Colná spolupráca (presunutá)  Tretia časť hlava II, kapitola 2, Colná spoluprácaSK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/375
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 135 (presunutý)  článok 33 
Hlava XI – Sociálna politika, všeobecné 
a odborné vzdelávanie a mládež  Hlava X – Sociálna politika  
Kapitola 1 – Sociálne ustanovenia (vypustené)  
článok 136  článok 151  
článok 152  
článok 137  článok 153  
článok 138  článok 154  
článok 139  článok 155  
článok 140  článok 156  
článok 141  článok 157  
článok 142  článok 158  
článok 143  článok 159  
článok 144  článok 160  
článok 145  článok 161  
Kapitola 2 – Európsky sociálny fond  Hlava XI – Európsky sociálny fond  
článok 146  článok 162  
článok 147  článok 163  
článok 148  článok 164  
Kapitola 3 – Všeobecné a odborné vzdelávanie 
a mládež  Hlava XII – Všeobecné a odborné vzdelávanie, 
mládež a šport 
článok 149  článok 165  
článok 150  článok 166  
Hlava XII – Kultúra  Hlava XIII – Kultúra  
článok 151  článok 167  
Hlava XIII – Verejné zdravie  Hlava XIV – Verejné zdravie  
článok 152  článok 168  
Hlava XIV – Ochrana spotrebite ľa Hlava XV – Ochrana spotrebite ľaSK C 83/376 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 153 ods. 1, 3, 4 a 5  článok 169  
článok 153 ods. 2 (presunutý)  článok 12  
Hlava XV – Transeurópske siete  Hlava XVI – Transeurópske siete  
článok 154  článok 170  
článok 155  článok 171  
článok 156  článok 172  
Hlava XVI – Priemysel  Hlava XVII – Priemysel  
článok 157  článok 173  
Hlava XVII – Hospodárska a sociálna súdržnos ť Hlava XVIII – Hospodárska, sociálna a územná 
súdržnos ť 
článok 158  článok 174  
článok 159  článok 175  
článok 160  článok 176  
článok 161  článok 177  
článok 162  článok 178  
Hlava XVIII – Výskum a technologický rozvoj  Hlava XIX – Výskum, technologický rozvoj 
a kozmický priestor  
článok 163  článok 179  
článok 164  článok 180  
článok 165  článok 181  
článok 166  článok 182  
článok 167  článok 183  
článok 168  článok 184  
článok 169  článok 185  
článok 170  článok 186  
článok 171  článok 187  
článok 172  článok 188  
článok 189SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/377
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 173  článok 190  
Hlava XIX – Životné prostredie  Hlava XX – Životné prostredie  
článok 174  článok 191  
článok 175  článok 192  
článok 176  článok 193  
Hlava XXI – Energetika  
článok 194  
Hlava XXII – Cestovný ruch  
článok 195  
Hlava XXIII – Civilná ochrana  
článok 196  
Hlava XXIV – Administratívna spolupráca  
článok 197  
Hlava XX – Rozvojová spolupráca (presunutá)  Piata časť, hlava III, kapitola 1, Rozvojová 
spolupráca  
článok 177 (presunutý) článok 208 
článok 178 (vypustený) (  42 ) 
článok 179 (presunutý)  článok 209 
článok 180 (presunutý)  článok 210 
článok 181 (presunutý)  článok 211 
Hlava XXI – Hospodárska, finan čná a technická 
spolupráca s tretími krajinami (presunutá)  Piata časť hlava III kapitola 2, Hospodárska, 
finan čná a technická spolupráca s tretími krajinami  
článok 181a (presunutý)  článok 212 
ŠTVRTÁ ČAS Ť – PRIDRUŽENIE 
ZÁMORSKÝCH KRAJÍM A ÚZEMÍ  ŠTVRTÁ ČAS Ť – PRIDRUŽENIE 
ZÁMORSKÝCH KRAJÍM A ÚZEMÍ  
článok 182  článok 198  
článok 183  článok 199  
( 42 ) V podstate nahradený článkom 208 ods. 1 druhým pododsekom druhou vetou ZFEÚ.SK C 83/378 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 184  článok 200  
článok 185  článok 201  
článok 186  článok 202  
článok 187  článok 203  
článok 188  článok 204  
PIATA ČAS Ť – VONKAJŠIA ČINNOS Ť ÚNIE  
Hlava I – Všeobecné ustanovenia o vonkajšej 
činnosti Únie  
článok 205  
Tretia časť, hlava IX, Spolo čná obchodná politika 
(presunutá)  Hlava II – Spolo čná obchodná politika  
článok 131 (presunutý) článok 206  
článok 133 (presunutý) článok 207  
Hlava III – Spolupráca s tretími krajinami a humanitárna pomoc  
Tretia časť, hlava XX, Rozvojová spolupráca 
(presunutá)  Kapitola 1 – Rozvojová spolupráca  
článok 177 (presunutý) článok 208 (
 43 ) 
článok 179 (presunutý)  článok 209  
článok 180 (presunutý)  článok 210  
článok 181 (presunutý) článok 211  
Tretia časť hlava XXI, Hospodárska, finan čná 
a technická spolupráca s tretími krajinami 
(presunutá)  Kapitola 2 – Hospodárska, finan čná a technická 
spolupráca s tretími krajinami  
článok 181a (presunutý) článok 212  
článok 213  
Kapitola 3 – Humanitárna pomoc  
článok 214  
Hlava IV – Reštriktívne opatrenia  
( 43 ) Odsek 1 druhý pododsek druhá veta v podstate nahrádza článok 178 Zmluvy o ES.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/379
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 301 (nahradený) článok 215  
Hlava V – Medzinárodné dohody  
článok 216  
článok 310 (presunutý) článok 217  
článok 300 (nahradený) článok 218  
článok 111 ods. 1 až 3 a 5 (presunuté)  článok 219  
Hlava VI – Vz ťahy Únie s medzinárodnými 
organizáciami a tretími krajinami a delegácie 
Únie  
články 302 až 304 (nahradené)  článok 220  
článok 221  
Hlava VII – Doložka o solidarite  
článok 222  
ŠIESTA ČAS Ť – ORGÁNY SPOLO ČENSTVA ŠIESTA ČAS Ť – INŠTITUCIONÁLNE 
A ROZPO ČTOVÉ USTANOVENIA  
Hlava I – Ustanovenia o orgánoch  Hlava I – Inštitucionálne ustanovenia  
Kapitola 1 – Orgány  Kapitola 1 – Inštitúcie  
Oddiel 1 – Európsky parlament  Oddiel 1 – Európsky parlament  
článok 189 (vypustený) (  44 ) 
článok 190 ods. 1 až 3 (vypustené) (  45 ) 
článok 190 ods. 4 a 5  článok 223  
článok 191 prvý odsek (vypustený) (  46 ) 
článok 191 druhý odsek  článok 224  
článok 192 prvý odsek (vypustený) (  47 ) 
článok 192 druhý odsek  článok 225  
článok 193  článok 226  
( 44 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 a 2 Zmluvy o EÚ. 
( 45 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 až 3 Zmluvy o EÚ. 
( 46 ) V podstate nahradený článkom 11 ods. 4 Zmluvy o EÚ. 
( 47 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 1 Zmluvy o EÚ.SK C 83/380 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 194  článok 227  
článok 195  článok 228  
článok 196  článok 229  
článok 197 prvý odsek (vypustený) (  48 ) 
článok 197 druhý, tretí a štvrtý odsek  článok 230  
článok 198  článok 231  
článok 199  článok 232  
článok 200  článok 233  
článok 201  článok 234  
Oddiel 2 – Európska rada  
článok 235  
článok 236  
Oddiel 2 – Rada  Oddiel 3 – Rada  
článok 202 (vypustený) (  49 ) 
článok 203 (vypustený) (  50 ) 
článok 204  článok 237  
článok 205 ods. 2 a 4 (vypustené) (  51 ) 
článok 205 ods. 1 a 3  článok 238  
článok 206  článok 239  
článok 207  článok 240  
článok 208  článok 241  
článok 209  článok 242  
článok 210  článok 243  
Oddiel 3 – Komisia  Oddiel 4 – Komisia  
( 48 ) V podstate nahradený článkom 14 ods. 4 Zmluvy o EÚ. 
( 49 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 1 Zmluvy o EÚ a článkami 290 a 291 ZFEÚ. 
( 50 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 2 a 9 Zmluvy o EÚ. 
( 51 ) V podstate nahradený článkom 16 ods. 4 a 5 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/381
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 211 (vypustený) (  52 ) 
článok 244  
článok 212 (presunutý)  článok 249 ods. 2  
článok 213  článok 245  
článok 214 (vypustený) (  53 ) 
článok 215  článok 246  
článok 216  článok 247  
článok 217 ods. 1, 3 a 4 (vypustené) (  54 ) 
článok 217 ods. 2  článok 248  
článok 218 ods. 1 (vypustený) (  55 ) 
článok 218 ods. 2  článok 249  
článok 219  článok 250  
Oddiel 4 – Súdny dvor  Oddiel 5 – Súdny dvor Európskej únie  
článok 220 (vypustený) (  56 ) 
článok 221 prvý odsek (vypustený) (  57 ) 
článok 221 druhý a tretí odsek  článok 251  
článok 222  článok 252  
článok 223  článok 253  
článok 224 (  58 ) článok 254  
článok 255  
článok 225  článok 256  
článok 225a  článok 257  
( 52 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 1 Zmluvy o EÚ. 
( 53 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 3 a 7 Zmluvy o EÚ. 
( 54 ) V podstate nahradený článkom 17 ods. 6 Zmluvy o EÚ. 
( 55 ) V podstate nahradený článkom 295 ZFEÚ. 
( 56 ) V podstate nahradený článkom 19 Zmluvy o EÚ. 
( 57 ) V podstate nahradený článkom 19 ods. 2 Zmluvy o EÚ. 
( 58 ) Prvá veta sa v podstate nahrádza článkom 19 ods. 2 druhým pododsekom Zmluvy o EÚ.SK C 83/382 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 226  článok 258  
článok 227  článok 259  
článok 228  článok 260  
článok 229  článok 261  
článok 229a  článok 262  
článok 230  článok 263  
článok 231  článok 264  
článok 232  článok 265  
článok 233  článok 266  
článok 234  článok 267  
článok 235  článok 268  
článok 269  
článok 236  článok 270  
článok 237  článok 271  
článok 238  článok 272  
článok 239  článok 273  
článok 240  článok 274  
článok 275  
článok 276  
článok 241  článok 277  
článok 242  článok 278  
článok 243  článok 279  
článok 244  článok 280  
článok 245  článok 281  
Oddiel 6 – Európska centrálna banka  
článok 282  
článok 112 (presunutý) článok 283SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/383
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 113 (presunutý) článok 284  
Oddiel 5 – Dvor audítorov  Oddiel 7 – Dvor audítorov  
článok 246  článok 285  
článok 247  článok 286  
článok 248  článok 287  
Kapitola 2 – Ustanovenia spolo čné pre viacero 
orgánov Kapitola 2 – Právne akty Únie. postupy 
prijímania právnych aktov a iné ustanovenia  
Oddiel 1 – Právne akty Únie  
článok 249  článok 288  
článok 289  
článok 290 (  59 ) 
článok 291 (  59 ) 
článok 292  
Oddiel 2 – Postupy prijímania právnych aktov a iné ustanovenia  
článok 250  článok 293  
článok 251  článok 294  
článok 252 (vypustený)  
článok 295  
článok 253  článok 296  
článok 254  článok 297  
článok 298  
článok 255 (presunutý)  článok 15 
článok 256  článok 299  
Kapitola 3 – Poradné orgány Únie  
článok 300  
Kapitola 3 – Hospodársky a sociálny výbor  Oddiel 1 – Hospodársky a sociálny výbor
 
( 59 ) V podstate nahrádza článok 202 tretiu zarážku Zmluvy o ES.SK C 83/384 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 257 (vypustený) (  60 ) 
článok 258 prvý, druhý a štvrtý odsek  článok 301  
článok 258 tretí odsek (vypustený) (  61 ) 
článok 259  článok 302  
článok 260  článok 303  
článok 261 (vypustený)  
článok 262  článok 304  
Kapitola 4 – Výbor regiónov  Oddiel 2 – Výbor regiónov  
článok 263 prvý a piaty odsek (vypustený) (  62 ) 
článok 263 druhý a štvrtý odsek  článok 305  
článok 264  článok 306  
článok 265  článok 307  
Kapitola 5 – Európska investi čná banka  Kapitola 4 – Európska investi čná banka  
článok 266  článok 308  
článok 267  článok 309  
Hlava II – Finan čné ustanovenia  Hlava II – Finan čné ustanovenia  
článok 268  článok 310  
Kapitola 1 – Vlastné zdroje Únie  
článok 269  článok 311  
článok 270 (vypustený) (  63 ) 
Kapitola 2 – Viacro čný finan čný rámec  
článok 312  
Kapitola 3 – Ro čný rozpo čet Únie  
( 60 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 2 ZFEÚ. 
( 61 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 4 ZFEÚ. 
( 62 ) V podstate nahradený článkom 300 ods. 3 a 4 ZFEÚ. 
( 63 ) V podstate nahradený článkom 310 ods. 4 ZFEÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/385
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 272 ods. 1 (presunutý)  článok 313  
článok 271 (presunutý)  článok 316 
článok 272 ods. 1 (presunutý)  článok 313 
článok 272 ods. 2 až 10  článok 314  
článok 273  článok 315  
článok 271 (presunutý) článok 316  
Kapitola 4 – Plnenie rozpo čtu a absolutórium  
článok 274  článok 317  
článok 275  článok 318  
článok 276  článok 319  
Kapitola 5 – Spolo čné ustanovenia  
článok 277  článok 320  
článok 278  článok 321  
článok 279  článok 322  
článok 323  
článok 324  
Kapitola 6 – Boj proti podvodom  
článok 280  článok 325  
Hlava III – Posilnená spolupráca  
články 11 a 11a (nahradené)  článok 326 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 327 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 328 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 329 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 330 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 331 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené)  článok 332 (  64 ) 
( 64 ) Nahrádza tiež články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 platnej Zmluvy o EÚ.SK C 83/386 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
články 11 a 11a (nahradené)  článok 333 (  64 ) 
články 11 a 11a (nahradené) článok 334 (  64 ) 
SIEDMA ČAS Ť – VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ 
USTANOVENIA SIEDMA ČAS Ť – VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ 
USTANOVENIA 
článok 281 (vypustený) (  65 ) 
článok 282  článok 335  
článok 283  článok 336  
článok 284  článok 337  
článok 285  článok 338  
článok 286 (nahradený)  článok 16  
článok 287  článok 339  
článok 288  článok 340  
článok 289  článok 341  
článok 290  článok 342  
článok 291  článok 343  
článok 292  článok 344  
článok 293 (vypustený)  
článok 294 (presunutý)  článok 55  
článok 295  článok 345  
článok 296  článok 346  
článok 297  článok 347  
článok 298  článok 348  
článok 299 ods. 1 (vypustený) (  66 ) 
článok 299 ods. 2 druhý, tretí a štvrtý 
pododsek článok 349  
článok 299 ods. 2 prvý pododsek a ods. 3 až 6 
(presunuté)  článok 355  
( 64 ) Nahrádza tiež články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 platnej Zmluvy o EÚ. 
( 65 ) V podstate nahradený článkom 47 Zmluvy o EÚ. 
( 66 ) V podstate nahradený článkom 52 Zmluvy o EÚ.SK 30.3.2010 Úradný vestník Európskej únie C 83/387
Pôvodné číslovanie v Zmluve o založení 
Európskeho spolo čenstva  Nové číslovanie v Zmluve o fungovaní 
Európskej únie  
článok 300 (nahradený)  článok 218 
článok 301 (nahradený)  článok 215 
článok 302 (nahradený)  článok 220 
článok 303 (nahradený)  článok 220 
článok 304 (nahradený)  článok 220 
článok 305 (vypustený)  
článok 306  článok 350  
článok 307  článok 351  
článok 308  článok 352  
článok 353  
článok 309  článok 354  
článok 310 (presunutý)  článok 217  
článok 311 (vypustený) (  67 ) 
článok 299 ods. 2 prvý pododsek a odseky 3 až 6 
(presunuté) článok 355  
článok 312  článok 356  
Závere čné ustanovenia  
článok 313  článok 357  
článok 358  
článok 314 (vypustený) (  68 ) 
( 67 ) V podstate nahradený článkom 51 Zmluvy o EÚ 
( 68 ) V podstate nahradený článkom 55 Zmluvy o EÚ.SK C 83/388 Úradný vestník Európskej únie 30.3.2010