PREAMBULA
JEHO VELI ČENSTVO KRÁ ĽBELGIČANOV, PREZIDENT ČESKEJ REPUBLIKY, JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ
DÁNSKA, PREZIDENT SPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO, PREZIDENT ESTÓNSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT
HELÉNSKEJ REPUBLIKY, JEHO VELI ČENSTVO KRÁ ĽŠPANIELSKA, PREZIDENT FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY,
PREZIDENTKA ÍRSKA, PREZIDENT TALIANSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT CYPERSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENTKALOTYŠSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT LITOVSKEJ REPUBLIKY, JEHO KRÁ ĽOVSKÁ VÝSOS ŤVEĽKOVOJVODA
LUXEMBURSKA, PREZIDENT MA ĎARSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT MALTY, JEJ VELIČ ENSTVO KRÁ ĽOVNÁ
HOLANDSKA, SPOLKOVÝ PREZIDENT RAKÚSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT PO ĽSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT
PORTUGALSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT SLOVINSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT SLOVENSKEJ REPUBLIKY,
PREZIDENTKA FÍNSKEJ REPUBLIKY, VLÁDA ŠVÉDSKEHO KRÁ ĽOVSTVA, JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÁ
SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VEĽ KEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA,
ČERPAJÚC
inšpiráciu z kultúrneho, nábo ženského a humanistického dedi čstva Európy, z ktorého sa
vyvinuli univerzálne hodnoty nezru šiteľných a nescudzite ľných práv ľudskej bytosti, slobody,
demokracie, rovnosti a právneho štátu,
VERIAC ,že úmyslom Európy, znovu zjednotenej po trpkých skúsenostiach, je pokra čovaťcestou
civilizácie, pokroku a prosperity, pre dobro v šetkých jej obyvateľ ov, vrátane tých najslab ších a najviac
odkázaných; žes iželá zostaťkontinentom otvoreným kultúre, vzdelávaniu a sociálnemu pokroku;
ažes iželá prehlbova ťdemokratický a transparentný charakter svojho verejného života a sna žiťsa
o mier, spravodlivos ťa solidaritu vo svete,
PRESVED ČENÍ,že národy Európy, zostávajúc na ďalej hrdé na svoju vlastnú národnú identitu a dejiny,
sú odhodlané prenies ťsa cez historické deliace čiary a stále u žšie zjednotené vytvára ťsvoj spolo čný
osud,
PRESVED ČENÍ,že Európa takto „zjednotená v rozmanitosti “im ponúka najlep šiu možnosťdosiahnu ť
veľké predsavzatie, pri zoh ľadnení práv ka ždého jednotlivca, a vedomí si svojej zodpovednosti vo či
budúcim generáciám a Zemi, ktoré z nej vytvára osobitný priestor ľudskej nádeje,
ROZHODNUTÍ pokračovaťv práci dosiahnutej v rámci zmlúv o zalo žení Európskych spolo čenstiev
a Zmluvy o Európskej únii zabezpe čením kontinuity acquis Spolo čenstva,
VYJADRUJÚC vďakučlenom Európskeho konventu za prípravu návrhu tejto ústavy v mene ob čanov
aštátov Európy,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/3
URČILI ZA SVOJICH SPLNOMOCNENÝCH ZÁSTUPCOV:
ZA JEHO VELIČ ENSTVO KRÁ ĽA BELGIČANOV
Guy VERHOFSTADT
predseda vlády
Karel DE GUCHT
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA ČESKEJ REPUBLIKY
Stanislav GROSS
predseda vlády
Cyril SVOBODA
minister zahrani čných vecí
ZA JEJ VELIČ ENSTVO KRÁ ĽOVNÚ DÁNSKA
Anders Fogh RASMUSSEN
predseda vlády
Per Stig MØLLER
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA SPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO
Gerhard SCHRÖDER
spolkový kancelár
Joseph FISCHER
spolkový minister zahrani čných vecí a spolkový vicekancelárC 310/4 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ZA PREZIDENTA ESTÓNSKEJ REPUBLIKY
Juhan PARTS
predseda vlády
Kristiina OJULAND
ministerka zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA HELÉNSKEJ REPUBLIKY
Kostas KARAMANUSpredseda vlády
Petros G. MOLYVIATIS
minister zahrani čných vecí
ZA JEHO VELIČ ENSTVO KRÁ ĽAŠPANIELSKA
José Luis RODRÍGUES ZAPATERO
predseda vlády
Miguel Angel MORATINOS CUYAUBÉ
minister zahrani čných vecí a rozvojovej spolupráce
ZA PREZIDENTA FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY
Jacques CHIRAC
prezident
Jean-Pierre RAFFARIN
predseda vlády
Michel BARNIER
minister zahrani čných vecí16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/5
ZA PREZIDENTKU ÍRSKA
Bertie AHERN
predseda vlády (Taoiseach)
Dernot AHERN
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA TALIANSKEJ REPUBLIKY
Silvio BERLUSCONIpredseda vlády
Franco FRATTINI
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA CYPERSKEJ REPUBLIKY
Tassos PAPADOPOULOS
prezident
George IACOVOU
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTKU LOTY ŠSKEJ REPUBLIKY
Vaira VĪĶE —FREIBERGA
prezidentka
Indulis EMSIS
predseda vlády
Artis PABRIKS
minister zahrani čných vecíC 310/6 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ZA PREZIDENTA LITOVSKEJ REPUBLIKY
Valdos ADAMKUS
prezident
Algirdas Mykolas BRAZAUSKAS
predseda vlády
Antanas VALIONIS
minister zahrani čných vecí
ZA JEHO KRÁ ĽOVSKÚ VÝSOS ŤVEĽKOVOJVODU LUXEMBURSKA
Jean-Claude JUNCKERpredseda vlády, ministre d'Etat
Jean ASSELBORN
podpredseda vlády, minister zahrani čných vecí a prisť ahovalectva
ZA PREZIDENTA MAD'ARSKEJ REPUBLIKY
Ferenc GYURCSÁNY
predseda vlády
László KOVÁCS
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA MALTSKEJ REPUBLIKY
Hon Lawrence GONZI
predseda vlády
Hon Michael FRENDO
minister zahrani čných vecí16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/7
ZA JEJ VELIČ ENSTVO KRÁ ĽOVNÚ HOLANDSKA
Dr J. Pi. BALKENENDE
predseda vlády
Dr. B. R. BOT
minister zahrani čných vecí
ZA SPOLKOVÉHO PREZIDENTA RAKÚSKEJ REPUBLIKY
Dr Wolfgang SCHÜSSEL
spolkový kancelár
Dr Ursula PLASSNIK
spolková ministerka zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA POĽ SKEJ REPUBLIKY
Marek BELKA
predseda vlády
Włodzimierz CIMOSZEWICZ
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA PORTUGALSKEJ REPUBLIKY
Pedro Miguel DE SANTANA LOPES
predseda vlády
António Vicot MARTINS MONTEIRO
minister zahrani čných vecí a portugalských komunít v zahrani číC 310/8 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ZA PREZIDENTA SLOVINSKEJ REPUBLIKY
Anton ROP
predseda vlády
Ivo VAJGL
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTA SLOVENSKEJ REPUBLIKY
MikulášDZURINDA
predseda vlády
Eduard KUKAN
minister zahrani čných vecí
ZA PREZIDENTKU FÍNSKEJ REPUBLIKY
Matti VANHANEN
predseda vlády
Erkki TUOMIOJA
minister zahrani čného obchodu
ZA VLÁDU ŠVÉDSKEHO KRÁ ĽOVSTVA,
Göran PERSSON
predseda vlády
Laila FREIVALDS
ministerka zahrani čných vecí16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/9
ZA JEJ VELI ČENSTVO KRÁ ĽOVNÚ SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO
ÍRSKA
Rt. Hon Tony BLAIR
predseda vlády
Rt. Hon Jack STRAW
štátny minister pre zahrani čné veci a veci Britského spolo čenstva národov
KTORÍ sa po výmene svojich plných mocí uznaných za správne a v nále žitej forme dohodli takto:C 310/10 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ČASŤI
HLAVA I
POJEM A CIELE ÚNIE
Článok I-1
Zalo ženie Únie
1. Vyjadrujúc vô ľuo bčanov a štátov Európy budova ťspoločnú budúcnos ťtáto ústava zakladá
Európsku úniu, na ktorú členskéštáty preniesli právomoci na dosiahnutie spolo čných cieľ ov. Únia
koordinuje politiky, ktorými sa členskéštáty snažia tieto ciele dosiahnu ť, a vykonáva komunitárnym
spôsobom právomoci, ktoré na ňučlenskéštáty preniesli.
2. Únia je otvorená v šetkým európskym štátom, ktoré re špektujú jej hodnoty a zaväzujú sa ich
spoločne presadzova ť.
Článok I-2
Hodnoty Únie
Únia je zalo žená na hodnotách úcty k ľudskej dôstojnosti, slobode, demokracii, rovnosti, právnemu
štátu a rešpektovaniu ľudských práv vrátane práv osôb patriacich k men šinám. Tieto hodnoty sú
spoločnéčlenským štátom v spolo čnosti, v ktorej prevláda pluralizmus, nediskriminácia, tolerancia,
spravodlivos ť, solidarita a rovnos ťmedziženami a muž mi.
Článok I-3
Ciele Únie
1. Cieľom Únie je presadzova ťmier, svoje hodnoty a blaho svojich národov.
2. Únia ponúka svojim ob čanom priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez vnútorných
hraníc
a vnútorný trh s voľ nou a nenaru šenou hospodárskou sú ťažou.
3. Únia sa usiluje o trvalo udrž ateľný rozvoj Európy zalo žený na vyvá ženom hospodárskom raste
a cenovej stabilite, o sociálne trhové hospodárstvo s vysokou konkurencieschopnos ťou zamerané na
dosiahnutie plnej zamestnanosti a sociálneho pokroku, ako aj o vysokú úrove ňochranyživotného
prostredia a zlep šenie jeho kvality. Podporuje vedecký a technický pokrok.
Bojuje proti sociálnemu vylú čeniu a diskriminácii a podporuje sociálnu spravodlivosť a ochranu,
rovnosťmedziženami a muž mi, solidaritu medzi generáciami a ochranu práv dieť aťa.
Podporuje hospodársku, sociálnu a územnú súdr žnosťa solidaritu medzi členskými štátmi.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/11
Rešpektuje svoju bohatú kultúrnu a jazykovú rozmanitos ťaz a b e z p e čuje zachovávanie
a zveľaďovanie kultúrneho dedi čstva Európy.
4. Únia zachováva a podporuje svoje hodnoty a záujmy vo vz ťahoch so svetom. Prispieva k mieru,
bezpečnosti, trvalo udrž ateľnému rozvoju Zeme, k solidarite a vzájomnému re špektovaniu sa
národov, k vo ľnému a spravodlivému obchodu, k odstráneniu chudoby a k ochrane ľudských práv,
najmä práv dieť aťa, ako aj k prísnemu dodr žiavaniu a rozvoju medzinárodného práva, najmä
k dodržiavaniu zásad Charty Organizácie Spojených národov.
5. Únia dosahuje svoje ciele primeranými prostriedkami pod ľa rozsahu, v akom boli na ňu touto
ústavou prenesené príslu šné právomoci.
Článok I-4
Základné slobody a nediskriminácia
1. Voľný pohyb osôb, slu žieb, tovaru a kapitálu a sloboda usadi ťsa sú v rámci Únie zaru čené
Úniou v súlade s ústavou.
2. V rozsahu pôsobnosti tejto ústavy a bez toho, aby boli dotknuté jej osobitné ustanovenia, je
zakázaná akákoľ vek diskriminácia na základe štátnej príslu šnosti.
Článok I-5
Vzťahy medzi Úniou a členskými štátmi
1. Únia re špektuje rovnos ťčlenských štátov pred ústavou, ako aj ich národnú identitu obsiahnutú
v ich základných politických a ústavných systémoch, vrátane regionálnych a miestnych samospráv.Rešpektuje ich základné štátne funkcie, najmä zabezpe čovanie územnej celistvosti štátu, udržiavanie
verejného poriadku a zabezpe čovanie národnej bezpe čnosti.
2.
Podľa zásady lojálnej spolupráce sa Únia a členskéštáty vzájomne re špektujú a vzájomne si
pomáhajú pri vykonávaní úloh, ktoré vyplývajú z ústavy.
Členskéštáty prijmú v šetky opatrenia v šeobecnej alebo osobitnej povahy, aby zabezpe čili plnenie
záväzkov vyplývajúcich z ústavy alebo z aktov inš titúcií Únie.
Členskéštáty pomáhajú Únii pri plnení jej úloh a neprijmú žiadne opatrenie, ktoré by mohlo ohrozi ť
dosiahnutie cieľ ov Únie.
Článok I-6
Právo Únie
Ústava a právo prijaté in štitúciami Únie pri vykonávaní prenesených právomocí má prednos ťpred
právomčlenských štátov.C 310/12 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok I-7
Právna subjektivita
Únia má právnu subjektivitu.
Článok I-8
Symboly Únie
Vlajku Únie predstavuje kruh dvanástich zlatých hviezd na modrom pozadí.
Hymna Únie vychádza z „Ódy na rados ť“z Deviatej symfónie Ludwiga van Beethovena.
Heslom Únie je: „Zjednotení v rozmanitosti “.
Menou Únie je euro.
DeňEurópy sa v celej Únii oslavuje 9. mája.
HLAVA II
ZÁKLADNÉ PRÁVA A OB ČIANSTVO ÚNIE
Článok I-9
Základné práva
1. Únia uznáva práva, slobody a zásady ustanovené v Charte základných práv, ktorá tvorí časťII.
2. Únia pristúpi k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Týmto
pristúpením nie sú dotknuté právomoci Únie vymedzené v ústave.
3. Základné práva tak, ako sú zaru čené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv
a základných slobôd a ako vyplývajú z ústavných tradícií spolo čných pre členskéštáty, predstavujú
všeobecné zásady práva Únie.
Článok I-10
Občianstvo Únie
1. Každá osoba, ktorá má štátnu príslu šnosťniektorého členského štátu, je ob čanom Únie.
Občianstvo Únie dop ĺňaštátne občianstvo a nenahrádza ho.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/13
2. Občania Únie po žívajú práva a podliehajú povinnostiam ustanoveným touto ústavou. Majú:
a) právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov,
b) právo voli ťab yťvolení vo vo ľbách do Európskeho parlamentu a vo vo ľbách do orgánov územnej
samosprávy v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko, za rovnakých podmienok ako štátni
príslušníci tohto štátu,
c) právo pož ívaťna území tretej krajiny, v ktorej nie je zastúpený členskýštát, ktorého sú štátnymi
príslušníkmi, ochranu diplomatických a konzulárnych orgánov ktoréhoko ľvekčlenského štátu za
rovnakých podmienok ako štátni príslu šníci tohto štátu,
d) právo obráti ťsa s petíciou na Európsky parlament, obráti ťsa na európskeho ombudsmana a na
inštitúcie a poradné orgány Únie v ktoromko ľvek jazyku ústavy a dosta ťodpoveďv tom istom
jazyku.
Tieto práva sa uplat ňujú v súlade s podmienkami a obmedzeniami vymedzenými touto ústavou
a opatreniami prijatými na jej vykonanie.
HLAVA III
PRÁVOMOCI ÚNIE
Článok I-11
Základné zásady
1. Vymedzenie právomocí Únie sa spravuje zásadou prenesenia právomocí. Vykonávanie
právomocí Únie sa spravuje zásadou subsidiarity a proporcionality.
2. Podľ a zásady prenesenia právomocí koná Únia v medziach právomocí, ktoré na ňu preniesli
členskéštáty v ústave na dosiahnutie cie ľov vymedzených v ústave. Právomoci, ktoré na Úniu neboli
v ústave prenesené, zostávajú právomocami členských štátov.
3. Podľ a zásady subsidiarity koná Únia v oblastiach, ktoré nepatria do jej výlu čnej právomoci, len
v takom rozsahu a vtedy, ak ciele zamý šľané touto činnosťou nemô žučlenskéštáty uspokojivo
dosiahnu ťna ústrednej úrovni alebo na regionálnej a miestnej úrovni, ale z dôvodov rozsahu alebo
účinkov navrhovanej činnosti ich mo žno lepšie dosiahnu ťna úrovni Únie.
Inštitúcie Únie uplat ňujú zásadu subsidiarity v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad subsidiarity
a proporcionality. Národné parlamenty zabezpe čujú dodr žiavanie tejto zásady v súlade s postupom
ustanoveným v uvedenom protokole.4. Podľ a zásady proporcionality neprekra čuje obsah a forma činnosti Únie rámec toho, čoj e
nevyhnutné na dosiahnutie cieľ ov ústavy.C 310/14 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Inštitúcie uplat ňujú zásadu proporcionality v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad subsidiarity
a proporcionality.
Článok I-12
Druhy právomocí
1. Ak ústava prenesie na Úniu výlu čnú právomoc v určitej oblasti, len Únia mô že vykonávať
zákonodarnú činnosťa prijímaťprávne záväzné akty, pri čomčlenskéštáty tak mô žu urobiťlen vtedy,
ak ich na to splnomocní Únia, alebo na vykonanie aktov Únie.
2. Ak ústava prenesie na Úniu v urč itej oblasti právomoc, ktorú vykonáva spolo čne sčlenskými
štátmi, Únia a členskéštáty môžu v tejto oblasti vykonáva ťzákonodarnú činnosťa prijíma ťprávne
záväzné akty. Členskéštáty vykonávajú svoju právomoc v rozsahu, v akom Únia svoju právomoc
nevykonala alebo rozhodla, že ju prestane vykonáva ť.
3.Členskéštáty koordinujú spôsobom ustanoveným v časti III svoju hospodársku politiku
a politiku zamestnanosti, na vymedzenie ktorých má právomoc Únia.
4. Únia má právomoc vymedzi ťa vykonáva ťspoločnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, vrátane
postupného vymedzenia spolo čnej obrannej politiky.
5. V určitých oblastiach a za podmienok ustanovených ústavou má Únia právomoc vykonáva ť
činnosti, ktorými podporuje, koordinuje alebo dopĺňa činnostičlenskýc hštátov bez toho, aby tým
v týchto oblastiach nahrádzala ich právomoc.
Právne záväzné akty Únie prijaté na základe ustanovení časti III, ktoré sa vzť ahujú na tieto oblasti,
nesmú zah ŕňaťharmonizáciu zákonov alebo iných právnych predpisov členských štátov.
6. Rozsah a spôsob vykonávania právomocí Únie je upravený ustanoveniami pre kaž dú oblasť
včasti III.
Článok I-13
Oblasti výluč nej právomoci
1. Únia má výlu čnú právomoc v týchto oblastiach:
a) colná únia,
b) ustanovenie pravidiel hospodárskej sú ťaže potrebných na fungovanie vnútorného trhu,
c) menová politika pre členskéštáty, ktorých menou je euro,
d) ochrana morských biologických zdrojov v rámci spolo čnej politiky rybného hospodárstva,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/15
e) spolo čná obchodná politika.
2. Únia má tie žvýlučnú právomoc uzavrie ťmedzinárodnú zmluvu, ak je jej uzavretie ustanovené
v legislatívnom akte Únie alebo ak je jej uzavretie potrebné na to, aby Únia mohla vykonáva ťsvoju
vnútornú právomoc, alebo ak mô žub yťuzavretím tejto zmluvy dotknuté spolo čné pravidlá alebo
pozmenený rozsah ich pôsobnosti.
Článok I-14
Oblasti spolo čnej právomoci
1. Únia vykonáva spolo čne právomoc s členskými štátmi vtedy, ke ďnaňu ústava prenáš a
právomoc, ktorá sa nevz ťahuje na oblasti uvedené v článkoch I-13 a I-17.
2. Spoloč né právomoci Únie a členských štátov sa uplat ňujú v týchto hlavných oblastiach:
a) vnútorný trh,
b) sociálna politika, pokia ľide o aspekty vymedzené v časti III,
c) hospodárska, sociálna a územná súdr žnosť,
d) poľ nohospodárstvo a rybné hospodárstvo s výnimkou ochrany morských biologických zdrojov,
e)životné prostredie,
f) ochrana spotrebiteľ a,
g) doprava,h) transeurópske siete,
i) energetika,
j) priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti,
k) spolo čné obavy o bezpe čnosťv záležitostiach verejného zdravia, pokia ľide o aspekty vymedzené
včasti III.
3. V oblasti výskumu, technického rozvoja a kozmického priestoru má Únia právomoc vykonáva ť
činnosti, najmä vymedzi ťa uskutočň ovaťprogram
y, av šak vykonávanie tejto právomoci nesmie vies ť
k tomu, aby sa členským štátom bránilo vykonáva ťich právomoci.
4. V oblasti rozvojovej spolupráce a humanitárnej pomoci má Únia právomoc prijíma ťopatrenia
a uskutočň ovaťspoločnú politiku, av šak vykonávanie tejto právomoci nesmie vies ťk tomu, aby sa
členským štátom bránilo vykonáva ťich právomoci.C 310/16 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok I-15
Koordinácia hospodárskej politiky a politiky zamestnanosti
1.Členskéštáty koordinujú svoje hospodárske politiky v rámci Únie. Na tento ú čel prijíma Rada
ministrov opatrenia, najmä základné usmernenia pre tieto politiky.
Načlenskéštáty, ktorých menou je euro, sa vzť ahujú osobitné ustanovenia.
2. Únia prijíma opatrenia na zabezpe čenie koordinácie politík zamestnanosti členských štátov,
najmä vydávaním usmernení pre tieto politiky.
3. Únia mô že dávaťpodnety na zabezpe čenie koordinácie sociálnych politík členských štátov.
Článok I-16
Spolo čná zahrani čná a bezpe čnostná politika
1. Právomoc Únie v zále žitostiach spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky sa vzť ahuje na
všetky oblasti zahrani čnej politiky a v šetky otázky týkajúce sa bezpe čnosti Únie, vrátane postupného
vymedzenia spolo čnej obrannej politiky, ktorá mô že viesťk spoločnej obrane.
2.Členskéštáty podporujú aktívne a bezvýhradne spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku
Únie v duchu lojálnosti a vzájomnej solidarity a re špektujú konanie Únie v tejto oblasti. Zdr žia sa
konania, ktoré je v rozpore so záujmami Únie, alebo ktoré by mohlo naru šiťjej efektívnos ť.
Článok I-17
Oblasti podpornej, koordina čnej alebo doplnkovej činnosti
Únia má právomoc vykonáva ťpodpornú, koordina čnú alebo doplnkovú činnosť. Týmito činnosťami
na európskej úrovni sú:a) ochrana a zlep šovanie zdravia ľudí,
b) priemysel,c) kultúra,
d) cestovný ruch,
e) vzdelávanie, mláde ž,šport a odborné vzdelávanie a príprava,
f) civilná ochrana,g) administratívna spolupráca.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/17
Článok I-18
Dolo žka flexibility
1. Ak sa preuká že,že v rámci politík vymedzených v časti III je na dosiahnutie niektorého z cieľ ov
uvedených v ústave nevyhnutná činnosťÚnie a táto ústava na to neposkytuje potrebné právomoci,
prijme Rada ministrov jednomyse ľne na návrh Európskej komisie a po získaní súhlasu Európskeho
parlamentu, vhodné opatrenia.
2. Európska komisia upozor ňuje v rámci postupu kontroly dodr žiavania zásady subsidiarity
uvedenej v článku I-11 ods. 3 národné parlamenty na návrhy zalo žené na tomto článku.
3. Opatrenia zalo žené na tomto článku nesmú zah ŕňaťharmonizáciu zákonov a iných právnych
predpisov členských štátov v prípadoch, v ktorých ústava takúto harmonizáciu vylu čuje.
HLAVA IV
INŠTITÚCIE A ORGÁNY ÚNIE
KAPITOLA I
INŠTITUCIONÁLNY RÁMEC
Článok I-19
Inštitúcie Únie
1. Únia má k dispozícii inš titucionálny rámec, ktorého ú čelom je:
—podporova ťjej hodnoty,
—sledovaťjej ciele,
—slúžiťjej záujmom, záujmom jej ob čanov ačlenských štátov,
—zabezpečovaťkonzistentnos ť, efektívnos ťa kontinuitu jej politík a činností.
Tento inš titucionálny rámec tvorí:
—Európsky parlament,
—Európska rada,
—Rada ministrov ( ďalej len „Rada“ ),C 310/18 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
—Európska komisia ( ďalej len „Komisia “),
—Súdny dvor Európskej únie.
2. Každá inš titúcia koná v medziach právomocí, ktoré sú jej zverené ústavou, a v súlade s postupmi
a podmienkami v nej ustanovenými. In štitúcie navzájom v plnej miere spolupracujú.
Článok I-20
Európsky parlament
1. Európsky parlament spolo čne s Radou vykonáva legislatívne a rozpo čtové funkcie. Vykonáva
funkciu politickej kontroly a poradnú funkciu v súlade s podmienkami ustanovenými v ústave. Volí
predsedu Komisie.
2. Európsky parlament sa skladá zo zástupcov ob čanov Únie. Ich po čet nepresiahne sedemsto
päťdesiat. Zastúpenie ob čanov je zostupne propor čné, pričom každýčlenskýštát má najmenej šesť
členov.Žiadnyčlenskýštát nemá pridelených viac ako devä ťdesiatšesťkresiel.
Európska rada prijme jednomyse ľne na základe podnetu Európskeho parlamentu a s jeho súhlasom
európske rozhodnutie, ktorým sa ustanoví zlo ženie Európskeho parlamentu, dodr žiavajúc zásady
uvedené v prvom pododseku.3. Poslanci Európskeho parlamentu sú volení vo v šeobecných, priamych a slobodných vo ľbách
tajným hlasovaním na volebné obdobie piatich rokov.
4. Európsky parlament si z radov svojich členov volí predsedu a predsedníctvo.
Článok I-21
Európska rada
1. Európska rada dáva Únii potrebné podnety na jej rozvoj a ur čuje jej v šeobecné politické
smerovanie a priority. Nevykonáva legislatívnu funkciu.
2. Európska rada sa skladá z hláv štátov alebo predsedov vlád členských štátov, ako aj svojho
predsedu a predsedu Komisie. Jej práce sa zúč astňuje
minister zahrani čných vecí Únie.
3. Európska rada zasadá štvrťročne, zvoláva ju jej predseda. Ak si to vy žaduje program rokovania,
členovia Európskej rady mô žu rozhodnú ť,žek aždému z nich bude pomáha ťminister, a v prípade
predsedu Komisie, člen Komisie. Ak si to vy žaduje situácia, predseda zvolá mimoriadne zasadnutie
Európskej rady.4. Rozhodnutia Európskej rady sa prijímajú konsenzom, ak nie je v ústave ustanovené inak.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/19
Článok I-22
Predseda Európskej rady
1. Európska rada volí svojho predsedu kvalifikovanou vä čšinou na funk čné obdobie dva a pol roka,
sm ožnosťou opätovného zvolenia na jedno funk čné obdobie. Európska rada mô že v prípade
prekážok vo výkone funkcie alebo záva žného pochybenia jeho funkčné obdobie ukon čiťpodľa
rovnakého postupu.
2. Predseda Európskej rady:a) predsedá Európskej rade a podnecuje jej prácu,
b) zabezpe čuje prípravu a plynulos ťpráce Európskej rady v spolupráci s predsedom Komisie a na
základe práce Rady pre v šeobecné zále žitosti,
c) usiluje sa u ľahčiťdosiahnutie súdr žnosti a konsenzu v rámci Európskej rady,
d) po ka ždom zasadnutí Európskej rady predkladá správu Európskemu parlamentu.
Predseda Európskej rady na svojej úrovni a z titulu svojej funkcie zabezpe čuje zastúpenie Únie
navonok v zále žitostiach týkajúcich sa spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky bez toho, aby
boli dotknuté právomoci ministra zahrani čných vecí Únie.
3. Predseda Európskej rady nesmie vykonáva ťvnútroštátnu funkciu.
Článok I-23
Rada ministrov
1. Rada spolu s Európskym parlamentom vykonáva legislatívne a rozpo čtové funkcie. Vykonáva
funkcie tvorby politík a koordina čné funkcie v súlade s podmienkami ustanovenými v ústave.
2. Rada sa skladá z jedného zástupcu ka ždéhočlenského štátu na ministerskej úrovni, ktorý mô že
zaväzova ťvládu príslu šnéhočlenského štátu a hlasova ťzaňu.
3. 
Rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou s výnimkou prípadov, ke ďústava ustanovuje inak.
Článok I-24
Zloženia Rady ministrov
1. Rada zasadá v rôznych zlo ženiach.
2. Rada pre v šeobecné zále žitosti zabezpe čuje konzistentnos ťpráce rôznych zlo žení Rady.C 310/20 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Pripravuje zasadnutia Európskej rady a v spojení s predsedom Európskej rady a Komisiou
zabezpečuje ich nadväznos ť.
3. Rada pre zahrani čné záležitosti rozpracúva vonkaj šiučinnosťÚnie na základe strategických
usmernení vydaných Európskou radou a zabezpe čuje, aby činnosťÚnie bola konzistentná.
4. Európska rada prijme kvalifikovanou vä čšinou európske rozhodnutie, ktorým sa ustanoví
zoznamďalších zložení Rady.
5. Za prípravu práce Rady je zodpovedný Výbor stálych zástupcov vlád členských štátov.
6. Počas rokovania a hlasovania o návrhu legislatívneho aktu sú zasadnutia Rady verejné. Na tento
účel je každé zasadnutie Rady rozdelené na dve časti, pričom jedna časťsa zaoberá prerokovávaním
legislatívnych aktov Únie a druhá nelegislatívnymi opatreniami.
7. Zloženiam Rady s výnimkou zlo ženia Rady pre zahrani čné záležitosti predsedajú zástupcovia
členských štátov v Rade na základe zásady rovnej rotácie, v súlade s podmienkami ustanovenými
v európskom rozhodnutí Európskej rady. Európska rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou.
Článok I-25
Vymedzenie kvalifikovanej väčš iny v rámci Európskej rady a Rady
1. Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov Rady, ktorí
pozostávajú najmenej z pätnástich členov a zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva Únie.
Blokujúcu men šinu musia tvori ťnajmenej štyriačlenovia Rady, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
2. Odchylne od odseku 1, ak sa Rada neuznáš a na návrh Komisie alebo ministra zahrani čných vecí
Únie, kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 72 % členov Rady, ktorí
zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva Únie.
3. Ak sa Európska rada uzná ša kvalifikovanou vä čšinou, uplat ňujú sa odseky 1 a 2.
4. V rámci Európskej rady nehlasuje jej predseda, ani predseda Komisie.
Článok I-26
Európska komisia
1. Komisia podporuje v šeobecný záujem Únie a na tento ú čel dáva primerané podnety.
Zabezpečuje uplatňovanie ústavy, ako aj opatrení prijatých in štitúciami na základe ústavy. Dohliada
na uplatňovanie práva Únie pod kontrolou Súdneho dvora Európskej únie. Plní rozpo čet a riadi16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/21
programy. Vykonáva koordina čné, výkonné a riadiace funkcie v súlade s podmienkami ustanovenými
v ústave. S výnimkou spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a iných prípadov ustanovených
v ústave zabezpe čuje zastupovanie Únie navonok. Dáva podnety na ro čné a viacro čné programovanie
Únie v snahe dosiahnu ťmedziinštitucionálne dohody.
2. Legislatívne akty Únie mô žub yťprijaté len na základe návrhu Komisie, pokia ľústava
neustanovuje inak. Iné akty sa prijímajú na základe návrhu Komisie, ak tak ustanovuje ústava.
3. Funk čné obdobie Komisie je pä ťročné.
4.Členovia Komisie sú vybraní na základe ich celkových schopností a ich európskej anga žovanosti
spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruky úplnej nezávislosti.5. Prvá Komisia vymenovaná podľ a ústavy sa skladá z jedného štátneho príslu šníka za ka ždý
členskýštát, vrátane jej predsedu a ministra zahrani čných vecí Únie, ktorý je jedným z jej
podpredsedov.
6. Po skon čení funkčného obdobia Komisie uvedenej v odseku 5 sa Komisia skladá z takého po čtu
členov, vrátane jej predsedu a ministra zahrani čných vecí Únie, ktorý zodpovedá dvom tretinám
počtučlenských štátov, pokia ľEurópska rada nerozhodne jednomyse ľne o zmene tohto po čtu.
Členovia Komisie sú vybraní spomedzi štátnych príslu šníkovčlenských štátov na základe systému
rovnej rotácie medzi členskými štátmi. Tento systém sa zavedie európskym rozhodnutím prijatým
jednomyse ľne Európskou radou a na základe týchto zásad:
a)člensk
é štáty majú úplne rovnaké postavenie, pokia ľide o určovanie poradia a času, počas
ktorého pôsobia ich štátni príslu šníci ako členovia Komisie; v dôsledku toho rozdiel medzi
celkovým počtom funk čných období, ktoré zastávajú štátni príslu šníci ktorýchkoľ vek dvoch
členských štátov, nesmie by ťnikdy vyšš í ako jeden,
b) s výhradou písmena a) je ka ždá nasledujúca Komisia zlo žená tak, aby dostato čne odrá žala
demografické a geografické spektrum v šetkýchčlenských štátov.
7. Komisia je pri vykonávaní svojich úloh úplne nezávislá. Bez toho, aby bol dotknutý článok I-28
ods. 2,členovia Komisie nesmú žiadaťani prijíma ťpokyny od žiadnej vlády, inš titúcie, orgánu, úradu
alebo agentúry. Musia sa zdrž aťakéhokoľ vek konania, ktoré je nezlu čiteľné s ich funkciou alebo
plnením ich úloh.8. Komisia sa ako celok zodpovedá Európskemu parlamentu. V súlade s článkom III-340 mô že
Európsky parlament hlasova ťo návrhu na vyslovenie nedôvery Komisii. Ak je takýto návrh prijatý,
členovia Komisie sa musia kolektívne vzda ťsvojich funkcií a minister zahrani čných vecí Únie sa musí
vzdaťsvojich funkcií, ktoré vykonáva v rámci Komisie.C 310/22 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok I-27
Predseda Európskej komisie
1. Zohľadňujúc voľ by do Európskeho parlamentu a po príslu šných konzultáciách, navrhne
Európska rada kvalifikovanou vä čšinou Európskemu parlamentu kandidáta na funkciu predsedu
Komisie. Tohto kandidáta volí Európsky parlament vä čšinou svojich členov. Ak tento kandidát
nezíska po žadovanú vä čšinu, Európska rada kvalifikovanou vä čšinou navrhne do jedného mesiaca
nového kandidáta, ktorého volí Európsky parlament podľ a rovnakého postupu.
2. Rada po spolo čnej dohode so zvoleným predsedom prijme zoznam ostatných osôb, ktoré
navrhuje vymenova ťzačlenov Komisie. Sú vybraní na základe návrhov členských štátov v súlade
s kritériami ustanovenými v článku I-26 ods. 4 a odseku 6, druhom pododseku.
Predsedu, ministra zahrani čných vecí Únie a ostatných členov Komisie schva ľuje ako celok Európsky
parlament. Na základe tohto schválenia vymenuje Európska rada kvalifikovanou vä čšinou Komisiu.
3. Predseda Komisie:
a) vydáva usmernenia pre prácu Komisie,b) rozhoduje o vnútornej organizácii Komisie a zabezpe čuje, aby konala konzistentne, efektívne
a ako kolektívny orgán,
c) spomedzi členov Komisie vymenúva podpredsedov s výnimkou ministra zahrani čných vecí Únie.
Člen Komisie sa vzdá funkcie, ak ho o to po žiada predseda. Minister zahrani čných vecí Únie sa vzdá
funkcie v súlade s postupom ustanoveným v článku I-28 ods. 1, ak ho o to po žiada predseda.
Článok I-28
Minister zahrani čných vecí Únie
1. Európska rada kvalifikovanou vä čšinou a so súhlasom predsedu Komisie vymenuje ministra
zahraničných vecí Únie. Európska rada mô žeu k o nčiťjeho funk čné obdobie rovnakým postupom.
2. Minister zahrani čných vecí Únie usmer ňuje spolo čnú zahrani čnú
 a bezpečnostnú politiku Únie.
Svojimi návrhmi prispieva k tvorbe tejto politiky a uskuto čňuje ju ako splnomocnenec Rady. To isté
sa vzť ahuje na spolo čnú bezpe čnostnú a obrannú politiku.
3. Minister zahrani čných vecí Únie predsedá Rade pre zahrani čné záležitosti.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/23
4. Minister zahrani čných vecí Únie je jedným z podpredsedov Komisie. Zabezpe čuje konzistentnos ť
vonkajšejčinnosti Únie. V rámci Komisie zodpovedá za úlohy, ktoré jej v tejto súvislosti prislúchajú
v oblasti vonkaj ších vzť ahov, a za koordináciu ostatných aspektov vonkaj šejčinnosti Únie. Pri
vykonávaní týchto právomocí v rámci Komisie a len v súvislosti s týmito právomocami je minister
zahraničných vecí Únie viazaný postupmi, ktoré upravujú fungovanie Komisie v rozsahu, ktorý je
zlučiteľný s odsekmi 2 a 3.
Článok I-29
Súdny dvor Európskej únie
1. Súdny dvor Európskej únie sa skladá zo Súdneho dvora, V šeobecného súdu a osobitných súdov.
Zabezpečuje dodržiavanie práva pri výklade a uplat ňovaní ústavy.
Členskéštáty upravia právo odvola ťsa, potrebné na zabezpe čenie účinnej právnej ochrany,
v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje právo Únie.
2. Súdny dvor sa skladá z jedného sudcu z ka ždéhočlenského štátu. Pomáhajú mu generálni
advokáti.
Všeobecný súd sa skladá z najmenej jedného sudcu z kaž déhočlenského štátu.
Sudcovia a generálni advokáti Súdneho dvora a sudcovia V šeobecného súdu sú vybraní z osôb, ktoré
poskytujú záruku úplnej nezávislosti a spĺňajú podmienky uvedené v článkoch III-355 a III-356. Sú
vymenovaní na základe spolo čnej dohody vlád členských štátov na funk čné obdobie šiestich rokov.
Ich funkčné obdobie je mo žné obnovi ť.
3. Súdny dvor Európskej únie v súlade s časťou III rozhoduje:
a) ožalobách podaných členským štátom, in štitúciou alebo fyzickou osobou alebo právnickou
osobou,
b) o prejudiciálnych otázkach o výklade práva Únie alebo platnosti aktov prijatých in štitúciami na
základežiadosti vnútro štátnych súdnych orgánov,
c) v iných prípadoch ustanovených ústavou.C 310/24 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA II
INÉ INŠTITÚCIE A PORADNÉ ORGÁNY ÚNIE
Článok I-30
Európska centrálna banka
1. Európska centrálna banka tvorí spolu s národnými centrálnymi bankami Európsky systém
centrálnych bánk. Európska centrálna banka spolu s národnými centrálnymi bankami členských
štátov, ktorých menou je euro a ktoré tvoria Eurosystém, riadi menovú politiku Únie.
2. Európsky systém centrálnych bánk riadia orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacímiprávomocami. Hlavným cie ľom Európskeho systému centrálnych bánk je udr žaťcenovú stabilitu. Bez
toho, aby bol dotknutý tento cieľ , podporuje v šeobecné hospodárske politiky v Únii s cieľ om prispie ť
k dosiahnutiu cie ľov Únie. Vykonáva ďalšie úlohy centrálnej banky v súlade s časťou III aŠtatútom
Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.
3. Európska centrálna banka je inš titúcia. Má právnu subjektivitu. Len ona mô žep o v oľovať
vydávanie eura. Je nezávislá pri vykonávaní svojich právomocí a pri spravovaní svojich financií.
Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a vlády členských štátov rešpektujú túto nezávislos ť.
4. Európska centrálna banka prijíma opatrenia potrebné na plnenie svojich úloh v súladesčlánkami III-185 a žIII-191 ačlánkom III-196 a s podmienkami ustanovenými v Štatúte Európskeho
systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky. V súlade s týmito článkami zostávajú
zachované právomoci členských štátov, ktorých menou nie je euro, ako aj ich centrálnych bánk
v menových zále žitostiach.
5. Európska centrálna banka mô že predklada ťstanoviská a v oblastiach jej pôsobnosti sa s ňou
uskutočnia konzultácie o v šetkých navrhovaných aktoch Únie, ako aj o v šetkých návrhoch právnych
predpisov na vnútro štátnej úrovni.
6. Orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacími právomocami, ich zlo ženie
 a spôsob ich
fungovania sú vymedzené v článkoch III-382 a III-383, ako aj v Štatúte Európskeho systému
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.
Článok I-31
Dvor audítorov
1. Dvor audítorov je inš titúcia. Vykonáva audit Únie.
2. Skúma ú čty všetkých príjmov a výdavkov Únie a zabezpe čuje správne finan čné hospodárenie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/25
3. Skladá sa z jedného štátneho príslu šníka z ka ždéhočlenského štátu. Vo v šeobecnom záujme
Únie sú jeho členovia pri výkone svojej funkcie úplne nezávislí.
Článok I-32
Poradné orgány Únie
1. Európskemu parlamentu, Rade a Komisii pomáha Výbor regiónov a Hospodársky a sociálny
výbor, ktoré vykonávajú poradné funkcie.
2. Výbor regiónov sa skladá zo zástupcov regionálnych a miestnych územných celkov, ktorí bu ď
vykonávajú volenú funkciu regionálneho alebo miestneho územného celku, alebo sú politicky
zodpovední volenému zhroma ždeniu.
3. Hospodársky a sociálny výbor sa skladá zo zástupcov organizácií zamestnávate ľov, zástupcov
organizácií zamestnancov a iných zástupcov ob čianskej spoloč nosti, najmä zo sociálno-
ekonomických, ob čianskych, profesijných a kultúrnych oblastí.
4.Členovia Výboru regiónov a Hospodárskeho a sociálneho výboru nie sú viazaní žiadnymi
záväznými pokynmi. Vo v šeobecnom záujme Únie sú pri výkone svojich funkcií úplne nezávislí.
5. Pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na zlo ženie týchto výborov, vymenovanie ich členov, ich právomoci
a fungovanie, sú vymedzené v článkoch III-386 a žIII-392.
Pravidlá uvedené v odsekoch 2 a 3, ktoré sa vz ťahujú na charakter ich zlo ženia, reviduje Rada
v pravidelných intervaloch, s cieľ om zohľadniťhospodársky, sociálny a demografický vývoj v Únii. Na
tento účel prijme Rada na návrh Komisie európske rozhodnutie.
HLAVA V
VYKONÁVANIE PRÁVOMOCÍ ÚNIE
KAPITOLA I
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok I-33
Právne akty Únie
1. Na vykonávanie právomocí Únie pou žívajú inštitúcie v súlade s časťou III ako právne nástroje
európsky zákon, európsky rámcový zákon, európske nariadenie, európske rozhodnutie, odporú čania
a stanoviská.C 310/26 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Európsky zákon je legislatívny akt so v šeobecnou platnos ťou. Je záväzný v celom rozsahu a priamo
uplatniteľ ný vo všetkýchčlenských štátoch.
Európsky rámcový zákon je legislatívny akt záväzný pre kaž dýčlenskýštát, ktorému je určený, pokiaľ
ide o výsledok, ktorý sa má dosiahnu ť,p r ičom voľ ba foriem a prostriedkov sa ponecháva
vnútroštátnym orgánom.
Európske nariadenie je nelegislatívny akt so v šeobecnou platnos ťou na vykonanie legislatívnych aktov
au rčitých ustanovení ústavy. Mô žeb yťzáväzné v celom rozsahu a priamo uplatnite ľné vo všetkých
členských štátoch, alebo mô žeb yťzáväzné pre ka ždýčlenskýštát, ktorému je určené, pokia ľide
o výsledok, ktorý sa má dosiahnu ť,p r ičom voľba foriem a prostriedkov sa ponecháva vnútro štátnym
orgánom.
Európske rozhodnutie je nelegislatívny akt záväzný v celom rozsahu. Rozhodnutie, ktoré ozna čuje
tých, ktorým je určené, je záväzné len pre nich.
Odporúčania a stanoviská nie sú záväzné.
2. Pri posudzovaní návrhov legislatívnych aktov sa Európsky parlament a Rada zdr žia prijatia aktov,
ktoré nie sú upravené v príslu šnom legislatívnom postupe pre danú oblas ť.
Článok I-34
Legislatívne akty
1. Európske zákony a európske rámcové zákony prijímajú na návrh Komisie spolo čne Európsky
parlament a Rada pod ľa riadneho legislatívneho postupu, ktorý je ustanovený v článku III ‑396. Ak
tieto dve in štitúcie nedosiahnu dohodu o niektorom akte, tento akt sa neprijme.
2. V osobitných prípadoch, ktoré ustanovuje ústava, prijíma európske zákony a európske rámcové
zákony Európsky parlament za ú časti Rady alebo Rada za ú časti Európskeho parlamentu v súlade
s mimoriadnymi legislatívnymi postupmi.
3. V osobitných prípadoch, ktoré ustanovuje ústava, mô žub yťeurópske zákony a európske
rámcové zákony prijaté na základe podnetu skupiny členských štátov alebo Európskeho parlamentu,
na základe odporúčania Európskej centrálnej banky alebo na žiadosťSúdneho dvora Európskej únie
alebo Európskej investi čnej banky.
Článok I-35
Nelegislatívne akty
1. Európska rada prijíma európske rozhodnutia v prípadoch ustanovených v ústave.2. Rada a Komisia, najmä v prípadoch ustanovených v článkoch I-36 a I-37, a v osobitných
prípadoch ustanovených v ústave Európska centrálna banka, prijímajú európske nariadenia alebo
európske rozhodnutia.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/27
3. Rada prijíma odporúč ania. Uzná ša sa na návrh Komisie vo v šetkých prípadoch, v ktorých ústava
ustanovuje, že prijíma akty na návrh Komisie. Uzná ša sa jednomyse ľne v tých oblastiach, v ktorých sa
na prijatie aktu Únie vy žaduje jednomyse ľnosť. Komisia, a v osobitných prípadoch ustanovených
v ústave Európska centrálna banka, prijímajú odporú čania.
Článok I-36
Delegované európske nariadenia
1. Európske zákony a európske rámcové zákony mô žu delegova ťna Komisiu právomoc prija ť
delegované európske nariadenia, ktoré dopĺň ajú alebo menia určité časti európskeho zákona alebo
európskeho rámcového zákona, ktoré nie sú zásadné.
Ciele, obsah, rozsah a trvanie delegovania právomoci sú výslovne vymedzené v európskych zákonoch
alebo európskych rámcových zákonoch. Základné otázky ur čitej oblasti sú vyhradené európskemu
zákonu alebo európskemu rámcovému zákonu, a preto nemô žub yťpredmetom delegovania
právomoci.
2. Európske zákony a európske rámcové zákony výslovne ustanovujú podmienky, za akých mo žno
vykonaťdelegovanie, ktoré mô žub yťtakéto:
a) Európsky parlament alebo Rada sa mô žu rozhodnú ťodvolaťdelegovanie,
b) delegované európske nariadenie mô že nadobudnú ťúčinnosť, len ak Európsky parlament alebo
Rada nevznesú žiadne námietky v lehote stanovenej európskym zákonom alebo európskym
rámcovým zákonom.
Na účely písmen a) a b) sa Európsky parlament uzná šav äčšinou svojich členov a Rada sa uzná ša
kvalifikovanou vä čšinou.
Článok I-37
Vykonávacie akty
1.Členskéštáty prijmú v šetky opatrenia vnútro štátneho práva potrebné na vykonanie právne
záväzných aktov Únie.
2. Ak sú potrebné jednotné podmienky na vykonávanie právne záväzných aktov Únie, tieto akty
zveria vykonávacie právomoci Komisii alebo v osobitných, nále žito odôvodnených prípadoch
a v prípadoch ustanovených v článku I- 40 Rade.
3. Na ú čely odseku 2 európsky zákon vopred upraví pravidlá a v šeobecné zásady kontrolného
mechanizmu, ktorým členskéštáty uskutočň ujú kontrolu nad vykonávaním vykonávacích právomocí
Komisie.
4. Vykonávacie akty Únie majú formu európskych vykonávacích nariadení alebo európskych
vykonávacích rozhodnutí.C 310/28 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok I-38
Spolo čné zásady pre právne akty Únie
1. Ak ústava neustanovuje druh aktu, ktorý sa má prija ť,i nštitúcie si ho vyberú od prípadu
k prípadu v súlade s uplatniteľ nými postupmi a zásadou proporcionality uvedenou v článku I-11.
2. V právnych aktoch sa uvedú odôvodnenia a odkazy na v šetky návrhy, podnety, odporú čania,
žiadosti alebo stanoviská ustanovené v tejto ústave.
Článok I-39
Uverejnenie a nadobudnutie ú činnosti
1. Európske zákony a európske rámcové zákony, ktoré sú prijaté na základe riadneho legislatívneho
postupu, podpisuje predseda Európskeho parlamentu a predseda Rady.
V ostatných prípadoch ich podpisuje predseda inš titúcie, ktorá ich prijala.
Európske zákony a európske rámcové zákony sa uverej ňujú v Úradnom vestníku Európskej únie
a nadobúdajú ú činnosťdňom, ktorý je v nich stanovený alebo, ak takýto de ňnie je stanovený,
dvadsiatym d ňom po ich uverejnení.
2. Európske nariadenia a európske rozhodnutia, ktoré neuvádzajú, komu sú ur čené, podpisuje
predseda in štitúcie, ktorá ich prijala.
Ak európske nariadenia alebo európske rozhodnutia neuvádzajú, komu sú ur čené, uverej ňujú sa
vÚradnom vestníku Európskej únie a nadobúdajú ú činnosťdňom, ktorý je v nich stanovený alebo, ak
takýto de ňnie je stanovený, dvadsiatym dň om po ich uverejnení.
3. Iné európske rozhodnutia ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 2, sa oznámia tomu, komu sú
určené, a nadobúdajú ú činnosťtýmto oznámením.
KAPITOLA II
OSOBITNÉ USTANOVENIA
Článok I-40
Osobitné ustanovenia vz ťahujúce sa na spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku
1. Európska únia uskutočň uje spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku zalo ženú na rozvoji
vzájomnej politickej solidarity medzi členskými štátmi, identifikovaní otázok v šeobecného záujmu
a dosahovaní stále vyšš ieho stup ňa zblíženiačinnostíčlenských štátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/29
2. Európska rada určuje strategické záujmy Únie a stanovuje ciele jej spolo čnej zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky. Rada tvorí túto politiku v rámci strategických usmernení vydaných
Európskou radou a v súlade s časťou III.
3. Európska rada a Rada prijímajú potrebné európske rozhodnutia.
4. Spoloč nú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku uskuto čňuje minister zahrani čných vecí Únie
ačlenskéštáty, pričom pou žívajú prostriedky členských štátov a prostriedky Únie.
5.Členskéštáty v rámci Európskej rady a Rady sa navzájom poradia o ka ždej otázke zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky, ktorá je vo v šeobecnom záujme, s cieľ om určiťspoločný postup. Pred
prijatím akéhokoľ vek opatrenia na medzinárodnej scéne alebo pred prijatím akéhoko ľvek záväzku,
ktorým by mohli by ťdotknuté záujmy Únie, sa ka ždýčlenskýštát poradí s ostatnými štátmi v rámci
Európskej rady alebo Rady. Členskéštáty zabezpe čujú prostredníctvom zbli žovania svojich činností,
aby bola Únia schopná presadzova ťsvoje záujmy a hodnoty na medzinárodnej scéne. Členskéštáty si
navzájom prejavujú solidaritu.
6. Európske rozhodnutia týkajúce sa spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky prijímajú
Európska rada a Rada jednomyse ľne, okrem prípadov uvedených v časti III. Európska rada a Rada sa
uznášajú na základe podnetu členského štátu, na návrh ministra zahrani čných vecí Únie alebo na
návrh tohto ministra s podporou Komisie. Uvedené sa netýka európskych zákonov a európskych
rámcových zákonov.
7. Európska rada mô že jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie, ktoré umo žní Rade uzná šaťsa
kvalifikovanou vä čšinou vo v šetkých prípadoch okrem tých, ktoré sú uvedené v časti III.
8. S Európskym parlamentom prebiehajú pravidelné konzultácie o hlavných aspektoch
a základných rozhodnutiach spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky. Je neustále informovaný
o vývoji v tejto oblasti.
Článok I-41
Osobitné ustanovenia vz ťahujúce sa na spolo čnú bezpe čnostnú a obrannú politiku
1. Spoločná bezpe čnostná a obranná politika je neoddelite ľnou súčasťou spolo čnej zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky. Zabezpe čuje Únii opera čnú schopnos ťvyužívajúc civilné a vojenské
prostriedky. Únia ich mô že využiťpri misiách mimo Únie na udr žanie mieru, predchádzanie
konfliktom a posil ňovanie medzinárodnej bezpe čnosti v súlade so zásadami Charty Organizácie
Spojených národov. Pri plnení týchto úloh sa vyu žívajú spôsobilosti poskytované členskými štátmi.
2.
Spoloč ná bezpe čnostná a obranná politika zah ŕňa postupné vymedzenie spolo čnej obrannej
politiky Únie. Tá povedie k spolo čnej obrane, ak o tom jednomyse ľne rozhodne Európska rada.
V takom prípade Európska rada odporu číčlenským štátom prija ťtoto rozhodnutie v súlade s ich
príslušnými ústavnými po žiadavkami.C 310/30 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Politika Únie v zmysle tohto článku sa nedotýka osobitného charakteru bezpe čnostnej a obrannej
politiky niektorých členských štátov a re špektuje záväzky vyplývajúce zo Severoatlantickej zmluvy
pre tiečlenskéštáty, ktoré zastávajú názor, že ich spolo čná obrana sa má uskutočň ovaťv rámci
Organizácie Severoatlantickej zmluvy, a je v súlade so spolo čnou bezpe čnostnou a obrannou
politikou vytvorenou v tomto rámci.
3.Členskéštáty dávajú Únii k dispozícii civilné a vojenské spôsobilosti na uskuto čňovanie
spoločnej bezpe čnostnej a obrannej politiky, aby prispeli k cie ľom vymedzeným Radou. Členské
štáty, ktoré spolo čne zriadia mnohonárodné sily, mô žud aťaj tieto sily k dispozícii pre spolo čnú
bezpečnostnú a obrannú politiku.
Členskéštáty sa zaväzujú, že budú postupne zlep šovaťsvoje vojenské spôsobilosti. Zria ďuje sa
Agentúra pre oblas ťrozvoja obranných spôsobilostí, výskumu, nadobúdania a vyzbrojovania
(Európska obranná agentúra), ktorej úlohou je identifikova ťoperačné pož iadavky, presadzova ť
opatrenia na splnenie týchto po žiadaviek, prispieva ťk identifikácii a prípadne k vykonávaniu
akýchkoľ vek opatrení potrebných na posilnenie priemyselnej a technologickej základne odvetvia
obrany, podieľ aťsa na vymedzení európskej politiky v oblasti spôsobilostí a vyzbrojovania a pomáha ť
Rade pri hodnotení zlep šovania vojenských spôsobilostí.
4. Na návrh ministra zahrani čnýc h vecí Únie alebo na základe podnetu členského štátu prijíma
Rada jednomyse ľne európske rozhodnutia, ktoré sa vzť ahujú na spolo čnú bezpe čnostnú a obrannú
politiku, vrátane európskych rozhodnutí o za čatí misie uvedenej v tomto článku. Minister
zahraničných vecí Únie mô že, v prípade potreby spolu s Komisiou, navrhnú ťpoužitie vnútro štátnych
prostriedkov, ako aj nástrojov Únie.5. Rada mô že poveriťv rámci Únie skupinu členských štátov vykonaním určitej úlohy s cieľ om
zachovaťhodnoty Únie a podporova ťjej záujmy. Na vykonanie takejto úlohy sa vz ťahuječlánok III-
310.6. Tiečlenskéštáty, ktorých vojenské spôsobilosti sp ĺňajú prísnej šie kritériá a ktoré v tejto oblasti
prevzali navzájom vä čšie záväzky s cieľ om plniťnajnáročnejšie misie, zavedú v rámci Únie trvalú
štruktúrovanú spoluprácu. Na takúto spoluprácu sa vz ťahuječlánok III-312. Nie sú ňou dotknuté
ustanovenia článku III-309.
7. V prípade, žes ačlenskýštát stane na svojom území obe ťou ozbrojenej agresie, ostatné členské
štáty sú povinné mu poskytnú ťpomoc a podporu v šetkými
dostupnými prostriedkami, v súlade
sčlánkom 51 Charty Organizácie Spojených národov. Tým nie je dotknutá osobitná povaha
bezpečnostnej a obrannej politiky niektorých členských štátov.
Záväzky a spolupráca v tejto oblasti sú v súlade so záväzkami, ktoré vyplývajú z členstva
v Organizácii Severoatlantickej zmluvy, ktorá zostáva pre členskéštáty, ktoré sú jej členmi, základom
ich kolektívnej obrany a fórom na jej uskuto čňovanie.
8. S Európskym parlamentom prebiehajú pravidelné konzultácie o hlavných aspektoch
a základných rozhodnutiach spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky. Je neustále informovaný
o vývoji v tejto oblasti.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/31
Článok I-42
Osobitné ustanovenia vz ťahujúce sa na priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti
1. Únia vytvára priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti:
a) prijímaním európskych zákonov a európskych rámcových zákonov na zabezpe čenie, v prípade
potreby, aproximácie zákonov a iných právnych predpisov členských štátov v oblastiach
uvedených v časti III,
b) podporovaním vzájomnej dôvery medzi príslu šnými orgánmi členských štátov, najmä na základe
vzájomného uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí,
c) opera čnou spoluprácou príslu šných orgánov členských štátov, vrátane polície, colných orgánov
a iných zlo žiekšpecializovaných na predchádzanie a odha ľovanie trestnej činnosti.
2. V rámci priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti sa národné parlamenty mô žu
zúčastňovaťna hodnotiacich mechanizmoch ustanovených v článku III-260. Sú zapojené do
politickej kontroly Europolu a hodnotenia činnosti Eurojustu v súlade s článkami III-276 a III-273.
3.Členskéštáty majú právo iniciatívy v oblasti policajnej a justi čnej spolupráce v trestných veciach
v súlade s článkom III-264.
Článok I-43
Dolo žka o solidarite
1. Únia a jej členskéštáty konajú spolo čne v duchu solidarity, ak sa niektorý členskýštát stane
objektom teroristického útoku alebo obe ťou prírodnej katastrofy alebo katastrofy spôsobenej
ľudskoučinnosťou. Únia zmobilizuje v šetky nástroje, ktoré má k dispozícii, vrátane vojenských
prostriedkov poskytnutých členskými štátmi, aby:
a)—zabránila teroristickej hrozbe na území členských štátov,
—chránila demokratické in štitúcie a civilné obyvate ľstvo pred prípadným teroristickým
útokom,
—pomohla členskému štátu na jeho území na žiadosťjeho politických predstaviteľ ov v prípade
teroristického útoku,
b) pomohla členskému štátu na jeho území na žiadosťjeho politických predstavite ľov v prípade
prírodnej katastrofy alebo katastrofy spôsobenej ľudskoučinnosťou.
2. Podrobnosti na vykonanie tohto článku sú ustanovené v článku III-329.C 310/32 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA III
POSILNENÁ SPOLUPRÁCA
Článok I-44
Posilnená spolupráca
1.Členskéštáty, ktoré majú v úmysle nadviaza ťmedzi sebou posilnenú spoluprácu v rámci iných
ako výlučných právomocí Únie, mô žu využiťjej inš titúcie a vykonáva ťtieto právomoci uplat ňovaním
príslušných ustanovení ústavy, v medziach a pod ľa postupov ustanovených v tomto článku a v
článkoch III ‑416 ažIII-423.
Posilnená spolupráca je zameraná na podporu dosiahnutia cie ľov Únie, ochranu jej záujmov
a posilňovanie jej integra čného procesu. Je v ždy otvorená pre v šetkyčlenskéštáty v súlade
sčlánkom III-418.
2. Európske rozhodnutie, ktorým sa povo ľuje posilnená spolupráca, prijme Rada ako poslednú
možnosť,k eďsa zistí,že ciele takejto spolupráce nemô že Únia ako celok dosiahnu ťv primeranom
čase, a za predpokladu, že sa na nej zú častní najmenej jedna tretina členských štátov. Rada sa uzná ša
v súlade s postupom ustanoveným v článku III-419.
3. Vš etcičlenovia Rady sa mô žuz účastniťna jej rokovaniach, ale hlasovania sa zú častňujú len
členovia Rady zastupujúci členskéštáty, ktoré sa zú častňujú na posilnenej spolupráci.
Jednomyse ľnosťpredstavujú len hlasy zástupcov zú častnených členských štátov.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov Rady, ktorí
zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
Odchylne od tretieho a štvrtého pododseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničných vecí Únie, po žadovaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako najmenej 72 % členov
Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto štátov.
4. Akty prijaté v rámci posilnenej spolupráce sú záväzné len pre zúčastnené členskéštáty.
Nepovažujú sa za acquis, ktoré musia prija ťkandidátske štáty na pristúpenie k Únii.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/33
HLAVA VI
DEMOKRATICKÝ ŽIVOT ÚNIE
Článok I-45
Zásada demokratickej rovnosti
Únia dodr žiava pri v šetkých svojich činnostiach zásadu rovnosti ob čanov, ktorým sa dostáva rovnakej
pozornosti zo strany jej inš titúcií, orgánov, úradov a agentúr.
Článok I-46
Zásada zastupite ľskej demokracie
1. Fungovanie Únie je zalo žené na zastupite ľskej demokracii.
2. Občania sú na úrovni Únie priamo zastúpení v Európskom parlamente.
Členskéštáty sú zastúpené v Európskej rade hlavami štátov alebo predsedami vlád a v Rade svojimi
vládami, ktoré samotné sú demokraticky zodpovedné bu ďsvojim národným parlamentom alebo
svojim ob čanom.
3. Každý občan má právo zú častňovaťsa na demokratickom živote Únie. Rozhodnutia sa prijímajú
podľam ožnostičo najotvorenej šie ačo najbližšie k občanovi.
4. Politické strany na európskej úrovni prispievajú k formovaniu európskeho politického vedomia
a k vyjadrovaniu vôle ob čanov Únie.
Článok I-47
Zásada participatívnej demokracie
1. Inštitúcie dávajú primeraným spôsobom ob čanom a reprezentatívnym zdru ženiam mo žnosť
oznamova ťa verejne si vymie ňaťnázory na v šetky oblasti činnosti Únie.
2. Inštitúcie udr žiavajú otvorený, transparentný a pravidelný dialóg s reprezentatívnymi zdru že-
niami
a občianskou spolo čnosťou.
3. Komisia vedie široké konzultácie s dotknutými stranami s cieľ om zabezpe čiťsúdržnosť
a transparentnos ťčinností Únie.C 310/34 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. Občania Únie, ktorých po čet dosiahne najmenej jeden milión a ktorí sú štátnymi príslu šníkmi
významného po čtučlenských štátov, mô žu iniciatívne vyzva ťKomisiu, aby v rámci svojich
právomocí predlo žila vhodné návrhy vo veciach, o ktorých sa ob čania domnievajú, žen aúčely
uplatňovania ústavy je potrebný právny akt Únie. Európsky zákon upraví postupy a podmienky
predloženia takéhoto podnetu ob čanov, vrátane minimálneho po čtučlenských štátov, z ktorých
musia ob čania pochádza ť.
Článok I-48
Sociálni partneri a autonómny sociálny dialóg
Únia uznáva a podporuje úlohu sociálnych partnerov na svojej úrovni, pri čom zoh ľadňuje
rozmanitosť vnútroštátnych systémov. U ľahčuje dialóg medzi sociálnymi partnermi a re špektuje
pritom ich autonómiu.
Vrcholná tripartitná sociálna schôdzka pre rast a zamestnanos ťprispieva k sociálnemu dialógu.
Článok I-49
Európsky ombudsman
Európsky ombudsman volený Európskym parlamentom prijíma a pre šetruje sťažnosti na nesprávny
úradný postup inš titúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie za podmienok ustanovených v ústave
a podáva o nich správy. Európsky ombudsman je pri výkone svojej funkcie úplne nezávislý.
Článok I-50
Transparentnos ťpráce in štitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie
1. S cieľ om podporova ťdobrú správu vecí verejných a zabezpe čiťúčasťobčianske j spoločnosti,
dodržiavajú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie v čo najväčšej možnej miere zásadu otvorenosti.
2. Zasadnutia Európskeho parlamentu, ako aj zasadnutia Rady pri prerokúvaní a hlasovaní
o návrhu legislatívneho aktu, sú verejné.
2. Každý občan Únie a ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v niektorom členskom štáte, má za podmienok ustanovených v časti III právo na prístup
k dokumentom inš titúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie, bez oh ľadu na ich nosi č.
Európsky zákon ustanoví v šeobecné zásady a obmedzenia, ktorými sa z dôvodov verejného alebo
súkromného záujmu spravuje právo na prístup k týmto dokumentom.4. Každá inš titúcia, orgán, úrad alebo agentúra upraví vo svojom rokovacom poriadku osobitné
ustanovenia, ktoré sa týkajú prístupu k jej dokumentom, v súlade s európskym zákonom uvedeným
v odseku 3.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/35
Článok I-51
Ochrana osobných údajov
1. Každý má právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú.
2. Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon ustanoví pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na ochranu
fyzických osôb, pokia ľide o spracovávanie osobných údajov inš titúciami, orgánmi, úradmi
a agentúrami Únie, ako aj členskými štátmi pri výkone činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti
práva Únie a pravidlá, ktoré sa vz ťahujú na vo ľný pohyb takýchto údajov. Dodr žiavanie týchto
pravidiel podlieha kontrole nezávislých orgánov.
Článok I-52
Postavenie cirkví a nekonfesionálnych organizácií
1. Únia re špektuje a nezasahuje do postavenia, ktoré majú cirkvi a nábo ženské zdru ženia alebo
spoločenstvá v členských štátoch podľ a vnútroštátneho práva.
2. Únia rovnako re špektuje postavenie, ktoré majú filozofické a nekonfesionálne organizácie pod ľa
vnútroštátneho práva.
3. Uznávajúc ich identitu a ich osobitný prínos, udr žiava Únia s týmito cirkvami a organizáciami
otvorený, transparentný a pravidelný dialóg.
HLAVA VII
FINANCIE ÚNIE
Článok I-53
Rozpo čtové a finan čné zásady
1. Všetky polo žky príjmov a výdavkov Únie sa predbe žne vyčíslia na ka ždý rozpo čtový rok
a zahrnú sa do rozpo čtu Únie v súlade s časťou III.
2. Rozpo čtové príjmy a výdavky musia by ťv rovnováhe.
3. Výdavky zahrnuté do rozpo čtu sa schva ľujú na ro čné rozpo čtové obdobie v súlade s európskym
zákonom podľ ačlánku III-412.
4. Na plnenie výdavkov zahrnutých do rozpo čtu je potrebné vopred prija ťprávne záväzný akt Únie
poskytujúci právny základ na jej činnosťa na plnenie zodpovedajúcich výdavkov v súlade
s európskym zákonom podľ ačlánku III-412, okrem výnimiek ustanovených v tomto zákone.
5. S cieľ om dodr žaťrozpočtovú disciplínu neprijme Únia žiaden akt, ktorý by mohol ma ť
významný dosah na rozpo čet, bez toho, aby poskytla záruku, že výdavky vyplývajúce z týchto aktovC 310/36 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
je možné financova ťv medziach vlastných zdrojov Únie a v súlade s viacro čným finan čným rámcom
uvedeným v článku I-55.
6. Rozpo čet sa plní v súlade so zásadou správneho finan čného hospodárenia. Členskéštáty
spolupracujú s Úniou s cieľ om zabezpe čiť, aby sa prostriedky zahrnuté do rozpo čtu použili v súlade
s touto zásadou.
7. Únia a členskéštáty bojujú v súlade s článkom III-415 proti podvodom a akýmko ľvek iným
protiprávnym konaniam, ktoré po škodzujú finan čné záujmy Únie.
Článok I-54
Vlastné zdroje Únie
1. Únia si zabezpe čí prostriedky potrebné na dosiahnutie svojich cieľ ov a uskuto čňovanie svojich
politík.
2. Rozpo čet Únie je v plnom rozsahu financovaný z jej vlastných zdrojov bez dosahu na iné príjmy.
3. Európsky zákon Rady upraví ustanovenia, ktoré sa vz ťahujú na systém vlastných zdrojov Únie.
V tomto rámci mo žno zavies ťnové kategórie vlastných zdrojov alebo zru šiťexistujúce kategórie.
Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom. Takýto zákon nenadobudne
účinnosť, kým ho neschvália členskéštáty v súlade s ich príslu šnými ústavnými po žiadavkami.
4. Európsky zákon Rady ustanoví vykonávacie opatrenia pre systém vlastných zdrojov Únie, pokia ľ
tak ustanovuje opatrenie alebo európsky zákon prijatý na základe odseku 3. Rada sa uzná šap o
získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
Článok I-55
Viacro čný finan čný rámec
1. Viacro čný finan čný rámec zabezpe čuje, aby sa výdavky Únie čerpali systematickým spôsobom
a v medziach jej vlastných zdrojov. Ur čuje sumy ro čných stropov viazaných rozpo čtových
prostriedkov podľ a kategórií výdavkov v súlade s článkom III-402.
2. Európsky zákon Rady ustanovuje viacro čný finan čný rámec. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
získaní súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý sa uzná šav äčšinou svojich členov.
3. Ročný rozpo čet Únie je v súlade s viacroč ným finan čným rámcom.
4. Európska rada mô že jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým oprávni Radu uzná šať
sa kvalifikovanou vä čšinou na prijatí európskeho zákona Rady pod ľa odseku 2.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/37
Článok I-56
Rozpo čet Únie
Ročný rozpo čet Únie ustanoví európsky zákon v súlade s článkom III-404.
HLAVA VIII
ÚNIA A JEJ BEZPROSTREDNÉ OKOLIE
Článok I-57
Únia a jej bezprostredné okolie
1. Únia rozvíja osobitné vzť ahy so susednými krajinami s cieľ om vytvori ťpriestor prosperity
a dobrého susedstva, ktorý je zalo žený na hodnotách Únie a charakterizovaný blízkymi a mierovými
vzťahmi zalo ženými na spolupráci.
2. Na ú čely odseku 1 mô že Únia uzatvára ťs dotknutými krajinami osobitné zmluvy. Tieto zmluvy
môžu obsahova ťrecipročné práva a povinnosti, ako aj mo žnosťspoločne prijíma ťopatrenia. Ich
vykonávanie je predmetom pravidelných konzultácií.
HLAVA IX
ČLENSTVO V ÚNII
Článok I-58
Podmienky prípustnosti a postup na pristúpenie k Únii
1. Únia je otvorená pre v šetky európske štáty, ktoré re špektujú hodnoty uvedené v článku I-2
a zaviažu sa spolo čne ich podporova ť.
2. Každý európsky štát, ktorý si želá staťsačlenom Únie, predlo ží svojužiadosťRade. Táto žiadosť
sa oznámi Európskemu parlamentu a národným parlamentom. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
porade s Komisiou a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý sa uzná šav äčšinou svojich
členov. Podmienky a spôsob prijatia sú predmetom zmluvy medzi členskými štátmi a kandidátskym
štátom. Táto zmluva podlieha ratifikácii vo v šetkých zmluvných štátoch v súlade s ich príslu šnými
ústavnými po žiadavkami.
Článok I-59
Pozastavenie výkonu ur čitých práv vyplývajúcich z členstva v Únii
1. Na základe odôvodneného podnetu jednej tretiny členských štátov, odôvodneného podnetu
Európskeho parlamentu alebo na návrh Komisie mô že Rada prijať európske rozhodnutie, ktorým saC 310/38 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
uznesie, že existuje zjavné riziko vá žneho poru šenia hodnôt uvedených v článku I-2 zo strany
niektorého členského štátu. Rada sa uzná šaštvorpätinovou vä čšinou svojich členov po získaní
súhlasu Európskeho parlamentu.
Predtým, ako sa Rada takto uznesie, vypo čuje daný členskýštát a mô že tomuto štátu adresova ť
odporúč ania, pričom sa uzná ša podľa rovnakého postupu.
Rada pravidelne overuje, či dôvody, na základe ktorých sa takto uzniesla, stále pretrvávajú.
2. Európska rada mô že na základe podnetu jednej tretiny členských štátov alebo na návrh Komisie
prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým sa uznesie, že existuje záva žné a pretrvávajúce poru šovanie
hodnôt uvedených v článku I-2 zo strany niektorého členského štátu potom, ako vyzve daný členský
štát, aby k tejto zále žitosti predlo žil svoje pripomienky. Európska rada sa uzná ša jednomyse ľne po
získaní súhlasu Európskeho parlamentu.3. Po uznesení podľ a odseku 2, mô že Rada kvalifikovanou vä čšinou prija ťeurópske rozhodnutie,
ktorým sa pozastavuje danému členskému štátu výkon určitých práv vyplývajúcich z uplat ňovania
tejto ústavy, vrátane hlasovacieho práva člena
 Rady zastupujúceho tento štát. Rada pritom zoh ľadní
možné následky takéhoto pozastavenia na práva a povinnosti fyzických osôb a právnických osôb.
Danýštát je v ka ždom prípade na ďalej viazaný svojimi záväzkami pod ľa ústavy.
4. Rada mô že kvalifikovanou vä čšinou prija ťeurópske rozhodnutie, ktorým zmení alebo zru ší
opatrenia prijaté pod ľa odseku 3 v dôsledku zmeny situácie, ktorá viedla k ich zavedeniu.
5. Na ú čely tohto článku sa člen Európskej rady alebo Rady zastupujúci daný členskýštát
nezúčastňuje hlasovania a daný členskýštát sa neberie do úvahy pri výpo čte jednej tretiny alebo
štyroch pätín členských štátov ustanovených v odsekoch 1 a 2. Zdr žanie sa hlasovania členov, ktorí
sú osobne prítomní alebo ktorí sú zastúpení, nebráni prijatiu európskych rozhodnutí uvedených
v odseku 2.
Na prijatie európskych rozhodnutí uvedených v odsekoch 3 a 4 je kvalifikovaná vä čšina vymedzená
ako väčš ina rovnajúca sa najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty
zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto štátov.
Ak sa v nadväznosti na rozhodnutie o pozastavení výkonu hlasovacích práv prijaté v súlade
s odsekom 3 Rada uzná ša kvalifikovanou vä čšinou na základe ustanovení ústavy, táto kvalifikovaná
väčšina je vymedzená rovnakým spôsobom ako v druhom pododseku alebo, ak sa Rada uzná šan a
návrh Komisie alebo ministra zahrani čných vecí Únie, ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov
Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto štátov.
V tomto poslednom prípade musí blokujúcu men šinu tvoriťaspoňminimálny po četčlenov Rady,
ktorí zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen;
v opačnom prípade sa kvalifikovaná vä čšina považuje za dosiahnutú.
6. Na ú čely tohto článku sa Európsky parlament uzná ša dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných
hlasov, ktoré predstavujú vä čšinu jeho členov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/39
Článok I-60
Dobrovo ľné vystúpenie z Únie
1. Každýčlenskýštát sa mô že rozhodnú ťvystúpiťz Únie v súlade so svojimi ústavnými
požiadavkami.
2.Členskýštát, ktorý sa rozhodne vystúpi ť, oznámi svoj úmysel Európskej rade. V zmysle
usmernení Európskej rady Únia dojedná a uzavrie s takým štátom zmluvu, ktorá ustanoví spôsob
jeho vystúpenia, pri čom zoh ľadní rámec jeho budúcich vz ťahov s Úniou. Táto zmluva sa dojedná
v súlade s článkom III-325 ods. 3. Uzatvára ju v mene Únie Rada, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou
väčšinou po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
3. Táto ústava sa prestane vzť ahovať na dotknutý členskýštát odo d ňa nadobudnutia platnosti
zmluvy o vystúpení alebo v prípade, ak sa tak nestane, dva roky po oznámení uvedenom v odseku 2,
pokiaľ Európska rada jednomyse ľne nerozhodne o pred ĺžení tejto lehoty po dohode s dotknutým
členským štátom.
4. Na ú čely odsekov 2 a 3 sa člen Európskej rady alebo Rady, ktorý zastupuje vystupujúci členský
štát, nezúčastňuje na rokovaniach alebo európskych rozhodnutiach Rady alebo Európskej rady, ktoré
sa ho týkajú.
Kvalifikovaná väčš ina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 72 % členov Rady, ktorí
zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto štátov.
5. Akštát, ktorý vystúpil z Únie, opätovne po žiada o pristúpenie, takáto žiadosťpodlieha postupu
uvedenému v článku I-58.C 310/40 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ČASŤII
CHARTA ZÁKLADNÝCH PRÁV ÚNIE
PREAMBULA
Národy Európy sa rozhodli vytváraním stále u žšieho zväzku ma ťspoločnú mierovú budúcnos ťna
základe spolo čných hodnôt.
Pamätajúc na svoje duchovné a morálne dedičstvo je Únia zalo žená na nedelite ľných a univerzálnych
hodnotách ľudskej dôstojnosti, slobody, rovnosti a solidarity; je zalo žená na zásade demokracie
a zásade právneho štátu. Do stredobodu svojej činnosti stavia človeka, a to zavedením ob čianstva
Únie a vytvorením priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.
Únia prispieva k zachovaniu a rozvoju týchto spolo čných hodnôt pri re špektovaní rozmanitosti
kultúr a tradícií národov Európy, ako aj národnej identity členských štátov a organizácie ich orgánov
verejnej moci na ústrednej, regionálnej a miestnej úrovni; usiluje sa podporova ťvyvážený a trvalo
udržateľný rozvoj a zabezpe čuje voľ ný pohyb osôb, slu žieb, tovaru a kapitálu, ako aj slobodu usadiť
sa.
Na tento ú čel je potrebné posilni ťochranu základných práv s ohľ adom na vývoj spolo čnosti, sociálny
pokrok, vedecký a technický rozvoj, a to zviditeľ nením týchto práv v charte.
Za predpokladu re špektovania právomocí a úloh Únie, ako aj dodr žiavania zásady subsidiarity, táto
charta opätovne potvrdzuje práva vyplývajúce najmä z ústavných tradícií a medzinárodných
záväzkov spolo čných pre členskéštáty, Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných
slobôd, sociálnych chárt prijatých Úniou a Radou Európy, ako aj judikatúry Súdneho dvora Európskej
únie a Európskeho súdu pre ľudské práva. V tejto súvislosti budú súdne orgány Únie a členských
štátov vyklada ťtúto chartu s nále žitým zrete ľom na vysvetlivky pripravené pod vedením
predsedníctva Konventu, ktorý vypracoval chartu, a aktualizované pod vedením predsedníctva
Európskeho konventu.
Uplatňovanie týchto práv zah ŕňa zodpovednos ťa povinnosti vo vzť ahu k iným osobám, ľudskému
spoločenstvu a budúcim generáciám.
Únia z tohto dôvodu uznáva ďalej uvedené práva, slobody a zásady.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/41
HLAVA I
DÔSTOJNOS Ť
Článok II-61
Ľudská dôstojnosť
Ľudská dôstojnos ťje nedotknute ľná. Musí by ťrešpektovaná a ochra ňovaná.
Článok II-62
Právo na život
1. Každý má právo na život.
2. Nikto nesmie by ťodsúdený na trest smrti ani popravený.
Článok II-63
Právo na nedotknute ľnosťosoby
1. Každý má právo na telesnú a du ševnú nedotknute ľnosť.
2. V oblastiach medicíny a biológie sa musí re špektovaťnajmä:
a) slobodný a informovaný súhlas dotknutej osoby za podmienok vymedzených zákonom,
b) zákaz eugenických praktík, najmä tých, ktoré sú zamerané na selekciu osôb,c) zákaz vyu žívaniaľudského tela a jeho častí ako takých na dosiahnutie zisku,
d) zákaz reproduk čného klonovania ľudských bytostí.
Článok II-64
Zákaz mu čenia a ne ľudského alebo poni žujúceho zaobchádzania alebo trestu
Nikoho nemo žno mučiťani podrobova ťneľudskému alebo poniž ujúcemu zaobchádzaniu alebo
trestu.C 310/42 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok II-65
Zákaz otroctva a nútených prác
1. Nikoho nemo žno držaťv otroctve alebo nevoľ níctve.
2. Od nikoho sa nebude vy žadovať, aby vykonával nútené alebo povinné práce.
3. Obchodovanie s ľudskými bytos ťami je zakázané.
HLAVA II
SLOBODY
Článok II-66
Právo na slobodu a bezpe čnosť
Každý má právo na slobodu a osobnú bezpe čnosť.
Článok II-67
Rešpektovanie súkromného a rodinného života
Každý má právo na re špektovanie svojho súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie.
Článok II-68
Ochrana osobných údajov
1. Každý má právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú.
2. Tieto údaje musia by ťriadne spracované na ur čené účely na základe súhlasu dotknutej osoby
alebo na inom oprávnenom základe ustanovenom zákonom. Ka ždý má právo na prístup
k zhroma ždeným údajom, ktoré sa ho týkajú, a právo na ich opravu.
3. Dodr žiavanie týchto pravidiel podlieha kontrole nezávislého orgánu.
Článok II-69
Právo uzavrie ťmanželstvo a právo založ iťrodinu
Právo uzavrieť manž elstvo a právo zalo žiťrodinu sa zaru čuje v súlade s vnútro štátnymi zákonmi,
ktoré upravujú výkon týchto práv.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/43
Článok II-70
Sloboda myslenia, svedomia a nábož enského vyznania
1. Každý má právo na slobodu myslenia, svedomia a nábož enského vyznania. Toto právo zah ŕňa
slobodu zmeniť svoje nábo ženské vyznanie alebo vieru, ako aj slobodu prejavova ťsvoje nábo ženské
vyznanie alebo vieru sám alebo spolo čne s inými, čiužverejne alebo súkromne, bohosluž bou,
vyučovaním, dodr žiavaním nábo ženských noriem, vykonávaním úkonov a zachovávaním obradov.
2. Právo na výhradu svedomia sa uznáva v súlade s vnútro štátnymi zákonmi, ktoré upravujú výkon
tohto práva.
Článok II-71
Sloboda prejavu a právo na informácie
1. Každý má právo na slobodu prejavu. Toto právo zah ŕňa slobodu zastáva ťnázory a prijíma ť
a rozširovať informácie alebo my šlienky bez zasahovania orgánov verejnej moci a bez oh ľadu na
hraniceštátu.
2. Rešpektuje sa sloboda a pluralita médií.
Článok II-72
Sloboda zhroma žďovania a zdru žovania
1. Každý má právo na slobodu pokojného zhroma žďovania a na slobodu zdru žovaťsa s inými na
všetkých úrovniach, najmä v súvislosti s politickými, odborárskymi a ob čianskymi otázkami, z čoho
vyplýva,žek aždý má právo zaklada ťna ochranu svojich záujmov odbory alebo vstupova ťdo nich.
2. Politické strany na úrovni Únie prispievajú k vyjadrovaniu politickej vôle ob čanov Únie.
Článok
II-73
Sloboda umenia a vedeckého bádania
Umenie a vedecké bádanie sú slobodné. Akademická sloboda je re špektovaná.
Článok II-74
Právo na vzdelanie
1. Každý má právo na vzdelanie a na prístup k odbornému vzdelávaniu a príprave a ďalšiemu
vzdelávaniu.
2. Toto právo zah ŕňam ožnosťzískaťbezplatne povinné vzdelanie.
3. Rešpektuje sa sloboda zakladania vzdelávacích in štitúcií za predpokladu dodr žiavania
demokratických zásad a právo rodi čov zabezpe čiťvzdelanie a výchovu svojich detí v zhode s ichC 310/44 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
vlastným nábo ženským, filozofickým a pedagogickým presved čením, v súlade s vnútro štátnymi
zákonmi, ktoré upravujú výkon tohto práva.
Článok II-75
Slobodná vo ľba povolania a právo na prácu
1. Každý má právo na prácu a vykonávanie slobodne zvoleného alebo prijatého povolania.
2. Každý občan Únie má právo hľ adaťsi zamestnanie, pracova ť, usadiťsa a poskytova ťslužby
v ktoromkoľ vekčlenskom štáte.
3.Štátni príslu šníci tretích krajín, ktorí majú povolenie pracova ťna území členských štátov, majú
právo na rovnaké pracovné podmienky ako ob čania Únie.
Článok II-76
Sloboda podnikania
Sloboda podnikania sa uznáva v súlade s právom Únie, vnútro štátnymi právnymi predpismi
a praxou.
Článok II-77
Vlastnícke právo
1. Každá osoba má právo vlastni ťsvoj zákonne nadobudnutý majetok, u žívaťho, naklada ťs ním
a odkázaťho. Nikoho nemo žno zbaviťjeho majetku, s výnimkou verejného záujmu a za podmienok,
ktoré ustanovuje zákon, pri čom musí by ťvčas vyplatená primeraná náhrada straty. U žívanie majetku
môžeb yťupravené zákonom v nevyhnutnej miere v súlade so v šeobecným záujmom.
2. Duš evné vlastníctvo je chránené.
Článok II-78
Právo na azyl
Právo na azyl sa zaru čuje za predpokladu dodr žiavania pravidiel Ženevského dohovoru z 28. júla
1951 a Protokolu z 31. januára 1967 o postavení ute čencov a v súlade ústavou.
Článok II-79
Ochrana v prípade odsunu, vyhostenia alebo vydania
1. Hromadné vyhostenie je zakázané.
2. Nikto nesmie by ťpodrobený odsunu, vyhostený ani vydaný do štátu, v ktorom existuje vá žne
riziko,že bude vystavený trestu smrti, mučeniu alebo inému ne ľudskému alebo poni žujúcemu
zaobchádzaniu alebo trestu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/45
HLAVA III
ROVNOS Ť
Článok II-80
Rovnos ťpred zákonom
Každý je rovný pred zákonom.
Článok II-81
Nediskriminácia
1. Zakazuje sa akákoľ vek diskriminácia najmä z dôvodu pohlavia, rasy, farby pleti, etnického alebo
sociálneho pôvodu, genetických vlastností, jazyka, nábo ženstva alebo viery, politického alebo iného
zmýšľania, príslu šnosti k národnostnej men šine, majetku, rodu, zdravotného postihnutia, veku alebo
sexuálnej orientácie.
2. V rozsahu pôsobnosti ústavy a bez toho, aby boli dotknuté jej akéko ľvek osobitné ustanovenia, je
zakázaná akákoľ vek diskriminácia z dôvodu štátnej príslu šnosti.
Článok II-82
Kultúrna, nábož enská a jazyková rozmanitosť
Únia rešpektuje kultúrnu, nábo ženskú a jazykovú rozmanitosť .
Článok II-83
Rovnos ťmedzi ženami a mu žmi
Rovnosťmedziženami a muž mi musí by ťzabezpečená vo v šetkých oblastiach, vrátane zamestnania,
práce a odme ňovania.
Zásada rovnosti nebráni zachovávaniu alebo prijímaniu opatrení, ktoré ustanovujú osobitné výhody
v prospech menej zastúpeného pohlavia.
Článok II-84
Práva die ťaťa
1. Deti majú právo na takú ochranu a starostlivos ť, ktorá je potrebná pre ich blaho. Mô žu slobodne
vyjadrova ťsvoje názory. Tieto názory sa berú do úvahy pri otázkach, ktoré sa ich týkajú,
s prihliadnutím na ich vek a vyspelos ť.
2. Pri v šetkých opatreniach prijatých orgánmi verejnej moci alebo súkromnými in štitúciami, ktoré
sa týkajú detí, sa musia v prvom rade bra ťdo úvahy najlep šie záujmy dieť aťa.C 310/46 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Každé dieťa má právo na pravidelné udrž iavanie osobných vzť ahov a priamych stykov
s obidvomi svojimi rodi čmi, ak to nie je v rozpore s jeho záujmom.
Článok II-85
Práva star ších osôb
Únia uznáva a re špektuje právo star ších osôb na dôstojný život a nezávislos ťan aúčasť
na spoločenskom a kultúrnom živote.
Článok II-86
Integrácia osôb so zdravotným postihnutím
Únia uznáva a re špektuje právo osôb so zdravotným postihnutím vyu žívaťopatrenia, ktoré sú určené
na zabezpe čenie ich nezávislosti, sociálnej integrácie a integrácie v zamestnaní, a ú časti na
spoločenskom živote.
HLAVA IV
SOLIDARITA
Článok II-87
Právo pracovníkov na informácie a konzultácie v rámci podniku
Pracovníci alebo ich zástupcovia musia ma ťna primeraných úrovniach zaru čené informácie
am ožnosťkonzultácií v primeranom čase v prípadoch a za podmienok ustanovených právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
Článok II-88
Právo na kolektívne vyjednávanie a kolektívne akcie
Pracovníci a zamestnávatelia alebo ich príslu šné organizácie majú v súlade s právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou právo vyjednáva ťa uzatvára ťkolektívne zmluvy na
zodpovedajúcich úrovniach a v prípade konfliktu záujmov uskuto čniťkolektívne akcie na ochranu
svojich záujmov, vrátane štrajku.
Článok II-89
Právo na prístup k služ bám zamestnanosti
Každý má právo na bezplatný prístup k slu žbám zamestnanosti.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/47
Článok II-90
Ochrana v prípade bezdôvodného prepustenia
Každý pracovník má právo na ochranu proti bezdôvodnému prepusteniu v súlade s právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
Článok II-91
Spravodlivé a primerané pracovné podmienky
1. Každý pracovník má právo na pracovné podmienky, ktoré zoh ľadňujú jeho zdravie, bezpe čnosť
a dôstojnos ť.
2. Každý pracovník má právo na stanovenie najvy ššej prípustnej dĺž ky pracovného času, denný
at ýždenný odpočinok, ako aj na ka ždoročnú platenú dovolenku.
Článok II-92
Zákaz detskej práce a ochrana mladistvých pri práci
Zamestnávanie detí je zakázané. Minimálny vek na prijatie do zamestnania nesmie by ťnižšía k o
minimálny vek na ukon čenie povinnej školskej dochádzky bez toho, aby boli dotknuté pravidlá,
ktoré mô žub yťvýhodnej šie pre mladistvých a okrem obmedzených výnimiek.
Mladiství prijatí do zamestnania musia ma ťzabezpečené pracovné podmienky primerané ich veku
a musia by ťchránení pred ekonomickým vykorisť ovaním alebo akoukoľ vek prácou, ktorá by mohla
poškodiťich bezpe čnosť, zdravie alebo telesný, psychický, morálny alebo sociálny vývoj, alebo
ohroziťich vzdelávanie.
Článok II-93
Rodina a pracovný život
1. Rodina má zabezpe čenú právnu, ekonomickú a sociálnu ochranu.
2. Na ú čely zosúladenia rodinného a pracovného života, má ka ždý právo na ochranu pred
prepust
ením z dôvodu spojeného s materstvom, ako aj právo na platenú materskú dovolenku alebo
rodičovskú dovolenku po narodení alebo osvojení die ťaťa.
Článok II-94
Sociálne zabezpe čenie a sociálna pomoc
1. Únia uznáva a re špektuje právo na dávky sociálneho zabezpe čenia a sociálne slu žby, ktoré
poskytujú ochranu v prípade materstva, choroby, pracovných úrazov, závislosti alebo vysokého veku,
ako aj v prípade straty zamestnania, podľ a pravidiel ustanovených právom Únie a vnútro štátnymi
právnymi predpismi a praxou.C 310/48 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Každý, kto má bydlisko alebo sa oprávnene pohybuje v rámci Európskej únie, má právo na dávky
sociálneho zabezpe čenia a sociálne výhody v súlade s právom Únie a vnútro štátnymi právnymi
predpismi a praxou.
3. S cieľ om bojova ťproti sociálnemu vylú čeniu a chudobe Únia uznáva a re špektuje právo na
sociálnu pomoc a pomoc pri bývaní s cieľ om zabezpe čiťdôstojnú existenciu v šetkých osôb, ktoré
nemajú dostatok prostriedkov, v súlade s právom Únie a vnútro štátnymi právnymi predpismi
a praxou.
Článok II-95
Zdravotná starostlivos ť
Každý má právo na prístup k preventívnej zdravotnej starostlivosti a právo vyu žívaťlekársku
starostlivos ťza podmienok ustanovených vnútro štátnymi právnymi predpismi a praxou. Pri tvorbe
a uskutočň ovaní všetkých politík a činností Únie sa zabezpe čí vysoká úrove ňochrany ľudského
zdravia.
Článok II-96
Prístup k v šeobecne prospe šným služ bám
Únia uznáva a re špektuje prístup k v šeobecne prospe šným slu žbám, ktorý je ustanovený
vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou, v súlade s ústavou, s cie ľom podporova ťsociálnu
a územnú súdr žnosťÚnie.
Článok II-97
Ochrana životného prostredia
Vysoká úrove ňochranyživotného prostredia a zlep šo vanie kvality životného prostredia musia by ť
začlenené do politík Únie a zabezpe čené v súlade so zásadou trvalo udrž ateľného rozvoja.
Článok II-98
Ochrana spotrebite ľa
Politiky Únie zabezpe čia vysokú úrove ňochrany spotrebiteľ a.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/49
HLAVA V
OBČIANSTVO
Článok II-99
Právo voli ťab yťvolený vo vo ľbách do Európskeho parlamentu
1. Každý občan Únie má právo voli ťab yťvolený vo voľ bách do Európskeho parlamentu
včlenskom štáte, v ktorom má bydlisko, a to za rovnakých podmienok ako štátni príslu šníci toho
štátu.
2. Poslanci Európskeho parlamentu sú volení vo v šeobecných, priamych a slobodných vo ľbách
tajným hlasovaním.
Článok II-100
Právo voli ťab yťvolený vo vo ľbách do orgánov územnej samosprávy
Každý občan Únie má právo voli ťab yťvolený vo voľ bách do orgánov územnej samosprávy
včlenskom štáte, v ktorom má bydlisko, a to za rovnakých podmienok ako štátni príslu šníci toho
štátu.
Článok II-101
Právo na dobrú správu vecí verejných
1. Každý má právo, aby inš titúcie ,orgány, úrady a agentúry Únie vybavovali jeho zále žitosti
nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote.
2. Toto právo zah ŕňa najmä:
a) právo ka ždej osoby na vypočutie skôr, ako je prijaté akékoľ vek individuálne opatrenie, ktoré by sa
jej mohlo nepriaznivo dotýka ťalebo byťnamierené voči nej,
b) právo ka ždej osoby na prístup k spisu, ktorý sa jej týka, za predpokladu re špekto vania
oprávnených záujmov dôvernosti a slu žobného a obchodného tajomstva,
c) povinnos ťsprávy odôvodni ťsvoje rozhodnutia.
3. Každý má právo na náhradu škody spôsobenej inš titúciami alebo zamestnancami Únie pri
výkone ich funkcií, v súlade so v šeobecnými zásadami spolo čnými pre právne poriadky členských
štátov.
4. Každý sa mô že obrátiťna inštitúcie Únie v jednom z jazykov ústavy a musí dosta ťodpoveď
v rovnakom jazyku.C 310/50 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok II-102
Právo na prístup k dokumentom
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo na prístup k dokumentom inš titúcií, orgánov, úradov a agentúr
Únie, bez ohľ adu na ich nosi č.
Článok II-103
Európsky ombudsman
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo oznámi ťEurópskemu ombudsmanovi prípady nesprávneho
úradného postupu inš titúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie, s výnimkou Súdneho dvora
Európskej únie v rámci výkonu jeho súdnych právomocí.
Článok II-104
Petičné právo
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo obráti ťsa s petíciou na Európsky parlament.
Článok II-105
Sloboda pohybu a pobytu
1. Každý občan Únie má právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov.
2. Sloboda pohybu a pobytu sa mô že priznaťv súlade s ústavou štátnym príslu šníkom tretích
krajín, ktorí sa oprávnene zdrž iavajú na území členského štátu.
Článok II-106
Diplomatická a konzulárna ochrana
Každý občan Únie má na území tretej krajiny, v ktorej sa nenachádza diplomatické zastupite ľstvo
členského štátu, ktorého je štátnym príslu šníkom, právo na poskytnutie ochrany diplomatickými
alebo konzulárnymi orgánmi ktoréhoko ľvek iného členského štátu za rovnakých podmienok, ako
štátni príslu šníci takéhoto štátu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/51
HLAVA VI
SPRAVODLIVOS Ť
Článok II-107
Právo na ú činný prostriedok nápravy a spravodlivý proces
Každý, koho práva a slobody zaru čené právom Únie sú poru šené, má právo na ú činný prostriedok
nápravy pred súdom za predpokladu dodr žania podmienok ustanovených v tomto článku.
Každý má právo na to, aby jeho zále žitosťbola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná
nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom. Ka ždý má mo žnosťzískaťporadenstvo,
obhajovať sa osobne a by ťzastúpený.
Právna pomoc sa poskytuje osobám, ktoré nemajú dostato čné prostriedky v prípade, ak je táto
pomoc potrebná na zabezpe čenie efektívneho prístupu k spravodlivosti.
Článok II-108
Prezumpcia neviny a právo na obhajobu
1. Každý, kto je obvinený, sa pova žuje za nevinného, dokia ľjeho vina nebola preukázaná
zákonným spôsobom.
2. Každý, kto je obvinený, má zaru čené právo na obhajobu.
Článok II-109
Zásady zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov
1. Nikoho nemo žno odsúdi ťza konanie alebo opomenutie, ktoré v čase, keď bolo spáchané, nebolo
podľa vnútroštátneho alebo medzinárodného práva trestným činom. Takisto nesmie by ťuložený trest
prísnejší, nežaký bolo mo žné uložiťvčase spáchania trestného činu. Ak po spáchaní trestného činu
zák
on ustanovuje miernej ší trest, ulo ží sa tento trest.
2. Tento článok nebráni súdeniu a potrestaniu osoby za konanie alebo opomenutie, ktoré v čase,
keďbolo spáchané, bolo trestné podľ avšeobecných právnych zásad uznávaných spolo čenstvom
národov.3. Prísnos ťtrestov nesmie by ťneprimeraná trestnému činu.
Článok II-110
Právo neby ťstíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin
Nikoho nemo žno stíhať alebo potresta ťv trestnom konaní za trestný čin, za ktorý u žbol oslobodený
alebo odsúdený kone čným rozsudkom v rámci Únie v súlade so zákonom.C 310/52 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
HLAVA VII
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
UPRAVUJÚCE VÝKLAD A UPLAT ŇOVANIE CHARTY
Článok II-111
Rozsah pôsobnosti
1. Ustanovenia tejto charty sú určené inš titúciám, orgánom, úradom a agentúram Únie za
predpokladu dodr žiavania zásady subsidiarity, ako aj členským štátom výlu čne vtedy, ak vykonávajú
právo Únie. V dôsledku toho re špektujú práva, dodr žiavajú zásady a podporujú ich uplat ňovanie
v súlade so svojimi príslu šnými právomocami a za predpokladu dodr žiavania obmedzení právomocí
Únie, ktoré boli na ňu prenesené v iných častiach ústavy.
2. Táto charta neroz širuje rozsah pôsobnosti práva Únie nad rámec právomocí Únie, ani nezakladá
žiadnu novú právomoc ani úlohu pre Úniu, ani nemení právomoci a úlohy vymedzené v iných
častiach ústavy.
Článok II-112
Rozsah a výklad práv a zásad
1. Akékoľ vek obmedzenie výkonu práv a slobôd uznaných v tejto charte musí by ťustanovené
zákonom a re špektovať podstatu týchto práv a slobôd. Za predpokladu dodr žiavania zásady musí
proporcionality mo žno tieto práva a slobody obmedzi ťlen vtedy, ak je to nevyhnutné a skutočne to
zodpovedá cieľ om vo v šeobecnom záujme, ktoré sú uznané Úniou, alebo ak je to potrebné na
ochranu práv a slobôd iných.
2. Práva uznané v tejto charte, ktoré sú predmetom úpravy ustanovení iných častí ústavy, sa
vykonávajú za podmienok a v medziach vymedzených v tých častiach.
3. V rozsahu, v akom táto charta obsahuje práva, ktoré zodpovedajú právam zaru čeným
v Dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd, zmysel a rozsah týchto práv je rovnaký
ako zmysel a rozsah práv ustanovených v uvedenom dohovore. Toto ustanovenie nebráni tomu, aby
právo Únie priznávalo vä čší rozsah ochrany týchto práv.
4. V rozsahu, v akom táto charta uznáva základné práva vyplývajúce z ústavných tradícií
spoločných pre členskéštáty, sa tieto práva musia vyklada ťv súlade s týmito tradíciami.
5. Ustanovenia tejto charty, ktoré obsahujú zásady, mô žub yťvykonávané aktmi prijatými
inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a aktmi členských štátov, ak tieto vykonávajú právo
Únie, pri uplat ňovaní svojich príslu šných právomocí. Týchto ustanovení sa mo žno dovoláva ťpred
súdom len na ú čely ich výkladu a preskúmavania ich zákonnosti.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/53
6. V plnej miere sa musia zoh ľadniťvnútroštátne právne predpisy a prax tak, ako je to vymedzené
v tejto charte.
7. Súdne orgány Únie a členských štátov prihliadajú na vysvetlivky vypracované s cieľ om poskytnú ť
usmernenia pri výklade charty základných práv.
Článok II-113
Úroveň ochrany
Žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ťtak,že obmedzuje alebo po škodzujeľudské práva
a základné slobody uznané, v rámci príslu šného rozsahu ich pôsobnosti, právom Únie,
medzinárodným právom a medzinárodnými zmluvami, ktorých zmluvnou stranou je Únia alebo
všetkyčlenskéštáty, a najmä Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd,
ako aj ústavami členských štátov.
Článok II-114
Zákaz zneuž ívania práv
Žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ťtak,že zahŕňa právo vyvíja ťčinnosťalebo
dopúšťaťsačinov zameraných na po škodenie práv a slobôd uznaných v tejto charte alebo na ich
obmedzenie vo vä čšom rozsahu, ako je ustanovený v tejto charte.C 310/54 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ČASŤIII
POLITIKY A FUNGOVANIE ÚNIE
HLAVA I
VŠEOBECNE UPLATNITE ĽNÉ USTANOVENIA
Článok III-115
Únia zabezpe čuje vzájomný súlad medzi politikami a činnosťami uvedenými v tejto časti,
zohľadňujúc všetky svoje ciele a podria ďujúc sa zásade prenesenia právomocí.
Článok III-116
Vo všetkýchčinnostiach uvedených v tejto časti sa Únia usiluje o odstránenie nerovností a o podporu
rovnosti medzi ženami a muž mi.
Článok III-117
Pri vymedzovaní a uskutočň ovaní politík a činností uvedených v tejto časti Únia prihliada na
požiadavky spojené s podporou vysokej úrovne zamestnanosti, zárukou primeranej sociálnej
ochrany, bojom proti sociálnemu vylú čeniu a s vysokou úrov ňou vzdelávania, odbornej prípravy
a ochrany ľudského zdravia.
Článok III-118
Pri vymedzovaní a uskutočň ovaní politík a činností uvedených v tejto časti sa Únia zameriava na boj
proti diskriminácii z dôvodu pohlavia, rasy alebo etnického pôvodu, nábož enstva alebo viery,
zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie.
Článok III-119
Požiadavky týkajúce sa ochrany životného prostredia sa musia za členiťdo vymedzovania
a uskuto čňovania politík a činností uvedených v tejto časti, najmä s cieľ om podporova ťtrvalo
udržateľný rozvoj.
Článok III-120
Pri vymedzovaní a uskuto čňovaní iných politík a činností Únie sa zoh ľadňujú pož iadavky na ochranu
spotrebiteľ a.
Článok III-121
Pri tvorbe a uskutočň ovaní politiky Únie v oblasti po ľnohospodárstva, rybného hospodárstva,
dopravy, vnútorného trhu, výskumu a technického rozvoja a kozmického priestoru Únia a členské16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/55
štáty v plnej miere zoh ľadňujú pož iadavky blaha zvierat ako cítiacich bytostí, pri čom rešpektujú
zákonné alebo správne ustanovenia a zvyklosti členských štátov týkajúce sa najmä nábo ženských
rituálov, kultúrnych tradícií a regionálneho dedi čstva.
Článok III-122
Bez toho, aby boli dotknuté články I-5, III-166, III-167 a III-238, a s oh ľadom na postavenie, ktoré
prislúcha slu žbám všeobecného hospodárskeho záujmu ako slu žbám, ktorým v šetci v Únii pripisujú
hodnotu, ako aj na ich význam pri podpore sociálnej a územnej súdr žnosti, Únia a členskéštáty
dbajú v rámci svojich právomocí a v rámci rozsahu pôsobnosti tejto ústavy na to, aby takéto slu žby
fungovali na základe zásad a podmienok, najmä hospodárskych a finan čných, ktoré im umožň ujú
plniťich poslanie. Európske zákony ustanovia tieto zásady a podmienky bez toho, aby boli dotknuté
právomoci členských štátov v súlade s ústavou poskytova ť, objednáva ťa financova ťtakéto slu žby.
HLAVA II
NEDISKRIMINÁCIA A OB ČIANSTVO
Článok III-123
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu upraviťzákaz diskriminácie z dôvodu
štátnej príslu šnosti ustanovený v I-4 ods. 2.
Článok III-124
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia ústavy, a v rámci právomocí, ktoré boli na Úniu
prenesené ústavou, európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady mô že ustanovi ťopatrenia
potrebné na boj proti diskriminácii z dôvodu pohlavia, rasy alebo etnického pôvodu, nábož enstva
alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie. Rada sa uzná ša jednomyse ľne
po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
2. Odchylne od odseku 1 mô žu európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovi ť
základné zásady motiva čných opatrení Únie a ustanovova ťtakéto opatrenia na podporu opatrení
prijatých členskými štátmi s cieľ om prispie ťk dosiahnutiu cieľ ov uvedených v odseku 1, pri čom je
vylúčená akákoľ vek harmonizácia ich zákonov a iných právnych predpisov.
Článok III-125
1. Ak by sa ukázalo, žečinnosťÚnie je nevyhnutná na u ľahčenie vykonávania práva ka ždého
občana Únie na slobodný pohyb a pobyt uvedeného v článku I-10 ods. 2 písm. a), a ústava inak
neustanovuje potrebné právomoci, európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žun at e n t o
účel ustanovi ťpríslušné opatrenia.C 310/56 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Na rovnaké ú čely, ako sú uvedené v odseku 1, a pokia ľústava neustanovila na tento ú čel
potrebné právomoci, mô že európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady ustanovi ťopatrenia
týkajúce sa pasov, preukazov totož nosti, povolení na pobyt alebo akéhoko ľvek iného obdobného
dokladu a opatrenia týkajúce sa sociálneho zabezpe čenia alebo sociálnej ochrany. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Článok III-126
Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady ustanoví podrobnosti o výkone práva ka ždého
občana Únie voli ťab yťvolený vo voľ bách do orgánov územnej samosprávy a vo ľbách do Európskeho
parlamentu v členskom štáte, v ktorom má bydlisko bez toho, aby bol štátnym príslu šníkom tohto
štátu, ktoré je uvedené v článku I-10 ods. 2 písm. b). Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade
s Európskym parlamentom. Táto úprava mô že ustanovi ťodchýlky, ke ďje to odôvodnené osobitnými
problémami niektorého členského štátu.
Právo voli ťab yťvolený vo voľ bách do Európskeho parlamentu sa uplat ňuje bez toho, aby bol
dotknutý článok III-330 ods. 1 a opatrenia prijaté na jeho vykonávanie.
Článok III-127
Členskéštáty prijmú ustanovenia potrebné na zabezpe čenie diplomatickej a konzulárnej ochrany
občanov Únie v tretích krajinách podľ ačlánku I-10 ods. 2 písm. c).
Členskéštáty začnú medzinárodné rokovania potrebné na zabezpeč enie takejto ochrany.
Európsky zákon Rady mô že zaviesťopatrenia potrebné na u ľahčenie takejto ochrany. Rada sa uzná ša
po porade s Európskym parlamentom.
Článok III-128
Jazykmi, v ktorých má ka ždý občan Únie právo obráti ťsa na inš titúcie alebo orgány podľ ačlánku I-
10 ods. 2 písm. d) a dosta ťodpoveď, sú jazyky uvedené v článku IV-448 ods. 1. In štitúciami
a orgánmi uvedenými v článku I-10 ods. 2 písm. d) sú tie, ktoré sú vymenované v článku I-19 ods. 1
druhom pododseku a v článkoch I-30, I-31 a I-32, ako aj európsky ombudsman.
Článok III-129
Komisia podáva ka ždé tri roky správu o uplat ňovaníčlánku I-10 a tejto hlavy Európskemu
parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru. Táto správa zoh ľadní vývoj Únie.
Na základe tejto správy a bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia ústavy, mô žub yť
európskym zákonom alebo európskym rámcovým zákonom Rady doplnené práva ustanovené
včlánku I-10. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu. Tento zákon
alebo rámcový zákon nenadobudne ú činnosťskôr, ako ho schvália členskéštáty v súlade s ich
príslušnými ústavnými po žiadavkami.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/57
HLAVA III
VNÚTORNÉ POLITIKY A ČINNOSTI
KAPITOLA I
VNÚTORNÝ TRH
ODDIEL 1
VYTVORENIE A FUNGOVANIE VNÚTORNÉHO TRHU
Článok III-130
1. Únia prijíma opatrenia s cieľ om vytvori ťvnútorný trh alebo zabezpe čiťjeho fungovanie v súlade
s príslušnými ustanoveniami ústavy.
2. Vnútorný trh predstavuje priestor bez vnútorných hraníc, v ktorom je zabezpe čený voľný pohyb
osôb, slu žieb, tovaru a kapitálu v súlade s ústavou.
3. Rada prijíma na návrh Komisie európske nariadenia a európske rozhodnutia, ktoré ur čujú
usmernenia a podmienky potrebné na zabezpe čenie vyvá ženého rozvoja vo v šetkých dotknutých
odvetviach.
4. Pri vypracovávaní svojich návrhov na plnenie cieľ ov ustanovených v odsekoch 1 a 2 Komisia
zohľadňuje rozsah úsilia, ktoré ur čité hospodárstva, v ktorých sa prejavujú rozdiely v stupni vývoja,
musia vynalo žiťv súvislosti s vytváraním vnútorného trhu, a mô že navrhnú ťvhodné opatrenia.
Ak majú tieto opatrenia formu výnimiek, musia by ťdočasného charakteru a musia spôsobova ť
najmenšie možné narušenie fungovania vnútorného trhu.
Článok III-131
Členskéštáty sa navzájom poradia s cie ľom prijaťspoločné ustanovenia potrebné na zabránenie
tomu, aby fungovanie vnútorného trhu bolo dotknuté opatreniami, ktoré musí niektorý členskýštát
prijaťv prípade záva žných vnútorných nepokojov ohrozujúcich zachovanie verejného poriadku,
v prípade vojny, vá žneho medzinárodného napätia predstavujúceho vojnové nebezpe čenstvo, alebo
aby sičlenskýštát plnil záväzky, ktoré prijal na ú čely zachovania mieru a medzinárodnej bezpe čnosti.
Článok III-132
Ak opatrenia prijaté v prípadoch uvedených v článkoch III-131 a III-436 spôsobujú skres ľovanie
podmienok hospodárskej sú ťaže na vnútornom trhu, Komisia spolo čne s dotknutým členským
štátom preskúma, ako je mo žné tieto opatrenia prispôsobi ťpravidlám ustanoveným v ústave.C 310/58 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Odchylne od postupu ustanoveného v článkoch III-360 a III-361 mô že Komisia alebo ktorýkoľ vek
členskýštát predlo žiťzáležitosťpriamo Súdnemu dvoru, ak sa domnieva, že inýčlenskýštát zneužíva
právomoci ustanovené v článkoch III-131 a III-436. Súdny dvor rozhoduje na neverejnom zasadnutí.
ODDIEL 2
VOĽNÝ POHYB OSÔB A SLU ŽIEB
Pododdiel 1
Pracovníci
Článok III-133
1. Pracovníci majú právo slobodne sa pohybova ťv rámci Únie.
2. Akákoľ vek diskriminácia z dôvodu štátnej príslu šnosti medzi pracovníkmi členských štátov
v súvislosti so zamestnaním, odmenou a inými pracovnými podmienkami, sa zakazuje.
3. Pracovníci majú právo, ktoré podlieha obmedzeniam odôvodneným verejným poriadkom,
verejnou bezpe čnosťou alebo verejným zdravím:
a) prijíma ťskutočne ponúknuté pracovné miesta,
b) slobodne sa na tento ú čel pohybova ťna území členských štátov,
c) zdrž iavať sa včlenskom štáte na účely výkonu zamestnania v súlade s ustanoveniami, ktorými sa
spravuje zamestnávanie štátnych príslu šníkov daného štátu ustanovené zákonom, iným právnym
predpisom alebo správnym opatrením,
d) zosta ťna území členského štátu potom, ako sa v tomto štáte zamestnali, za podmienok, ktoré sa
upravia v európskych nariadeniach prijatých Komisiou.
4. Tento článok sa nevz ťahuje na zamestnávanie vo verejnej správe.
Článok III-134
Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia opatrenia potrebné na zabezpe čenie
slobody pohybu pracovníkov v zmysle článku III-133. Prijímajú sa po porade s Hospodárskym
a sociálnym výborom.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony sú zamerané najmä na:
a) zabezpe čovanie úzkej spolupráce medzi vnútro štátnymi slu žbami zamestnanosti,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/59
b) odstránenie takých administratívnych postupov a praxe, ako aj lehôt prístupu k dostupným
zamestnaniam, stanovených bu ďvnútroštátnymi právnymi predpismi alebo predchádzajúcimi
zmluvami uzavretými medzi členskými štátmi, ktorých zachovanie by predstavovalo preká žku
liberalizácie pohybu pracovníkov,
c) odstránenie v šetkých lehôt a iných obmedzení stanovených bu ďvnútroštátnymi právnymi
predpismi alebo predchádzajúcimi zmluvami uzavretými medzi členskými štátmi, ktoré
ustanovujú pre pracovníkov iných členských štátov iné podmienky slobodného výberu
zamestnania ako pre pracovníkov dotknutého štátu,
d) vytvorenie vhodných mechanizmov, ktoré by umo žnili prepojenie medzi ponukou pracovných
miest a dopytu po nich a napomáhali dosahovaniu rovnováhy medzi ponukou a dopytom na
trhu práce takým spôsobom, aby sa zabránilo vá žnemu ohrozeniu životnej úrovne a úrovne
zamestnanosti rôznych regiónov a priemyselných odvetví.
Článok III-135
V rámci spolo čného programu členskéštáty podporujú výmenu mladých pracovníkov.
Článok III-136
1. V oblasti sociálneho zabezpe čenia ustanovia európske zákony alebo európske rámcové zákony
opatrenia potrebné na zabezpe čenie slobody pohybu pracovníkov prostredníctvom zavedenia
systému, ktorý pre zamestnaných a samostatne zárobkovo činných migrujúcich pracovníkov a osoby
na nich závislé zabezpe čí:
a) započítanie všetkých období, ktoré sa zoh ľadnia podľ a právnych predpisov nieko ľkýchčlenských
štátov na ú čely nadobudnutia a zachovania nároku na dávky a vypo čítanie ich vý šky,
b) vyplácanie dávok osobám, ktoré majú bydlisko na území členských štátov.
2. Ak sa člen Rady domnieva, že by návrhom európskeho zákona alebo európskeho rámcového
zákona uvedeného v odseku 1 mohli by ťdotknuté základné aspekty jeho systému sociálneho
zabezpečenia, vrátane jeho rozsahu pôsobnosti, nákladov alebo finan čnejštruktúry, alebo by mohla
byťdotknutá finan čná rovnováha tohto systému, mô žep ožiadať, aby bola táto zále žitosťpredložená
Európskej rade. V tomto prípade sa pozastaví postup uvedený v článku III-396. Európska rada po
diskusii a v lehote štyroch mesiacov:
a) vráti návrh spä ťRade, ktorá ukon čí pozastavenie postupu uvedeného v článku III-396, alebo
b) pož iada Komisiu, aby predlo žila nový návrh, v tomto prípade sa pôvodne navrhovaný akt
považuje za neprijatý.C 310/60 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Pododdiel 2
Sloboda usadi ťsa
Článok III-137
V rámci tohto pododdielu sa zakazujú obmedzenia slobody štátnych príslu šníkovčlenských štátov
usadiťsa na území iného členského štátu. Zakazujú sa aj obmedzenia, ktoré sa týkajú zakladania
agentúr, pobo čiek a dcérskych spolo čnostíštátnymi príslu šníkmi ktoréhokoľ vekčlenského štátu na
území ktoréhokoľ vekčlenského štátu.
Štátni príslu šnícičlenského štátu majú na území iného členského štátu právo zač aťa vykonávať
činnosťako samostatne zárobkovo činné osoby a zaklada ťa viesťpodniky, najmä spolo čnosti
v zmysle článku III-142 druhého odseku, za podmienok ustanovených právnymi predpismi daného
členského štátu usadenia pre jeho vlastných štátnych príslu šníkov, pokia ľnie je v oddiele 4 týkajúcom
sa kapitálu a platieb ustanovené inak.
Článok III-138
1. Európske rámcové zákony ustanovia opatrenia na vykonávanie slobody usadi ťsa, pokia ľide
o konkrétne činnosti. Prijímajú sa po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.
2. Európsky parlament, Rada a Komisia vykonávajú funkcie, ktoré im boli zverené odsekom 1,
najmä:
a) udeľovaním spravidla prioritného zaobchádzania pre také činnosti, pri ktorých sloboda usadiť sa
predsta
vuje mimoriadne cenný príspevok pre rozvoj výroby a obchodu,
b) zabezpe čovaním úzkej spolupráce medzi príslu šnými orgánmi členských štátov s cieľ om
oboznámi ťsa s konkrétnou situáciou v rámci Únie, pokia ľide o rozli čné dotknuté činnosti,
c) odstránením takých administratívnych postupov a praxe, ustanovených bu ďvnútroštátnymi
právnymi predpismi alebo predchádzajúcimi zmluvami uzavretými medzi členskými štátmi,
ktorých zachovanie by predstavovalo preká žku slobody usadi ťsa,
d) zabezpe čovaním toho, aby pracovníci z jedného členského štátu zamestnaní na území iného
členského štátu mohli na tomto území zosta ťna účely začatia činnosti ako samostatne
zárobkovo činné osoby, ak spĺňajú podmienky, ktorých splnenie by sa od nich po žadovalo, ak by
vstupovali do daného štátu včase, keďmali v úmysle takéto činnosti zača ť,
e) umož nenímštátnemu príslu šníkovi jedného členského štátu nadobudnú ťaužívaťpozemky
a budovy, ktoré sa nachádzajú na území iného členského štátu, v rozsahu, ktorý nie je v rozpore
so zásadami ustanovenými v článku III-227 ods. 2,
f) postupným odstra ňo vaním obmedzení slobody usadi ťsa v každej oblasti činnosti, ktorá
prichádza do úvahy, vo vzť ahu k podmienkam zalo ženia agentúr, pobo čiek alebo dcérskych
spoločností na území členského štátu a vo vz ťahu k podmienkam, ktorými sa spravuje vstup
personálu hlavného podniku do vedúcich alebo dozorných funkcií v takýchto agentúrach,
pobočkách alebo dcérskych spolo čnostiach,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/61
g) koordináciou ochranných opatrení, ktoré sa v členských štátoch vyž adujú na ochranu záujmov
spoloč níkov a tretích osôb od spolo čností v zmysle článku III-142 druhého odseku,
v nevyhnutnom rozsahu a s cie ľom dosiahnu ťrovnocennos ťtýchto ochranných opatrení
v rámci Únie,
h) ubezpeč ením sa o tom, že podmienky usadenia sa nie sú skreslené pomocou poskytovanou
členskými štátmi.
Článok III-139
Tento pododdiel sa nevz ťahuje na činnosti, ktoré sú v členskom štáte dočasne alebo trvalo spojené
s vykonávaním verejnej moci.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu vylúčiťniektoré činnosti z uplat ňovania
tohto pododdielu.
Článok III-140
1. Týmto pododdielom a opatreniami prijatými na jeho vykonávanie nie je dotknuté uplat ňovanie
ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení členských štátov, ktoré
ustanovujú osobitné zaobchádzanie s cudzími štátnymi príslu šníkmi z dôvodov verejného poriadku,
verejnej bezpe čnosti alebo verejného zdravia.
2. Európske rámcové zákony koordinujú vnútro štátne ustanovenia uvedené v odseku 1.
Článok III-141
1. Európske rámcové zákony u ľahčujú osobám za čatie a vykonávanie činnosti ako samostatne
zárobkovo činným osobám. Ich cieľ om je:
a) vzájomné uznávanie diplomov, osved čení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách,
b) koordinácia ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení v členských
štátoch týkajúcich sa za čatia a vykonávania činností samostatne zárobkovo činných osôb.
2. Pri lekárskych a zdravotníckych povolaniach a farmaceutických povolaniach závisí postupné
zrušenie obmedzení od koordinácie podmienok pre výkon týchto povolaní v jednotlivých členských
štátoch.
Článok III-142
So spolo čnosťami založenými v súlade s právnymi predpismi členského štátu, ktoré majú sídlo,
ústredie alebo hlavné miesto podnikania v rámci Únie, sa na ú čely tohto pododseku zaobchádza
rovnako ako s fyzickými osobami, ktoré sú štátnymi príslu šníkmičlenských štátov.
„Spoločnosti “znamenajú spolo čnosti zalo žené podľao bčianskeho alebo obchodného práva vrátane
družstiev a iných právnických osôb, ktoré sa spravujú verejným alebo súkromným právom,
s výnimkou tých, ktoré sú neziskové.C 310/62 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-143
Členskéštáty zaobchádzajú so štátnymi príslu šníkmi iných členských štátov rovnako ako so svojimi
vlastnými štátnymi príslu šníkmi, pokiaľ ide o mo žnosťkapitálovej ú časti v spolo čnostiach v zmysle
článku III-142 druhého odseku, bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie iných ustanovení ústavy.
Pododdiel 3
Sloboda poskytova ťslužby
Článok III-144
V rámci tohto pododdielu sa zakazujú obmedzenia slobody poskytova ťslužby v rámci Únie vo
vzťahu kštátnym príslu šníkomčlenských štátov, ktorí sú usadení v inom členskom štáte ako osoba,
pre ktorú sú slu žby určené.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu rozšíriťuplatňovanie tohto pododdielu na
štátnych príslu šníkov tretej krajiny, ktorí poskytujú slu žby a ktorí sú usadení v rámci Únie.
Článok III-145
Na účely ústavy sa za „služby“považ ujú služby poskytované spravidla za odplatu, pokia ľsa
nespravujú ustanoveniami o vo ľnom pohybe osôb, tovaru a kapitálu.
Služby zahŕňajú najmä:
a)činnosti priemyselného charakteru,
b)činnosti obchodného charakteru,
c)činnosti remeselníkov,
d)činnosti súvisiace so slobodnými povolaniami.
Bez toho, aby bol dotknutý pododdiel 2 týkajúci sa slobody usadi ťsa, môže osoba poskytujúca
službu na tento ú čel doč asne vykonáva ťsvojučinnosťvčlenskom štáte, kde sa daná slu žba poskytuje,
za rovnakých podmienok, aké daný štát ustanovuje pre svojich vlastných štátnych príslu šníkov.
Článok III-146
1. Sloboda poskytova ťslužby v oblasti dopravy sa spravuje kapitolou III oddielom 7 týkajúcim sa
dopravy.
2. Liberalizácia bankových a pois ťovacích slu žieb spojená s voľ ným pohybom kapitálu sa uskuto ční
v súlade s liberalizáciou pohybu kapitálu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/63
Článok III-147
1. Európsky rámcový zákon ustanovuje opatrenia na dosiahnutie liberalizácie ur čitých slu žieb.
Prijíma sa po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.
2. V prípade európskeho rámcového zákona uvedeného v odseku 1 sa v zásade uprednost ňujú tie
služby, ktoré priamo ovplyv ňujú výrobné náklady alebo ktorých liberalizácia napomáha u ľahčovať
obchod s tovarom.
Článok III-148
Členskéštáty sa usilujú o dosiahnutie liberalizácie slu žieb vo väčš om rozsahu, ako vyž aduje európsky
rámcový zákon prijatý podľ ačlánku III-147 ods. 1, ak im to dovolí celková hospodárska situácia
a situácia v dotknutom hospodárskom odvetví.
Na tento ú čel Komisia vydá pre dotknuté členskéštáty odporú čania.
Článok III-149
Pokiaľ sa nezrušia obmedzenia slobody poskytova ťslužby, uplatňujúčlenskéštáty takéto obmedzenia
bez ohľ adu naštátnu príslu šnosťalebo miesto pobytu na v šetkých poskytovate ľov služieb podľ a
článku III-144 prvého odseku.
Článok III-150
Na záležitosti upravené v tomto pododdiele sa vz ťahujúčlánky III-139 a žIII-142.
ODDIEL 3
VOĽNÝ POHYB TOVARU
Pododdiel 1
Colná únia
Článok III-151
1. Únia predstavuje colnú úniu, ktorá sa vz ťahuje na v šetok obchod s tovarom a zah ŕňa zákaz
dovozných a vývozných ciel a poplatkov s rovnocenným ú činkom medzi členskými štátmi, ako aj
prijatie spolo čného colného sadzobníka vo vz ťahu k tretím krajinám.
2. Odsek 4 a pododdiel 3 týkajúci sa zákazu mno žstvových obmedzení sa vzť ahujú na výrobky
s pôvodom v členských štátoch a na výrobky s pôvodom v tretích krajinách, ktoré sú v členských
štátoch v re žime voľ ný obeh.C 310/64 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Za výrobky v re žime voľný obeh v členskom štáte sa považ ujú tie výrobky s pôvodom v tretích
krajinách, pri ktorých boli splnené dovozné formality a zaplatené v šetky vymerané a splatné clá alebo
poplatky s rovnocenným ú činkom v tomto členskom štáte, ak sa na tieto výrobky nevz ťahuje nárok
na plné alebo čiastočné vrátenie týchto ciel a poplatkov.
4. Dovozné a vývozné clá a poplatky s rovnocenným ú činkom medzi členskými štátmi sa zakazujú.
Tento zákaz sa rovnako vz ťahuje na clá fi škálnej povahy.
5. Rada prijíma na návrh Komisie európske nariadenia a európske rozhodnutia, ktorými sa
stanovujú colné sadzby spolo čného colného sadzobníka.
6. Komisia sa pri vykonávaní úloh, ktoré jej boli zverené na základe tohto článku, spravuje:
a) potrebou podporova ťobchod medzi členskými štátmi a tretími krajinami,
b) vývojom podmienok hospodárskej sú ťaže v Únii, ak smerujú k zlep šeniu konkurencieschopnosti
podnikov,
c) pož iadavkami zásobovania Únie surovinami a polotovarmi, pri čom Komisia dbá o to, aby medzi
členskými štátmi nedochádzalo k naru šeniu podmienok hospodárskej sú ťaže v oblasti hotových
výrobkov,
d) potrebou vyhýba ťsa váž nym poruchám v hospodárstve členských štátov a zabezpe čiťracionálny
rozvoj výroby a roz šírenie spotreby v rámci Únie.
Pododdiel 2
Colná spolupráca
Článok III-152
V rozsahu pôsobnosti ústavy európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia
na posilnenie colnej spolupráce medzi členskými štátmi navzájom a medzi členskými štátmi
a Komisiou.
Pododdiel 3
Zákaz mno žstvových obmedzení
Článok III-153
Množstvové obmedzenia dovozu a vývozu, ako aj v šetky opatrenia s rovnocenným ú činkom sú
medzičlenskými štátmi zakázané.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/65
Článok III-154
Článok III-153 nebráni zákazom ani obmedzeniam dovozu, vývozu alebo tranzitu tovaru z dôvodov
verejnej morálky, verejného poriadku alebo verejnej bezpe čnosti, ochrany zdravia a životaľudí alebo
zvierat, ochrany rastlín, ochrany národných pamiatok s umeleckou, historickou alebo archeologickou
hodnotou, alebo ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva. Tieto zákazy alebo obmedzenia
však nesmú by ťprostriedkami svojvo ľnej diskriminácie alebo skrytého obmedzovania obchodu
medzičlenskými štátmi.
Článok III-155
1.Členskéštáty prispôsobia v šetkyštátne monopoly obchodnej povahy tak, aby v podmienkach
nákupu a odbytu tovaru neexistovala diskriminácia medzi štátnymi príslu šníkmičlenských štátov.
Tentočlánok sa vzť ahuje na ka ždý subjekt, prostredníctvom ktorého členskýštát právne alebo
fakticky, priamo alebo nepriamo vykonáva dozor, riadi alebo významne ovplyv ňuje dovoz alebo
vývoz medzi členskými štátmi. Rovnako sa vzť ahuje aj na monopoly, ktoré štát zveril iným
subjektom.
2.Členskéštáty neprijmú žiadne nové opatrenie, ktoré je v rozpore so zásadami ustanovenými
v odseku 1 alebo obmedzuje rozsah pôsobnosti článkov týkajúcich sa zákazu ciel a mno žstvových
obmedzení medzi členskými štátmi.
3. Ak v štátnom monopole obchodnej povahy platia pravidlá, ktoré majú u ľahčiťodbyt alebo zvý šiť
zhodnocovanie po ľnohospodárskych výrobkov, pri uplat ňovaní tohto článku by sa mali prija ť
zabezpečiťrovnocenné záruky zamestnanosti a životnej úrovne dotknutých výrobcov.
ODDIEL 4
KAPITÁL A PLATBY
Článok III-156
V rámci tohto oddielu sa zakazujú obmedzenia týkajúce sa tak pohybu kapitálu, ako aj platieb medzi
členskými štátmi navzájom a medzi členskými štátmi a tretími krajinami.
Článok III-157
1.Článkom III-156 nie je dotknuté uplat ňovanie obmedzení vo vzť ahu k tretím krajinám, ktoré
platili vo vnútro štátnom práve alebo v práve Únie k 31. decembru 1993 a boli prijaté v súvislosti
s pohybom kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín v súvislosti s priamymi investíciami
vrátane investícií do nehnuteľ ností, usadením sa, poskytovaním finan čných slu žieb alebo pripustením
cenných papierov na kapitálové trhy. V prípade Estónska a Ma ďarska to platí pre obmedzenia pod ľa
vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1999.C 310/66 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia opatrenia o pohybe kapitálu do
tretích krajín alebo z tretích krajín v súvislosti s priamymi investíciami vrátane investícií do
nehnuteľ ností, usadením sa, poskytovaním finan čných slu žieb alebo pripustením cenných papierov
na kapitálové trhy.
Európsky parlament a Rada sa usilujú dosiahnu ťcieľvoľného pohybu kapitálu medzi členskými
štátmi navzájom a tretími krajinami v naj širšom možnom rozsahu a bez toho, aby boli dotknuté iné
ustanovenia ústavy.3. Odchylne od odseku 2 mô že opatrenia, ktoré predstavujú krok spä ťv práve Únie, pokia ľide
o liberalizáciu pohybu kapitálu do tretích krajín a z tretích krajín, ustanovi ťlen európsky zákon alebo
európsky rámcový zákon Rady. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Článok III-158
1.Článkom III-156 nie je dotknuté právo členských štátov:
a) uplatňovaťpríslušné ustanovenia ich da ňových právnych predpisov, ktoré odli šne zaobchádzajú
sd aňovníkmi s rozdielnym miestom bydliska alebo miestom investovania kapitálu,
b) prijaťvšetky potrebné opatrenia najmä v oblasti da ňového práva a dohľ adu nad obozretným
podnikaním finan čných inš titúcií, aby sa zabránilo poru šovaniu ustanovení vnútro štátnych
zákonov a iných právnych predpisov, alebo ustanovi ťpostupy ohlasovania kapitálových pohybov
na účely administratívnych alebo štatistických informácií alebo prija ťopatrenia, ktoré sú
opodstatnené z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpe čnosti.
2. Týmto oddielom nie je dotknutá uplatnite ľnosťobmedzení týkajúcich sa práva usadi ťsa,
 ktoré sú
zlučiteľné s ústavou.
3. Opatrenia a postupy uvedené v odsekoch 1 a 2 nesmú predstavova ťprostriedky svojvoľ nej
diskriminácie alebo skrytého obmedzovania vo ľného pohybu kapitálu a platieb tak, ako je
vymedzený v článku III-156.
4. Ak sa neprijme európsky zákon alebo európsky rámcový zákon pod ľačlánku III-157 ods. 3,
Komisia, alebo ak Komisia do troch mesiacov od žiadosti dotknutého členského štátu neprijme
európske rozhodnutie, tak Rada, mô že prijaťeurópske rozhodnutie, ktoré potvrdzuje, že
obmedzujúce da ňové opatrenia prijaté členským štátom voči jednej alebo viacerým tretím krajinám
sa považujú za zlučite ľné s ústavou, ak ich je mo žné odôvodni ťjedným z cieľ ov Únie a ak sú
zlučiteľné s riadnym fungovaním vnútorného trhu. Rada sa uzná ša jednomyse ľne nažiadosť
členského štátu.
Článok III-159
Ak za výnimo čných okolností pohyby kapitálu do alebo z tretích krajín spôsobujú, alebo ak hrozí, že
spôsobia záva žnéťažkosti vo fungovaní hospodárskej a menovej Únie, mô že Rada na návrh Komisie
prijaťeurópske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktorými ustanoví ochranné opatrenia vo
vzťahu k tretím krajinám na obdobie najviac šiestich mesiacov, za predpokladu, že takéto opatrenia16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/67
sú nevyhnutné. Uzná ša sa po porade s Európskou centrálnou bankou.
Článok III-160
Ak je to potrebné na dosiahnutie cie ľov uvedených v článku III-257 v súvislosti s predchádzaním
a bojom proti terorizmu a súvisiacimi činnosťami, európske zákony vymedzia rámec pre správne
opatrenia týkajúce sa pohybu kapitálu a platieb, ako napr. zmrazenie finan čných prostriedkov,
finančných aktív alebo hospodárskych výnosov patriacich, vlastnených alebo v dr žbe fyzických alebo
právnických osôb, skupín alebo ne štátnych subjektov.
Na vykonávanie európskych zákonov uvedených v prvom odseku prijíma Rada na návrh Komisie
európske nariadenia alebo európske rozhodnutia.
Právne akty uvedené v tomto článku obsahujú potrebné ustanovenia o právnych zárukách.
ODDIEL 5
PRAVIDLÁ HOSPODÁRSKEJ SÚ ŤAŽE
Pododdiel 1
Pravidlá vzť ahujúce sa na podniky
Článok III-161
1. Ako nezlu čiteľné s vnútorným trhom sa zakazujú v šetky dohody medzi podnikmi, rozhodnutia
združení podnikov a zosúladené postupy, ktoré mô žu ovplyvni ťobchod medzi členskými štátmi
a ktoré majú za cieľ alebo následok bránenie alebo obmedzovanie hospodárskej sú ťaže alebo
narúšanie hospodárskej sú ťaže v rámci vnútorného trhu, a najmä tie, ktoré:
a) priamo alebo nepriamo určujú nákupné alebo predajné ceny alebo iné obchodné podmienky,b) obmedzujú alebo riadia výrobu, trhy, technický rozvoj alebo investície,c) rozde ľujú trhy alebo zdroje zásobovania,
d) uplatňujú voči obchodným partnerom rozdielne podmienky pri plnení rovnakej povahy, čím ich
znevýhod ňujú v hospodárskej sú ťaži,
e) podmie ňujú uzatváranie zmlúv prijatím dodato čných záväzkov zo strany ostatných zmluvných
strán, ktoré svojou povahou alebo pod ľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto
zmlúv.C 310/68 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Vš etky dohody alebo rozhodnutia zakázané týmto článkom sú absolútne neplatné.
3. Odsek 1 v šak môžeb yťvyhlásený za neú činný pre prípad:
—všetkých dohôd alebo kategórií dohôd medzi podnikmi,
—všetkých rozhodnutí alebo kategórií rozhodnutí zdru žení podnikov,
—všetkých zosúladených postupov alebo kategórií zosúladených postupov,
ktoré prispievajú k zlep šeniu výroby alebo distribúcie tovaru alebo k podpore technického alebo
hospodárskeho pokroku, pri čom umožň ujú spotrebiteľ om primeraný podiel na prospechu z toho
vyplývajúceho, a ktoré:
a) neukladajú dotknutým podnikom obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie takýchto
cieľov,
b) neumo žňujú takýmto podnikom vylú čiťhospodársku sú ťažvo vzť ahu k podstatnej časti daných
výrobkov.
Článok III-162
Akékoľ vek zneužívanie dominantného postavenia na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti
jedným alebo viacerými podnikmi sa zakazuje ako nezlu čiteľné s vnútorným trhom v rozsahu, ktorý
môže ovplyvňovaťobchod medzi členskými štátmi.
Takéto zneu žívanie mô že zahŕňaťnajmä:
a) priame alebo nepriame vynucovanie neprimeraných nákupných alebo predajných cien alebo
iných obchodných podmienok,
b) obmedzovanie výroby, odbytu alebo technického vývoja na úkor spotrebiteľ ov,
c) uplatňovanie rozdielnych podmienok vo či obchodným partnerom pri plnení rovnakej povahy,
čím sú títo znevýhod ňovaní v hospodárskej sú ťaži,
d) podmie ňovanie uzatvárania zmlúv prijatím dodato čných záväzkov zo strany druhých zmluvných
strán, ktoré svojou povahou alebo pod ľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto
zmlúv.
Článok III-163
Rada prijíma na návrh Komisie európske nariadenia na uplat ňovanie zásad uvedených v článkoch III-
161 a III-162. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/69
Účelom týchto nariadení je najmä:
a) zabezpe čiťdodržiavanie zákazov uvedených v článku III-161 ods. 1 a v článku III-162 stanovením
pokút a penále,
b) ustanovi ťpodrobné pravidlá uplat ňovaniačlánku III-161 ods. 3, zoh ľadňujúc potrebu zabezpe čiť
účinný dohľ ad na jednej strane a zjednodu šenie administratívnej kontroly v najvä čšej možnej
miere na strane druhej,
c) prípadne vymedzi ťrozsah pôsobnosti článkov III-161 a III-162 v rôznych odvetviach
hospodárstva,
d) vymedzi ťúlohy Komisie a Súdneho dvora Európskej únie pri uplat ňovaní ustanovení uvedených
v tomto odseku,
e) vymedzi ťvzťah medzi právnymi predpismi členských štátov na jednej strane a týmto oddielom,
ako aj európskymi nariadeniami prijatými podľ a tohtočlánku na druhej strane.
Článok III-164
Do nadobudnutia ú činnosti európskych nariadení prijatých podľ ačlánku III-163 rozhodujú orgány
členských štátov o prípustnosti dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov a o zneu žívaní
dominantného postavenia na vnútornom trhu v súlade s ich vnútro štátnym právom a s článkom III-
161, najmä jeho odsekom 3 a s článkom III-162.
Článok III-165
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok III-164, Komisia zabezpe čí uplatňovanie zásad uvedených
včlánk och III-161 a III-162. Na žiadosťčlenského štátu alebo z vlastného podnetu a v spolupráci
s príslušnými orgánmi v členských štátoch, ktoré jej poskytnú pomoc, Komisia pre šetrí prípady
podozrenia z poru šenia týchto zásad. Ak zistí, že k porušeniu došlo, navrhne vhodné opatrenia na
jeho odstránenie.
2. Ak uvedené poru šenie naďalej trvá, Komisia prijme odôvodnené európske rozhodnutie,
v ktorom uvedie poru šenia daných zásad. Komisia mô že uverejni ťsvoje rozhodnutie a poveri ť
členskéštáty, aby prijali opatrenia potrebné na nápravu situácie, pri čom ustanoví ich podmienky
a podrobnosti.3. Komisia mô žep r i j aťeurópske nariadenia týkajúce sa kategórií dohôd, v súvislosti s ktorými Rada
prijala európske nariadenie pod ľačlánku III-163 druhého odseku písm. b).
Článok III-166
1. V prípade verejných podnikov a podnikov, ktorým členskéštáty udelia osobitné alebo výlu čné
práva,členskéštáty neprijmú, ani nezachovajú žiadne opatrenie, ktoré je v rozpore s ústavou, najmä
sčlánkom I-4 ods. 2 a článkami III-161 a žIII-169.C 310/70 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Na podniky poverené poskytovaním slu žieb všeobecného hospodárskeho záujmu alebo podniky,
ktoré majú povahu fi škálneho monopolu, sa ustanovenia ústavy, najmä pravidlá hospodárskej sú ťaže,
vzťahujú za predpokladu, žeu p l a tňovanie týchto ustanovení neznemo žňuje právne alebo
v skutočnosti plni ťurčité úlohy, ktoré im boli zverené. Rozvoj obchodu nesmie by ťdotknutý
v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so záujmami Únie.
3. Komisia zabezpe čí uplatňovanie tohto článku a v prípade potreby prijme vhodné európske
nariadenia alebo európske rozhodnutia.
Pododdiel 2
Pomoc poskytnutá členskými štátmi
Článok III-167
1. Pokia ľnie je v ústave ustanovené inak, akáko ľvek pomoc poskytnutá členským štátom alebo
akoukoľ vek formou zo štátnych zdrojov, ktorá skres ľuje hospodársku sú ťažalebo hrozí skres ľovaním
hospodárskej sú ťaže tým,že zvýhod ňuje určité podniky alebo výrobu urč itých druhov tovaru, sa
považuje za nezlu čiteľnú s vnútorným trhom, pokia ľovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
2. S vnútorným trhom je zlučite ľná:
a) pomoc sociálnej povahy poskytnutá jednotlivým spotrebiteľ om za predpokladu, že je poskytnutá
bez diskriminácie vo vzť ahu k pôvodu výrobkov,
b) pomoc určená na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo výnimo čnými
udalosťami,
c) pomoc poskytnutá hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko dotknutých
rozdelením Nemecka v rozsahu potrebnom na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených
týmto rozdelením. Pä ťrokov od nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu mô že Rada
na návrh Komisie prija ťeurópske rozhodnutie, ktorým sa zru ší toto ustanovenie.
3. Za zlučite ľnú s vnútorným trhom mo žno považ ovať:
a) pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja tých oblastí, v ktorých je mimoriadne nízka živ otná
úroveňalebo záva žne nízka zamestnanos ť, a oblastí uvedených v článku III-424 so zrete ľom na
ichštrukturálnu, hospodársku a sociálnu situáciu,
b) pomoc na podporu vykonávania dôle žitého projektu spolo čného európskeho záujmu alebo na
nápravu záva žnej poruchy fungovania hospodárstva členského štátu,
c) pomoc na u ľahčenie rozvoja určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych
oblastí, pokiaľ táto pomoc neovplyv ňuje podmienky obchodovania v rozsahu, ktorý by bol
v rozpore so spolo čným záujmom,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/71
d) pomoc na podporu kultúry a na zachovanie kultúrneho dedičstva, pokia ľtakáto pomoc
neovplyv ňuje podmienky obchodovania a hospodárskej sú ťaže v Únii v rozsahu, ktorý by bol
v rozpore so spolo čným záujmom,
e) iné kategórie pomoci, ktoré mô žub yťvymedzené európskymi nariadeniami alebo európskymi
rozhodnutiami prijatými Radou na návrh Komisie.
Článok III-168
1. Komisia v spolupráci s členskými štátmi vykonáva stály doh ľad nad systémami pomoci, ktoré
existujú v týchto štátoch. Navrhuje im akékoľ vek vhodné opatrenia, ktoré si vy žaduje postupný
rozvoj alebo fungovanie vnútorného trhu.
2. Ak Komisia po výzve dotknutým stranám, aby v stanovenej lehote predlo žili svoje pripomienky,
zistí,že pomoc poskytnutá členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov je nezlu čiteľná
s vnútorným trhom podľ ačlánku III-167, alebo ak zistí, že táto podpora sa zneu žíva, prijme európske
rozhodnutie, ktoré od daného členského štátu vyž aduje, aby zru šil alebo pozmenil takúto pomoc
v rámci lehoty stanovenej Komisiou.Ak dotknutý členskýštát tomuto európskemu rozhodnutiu nevyhovie v stanovenej lehote, Komisia
alebo ktorýkoľ vek inýčlenskýštát môže odchylne od článkov III-360 a III-361 poda ťpriamo na
Súdny dvor Európskej únie návrh na za čatie konania.
Na základe žiadostičlenského štátu môže
Rada jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie o tom, že
pomoc, ktorú daný štát poskytuje alebo má v úmysle poskytnú ť, sa odchylne od článku III-167 alebo
od európskych nariadení uvedených v článku III-169 pova žuje za zlučite ľnú s vnútorným trhom, ak
je takéto rozhodnutie odôvodnené výnimo čnými okolnos ťami. Ak v súvislosti s touto pomocou
Komisia u žzačala kona ťpodľa postupu uvedeného v prvom pododseku tohto odseku, predlo ženie
žiadosti dotknutého členského štátu Rade má za následok pozastavenie tohto konania a ždo
vyjadrenia Rady.
Ak sa však Rada nevyjadrí do troch mesiacov od predlo ženia uvedenej žiadosti, rozhodne Komisia.
3.Členskéštáty informujú Komisiu o v šetkých zámeroch na poskytnutie alebo pozmenenie
pomoci v čas tak, aby mohla predlo žiťsvoje pripomienky. Ak sa domnieva, že niektorý zámer je
nezlučiteľný s vnútorným trhom pod ľačlánku III-167, bezodkladne za čne kona ťpodľa postupu
uvedeného v odseku 2 tohto článku. Dotknutý členskýštát nemô že vykona ťnavrhované opatrenia,
pokiaľ sa vo veci nerozhodlo s kone čnou platnos ťou.
4. Komisia mô žep r i j aťeurópske nariadenia týkajúce sa kategórií štátnej pomoci, o ktorej Rada
podľačlánku III-169 rozhodla, žem ôžeb yťoslobodená od povinnosti informova ťuvedenej
v odseku 3 tohto článku.C 310/72 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-169
Rada mô že na návrh Komisie prija ťeurópske nariadenia na uplat ňovaniečlánkov III-167 a III-168
a najmä na určenie podmienok, za ktorých sa uplat ňuječlánok III-168 ods. 3, a kategórií pomoci,
ktoré sú oslobodené od povinnosti informova ťuvedenej v uvedenom odseku. Uzná ša sa po porade
s Európskym parlamentom.
ODDIEL 6
FIŠKÁLNE USTANOVENIA
Článok III-170
1.Žiadenčlenskýštát neuloží na výrobky z iných členských štátovžiadne priame alebo nepriame
vnútroštátne odvody prevy šujúce odvody ukladané priamo či nepriamo na podobné domáce
výrobky.
Ďalejžiadenčlenskýštát neulo ží na výrobky iných členských štátovžiadne vnútro štátne odvody,
ktorými nepriamo ochra ňuje iné výrobky.
2. Vrátenie vnútro štátnych odvodov pri výrobkoch vyvá žanýchčlenským štátom na územie iného
členského štátu nepresiahne vnútro štátne odvody, ktoré sa na ne priamo či nepriamo ukladajú.
3. V prípade iných odvodov ako daní z obratu, spotrebných daní a iných nepriamych daní nemô žu
byťpri vývoze do iných členských štátov poskytnuté ú ľavy a vrátené odvody a pri dovoze z členských
štátov nemô žub yťuložené vyrovnávacie poplatky, pokia ľpripravované ustanovenia neboli vopred
schválené na obmedzené obdobie európskym rozhodnutím prijatým Radou na návrh Komisie.
Článok III-171
Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady ustanoví opatrenia týkajúce sa harmonizácie
právnych predpisov týkajúcich sa daní z obratu, spotrebných daní a iných nepriamych daní za
predpokladu, že takáto harmonizácia je nevyhnutná na vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu
a na zamedzenie narú šania hospodárskej sú ťaže. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade
s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom.
ODDIEL 7
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok III-172
1. Pokia ľnie je v ústave ustanovené inak, tento článok sa vzť ahuje na dosahovanie cieľ ov uvedených
včlánku III-130. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia opatrenia na
aproximáciu ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení v členských
štátoch, cieľ om ktorých je vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu. Tieto zákony sa prijímajú16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/73
po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.
2. Odsek 1 sa neuplat ňuje na fiškálne ustanovenia, na ustanovenia, ktoré sa týkajú slobodného
pohybu osôb, ani na ustanovenia týkajúce sa práv a záujmov zamestnancov.3. Komisia zakladá svoje návrhy predlo žené podľa odseku 1 týkajúce sa zdravia, bezpe čnosti,
ochrany životného prostredia a ochrany spotrebiteľ a na vysokej úrovni ochrany, pri čom zoh ľadní
najmä akýkoľ vek nový vývoj podlo žený vedeckými poznatkami. V rámci svojich príslu šných
právomocí sa tento cie ľusiluje dosiahnu ťaj Európsky parlament a Rada.
4. Ak po prijatí harmoniza čného opatrenia prostredníctvom európskeho zákona alebo európskeho
rámcového zákona alebo prostredníctvom európskeho nariadenia Komisie pova žuječlenskýštát z
dôlež itých dôvodov uvedených v článku III-154 alebo týkajúcich sa ochrany životného alebo
pracovného prostredia za potrebné zachova ťvnútroštátne ustanovenia, oznámi tieto ustanovenia
Komisii a uvedie dôvody ich zachovania.5. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, ak po prijatí harmoniza čného opatrenia prostredníctvom
európskeho zákona alebo európskeho rámcového zákona alebo prostredníctvom nariadenia Komisie
považuječlenskýštát za nevyhnutné zavies ťvnútroštátne ustanovenia podlo žené novými vedeckými
dôkazmi týkajúcimi sa ochrany životného alebo pracovného prostredia z dôvodov problému, ktorý je
špecifický pre daný členskýštát a ktorý vznikol po prijatí harmoniza čného opatrenia, oznámi
Komisii zamý šľané ustanovenia a uvedie dôvody ich zavedenia.
6. Komisia do šiestich mesiacov od oznámení uvedených v odsekoch 4 a 5 prijme európske
rozhodnutie, ktorým schváli alebo zamietne príslu šné vnútro štátne ustanovenia potom, ako
preskúma, či sú prostriedkom svojvoľ nej diskriminácie alebo skrytého obmedzovania obchodu medzi
členskými štátmi
ači predstavujú preká žku pre fungovanie vnútorného trhu.
Ak Komisia v tejto lehote nerozhodne, vnútro štátne ustanovenia uvedené v odsekoch 4 a 5 sa
považujú za schválené.
V prípadoch odôvodnených zlo žitosťou danej zále žitosti a za predpokladu, že tým nie je ohrozené
zdravieľudí, môže Komisia oznámi ťdotknutému členskému štátu,že obdobie uvedené v tomto
odseku je pred ĺžené, a to o najviac šesťmesiacov.
7. Ak je podľ a odseku 6 členskýštát oprávnený zachova ťalebo zavies ťvnútroštátne ustanovenia
odlišné od harmoniza čného opatrenia, Komisia ihneď preskúma, čij ev h o d n én a v r h n ú ť
prispôsobenie tohto opatrenia.
8. Ak členskému štátu vznikne v určitej oblasti, ktorá bola predmetom predchádzajúcich
harmoniza čných opatrení, osobitný problém týkajúci sa verejného zdravia, oznámi ho Komisii, ktorá
ihneďpreskúma, či je potrebné navrhnú ťvhodné opatrenia.
9. Odchylne od postupu ustanoveného v článkoch III-360 a III-361 mô že Komisia alebo
ktorýkoľ vekčlenskýštát podaťpriamo Súdnemu dvoru Európskej únie návrh na za čatie konania, ak
sa domnieva, že inýčlenskýštát zneužíva právomoci ustanovené v tomto článku.C 310/74 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
10. Ak je to vhodné, harmoniza čné opatrenia uvedené v tomto článku obsahujú aj ochrannú
doložku oprávňujúcučlenskéštáty, aby z jedného alebo z viacerých dôvodov inej ako hospodárskej
povahy, ktoré sú uvedené v článku III-154, prijali dočasné ustanovenia podliehajúce kontrolnému
postupu Únie.
Článok III-173
Bez toho, aby bol dotknutý článok III-172, ustanoví európsky rámcový zákon Rady opatrenia na
aproximáciu ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení členských
štátov, ktoré priamo ovplyv ňujú vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom.
Článok III-174
Ak Komisia zistí, že rozdiely medzi ustanoveniami zákonov, iných právnych predpisov alebo
správnych opatrení členských štátov skres ľujú podmienky hospodárskej sú ťaže na vnútornom trhu
a spôsobujú jej naru šenie, ktoré je potrebné odstráni ť, poradí sa s dotknutými členskými štátmi.
Ak sa takou poradou nedosiahne dohoda, európske rámcové zákony ustanovia opatrenia potrebné na
odstránenie daného naru šenia. Môžus ap r i j a ťakékoľ vek iné vhodné opatrenia ustanovené v ústave.
Článok III-175
1. Ak sa mo žno odôvodnene obáva ť,že prijatie alebo zmena a doplnenie ustanovení zákona, iného
právneho predpisu alebo správneho opatrenia členského štátu spôsobí naru šenie v zmysle článku III-
174,členskýštát, ktorý ich chce prijať alebo zmeniť a doplniť , sa poradí s Komisiou. Po porade
sčlenskými štátmi Komisia odporu čí dotknutým členským štátom vhodné opatrenia na zamedzenie
predmetného naru šenia.
2. Akčlenskýštát, ktorý má zámer prija ťalebo zmeni ťa doplniťvnútroštátne ustanovenia, nekoná
v súlade s odporúč aním Komisie, nebude sa v zmysle článku III-174 od ostatných členských štátov
vyžadovať , aby zmenili a doplnili svoje ustanovenia s cieľ om odstráni ťtoto naru šenie. Akčlenskýštát,
ktorý nezobral na vedomie dané odporú čanie Komisie, spôsobí naru šenie len vo svoj neprospech,
článok III-174 sa neuplat ňuje.
Článok III-176
V rámci vytvárania a fungovania vnútorného trhu sa opatrenia vz ťahujúce sa na vytvorenie
európskych právnych titulov na zabezpe čenie jednotnej ochrany práv du ševného vlastníctva v celej
Únii a na zavedenie centralizovaných úprav povo ľovania, koordinácie a doh ľadu ustanovujú
európskymi zákonmi alebo európskymi rámcovými zákonmi.
Európsky zákon Rady ustanoví jazykové re žimy európskych právnych nástrojov. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/75
KAPITOLA II
HOSPODÁRSKA A MENOVÁ POLITIKA
Článok III-177
Na účelyčlánku I-3 činnosťčlenských štátov a Únie zah ŕňa za podmienok ustanovených ústavou
prijatie hospodárskej politiky, ktorá je zalo žená na úzkej koordinácii hospodárskych politík členských
štátov, vnútornom trhu a vymedzení spolo čných cieľ ov a ktorá sa uskuto čňuje v súlade so zásadou
otvoreného trhového hospodárstva s vo ľnou hospodárskou sú ťažou.
Tátočinnosťza podmienok a podľ a postupov ustanovených ústavou zárove ňzahŕňa jednotnú menu
euro, ako aj vymedzenie a uskuto čňovanie jednotnej menovej politiky a jednotnej politiky
výmenných kurzov, pri čom ich spolo čným hlavným cieľ om je udr žiavaťcenovú stabilitu a, bez toho,
aby bol dotknutý tento cieľ , podporova ťvšeobecné hospodárske politiky v Únii v súlade so zásadou
otvoreného trhového hospodárstva s vo ľnou hospodárskou sú ťažou.
Tietočinnostičlenských štátov a Únie sú v súlade s týmito hlavnými zásadami: stabilné ceny, zdravé
verejné financie a menové podmienky a stabilná platobná bilancia.
ODDIEL 1
HOSPODÁRSKA POLITIKA
Článok III-178
Členskéštáty vykonávajú svoje hospodárske politiky tak, aby prispievali k dosahovaniu cie ľov Únie
stanovených v článku I-3, a v rámci hlavných usmernení uvedených v článku III-179 ods. 2. Členské
štáty a Únia konajú v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva s vo ľnou hospodárskou
súťažou, pričom podporujú ú čelné rozde ľovanie zdrojov, a v súlade so zásadami ustanovenými
včlánku III-177.
Článok III-179
1.Členskéštáty považ ujú svoje hospodárske politiky za zále žitosťspoločného záujmu a koordinujú
ich v rámci Rady v súlade s článkom III-178.
2. Rada na základe odporú čania Komisie vypracuje návrh pre hlavné usmernenia hospodárskych
politíkčlenských štátov a Únie a podáva Európskej rade správy o svojich zisteniach.
Európska rada na základe správy Rady prerokuje závery o hlavných usmerneniach hospodárskych
politíkčlenských štátov a Únie. Na základe týchto záverov prijíma Rada odporú čanie ustanovujúce
tieto hlavné usmernenia. O svojom odporúčaní informuje Európsky parlament.C 310/76 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. S cieľ om zabezpe čiťužšiu koordináciu hospodárskych politík a trvalé zbli žovanie hospodárskych
výkonov členských štátov Rada na základe správ predlo žených Komisiou monitoruje hospodársky
vývoj v ka ždomčlenskom štáte a v Únii, ako aj súlad hospodárskych politík s hlavnými
usmerneniami uvedenými v ods. 2, a pravidelne vykonáva celkové vyhodnotenie.
Na účely tohto mnohostranného dohľ adu postupujú členskéštáty Komisii informácie o dôlež itých
opatreniach, ktoré prijali v oblasti svojej hospodárskej politiky, a iné informácie, ktoré pova žujú za
potrebné.4. Ak sa na základe postupu uvedeného v odseku 3 zistí, že hospodárske politiky členského štátu
nie sú v súlade s hlavnými usmerneniami uvedenými v odseku 2, alebo žem ôžu ohroziťriadne
fungovanie hospodárskej a menovej únie, Komisia mô že napomenú ťdotknutý členskýštát. Rada
môžed o t k n u t é m u členskému štátu na základe odporú čania Komisie adresova ťpotrebné
odporúč ania. Rada mô že na návrh Komisie rozhodnú ť,že svoje odporúčania zverejní.
Podľa tohto odseku sa Rada uzná ša bez toho, aby zoh ľadnila hlas člena Rady zastupujúceho dotknutý
členskýštát.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina
 rovnajúca sa najmenej 55 % ostatných členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto ostatných členov Rady, ktorí
zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom
prípade sa kvalifikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.
5. Predseda Rady a predseda Komisie predkladajú Európskemu parlamentu správy o výsledkoch
mnohostranného doh ľadu. Ak Rada zverejní svoje odporúč ania, predseda Rady mô žeb yťvyzvaný,
aby vystúpil pred príslu šným výborom Európskeho parlamentu.
6. Európske zákony mô žu ustanovi ťpodrobnosti postupu pri mnohostrannom dohľ ade uvedenom
v odsekoch 3 a 4.
Článok III-180
1. Bez toho, aby boli dotknuté akékoľ vek iné postupy ustanovené v ústave, mô že Rada na návrh
Komisie prija ťeurópske rozhodnutie, ktoré ustanoví opatrenia vhodné pre danú hospodársku
situáciu, najmä ak vzniknú záva žnéťažkosti v zásobovaní určitými produktmi.
2. Ak má členskýštátťažkosti alebo je vá žne ohrozený záva žnýmiťažko sťami spôsobenými
prírodnými katastrofami alebo výnimo čnými udalos ťami, ktoré nemô že ovplyvni ť, Rada mô žen a
návrh Komisie prija ťeurópske rozhodnutie, ktorým sa dotknutému členskému štátu za urč itých
podmienok poskytne finan čná pomoc Únie. Predseda Rady informuje o prijatom rozhodnutí
Európsky parlament.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/77
Článok III-181
1. Európskej centrálnej banke alebo centrálnym bankám členských štátov (ďalej len „národné
centrálne banky “) sa zakazuje poskytova ťprečerpávanie ú čtov alebo iný druh úveru inš titúciám,
orgánom, úradom alebo agentúram Únie, ústredným vládam, regionálnym, miestnym a iným
orgánom verejnej moci, iným subjektom, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo verejným
podnikom členských štátov. Rovnako sa zakazuje nákup dlhových nástrojov priamo od nich
Európskou centrálnou bankou alebo národnými centrálnymi bankami.
2. Odsek 1 sa nevz ťahuje na úverové inš titúcie vo verejnom vlastníctve, s ktorými národné
centrálne banky a Európska centrálna banka v oblasti ponuky finan čných zdrojov z centrálnych bánk
zaobchádzajú rovnako ako so súkromnými úverovými inš titúciami.
Článok III-182
Zakazuje sa akékoľ vek opatrenie alebo ustanovenie, ktoré nie je odôvodnené doh ľadom nad
obozretným podnikaním a ktoré zakladá prednostný prístup in štitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr
Únie, ústredných vlád, regionálnych, miestnych alebo iných orgánov verejnej moci, iných subjektov,
ktoré sa spravujú verejným právom, alebo verejných podnikov členských štátov k finan čným
inštitúciám.
Článok III-183
1. Únia nezodpovedá za záväzky ani nepreberá záväzky ústredných vlád, regionálnych, miestnych
a iných orgánov verejnej moci, iných subjektov, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo verejných
podnikov ktoréhokoľ vekčlenského štátu bez toho, aby boli dotknuté vzájomné finan čné záruky
spoločného uskutočnenia určitého projektu. Členskýštát nezodpovedá za záväzky ani nepreberá
záväzky ústredných vlád, regionálnych, miestnych a iných orgánov verejnej moci, iných subjektov,ktoré sa spravujú verejným právom, alebo verejných podnikov iného členského štátu bez toho, aby
boli dotknuté vzájomné finan čné záruky spolo čného uskutočnenia urč itého projektu.
2. Rada mô že
na návrh Komisie prijať európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktoré
upresňujú vymedzenia pojmov pre uplat ňovanie zákazov ustanovených v článkoch III-181 a III-182,
ako aj v tomto článku. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom.
Článok III-184
1.Členskéštáty sa vyhýbajú nadmerným schodkom verejných financií.
2. Komisia monitoruje vývoj v rozpo čtovej situácii a výš ku verejného dlhu v členských štátoch
s cieľ om identifikova ťzávaž né chyby. Skúma najmä dodr žiavanie rozpo čtovej disciplíny na základe
týchto dvoch kritérií:
a)či pomer plánovaného alebo skuto čného verejného dlhu k hrubému domácemu produktu
prekrač uje referen čnú hodnotu, pokiaľ :
(i) sa pomer podstatne a nepretr žite nezni žoval a nedosiahol úrove ň, ktorá sa pribli žuje
k referenčnej hodnote, aleboC 310/78 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(ii) nie je prekro čenie nad referen čnú hodnotu len výnimo čné a dočasné a pomer zostáva blízko
referenčnej hodnoty,
b)či pomer verejného dlhu k hrubému domácemu produktu neprekro čil referen čnú hodnotu,
pokiaľ sa tento pomer dostatočne nezni žuje a nepribliž uje sa k referen čnej hodnote uspokojivým
tempom.
Referenčné hodnoty sú vymedzené v Protokole o postupe pri nadmernom schodku.
3. Akčlenskýštát nesplní po žiadavky uvedených kritérií alebo jedného z nich, Komisia vypracuje
správu. Správa Komisie takisto preskúma, či schodok verejných financií prekra čuje verejné výdavky
na investície a zoh ľadní všetky ostatné dôlež ité faktory, vrátane strednodobého stavu hospodárskej
a rozpočtovej situácie členského štátu.
Komisia mô že pripravi ťsprávu aj vtedy, ak sa bez oh ľadu na plnenie po žiadaviek pod ľa týchto kritérií
domnieva, ževčlenskom štáte je riziko nadmerného schodku.
4. Hospodársky a finan čný výbor, zriadený podľ ačlánku III-192, vydá stanovisko k správe Komisie.
5. Ak sa Komisia domnieva, ževčlenskom štáte existuje alebo sa mô že vyskytnú ťnadmerný
schodok, predlo ží dotknutému členskému štátu svoje stanovisko a informuje o tom Radu.
6. Rada na návrh Komisie, po zvá žení všetkých pripomienok, ktoré mô že predložiťdotknutý
členskýštát, a po celkovom zhodnotení rozhodne, či existuje nadmerný schodok. V prípade, že
existuje, prijme bez zbytoč ného odkladu na základe odporúč ania Komisie odporú čania adresované
dotknutému členskému štátu s cieľ om ukon čiťdaný stav v rámci stanovenej lehoty. S výhradou
odseku 8 sa takéto odporú čania nezverej ňujú.
V rámci rozsahu pôsobnosti tohto odseku sa Rada uzná ša bez toho, aby zoh ľadnila hlas člena Rady
zastupujúceho dotknutý členskýštát.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % ostatných členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto ostatných členov Rady, ktorí
zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom
prípade
sa kvalifikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.
7. Rada na základe odporúčania Komisie prijíma európske rozhodnutia a odporú čania uvedené
v odsekoch 8 a ž11.
Rada sa uzná ša bez toho, aby zoh ľadnila hlas člena Rady zastupujúceho dotknutý členskýštát.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % ostatných členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/79
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto ostatných členov Rady, ktorí
zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom
prípade sa kvalifikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.
8. Ak Rada prijme rozhodnutie, v ktorom sa uvádza, že sa na základe jej odporú čania v priebehu
stanovenej lehoty nevykonalo žiadne účinné opatrenie, mô že svoje odporúčania zverejni ť.
9. Akčlenskýštát nevyhovie odporúčaniam Rady, táto mô žep r i j aťeurópske rozhodnutie, ktorým
členskýštát napomenie, aby v stanovenej lehote prijal opatrenia na zní ženie schodku, ktoré Rada
považuje za potrebné pre nápravu situácie.
V takom prípade mô že Rada od dotknutého členského štátu vyž adovať , aby podľ a presného rozvrhu
predkladal správy na posúdenie jeho úsilia o nápravu.
10. Pokiaľč lenskýštát nekoná v súlade s európskym rozhodnutím prijatým pod ľa odseku 9, Rada
môže rozhodnú ť,že bude uplat ňovať, prípadne posilní jedno alebo viaceré z týchto opatrení:
a) vyž adovať , aby pred vydaním dlhopisov a cenných papierov dotknutý členskýštát uverejnil ďalšie
informácie, ktoré urč í Rada,
b) vyzva ťEurópsku investi čnú banku, aby prehodnotila svoju politiku pô žičiek voč i dotknutému
členskému štátu,
c) vyž adovať , aby dotknutý členskýštát zložil Únii bezúro čný vklad v primeranej výš ke, kým Rada
nedospeje k názoru, že nadmerný schodok bol napravený,
d) uložiťpokuty vhodnej výš ky.
Predseda Rady informuje Európsky parlament o prijatých opatreniach.11. Rada zru šívšetky alebo niektoré opatrenia uvedené v odsekoch 6, 8, 9 a 10, ak dospeje
k názoru, že nadmerný schodok v dotknutom členskom štáte bol napravený. Ak Rada predtým
zverejnila svoje odporú čania, pri zru šení európskeho rozhodnutia pod ľa odseku 8 verejne vyhlási, že
v dotknutom členskom štáte užnie je nadmerný schodok.
12. Právo poda ťnávrh na začatie konania podľ ačlánkov III-360 a III-361 nemo žno uplatňovať
v rámci odsekov 1 a ž6, 8 a 9.
13.Ďalšie ustanovenia týkajúce sa vykonávania postupu uvedeného v tomto článku
 obsahuje
Protokol o postupe pri nadmernom schodku.Európsky zákon Rady ustanoví vhodné opatrenia, ktorými sa nahradí uvedený protokol. Rada sa
uznáša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou.C 310/80 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Pokiaľ nie je v tomto odseku ustanovené inak, Rada na návrh Komisie prijme európske nariadenia
alebo európske rozhodnutia, ktorými sa ustanovujú podrobnosti a vymedzenia na uplat ňovanie
uvedeného protokolu. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom.
ODDIEL 2
MENOVÁ POLITIKA
Článok III-185
1. Hlavným cieľ om Európskeho systému centrálnych bánk je udr žiavaťcenovú stabilitu. Bez toho,
aby bol dotknutý tento cieľ , Európsky systém centrálnych bánk podporuje v šeobecné hospodárske
politiky v Únii s cieľ om prispieva ťk dosiahnutiu cie ľov Únie stanovených v článku I-3 ústavy.
Európsky systém centrálnych bánk koná v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva
sv oľnou hospodárskou sú ťažou, pričom podporuje ú čelné rozde ľovanie zdrojov, a v súlade so
zásadami ustanovenými v článku III-177.
2. Základné úlohy Európskeho systému centrálnych bánk sú:
a) tvoriťa uskutočň ovaťmenovú politiku Únie,
b) vykonáva ťdevízové operácie v súlade s článkom III-326,
c) držaťa spravovať oficiálne devízové rezervy členských štátov,
d) podporova ťplynulé fungovanie platobných systémov.
3. Uplat ňovaním odseku 2 písm. c) nie je dotknutá dr žba a správa hotovostných devízových aktív
vládamičlenských štátov.
4. S Európskou centrálnou bankou sa uskuto čnia konzultácie:
a) o každom navrhovanom právnom akte Únie v oblastiach jej pôsobnosti,
b) vnútro štátnymi orgánmi o ka ždom návrhu právneho predpisu v oblastiach jej pôsobnosti, ale
v medziach a za podmienok ustanovených Radou v súlade s postupom podľ ačlánku III-187
ods. 4.
Európska centrálna banka mô že predklada ťstanoviská inš titúciám, orgánom, úradom alebo
agentúram Únie alebo vnútro štátn ym orgánom o zále žitostiach, ktoré sú v oblasti jej príslu šnosti.
5. Európsky systém centrálnych bánk prispieva k hladkému uskuto čňovaniu politík prijatých
príslušnými orgánmi, ktoré sa týkajú dohľ adu nad obozretným podnikaním úverových inš titúcií
a stability finan čného systému.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/81
6. Európske zákony Rady mô žu zveriťEurópskej centrálnej banke osobitné úlohy týkajúce sa
politík súvisiacich s dohľ adom nad obozretným podnikaním úverových inš titúcií a iných finan čných
inštitúcií s výnimkou pois ťovní. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom
a Európskou centrálnou bankou.
Článok III-186
1. Európska centrálna banka má výlu čné právo povoľ ovaťvydávanie eurobankoviek v Únii. Tieto
bankovky mô žu vydávaťEurópska centrálna banka a národné centrálne banky. Postavenie zákonného
platidla majú v Únii výlu čne bankovky vydané Európskou centrálnou bankou a národnými
centrálnymi bankami.
2.Členskéštáty môžu vydávaťeuromince v objeme schválenom Európskou centrálnou bankou.
Rada mô že na návrh Komisie prijať európske nariadenia ustanovujúce opatrenia na zosúladenie
nominálnej hodnoty a technických špecifikácií mincí, ktoré sú urč ené na uvedenie do obehu, a to
v rozsahu potrebnom na umož nenie ich hladkého obehu v rámci Únie. Rada sa uzná ša po porade
s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou.
Článok III-187
1. Európsky systém centrálnych bánk riadia orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacími
právomocami, ktorými sú Rada guvernérov a Výkonná rada.
2.Štatút Európskeho systému centrálnych bánk je ustanovený v Protokole o Štatúte Európskeho
systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.3.Článok 5 ods. 1, 2 a 3, články 17 a 18, článok 19 ods. 1, články 22, 23, 24 a 26, článok 32
ods. 2, 3, 4 a 6, článok 33 ods. 1 písm. a) a článok 36 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk
a Európskej centrálnej banky mô žub yťzmenené a doplnené európskym zákonom:
a) buďna návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou,
b) alebo na základe odporúčania
 Európskej centrálnej banky a po porade s Komisiou.
4. Rada prijíma európske nariadenia a európske rozhodnutia ustanovujúce opatrenia uvedené
včlánku 4, článku 5 ods. 4, článku 19 ods. 2, článku 20, článku 28 ods. 1, článku 29 ods. 2,
článku 30 ods. 4 a článku 34 ods. 3 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej
centrálnej banky. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom:
a) buďna návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou,
b) alebo na základe odporúčania Európskej centrálnej banky a po porade s Komisiou.C 310/82 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-188
Pri vykonávaní právomocí a plnení úloh a povinností im zverených ústavou a Štatútom Európskeho
systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky Európska centrálna banka, ani národná
centrálna banka, ani žiadenčlen ich orgánov s rozhodovacími právomocami nesmú žiadaťani
prijímaťpokyny od in štitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie, od žiadnej vlády členského štátu
ani odžiadneho iného subjektu. Inš titúcie, orgány, úrady alebo agentúry Únie a vlády členských
štátov sa zaväzujú dodr žiavať túto zásadu a nesna žiťsa ovplyv ňovaťčlenov orgánov Európskej
centrálnej banky s rozhodovacími právomocami alebo národných centrálnych bánk pri plnení ichúloh.
Článok III-189
Každýčlenskýštát zabezpe čí súlad jeho vnútro štátnych právnych predpisov vrátane štatútu jeho
národnej centrálnej banky s ústavou a Štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej
centrálnej banky.
Článok III-190
1. Na ú čely vykonávania úloh ,ktorými je poverený Európsky systém centrálnych bánk, Európska
centrálna banka v súlade s ústavou a za podmienok ustanovených v Štatúte Európskeho systému
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky prijíma:
a) európske nariadenia v rozsahu potrebnom na plnenie úloh vymedzených v článku 3 ods. 1
písm. a), v článku 19 ods. 1, v článku 22 alebo v článku 25 ods. 2 Štatútu Európskeho systému
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ako aj v prípadoch ustanovených v európskych
nariadeniach a európskych rozhodnutiach uvedených v článku III-187 ods. 4,
b) európske rozhodnutia potrebné na plnenie úloh zverených Európskemu systému centrálnych
bánk ústavou a Štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky,
c) odporúč ania a stanoviská.
2. Európska centrálna banka mô že
 rozhodnú ť,že svoje európske rozhodnutia, odporúč ania
a stanoviská uverejní.
3. Rada pod ľa postupu ustanoveného v článku III-187 ods. 4 prijíma európske nariadenia, ktorými
sa ustanovujú obmedzenia a podmienky, za ktorých je Európska centrálna banka oprávnená uklada ť
podnikom pokuty a penále za nedodr žiavanie jej európskych nariadení a európskych rozhodnutí.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/83
Článok III-191
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Európskej centrálnej banky, európsky zákon alebo európsky
rámcový zákon ustanoví opatrenia potrebné na pou žívanie eura ako jednotnej meny. Takýto zákon
alebo rámcový zákon sa prijme po porade s Európskou centrálnou bankou.
ODDIEL 3
INŠTITUCIONÁLNE USTANOVENIA
Článok III-192
1. S cieľ om podporova ťkoordináciu politík členských štátov v plnom rozsahu potrebnom na
fungovanie vnútorného trhu sa týmto zria ďuje Hospodársky a finan čný výbor.
2. Výbor má tieto úlohy:
a) predklada ťnažiadosťRady, Komisie alebo z vlastného podnetu týmto orgánom stanoviská,
b) sledova ťhospodársku a finan čnú situáciu členských štátov a Únie a podáva ťo nej pravidelne
správy Rade a Komisii, najmä pokia ľide o finan čné vzťahy s tretími krajinami a medzinárodnými
inštitúciami,
c) bez toho, aby bol dotknutý článok III-344, prispieva ťk príprave práce Rady uvedenej v článku III-
159,článku III-179 ods. 2, 3, 4 a 6, článkoch III-180, III-183 a III-184, článku III-185 ods. 6,
článku III-186 ods. 2, článku III-187 ods. 3 a 4, článkoch III-191 a III-196, článku III-198 ods. 2
a3 ,článku III-201, článku III-202 ods. 2 a 3 a článkoch III-322 a III-326 a vykonáva ťiné
poradenské a prípravné úlohy, ktorými ho poverí Rada,
d) preskúma ťaspoňraz do roka situáciu v oblasti pohybu kapitálu a slobody platieb tak, ako
vyplývajú z uplat ňovania ústavy a právnych aktov Únie; preskúmanie sa vzť ahuje na v šetky
opatrenia týkajúce sa pohybu kapitálu a platieb; výbor o výsledkoch tohto preskúmania
informuje Komisiu a Radu.
Každý zčlenských štátov, Komisia a Európska centrálna banka vymenujú najviac po dvoch členoch
výboru.
3. Rada prijme na návrh Komisie európske rozhodnutie, ktorým ustanoví podrobnosti o zlo žení
Hospodársk
eho a finan čného výboru. Uzná ša sa po porade s Európskou centrálnou bankou
a výborom. Predseda Rady o tomto rozhodnutí informuje Európsky parlament.C 310/84 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. Okrem úloh ustanovených v odseku 2, pokia ľa dovtedy, kým existujú členskéštáty, pre ktoré
platí výnimka v zmysle článku III-197, výbor sleduje hospodársku a finan čnú situáciu a v šeobecný
platobný systém týchto členských štátov a podáva o tom pravidelné správy Rade a Komisii.
Článok III-193
V súvislosti s otázkami v rámci rozsahu pôsobnosti článku III-179 ods. 4, článku III-184 s výnimkou
odseku 13, článkov III-191 a III-196, článku III-198 ods. 3 a článku III-326 mô že Rada alebo členský
štát podľ a potreby po žiadaťKomisiu o vypracovanie odporúč ania alebo návrhu. Komisia preskúma
tútožiadosťa bezodkladne predlo ží Rade svoje závery.
ODDIEL 4
OSOBITNÉ USTANOVENIA PRE ČLENSKÉŠTÁTY, KTORÝCH MENOU JE EURO
Článok III-194
1. S cieľ om prispie ťk riadnemu fungovaniu hospodárskej a menovej únie a v súlade s príslu šnými
ustanoveniami ústavy Rada prijíma v súlade s príslu šným postupom spomedzi tých, ktoré sú uvedené
včlánkoch III-179 a III-184, s výnimkou postupu ustanoveného v článku III-184 ods. 13, osobitné
opatrenia pre tie členskéštáty, ktorých menou je euro:
a) na posilnenie koordinácie a dohľ adu nad ich rozpo čtovou disciplínou,
b) na vypracovanie usmernení pre hospodársku politiku pre tieto štáty, pričom zabezpe čí, aby boli
zlučiteľné s tými, ktoré boli prijaté pre celú Úniu, a aby sa zabezpe čil dohľad nad nimi.
2. Na hlasovaní o opatreniach uvedených v odseku 1 sa zú častňujú lenčlenovia Rady zastupujúci
členskéštáty, ktorých menou je euro.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % týchto členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto členov Rady, ktorí zastupujú viac ako
35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa
kvalif
ikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.
Článok III-195
Podrobnosti o zasadaniach ministrov tých členských štátov, ktorých menou je euro, sú ustanovené
Protokolom o euroskupine.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/85
Článok III-196
1. S cieľ om zabezpe čiťpostavenie eura v medzinárodnom menovom systéme prijme Rada na návrh
Komisie európske rozhodnutie ustanovujúce spolo čné pozície k zále žitostiam osobitného záujmu pre
hospodársku a menovú úniu v rámci príslu šných medzinárodných finan čných inš titúcií a konferencií.
Rada sa uzná ša po porade s Európskou centrálnou bankou.
2. Rada mô že na návrh Komisie prija ťvhodné opatrenia na zabezpe čenie jednotného zastupovania
v rámci medzinárodných finan čných inštitúcií a konferencií. Rada sa uzná ša po porade s Európskou
centrálnou bankou.
3. Na hlasovaní o opatreniach uvedených v odsekoch 1 a 2 sa zú častňujú lenčlenovia Rady
zastupujúci členskéštáty, ktorých menou je euro.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % týchto členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto ostatných členov Rady, ktorí
zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom
prípade sa kvalifikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.
ODDIEL 5
PRECHODNÉ USTANOVENIA
Článok III-197
1.Členskéštáty, v prípade ktorých Rada nerozhodla, žes pĺňajú potrebné podmienky na prijatie
eura, saďalej ozna čujú ako „členskéštáty, pre ktoré platí výnimka “.
2. Prečlenskéštáty, pre ktoré platí výnimka, neplatia tieto ustanovenia ústavy:
a) prijatie častí hlavných usmernení pre hospodársku politiku, ktoré sa týkajú eurozóny v šeobecne
(článok III-179 ods. 2),
b) donucovacie prostriedky na nápravu nadmerných schodkov ( článok III-184 ods. 9 a 10),
c) ciele a úlohy Európskeho systému centrálnych bánk ( článok III-185 ods. 1, 2, 3 a 5),
d) vydávanie eura ( článok III-186),
e) právne akty Európskej centrálnej banky ( článok III-190),C 310/86 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
f) opatrenia vzť ahujúce sa na pou žívanie eura ( článok III-191),
g) menové dohody a iné opatrenia týkajúce sa politiky výmenných kurzov ( článok III-326),
h) vymenovanie členov Výkonnej rady Európskej centrálnej banky ( článok III-384 ods. 2),
i) európske rozhodnutia ustanovujúce spolo čné pozície k otázkam osobitného významu pre
hospodársku a menovú úniu v rámci príslu šných medzinárodných finan čných inš titúcií
a konferencií ( článok III-196 ods. 1),
j) opatrenia na zabezpe čenie jednotného zastupovania v rámci medzinárodných finan čných
inštitúcií a konferencií ( článok III-196 ods. 2).
Včlánkoch uvedených v písmenách a) a žj) preto pojem „členskéštáty“znamená členskéštáty,
ktorých menou je euro.
3.Členskéštáty, pre ktoré platí výnimka, a ich národné centrálne banky sú vylú čené z práv
a záväzkov v rámci Európskeho systému centrálnych bánk podľ a kapitoly IX Štatútu Európskeho
systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.
4. Hlasovacie práva členov Rady zastupujúcich členskéštáty, pre ktoré platí výnimka, sú
pozastavené pri prijímaní opatrení uvedených v článkoch uvedených v odseku 2 Radou a v týchto
prípadoch:a) pri odporú čaniach adresovaných členským štátom, ktorých menou je euro, v rámci mnoho-
stranného doh ľadu, vrátane odporú čaní o programoch stability, a napomenutiach ( článok III-179
ods. 4),
b) pri opatreniach vzť ahujúcich sa na nadmerný schodok týkajúcich sa členských štátov, ktorých
menou je euro ( článok
 III-184 ods. 6, 7, 8 a 11).
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % ostatných členov Rady,
ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva zúčastnených členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto ostatných členov Rady, ktorí
zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom
prípade sa kvalifikovaná vä čšina považ uje za dosiahnutú.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/87
Článok III-198
1. Najmenej raz za dva roky alebo na žiadosťčlenského štátu, pre ktorý platí výnimka, podajú
Komisia a Európska centrálna banka Rade správu o pokroku, ktorý dosiahli členskéštáty, pre ktoré
platí výnimka, pri plnení ich záväzkov týkajúcich sa uskuto čňovania hospodárskej a menovej únie.
V týchto správach preskúmajú najmä súlad vnútro štátnych právnych predpisov ka ždého z týchto
členských štátov, vrátane štatútu jeho národnej centrálnej banky, s článkami III-188 a III-189
aŠtatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky. Správy preskúmajú
aj to,či sa dosiahol vysoký stupe ňtrvalo udr žateľného zbli žovania, analýzou, do akej miery ka ždý
z týchto členských štátov splnil tieto kritériá:
a) dosiahnutie vysokého stup ňa cenovej stability; toto je zrejmé z miery inflácie, ktorá sa pribli žuje
tej, ktorú majú najviac tri členskéštáty s najlep šími výsledkami, pokia ľide o cenovú stabilitu,
b) dlhodobo udr žateľný stav verejných financií; tento je zrejmý z dosiahnutia stavu verejného
rozpočtu bez nadmerného schodku v zmysle článku III-184 ods. 6,
c) dodržiavanie normálneho fluktua čného rozpätia stanoveného mechanizmom výmenných
kurzov Európskeho menového systému najmenej po čas dvoch rokov bez devalvácie meny voči
euru,
d) stálos ťkonvergencie dosiahnutej členským štátom, pre ktorý platí výnimka, a jeho ú časti na
mechanizme výmenných kurzov, ktorá sa odrá ža na dlhodobej úrovni úrokových sadzieb.
Tietoštyri kritériá a príslu šné obdobia, po čas ktorých sa musia dodr žiavať,s úďalej podrobne
upravené v Protokole o konvergen čných kritériách. Správy Komisie a Európskej centrálnej banky
taktiežzohľadnia výsledky integrácie trhov, stav a vývoj platobných bilancií na be žnom účte
a preskúmanie vývoja nákladov na jednotku pracovnej sily a iných cenových indexov.
2. Po porade s Európskym parlamentom a po prerokovaní v Európskej rade prijme Rada na návrh
Komisie európske rozhodnutie ustanovujúce, ktoré členskéštáty, pre ktoré platí výnimka, spĺň ajú
potrebné podmienky na základe kritérií ustanovených v odseku 1, a ktorým zru ší výnimky
dotknutých členských štátov.
Rada sa uzná ša po prijatí odporú čania zo strany kvalifikovanej vä čšiny tých svojich členov, ktorí
zastupujú členskéštáty, ktorých menou je euro. Títo členovia sa uzná šajú v lehote 6 mesiacov od
doručenia návrhu Komisie Rade.
Kvalifikovaná vä čšina uvedená v druhom pododseku je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej
55 % týchto členov Rady, ktorí zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva
zúčastnených členských štátov. Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po čet týchto
ostatných členov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 % obyvate ľstva zúčastnených členských štát ov,
plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná vä čšina považuje za dosiahnutú.C 310/88 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Ak sa podľ a postupu ustanoveného v odseku 2 rozhodne, že sa výnimka zru šuje, Rada na návrh
Komisie prijme európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktorými sa neodvolate ľne stanoví
kurz, podľ a ktorého má euro nahradi ťmenu dotknutého členského štátu, a prijme ostatné opatrenia
potrebné na zavedenie eura ako jednotnej meny v danom členskom štáte. Rada sa po porade
s Európskou centrálnou bankou uzná ša jednomyse ľnečlenmi zastupujúcimi členskéštáty, ktorých
menou je euro, a dotknutý členskýštát.
Článok III-199
1. Ak a pokiaľ existujúčlenskéštáty, pre ktoré platí výnimka, a bez toho, aby bol dotknutý
článok III-187 ods. 1, zriadi sa Generálna rada Európskej centrálnej banky uvedená v článku 45
Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky ako tretí orgán Európskej
centrálnej banky s rozhodovacími právomocami.
2. Ak a pokia ľexistujúčlenskéštáty, pre ktoré platí výnimka, Európska centrálna banka, pokia ľide
o takéto členskéštáty:
a) posilňuje spoluprácu medzi národnými centrálnymi bankami,
b) posilňuje koordináciu menových politík členských štátov s cie ľom zabezpe čiťcenovú stabilitu,
c) vykonáva dohľ ad nad fungovaním mechanizmu výmenných kurzov,
d) vedie konzultácie o otázkach, ktoré patria do pôsobnosti národných centrálnych bánk a ktoré
nepriaznivo ovplyv ňujú stabilitu finan čných inš titúcií a trhov,
e) vykonáva pôvodné úlohy Európskeho fondu pre menovú spoluprácu, ktoré predtým prevzal
Európsky menový in štitút.
Článok III-200
Každýčlenskýštát, pre ktorý platí výnimka, zaobchádza so svojou kurzovou politikou ako so
záležitosťou spolo čného záujmu. Zoh ľadní pritom skúsenosti získané pri spolupráci v rámci
mechanizmu výmenných kurzov.
Článok III-201
1. Ak má členskýštát, pre ktorý platí výnimka, ťažkosti alebo je vá žne ohrozený ťažkosťami
v súvislosti s jeho platobnou bilanciou, bu ďv dôsledku celkovej nerovnováhy jeho platobnej bilancie
alebo v dôsledku typu meny, ktorú má k dispozícii, a ak takéto ťažkosti predstavujú hrozbu najmä pre
fungovanie vnútorného trhu alebo uskutočň ovanie spoloč nej obchodnej politiky, Komisia
bezodkladne preskúma postavenie daného štátu a opatrenia, ktoré tento štát prijal alebo ktoré
môžep r i j aťv súlade s ústavou, vyu žijúc pritom v šetky prostriedky, ktoré má k dispozícii. Komisia
uvedie, ktoré opatrenia odporúč a dotknutému členskému štátu prija ť.
Ak sa preuká že,že opatrenia prijaté členským štátom, pre ktorý platí výnimka, a opatrenia navrhnuté
Komisiou neposta čujú na prekonanie ťažkostí, ktoré vznikli alebo ktoré hrozia, Komisia po porade16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/89
s Hospodárskym a finan čným výborom odporu čí Rade poskytnutie vzájomnej pomoci a vhodné
metódy.
Komisia pravidelne informuje Radu o danej situácii a o jej vývoji.
2. Rada prijíma európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktorými sa poskytuje takáto
vzájomná pomoc a ustanovujú jej podmienky a podrobnosti. Pomoc mô žem aťpodobu:
a) zosúladeného postupu vo vzť ahu k iným medzinárodným organizáciám alebo v rámci nich, na
ktoré sa mô žučlenskéštáty, pre ktoré platí výnimka, obráti ť,
b) opatrení potrebných na zamedzenie odklonu obchodu, v ktorom členskýštát, pre ktorý platí
výnimka a ktorý je v ťažkostiach, udr žiava alebo opätovne zavedie mno žstvové obmedzenia voči
tretím krajinám,
c) poskytnutia limitovaných úverov inými členskými štátmi, ktoré podlieha ich súhlasu.
3. Ak Rada neposkytne vzájomnú pomoc odporú čanú Komisiou alebo ak nie sú poskytnutá
vzájomná pomoc a prijaté opatrenia dostato čné, Komisia povolí členskému štátu, pre ktorý platí
výnimka a ktorý sa nachádza v ťažkostiach, aby prijal ochranné opatrenia, pri čom ich podmienky
a podrobnosti ustanoví Komisia.
Rada mô že takéto povolenie odvola ťa zmeniťtakéto podmienky a podrobnosti.
Článok III-202
1. Ak sa vyskytne náhla kríza platobnej bilancie a neprijme sa bezodkladne európske rozhodnutie
v zmysle článku III-201 ods. 2, členskýštát, pre ktorý platí výnimka, mô že prijaťako prevenciu
potrebné ochranné opatrenia. Také opatrenia musia spôsobova ťčo najmen šie možné narušenie
fungovania vnútorného trhu a nesmú prekro čiťrozsah pôsobnosti nevyhnutný na nápravu
vzniknutých náhlych ťažk ostí.
2. Komisia a ostatné členskéštáty sú informované o ochranných opatreniach uvedených v odseku 1
najneskôr pri nadobudnutí ich ú činnosti. Komisia mô že odporu čiťRade poskytnutie vzájomnej
pomoci pod ľačlánku III-201.
3. Rada mô že na základe odporú čania Komisie a po porade s Hospodárskym a finan čným
výborom prija ťeurópske rozhodnutie ustanovujúce, že dotknutý členskýštát je povinný zmeni ť
a doplniť, pozastavi ťalebo zru šiťochranné opatrenia uvedené v odseku 1.C 310/90 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA III
POLITIKY V INÝCH OBLASTIACH
ODDIEL 1
ZAMESTNANOS Ť
Článok III-203
Únia ačlenskéštáty sa v súlade s týmto oddielom usilujú rozvíja ťkoordinovanú stratégiu v oblasti
zamestnanosti a najmä na podporu kvalifikovaných, odborne pripravených a prispôsobivých
pracovných síl, ako aj trhov práce, ktoré rýchlo reagujú na hospodársku zmenu, s cie ľom dosiahnu ť
ciele uvedené v článku I-3.
Článok III-204
1.Členskéštáty prostredníctvom svojich politík zamestnanosti prispievajú k dosahovaniu cie ľov
uvedených v článku III-203 spôsobom, ktorý je v súlade s hlavnými usmerneniami pre hospodárske
politikyčlenských štátov a Únie prijatých podľ ačlánku III-179 ods. 2.
2.Členskéštáty so zreteľ om na vnútro štátnu prax týkajúcu sa zodpovednosti sociálnych partnerov
považujú podporu zamestnanosti za otázku spolo čného záujmu a koordinujú svoju činnosťv tomto
ohľade v rámci rady v súlade s článkom III-206.
Článok III-205
1. Únia prispieva k vyšš ej úrovni zamestnanosti povzbudzovaním a podporou spolupráce medzi
členskými štátmi a, ak je to potrebné, aj dopĺňaním ich činnosti. Únia pritom v plnom rozsahu
rešpektuje právomoci členských štátov.
2. Pri vymedzovaní a uskutočň ovaní politík a činností Únie sa zoh ľadní cieľ vysokej úrovne
zamestnanosti.
Článok III-206
1. Európska rada ka ždý rok prehodnotí situáciu v oblasti zamestnanosti v Únii a prijme k nej
závery na základe spolo čnej výro čnej správy Rady a Komisie.
2. Na základe záverov Európskej rady vydáva Rada na návrh Komisie ka ždý rok usmernenia, ktoré
členskéštáty zohľadnia vo svojich politikách zamestnanosti. Uzná ša sa po porade s Európskym
parlamentom, Výborom regiónov, Hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom pre
zamestnanos ť.
Tieto usmernenia sú v súlade s hlavnými usmerneniami vydanými pod ľačlánku III-179 ods. 2.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/91
3. Každýčlenskýštát predlo ží Rade a Komisii výro čnú správu o hlavných ustanoveniach prijatých
na uskutočň ovanie svojej politiky zamestnanosti so zrete ľom na usmernenia pre zamestnanos ť
uvedené v odseku 2.
4. Na základe správ uvedených v odseku 3 a po prijatí stanovísk Výboru pre zamestnanos ťRada
každoročne preskúma uskutočň ovanie politík zamestnanosti členských štátov so zreteľ om na
usmernenia pre zamestnanos ť. Rada mô že na základe odporú čania Komisie prija ťodporúčania, ktoré
adresuječlenským štátom.
5. Na základe výsledkov tohto preskúmania vypracujú Rada a Komisia pre Európsku radu spolo čnú
výročnú správu o situácii zamestnanosti v Únii a o vykonávaní usmernení pre zamestnanos ť.
Článok III-207
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťmotivačné opatrenia s cieľ om
napomáha ťspoluprácu medzi členskými štátmi a podporova ťich opatrenia v oblasti zamestnanosti
prostredníctvom iniciatív zameraných na rozvíjanie výmeny informácií a najlep šej praxe,
poskytovanie komparatívnych analýz a poradenstva, ako aj podpory inovatívnych prístupov
a hodnotenia skúseností, najmä pomocou pilotných projektov. Prijímajú sa po porade s Výborom
regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony nezah ŕňajú harmonizáciu zákonov a iných
právnych predpisov členských štátov.
Článok III-208
Rada prijme jednoduchou vä čšinou európske rozhodnutie, ktorým zriadi Výbor pre zamestnanos ť
s poradnou funkciou na podporu koordinácie politík zamestnanosti a trhu práce medzi členskými
štátmi.
Uznáša sa po porade s Európskym parlamentom.
Výbor má tieto úlohy:
a) monitorovanie situácie v oblasti zamestnanosti a politík zamestnanosti v Únii a v členských
štátoch,
b) bez toho, aby bol dotknutý článok III-344, vydáva stanoviská bu ďnažiadosťRady alebo Komisie,
alebo z vlastného podnetu a prispieva k príprave rokovaní Rady uvedených v článku III-206.
Pri vykonávaní svojich úloh sa výbor radí so sociálnymi partnermi.
Každýčlenskýštát a Komisia vymenujú po dvoch členoch výboru.C 310/92 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 2
SOCIÁLNA POLITIKA
Článok III-209
Únia ačlenskéštáty, prihliadajúc na základné sociálne práva, ako sú ustanovené v Európskej sociálnej
charte podpísanej v Turíne 18. októbra 1961 a v Charte základných sociálnych práv pracovníkov
Spoločenstva z roku 1989, majú za svoj cieľ podporu zamestnanosti, zlep šovanieživotných
a pracovných podmienok, aby sa umož nilo ich zosúladenie pri ich stálom zlep šovaní, primeranú
sociálnu ochranu, sociálny dialóg, rozvoj ľudských zdrojov s cieľ om dosiahnu ťstály vysoký stupe ň
zamestnanosti a boj proti vylú čeniu.
Na tento ú čel pri svojej činnosti Únia a členskéštáty zohľadňujú rozmanitosť vnútroštátnych
postupov, najmä v oblasti zmluvných vz ťahov, ako aj potrebu zachováva ťhospodársku
konkurencieschopnos ťÚnie.
Sú presved čení,že takýto vývoj vyplynie nielen z fungovania vnútorného trhu, ktorý bude
podporova ťharmonizáciu sociálnych systémov, ale aj z postupov ustanovených v ústave
a z aproximácie ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení.
Článok III-210
1. Na ú čely dosiahnutia cie ľovčlánku III-209 Únia podporuje a dopĺň ačinnosťčlenských štátov
v týchto oblastiach:
a) zlepšovanie najmä pracovného prostredia na ú čely ochrany zdravia a bezpe čnosti pracovníkov,
b) pracovné podmienky,c) sociálne zabezpe čenie a sociálna ochrana pracovníkov,
d) ochrana pracovníkov pri skon čení pracovnej zmluvy,
e) informovanos ťa konzultácie pracovníkov,
f) 
zastupovanie a kolektívna ochrana záujmov pracovníkov a zamestnávate ľov vrátane spolu-
rozhodovania s výhradou odseku 6,
g) podmienky zamestnávania štátnych príslu šníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdrž iavajú na
území Únie,
h) integrácia osôb vylú čených z trhu práce bez toho, aby bol dotknutý článok III-283,
i) rovnos ťmedziženami a muž mi v oblasti príle žitostí na trhu práce a zaobchádzania v práci,
j) boj proti sociálnemu vylú čeniu,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/93
k) modernizácia systémov sociálnej ochrany bez toho, aby bolo dotknuté písmeno c).
2. Na ú čely odseku 1:
a) európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťopatrenia určené na podporu
spolupráce medzi členskými štátmi prostredníctvom iniciatív zameraných na zlep šovanie
vedomostí, rozvíjanie výmeny informácií a najlep šej praxe, podporu inovatívnych prístupov
a vyhodnocovanie skúseností, pri čom je vylú čená akákoľ vek harmonizácia zákonov a iných
právnych predpisov členských štátov,
b) v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. a) a ži) môžu európske rámcové zákony zavies ť
minimálne po žiadavky, ktoré sa uplatnia postupne so zreteľ om na podmienky a technické
predpisy jednotlivých členských štátov. Takéto európske rámcové zákony neukladajú správne,
finančné ani právne obmedzenia spôsobom, ktorý by bránil vytváraniu a rozvoju malých
a stredných podnikov.
Vo všetkých prípadoch sa takéto európske zákony alebo európske rámcové zákony prijímajú po
porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom.3. Odchylne od odseku 2 prijíma Rada v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. c), d), f) a g)
európske zákony alebo európske rámcové zákony jednomyse ľne po porade s Európskym
parlamentom, Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom.
Rada môže na návrh Komisie prija ťeurópske rozhodnutie, ktorým sa bude na odsek 1 písm. d), f) a g)
uplatňovaťriadny legislatívny postup. Uzná šas aj e d n o m y s e ľne po porade s Európskym
parlamentom.4.Členskýštát môže sociálnych partnerov na základe ich spolo čnejžiadosti poveri ťvykonávaním
európskych rámcových zákonov prijatých pod ľa odseku 2 a 3 alebo, ak je to vhodné, vykonávaním
európskych nariadení alebo európskych rozhodnutí prijatých v súlade s článkom III-212.
V tomto prípade zabezpe čí,že najneskôr k dátumu, ku ktorému musí by ťeurópsky
rámcový zákon
transponovaný alebo európske nariadenie alebo európske rozhodnutie vykonané, sociálni partneri
prijmú na základe dohody potrebné opatrenia, pri čom dotknutý členskýštát je povinný prija ť
potrebné ustanovenia, aby mohol kedyko ľvek zabezpe čiťdosiahnutie výsledkov vyž adovaných týmto
rámcovým zákonom, nariadením alebo rozhodnutím.
5. Európskymi zákonmi a európskymi rámcovými zákonmi prijatými pod ľa tohtočlánku:
a) nie je dotknuté uznané právo členských štátov vymedzi ťzákladné zásady svojich systémov
sociálneho zabezpe čenia a nesmie nimi by ťpodstatne dotknutá ich finan čná rovnováha,
b) sa nebráni žiadnemu členskému štátu zachova ťalebo zavies ťprísnejšie ochranné opatrenia
v súlade s ústavou.
6. Tento článok sa nevz ťahuje na mzdu, právo zdru žovaťsa, právo na štrajk ani na právo zavies ť
výluku.C 310/94 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-211
1. Komisia podporuje konzultácie medzi sociálnymi partnermi na úrovni Únie a prijíma vhodné
opatrenia na u ľahčenie ich dialógu zabezpe čovaním vyvá ženej podpory v šetkých strán.
2. Na ú čely odseku 1 sa Komisia pred predlo žením návrhov v oblasti sociálnej politiky poradí so
sociálnymi partnermi o mo žnom smerovaní činnosti Únie.
3. Ak Komisia po porade podľ a odseku 2 pova žuje opatrenia Únie za žiaduce, poradí sa so
sociálnymi partnermi o obsahu plánovaného návrhu. Sociálni partneri predkladajú Komisii
stanovisko alebo, ak je to vhodné, odporú čanie.
4. Pri príle žitosti porád uvedených v odsekoch 2 a 3 mô žu sociálni partneri informova ťKomisiu
o svojom zámere iniciova ťpostup ustanovený v článku III-212 ods. 1. Trvanie takého postupu nesmie
presiahnu ťdeväťmesiacov, pokiaľ dotknutí sociálni partneri a Komisia spolo čne nerozhodnú o jeho
predĺžení.
Článok III-212
1. Pokia ľsi to sociálni partneri želajú, dialóg medzi nimi na úrovni Únie mô že viesťk zmluvným
vzťahom vrátane dohôd.
2. Dohody uzavreté na úrovni Únie sa vykonávajú bu ďv súlade s postupmi a praxou, ktoré sú
špecifické pre sociálnych partnerov a členskéštáty, alebo v zále žitostiach, na ktoré sa vzť ahuje
článok III-210, na základe spolo čnejžiadosti signatárov európskymi nariadeniami alebo európskymi
rozhodnutiami prijatými Radou na návrh Komisie. Európsky parlament je o tom informovaný.
Ak daná dohoda obsahuje jedno alebo viac ustanovení týkajúcich sa jednej z oblastí, pri ktorých sa na
základečlánku III-210 ods. 3 vyž aduje jednomyse ľnosť, Rada sa uzná ša jednomyse ľne.
Článok III-213
Sledujúc dosahovanie cieľ ovčlánku III-209 a bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia ústavy,
Komisia podporuje spoluprácu medzi členskými štátmi a u ľahčuje koordináciu ich činnosti vo
všetkých oblastiach sociálnej politiky podľ a tohto oddielu, najmä v zále žitostiach týkajúcich sa:
a) zamestnanosti,
b) pracovného práva a pracovných podmienok,
c) základného a ďalšieho odborného vzdelávania a prípravy,
d) sociálneho zabezpe čenia,
e) predchádzania pracovným úrazom a chorobám z povolania,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/95
f) ochrany zdravia pri práci,
g) práva zdru žovaťsa a kolektívneho vyjednávania medzi zamestnávateľ mi a pracovníkmi.
Na tento ú čel koná Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi tým, že vypracúva štúdie, zaujíma
stanoviská a organizuje konzultácie tak o problémoch, ktoré vznikajú na vnútro štátnej úrovni, ako aj
o tých, ktoré sa týkajú medzinárodných organizácií, najmä iniciatív zameraných na vydanie
usmernení a stanovenie ukazovateľ ov, na organizovanie výmeny najlep šej praxe a na prípravu prvkov
potrebných na pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je o tom v plnomrozsahu informovaný.
Pred zaujatím stanovísk uvedených v tomto článku sa Komisia poradí s Hospodárskym a sociálnym
výborom.
Článok III-214
1. Každýčlenskýštát zabezpe čí uplatňovanie zásady rovnakej odmeny pre pracovníkov ženského
am užského pohlavia za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty.
2. Na ú čely tohto článku „odmena “znamená obvyklú základnú alebo minimálnu mzdu alebo plat
avšetky ostatné dávky, ktoré zamestnávate ľvypláca priamo alebo nepriamo, v peniazoch alebo
v naturáliách, pracovníkovi v súvislosti so zamestnaním.Rovnosťodmeňovania bez diskriminácie z dôvodu pohlavia znamená:
a)že úkolová mzda za tú istú prácu sa vypo číta na základe tej istej mernej jednotky,
b)že mzda za prácu na základe hodinovej sadzby je rovnaká pri rovnakej práci.
3. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia na zabezpe čovanie
uplatňovania zásady rovnakých príle žitostí a rovnakého zaobchádzania so ženami a muž mi
v záležitostiach práce a zamestnanosti, vrátane zásady rovnakej odmeny za rovnakú prácu alebo za
prácu rovnakej hodnoty. Prijímajú sa po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.4. So zreteľ om na cie ľv plnom rozsahu zabezpe čiťv
praxi rovnaké zaobchádzanie so ženami
am užmi v pracovnom živote zásada rovnakého zaobchádzania nebráni žiadnemu členskému štátu
zachovaťalebo prijať opatrenia umožň ujúce osobitné výhody menej zastúpenému pohlaviu pre ľahšie
uplatnenie sa v odbornej pracovnej činnosti alebo ako prevenciu či kompenzáciu nevýhod
v profesijnej kariére.
Článok III-215
Členskéštáty sa usilujú zachova ťexistujúcu rovnocennos ťsystémov platenej dovolenky.C 310/96 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-216
Komisia vypracuje ka ždý rok správu o pokroku v dosahovaní cieľ ovčlánku III-209 vrátane
demografickej situácie v rámci Únie. Sprá vu postúpi Európskemu parlamentu, Rade
a Hospodárskemu a sociálnemu výboru.
Článok III-217
Rada prijme jednoduchou vä čšinou európske rozhodnutie, ktorým zriadi Výbor pre sociálnu ochranu
s poradnou funkciou, aby podporoval spoluprácu v politikách sociálnej ochrany medzi členskými
štátmi a Komisiou. Rada sa uzná ša po porade s Európskym parlamentom.
Výbor má tieto úlohy:
a) monitorova ťsociálnu situáciu a vývoj v oblasti politík sociálnej ochrany v členských štátoch
a v Únii,
b) podporova ťvýmenu informácií, skúseností a dobrej praxe medzi členskými štátmi a s Komisiou,
c) bez toho, aby bol dotknutý článok III-344, pripravova ťsprávy, vydáva ťstanoviská alebo
vykonáva ťinú prácu v oblasti jeho právomocí na základe žiadosti bu ďRady alebo Komisie alebo
z vlastného podnetu.
Pri vykonávaní svojich úloh nadväzuje výbor potrebné kontakty so sociálnymi partnermi.Každýčlenskýštát a Komisia vymenujú po dvoch členoch výboru.
Článok III-218
Komisia do svojej výro čnej správy predkladanej Európskemu parlamentu zahrnie osobitnú kapitolu
o sociálnom vývoji v rámci Únie.Európsky parlament mô že vyzvaťKomisiu, aby vypracovala správy o v šetkých osobitných
problémoch, ktoré sa týkajú sociálnych podmienok.
Článok III-219
1. S cie ľom zlepšiťpríležitosti zamestna ťsa pre pracovníkov na vnútornom trhu a prispie ťtak
k zvyšovaniuživotnej úrovne sa týmto zakladá Európsky sociálny fond, ktorého cie ľom je roz širo
vať
možnosti pracovníkov zamestna ťsa, zvyšovaťich geografickú a profesijnú mobilitu v rámci Únie
auľahčovaťich prispôsobovanie sa zmenám v priemysle a vo výrobných systémoch, najmä
prostredníctvom odborného vzdelávania a prípravy a rekvalifikácie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/97
2. Tento fond spravuje Komisia. V tejto úlohe jej pomáha výbor, ktorému predsedá člen Komisie
a ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov, odborov a organizácií zamestnávate ľov.
3. Vykonávacie opatrenia týkajúce sa fondu sa ustanovia v európskych zákonoch. Takéto zákony sa
prijímajú po porade s Výborom regiónov a s Hospodárskym a sociálnym výborom.
ODDIEL 3
HOSPODÁRSKA, SOCIÁLNA A ÚZEMNÁ SÚDR ŽNOSŤ
Článok III-220
Na podporu svojho celkového harmonického vývoja Únia rozvíja a uskuto čňuječinnosti vedúce
k posilňovaniu svojej hospodárskej, sociálnej a územnej súdr žnosti.
Únia sa najmä zameriava na zni žovanie rozdielov medzi úrov ňami rozvoja rôznych regiónov
a zaostalosti najviac znevýhodnených regiónov.
V rámci dotknutých regiónov je potrebné venova ťmimoriadnu pozornos ťvidieckym regiónom,
regiónom zasiahnutým zmenami v priemysle a regiónom záva žne a trvalo znevýhodneným
prírodnými a demografickými podmienkami, ako sú najsevernej šie regióny s ve ľmi nízkou hustotou
obyvateľstva, ostrovné, cezhrani čné a horské regióny.
Článok III-221
Členskéštáty riadia a koordinujú svoje hospodárske politiky tak, aby dosiahli aj ciele uvedené
včlánku III-220. Tvorba a uskutočň ovanie politík a činností Únie a uskutočň ovanie vnútorného trhu
zohľadní tieto ciele a prispieva k ich dosiahnutiu. Únia takisto podporuje dosahovanie týchto cie ľov
opatreniami, ktoré prijíma prostredníctvom štrukturálnych fondov (Európsky po ľnohospodársky
usmerňovací a záru čný fond, sekcia usmer ňovania; Európsky sociálny fond; Európsky fond pre
regionálny rozvoj), Európskej investi čnej banky a iných existujúcich finan čných nástrojov.
Komisia ka ždé tri roky predkladá Európskemu parlamentu, Rade, Výboru regiónov a Hospodárskemu
a sociálnemu výboru správu o dosiahnutom pokroku pri uskuto čňovaní hospodárskej, sociálnej
a územnej súdr žnosti a o spôsobe, akým k tomu prispeli rozli čné prostriedky ustanovené v tomto
článku. K správe sú v prípade potreby prilo žené aj vhodné návrhy.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťakékoľ vek konkrétne opatrenie
mimo fondov bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté v rámci iných politík Únie. Prijímajú sa
po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom.C 310/98 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-222
Európsky fond pre regionálny rozvoj je ur čený na pomoc pri zni žovaní hlavných regionálnych
rozdielov v Únii prostredníctvom ú časti na rozvoji a štrukturálnych zmenách zaostávajúcich
regiónov a pri konverzii upadajúcich priemyselných regiónov.
Článok III-223
1. Hez toho, aby bol dotknutý článok III-224, európske zákony vymedzujú úlohy, prioritné ciele
a organizáciu štrukturálnych fondov, vrátane prípadného preskupenia fondov, v šeobecné pravidlá,
ktoré sa na ne uplat ňujú, a ustanovenia potrebné na zabezpe čenie ich efektívnosti, ich koordinácie
navzájom a s ostatnými existujúcimi finan čnými nástrojmi.
Kohézny fond zriadený európskym zákonom finan čne prispieva na projekty v oblastiach životného
prostredia a transeurópskych sietí na úseku dopravnej infra štruktúry.
Vo všetkých prípadoch sa takéto európske zákony prijímajú po porade s Výborom regiónov
a Hospodárskym a sociálnym výborom.
2. Prvé ustanovenia o štrukturálnych fondoch a Kohéznom fonde, ktoré budú prijaté následne po
ustanoveniach ú činných v de ňpodpísania Zmluvy o Ústave pre Európu, budú ustanovené európskym
zákonom Rady. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
Článok III-224
Vykonávacie opatrenia týkajúce sa Európskeho fondu pre regionálny rozvoj ustanovia európske
zákony. Takéto zákony sa prijímajú po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym
výborom.
Pokiaľ ide o Európsky po ľnohospodársky usmer ňovací a záru čný fond, sekciu usmer ňovania
a Európsky sociálny fond, uplat ňujú sačlánok III-231 a článok III-219 ods. 3.
ODDIEL 4
POĽNOHOSPODÁRSTVO A RYBNÉ HOSPODÁRSTVO
Článok III-225
Únia vymedzuje a vykonáva spolo čnú poľ nohospodársku politiku a spolo čnú politiku v oblasti
rybného hospodárstva.„Poľnohospodárske produkty “znamenajú produkty pôdy, chovu hospodárskych zvierat a rybného
hospodárstva a produkty prvotného spracovania, ktoré priamo súvisia s týmito produktmi. Odkazy
na spoločnú poľnohospodársku politiku alebo po ľnohospodárstvo a pou žívanie pojmu „poľnoho-
spodársky “sa týkajú aj rybného hospodárstva, pri čom sa zoh ľadňujú osobitné charakteristiky tohto
odvetvia.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/99
Článok III-226
1. Vnútorný trh zah ŕňap oľnohospodárstvo a obchod s po ľnohospodárskymi produktmi.
2. Pokiaľ nie je v článkoch III-227 a žIII-232 ustanovené inak, pravidlá o vnútornom trhu sa
vzťahujú na poľ nohospodárske produkty.
3. Na produkty uvedené v prílohe I sa vz ťahujúčlánky III-123 a žIII-128.
4. Fungovanie a rozvoj vnútorného trhu s po ľnohospodárskymi produktmi musia by ťsprevádzané
spoločnou poľ nohospodárskou politikou.
Článok III-227
1. Ciele spolo čnej poľ nohospodárskej politiky sú:
a) zvyš ovaťpoľnohospodársku produktivitu podporovaním technického pokroku
a zabezpe čovaním racionálneho rozvoja po ľnohospodárskej výroby a optimálnym využ ívaním
výrobných faktorov, najmä pracovnej sily,
b) zabezpe čovaťprimeranú životnú úrove ňpoľnohospodárskeho obyvate ľstva najmä zvy šovaním
individuálnych príjmov osôb pracujúcich v po ľnohospodárstve,
c) stabilizova ťtrhy,
d) zabezpe čovaťdostupnos ťdodávok,
e) zabezpe čiťdodávky spotrebiteľ om za primerané ceny.
2. Pri tvorbe spolo čnej poľ nohospodárskej politiky a osobitných metód na jej uplat ňovanie sa
zohľadní:
a)
osobitná povaha po ľnohospodárskej činnosti vyplývajúca zo sociálnej štruktúry po ľnohospodár-
stva a zo štrukturálnych a prírodných rozdielov medzi rôznymi po ľnohospodárskymi regiónmi,
b) nevyhnutnos ťpostupného vykonávania vhodných zmien,
c) skutočnos ť,žep oľnohospodárstvo predstavuje v členských štátoch odvetvie, ktoré je úzko
prepojené s celým hospodárstvom.
Článok III-228
1. S cie ľom dosiahnu ťciele uvedené v článku III-227 sa zavádza spolo čná organizácia
poľnohospodárskych trhov.
Táto organizácia má v závislosti od dotknutých výrobkov niektorú z týchto foriem:
a) spolo čné pravidlá hospodárskej sú ťaže,C 310/100 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) povinná koordinácia vnútro štátnych trhových systémov,
c) európska organizácia trhu.
2. Spoloč ná organizácia v jednej z foriem uvedených v odseku 1 mô že zahŕňaťvšetky opatrenia
potrebné na dosiahnutie cieľ ov uvedených v článku III-227, najmä reguláciu cien, subvencií pre
výrobu a odbyt rozli čných produktov, skladovacie a preklenovacie opatrenia a spolo čné mechanizmy
na stabilizovanie dovozu alebo vývozu.
Spoločná organizácia sa obmedzuje na sledovanie cieľ ov uvedených v článku III-227 a vylu čuje
akúkoľ vek diskrimináciu medzi výrobcami alebo spotrebiteľ mi v rámci únie.
Spoločná cenová politika je zalo žená na spolo čných kritériách a jednotných metódach výpo čtu.
3. S cieľ om umož niť, aby spolo čná organizácia uvedená v odseku 1 dosiahla svoje ciele, mô žes a
založiťjeden alebo viac po ľnohospodárskych usmer ňovacích a záru čných fondov.
Článok III-229
S cieľom umož niťdosiahnutie cie ľov uvedených v článku III-227 mo žno v rámci spolo čnej
poľnohospodárskej politiky ustanoviť najmä:
a) efektívnu koordináciu úsilia v oblastiach odborného vzdelávania a prípravy, výskumu a šírenia
poľnohospodárskych poznatkov; toto mô že zahŕňaťspoločné financovanie projektov alebo
inštitúcií;
b) spolo čné opatrenia na podporu spotreby určitých produktov.
Článok III-230
1. oddiel týkajúci sa pravidiel hospodárskej súť ažes av z ťahuje na výrobu a obchod
sp oľnohospodárskymi produktmi len v rozsahu ur čenom európskymi zákonmi alebo európskymi
rámcovými zákonmi v súlade s článkom III-231 ods. 2, zoh ľadňujúc pritom ciele uvedené
včlánku III-227.
2. Rada mô že na návrh Komisie prija ťeurópske nariadenie alebo európske rozhodnutie povo ľujúce
poskytnutie pomoci:a) na ochranu podnikov znevýhodnených štrukturálnymi alebo prírodnými podmienkami,
b) v rámci programov hospodárskeho rozvoja.
Článok III-231
1. Komisia predkladá návrhy na tvorbu a uskuto čňovanie spolo čnej poľ nohospodárskej politiky
vrátane nahradenia vnútro štátnych organizácií jednou z foriem spolo čných organizácií ustanovených
včlánku III-228 ods. 1 a na vykonávanie opatrení uvedených v tomto oddiele.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/101
Tieto návrhy zoh ľadnia vzájomnú závislos ťpoľnohospodárskych zále žitostí uvedených v tomto
oddiele.
2. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia spolo čnú organizáciu trhu
ustanovenú v článku III-228 ods. 1 a iné ustanovenia potrebné pre dosiahnutie cie ľov spoločnej
poľnohospodárskej politiky a spolo čnej politiky v oblasti rybného hospodárstva. Prijímajú sa po
porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.3. Rada na návrh Komisie prijíma európske nariadenia alebo európske rozhodnutia týkajúce sa
stanovovania cien, odvodov, pomoci a mno žstvových obmedzení a určovania a pride ľovania
rybolovných mo žností.
4. V súlade s odsekom 2 mo žno vnútro štátne organizácie trhu nahradi ťspoločnou organizáciou
ustanovenou v článku III-228 ods. 1, ak:
a) spolo čná organizácia ponúka členským štátom, ktoré sú proti tomuto opatreniu a ktoré majú
svoju vlastnú organizáciu na príslu šnú produkciu, rovnocenné záruky týkajúce sa zamestnanosti
aživotnej úrovne dotknutých výrobcov, pri čom sa zoh ľadnia budúce mo žné úpravy a potrebné
špecializácie,
b) takáto organizácia zabezpe čuje podmienky obchodu v rámci Únie podobné tým, ktoré existujú
na vnútro štátnom trhu.
5. Ak vznikne spolo čná organizácia pre určité suroviny pred zavedením spolo čnej organizácie trhu
pre zodpovedajúce spracované výrobky, mô žu sa suroviny pou žité pri spracovaní výrobkov určených
na vývoz do tretích krajín doviez ťz krajiny, ktorá nie je členom Únie.
Článok III-232
Ak včlenskom štáte výrobok podlieha vnútro štátnej
 trhovej organizácii alebo vnútorným pravidlám
sr o v n a k ý mú činkom a ak je tým nepriaznivo ovplyvnené postavenie podobnej výroby
v hospodárskej sú ťaži v inom členskom štáte,členskéštáty uplatnia vyrovnávací poplatok na dovoz
tohto výrobku z členského štátu, v ktorom takáto organizácia alebo pravidlá existujú, za
predpokladu, že tentoštát nezaviedol vyrovnávací poplatok na vývoz.
Komisia prijíma európske nariadenia alebo európske rozhodnutia stanovujúce vý šku týchto
poplatkov na úrovni potrebnej na obnovenie rovnováhy. Mô že tiežposkytnú ťoprávnenie na prijatie
iných opatrení, pri čom ustanoví ich podmienky a podrobnosti.C 310/102 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 5
ŽIVOTNÉ PROSTREDIE
Článok III-233
1. Politika Únie týkajúca sa životného prostredia prispieva k presadzovaniu týchto cie ľov:
a) uchovávanie, ochrana a zlep šovanie kvality životného prostredia,
b) ochrana zdravia ľudí,
c) rozvá žne a racionálne vyu žívanie prírodných zdrojov,
d) podpora opatrení na medzinárodnej úrovni pri rie šení regionálnych alebo celosvetových
problémov životného prostredia.
2. Cieľom politiky Únie v oblasti životného prostredia je vy ššia úroveňochrany so zoh ľadnením
rozmanitosti situácií v rozli čných regiónoch. Vychádza zo zásady predbe žnej opatrnosti a potreby
preventívnych opatrení, zásady nápravy ujmy na životnom prostredí predov šetkým pri zdroji
a zásady, že znečisťovateľ platí.
V tejto súvislosti obsahujú harmoniza čné opatrenia, ktoré zodpovedajú po žiadavkám ochrany
životného prostredia, ak je to vhodné, ochrannú dolo žku umožň ujúcučlenským štátom prija ťz
nehospodárskych environmentálnych dôvodov predbe žné opatrenia, ktoré podliehajú kontrolnému
postupu zo strany Únie.
3. Pri tvorbe svojej politiky v oblasti životného prostredia Únia zoh ľadňuje:
a) dostupné vedecké a technické údaje,b) stavživotného prostredia v rozli čných regiónoch Únie,
c) možné výhody a náklady konania alebo nekonania,
d) hospodársky a sociálny rozvoj Únie ako celku a vyrovnaný rozvoj jej regiónov.4. V rámci svojich právomocí Únia a členskéštáty spolupracujú s tretími krajinami a s príslu šnými
medzinárodnými organizáciami. Podrobnosti spolupráce Únie mô žub
 yťupravené zmluvami medzi
Úniou a dotknutými tretími stranami.
Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov vies ťrokovania v rámci
medzinárodných orgánov a uzatvára ťmedzinárodné zmluvy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/103
Článok III-234
1. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú, aké opatrenie je potrebné prija ťna
dosiahnutie cie ľov uvedených v článku III-233. Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov
a Hospodárskym a sociálnym výborom.
2. Odchylne od odseku 1 a bez toho, aby bol dotknutý článok III-172, Rada jednomyse ľne prijíma
európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujúce:a) ustanovenia najmä fi škálnej povahy,
b) opatrenia týkajúce sa:
(i) územného plánovania,
(ii) kvantitatívneho hospodárenia s vodnými zdrojmi alebo priameho alebo nepriameho vplyvu
na dostupnos ťtýchto zdrojov,
(iii) využívania pôdy s výnimkou nakladania s odpadmi,
c) opatrenia významne ovplyv ňujúce mo žnosťvoľbyčlenského štátu medzi rôznymi energetickými
zdrojmi a celkovú štruktúru jeho zásobovania energiou.
Rada môže na návrh Komisie jednomyse ľne prijať európske rozhodnutie, ktorým umož ní uplatňovať
riadny legislatívny postup v oblastiach uvedených v prvom pododseku.
Vo všetkých prípadoch sa Rada uzná ša po porade s Európskym parlamentom, Výborom regiónov
a Hospodárskym a sociálnym výborom.3. Vš eobecné ak čné programy stanovujúce prioritné ciele, ktoré sa majú dosiahnu ť, sa ustanovia
európskymi zákonmi. Takéto zákony sa prijímajú po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym
a sociálnym výborom.
Opatrenia potrebné na vykonávanie týchto programov sa prijímajú za podmienok ustanovených
v odseku 1 alebo 2 a podľ a okolností prípadu.
4. Bez toho, aby boli dotknuté ur čité opatrenia prijaté Úniou, členskéštáty zabezpe čia financovanie
a uskutočň ovanie politiky v oblasti životného prostredia.
5. Bez toho, aby bola dotknutá zásada, že znečisťovateľ platí, ak opatrenie na základe odseku 1
zahŕňa
náklady, ktoré sa pova žujú za neprimerané pre orgány verejnej moci členského štátu, také
opatrenie vo vhodnej podobe zabezpe čí:
a) dočasné výnimky a/alebo
b) finan čnú podporu z Kohézneho fondu.C 310/104 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
6. Ochranné opatrenia prijaté podľ a tohtočlánku nebránia žiadnemu členskému štátu zachova ť
alebo prija ťprísnejšie ochranné opatrenia. Takéto opatrenia musia by ťv súlade s ústavou. Oznamujú
sa Komisii.
ODDIEL 6
OCHRANA SPOTREBITE ĽA
Článok III-235
1. S cieľ om presadzova ťzáujmy spotrebiteľ ov a zabezpe čiťvyššiu úroveňochrany spotrebiteľ ov
prispieva Únia k ochrane zdravia, bezpe čnosti a hospodárskych záujmov spotrebiteľ ov, ako aj
k presadzovaniu ich práva na informácie, vzdelávanie a organizovanie sa na ú čely ochrany ich
záujmov.
2. Únia prispieva k dosahovaniu cieľ ov uvedených v odseku 1 prostredníctvom:
a) opatrení prijatých podľ ačlánku III-172 v rámci vytvorenia a fungovania vnútorného trhu,
b) opatrení, ktoré podporujú, dopĺňajú a monitorujú politiku sledovanú členskými štátmi.
3. Opatrenia uvedené v odseku 2 písm. b) ustanovujú európske zákony alebo európske rámcové
zákony. Takéto zákony alebo rámcové zákony sa prijímajú po porade s Hospodárskym a sociálnym
výborom.
4. Opatrenia prijaté podľ a odseku 3 nebránia žiadnemu členskému štátu zachova ťalebo prija ť
prísnejšie ochranné ustanovenia. Takéto ustanovenia musia by ťv súlade s ústavou. Oznamujú sa
Komisii.
ODDIEL 7
DOPRAVA
Článok III-236
1. V zále žitostiach upravených týmto oddielom sa ciele ústavy sledujú v rámci spolo čnej dopravnej
politiky.2. Odsek 1 vykonávajú európske zákony alebo európske rámcové zákony, pri čom zohľadnia
osobitosti dopravy. Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym
výborom.
Takéto európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú:
a) spolo čné pravidlá medzinárodnej dopravy na územie členského štátu alebo z územia členského
štátu, alebo na dopravu cez územie jedného alebo viacerých členských štátov,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/105
b) podmienky prevádzkovania dopravných slu žieb včlenskom štáte dopravcami, ktorí nemajú
v tomštáte bydlisko alebo sídlo,
c) opatrenia na zlep šenie bezpe čnosti v doprave,
d) akékoľ vek iné vhodné opatrenia.
3. Pri prijímaní európskeho zákona alebo európskeho rámcového zákona uvedeného v odseku 2 sa
zohľadnia prípady, v ktorých by ich uplat ňovanie mohlo záva žne ovplyvni ťživotnú úrove ňa úroveň
zamestnanosti v určitých regiónoch a prevádzku dopravných zariadení.
Článok III-237
Pokiaľ Rada jednomyse ľne neprijme európske rozhodnutie ude ľujúce výnimku, nesmie do prijatia
európskych zákonov alebo európskych rámcových zákonov uvedených v článku III-236 ods. 2
žiadnyčlenskýštát upravova ťpredpisy platné v tejto oblasti k 1. januáru 1958 alebo v prípade
pristupujúcich krajín k dátumu ich pristúpenia, spôsobom, ktorý by priamo alebo nepriamoznevýhod ňoval dopravcov z iných členských štátov voči tuzemským dopravcom.
Článok III-238
Pomoc je v súlade s ústavou, ak slú ži na koordináciu dopravy alebo predstavuje náhrady za plnenie
niektorých záväzkov súvisiacich s výkonmi vo verejnom záujme.
Článok III-239
Všetky opatrenia týkajúce sa cien a podmienok dopravy prijaté v rámci ústavy zoh ľadnia
hospodársku situáciu dopravcov.
Článok III-240
1. Diskriminácia v doprave v rámci únie v podobe uplat ňovania rozli čných cien a podmienok
dopravcami na dopravu rovnakého tovaru po rovnakých dopravných trasách na základe členského
štátu pôvodu alebo miesta určenia prepravovaného tovaru sa zakazuje.
2. Odsek 1 nebráni prijatiu iných európskych zákonov alebo európskych rámcových zákonov
podľačlánku III-236 ods. 2.
3. Rada na návrh Komisie prijíma európske nariadenia alebo európske rozhodnutia na vykonávanie
odseku 1. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom.
R
ada môže najmä prijíma ťeurópske nariadenia a európske rozhodnutia potrebné na to, aby sa
inštitúciám umo žnilo zabezpe čiťdodržiavanie pravidla ustanoveného v odseku 1 a zabezpe čiť,a b y
užívatelia z toho po žívali výhody v plnom rozsahu.C 310/106 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. Komisia z vlastného podnetu alebo na žiadosťčlenského štátu preskúma prípady diskriminácie
uvedené v odseku 1 a po porade s ka ždým dotknutým členským štátom prijme potrebné európske
rozhodnutia v rámci európskych nariadení a európskych rozhodnutí uvedených v odseku 3.
Článok III-241
1. Pri doprave v rámci Únie sa členským štátom zakazuje určova ťceny a podmienky zahr ňujúce
akýkoľ vek prvok podpory alebo ochrany v záujme jedného alebo viacerých konkrétnych podnikov
alebo hospodárskych odvetví, pokia ľto nie je povolené európskym rozhodnutím Komisie.
2. Komisia z vlastného podnetu alebo na základe žiadostičlenského štátu preskúma ceny
a podmienky uvedené v odseku 1, pri čom najmä zoh ľadní pož iadavky vhodnej regionálnej
hospodárskej politiky, potreby nerozvinutých regiónov a problémy oblastí vá žne ovplyvnených
politickými okolnos ťami na jednej strane a ú činok takýchto cien a podmienok na hospodársku sú ťaž
rôznych druhov dopravy na strane druhej.
Po porade s ka ždým dotknutým členským štátom Komisia prijme potrebné európske rozhodnutia.
3. Zákaz ustanovený v odseku 1 sa nevz ťahuje na ceny zavedené na udrž anie podmienok
hospodárskej sú ťaže.
Článok III-242
Odvody alebo poplatky ú čtované dopravcom k cene dopravy v súvislosti s prechodom hraníc nesmú
presiahnu ťprimeranú vý šku s prihliadnutím na skuto čne vynalo žené náklady.
Členskéštáty sa usilujú o zní ženie týchto nákladov.
Komisia mô že v súvislosti s uplat ňovaním tohto článku dávaťčlenským štátom odporúčania.
Článok III-243
Ustanovenia tohto oddielu nebránia uplat ňovaniu opatrení prijatých v Spolkovej republike Nemecko
v rozsahu potrebnom na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených rozdelením Nemecka
hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky nepriaznivo ovplyvnených týmto rozdelením. Pä ť
rokov od nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu mô že Rada na návrh Komisie prija ť
európske rozhodnutie, ktorým sa zru šít e n t očlánok.
Článok III-244
Pri Komisii sa zria ďuje poradný výbor zlo žený z odborníkov vymenovaných vládami členských
štátov. Komisia sa, kedykoľ vek to pova žuje za potrebné, radí s výborom o zále žitostiach týkajúcich sa
dopravy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/107
Článok III-245
1. Tento oddiel sa vzť ahuje na železničnú, cestnú a vnútrozemskú vodnú dopravu.
2. Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťvhodné opatrenia pre
námornú a leteckú dopravu. Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym
a sociálnym výborom.
ODDIEL 8
TRANSEURÓPSKE SIETE
Článok III-246
1. S cie ľom prispieva ťk dosiahnutiu cie ľov uvedených v článkoch III-130 a III-220 a s cieľ om
umož niťobčanom Únie, hospodárskym subjektom a regionálnym a miestnym územným celkom,
aby v plnom rozsahu po žívali výhody z vytvorenia priestoru bez vnútorných hraníc, Únia prispieva
k budovaniu a rozvoju transeurópskych sietí v oblastiach dopravnej, telekomunika čnej a energetickej
infraštruktúry.
2. V rámci systému otvorených a konkuren čných trhov sa činnosťÚnie zameriava na podporu
vzájomného prepojenia a interoperability vnútro štátnych sietí, ako aj prístupu k takýmto sieť am.
Zohľadní najmä potrebu prepoji ťostrovné, enklávne a okrajové regióny s centrálnymi regiónmi Únie.
Článok III-247
1. Únia na dosiahnutie cieľ ov uvedených v článku III-246:
a) vydá súbor usmernení, ktoré sa vzť ahujú na ciele, priority a hlavné smery zamý šľaných opatrení
v oblasti transeurópskych sietí; tieto usmernenia vymedzia projekty spolo čného záujmu,
b) uskutoční akékoľ vek opatrenia potrebné na zabezpe čenie interoperability sietí, najmä v oblasti
harmonizácie technických noriem,
c) môže podporova ťprojekty spolo čného záujmu podporované členskými štátmi, ktoré sú
vymedzené v rámci usmernení uvedených v písmene a), najmä prostredníctvom štúdií
uskutoč niteľnosti, záruk na pô žičky alebo subvencií úrokovej sadzby; Únia mô žet i ež
prostredníctvom Kohézneho fondu prispieva ťna financovanie špecifických projektov v oblasti
dopravnej infra štr uktúry v členských štátoch.
ČinnosťÚnie zoh ľadní potenciálnu hospodársku životaschopnos ťprojektov.
2. Usmernenia a iné opatrenia uvedené v odseku 1 sú ustanovené európskymi zákonmi alebo
európskymi rámcovými zákonmi. Takéto zákony alebo rámcové zákony sa prijímajú po porade
s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom.C 310/108 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Usmernenia a projekty spolo čného záujmu, ktoré sa týkajú územia členského štátu, vyž adujú súhlas
dotknutého členského štátu.
3.Členskéštáty, v spojení s Komisiou, navzájom koordinujú vnútro štátne politiky, ktoré mô žum ať
významný vplyv na dosahovanie cieľ ov uvedených v článku III-246. Komisia mô že v úzkej spolupráci
sčlenskými štátmi vyvíja ťakékoľ vek užitočné iniciatívy na podporu tejto koordinácie.
4. Únia mô že spolupracova ťs tretími krajinami na podporu projektov spolo čného záujmu
a zabezpe čovaní interoperability sietí.
ODDIEL 9
VÝSKUM, TECHNICKÝ ROZVOJ A KOZMICKÝ PRIESTOR
Článok III-248
1. Cieľomčinnosti Únie je posil ňovaťsvoju vedeckú a technickú základ ňu prostredníctvom
vytvorenia európskeho výskumného priestoru, v ktorom sa vo ľne pohybujú vedci, vedecké poznatky
a technológie, a podporova ťzvyšovanie jej konkurencieschopnosti, vrátane konkurencieschopnosti
jej priemyslu, za podpory v šetkých výskumných činností, ktoré sa pokladajú za potrebné v iných
kapitolách ústavy.
2. Na ú čely uvedené v odseku 1 Únia na celom svojom území podporuje podniky, vrátane malých
a stredných podnikov, výskumné strediská a univerzity v ich výskume a činnosti zameranej na
technický rozvoj na vysokej úrovni. Podporuje ich úsilie spolupracova ť,p r ičom sa zameriava najmä
na umožň ovanie voľ nej cezhrani čnej spolupráce pre výskumných pracovníkov a vyu žívanie
potenciálu vnútorného trhu pre podniky, najmä liberalizáciou vnútro štátneho verejného obstaráva-
nia, vymedzením spolo čných noriem a odstra ňovaním právnych a fi škálnych preká žok spolupráce.
3. O všetkýchčinnostiach Únie v oblasti výskumu a technického rozvoja vrátane demon štračných
projektov sa rozhoduje a sú realizované v súlade s týmto oddielom.
Článok III-249
Pri sledovaní cieľ ov uvedených v článku III-248 vykonáva Únia tieto činnosti, ktorými dopĺňa
činnosti vykonávané v členských štátoch:
a) uskutočň ovanie výskumných programov, programov technického rozvoja a demon štračných
programov presadzovaním spolupráce s podnikmi, výskumnými strediskami a univerzitami
a medzi nimi navzájom,
b) presadzovanie spolupráce Únie v oblasti výskumu, technického rozvoja a demon štrácie s tretími
krajinami a medzinárodnými organizáciami,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/109
c)šírenie a zhodnocovanie výsledkov činnosti Únie v oblasti výskumu, technického rozvoja
a demonštrácie,
d) stimulovanie odborného vzdelávania a prípravy a mobility výskumných pracovníkov v Únii.
Článok III-250
1. Únia a členskéštáty koordinujú svoju činnosťv oblasti výskumu a technického rozvoja, aby
zabezpečili vzájomný súlad vnútro štátnych politík a politiky Únie.
2. Komisia mô že v úzkej spolupráci s členskými štátmi vyvinú ťakúkoľ vek užitočnú iniciatívu na
podporu koordinácie uvedenej v odseku 1, najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení
a stanovenie ukazovateľ ov, organizovanie výmeny najlep šej praxe a prípravu potrebných prvkov na
pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je v plnom rozsahu informovaný.
Článok III-251
1. Európske zákony ustanovujú viacro čný rámcový program, ktorý predstavuje súhrn v šetkých
činností financovaných úniou. Tieto zákony sa prijímajú po porade s Hospodárskym a sociálnym
výborom.
Rámcový program:a) stanovuje vedecké a technické ciele, ktoré sa majú dosiahnu ťčinnosťami uvedenými v článku III-
249, a príslu šné priority,
b) nazna čuje hlavné smery takýchto činností,
c) stanovuje celkovú maximálnu sumu a podrobnosti finan čnej účasti Únie na rámcovom programe
a príslušné podiely na ka ždej zo zamý šľanýchčinností.
2. Viacro čný rámcový program sa prispôsobuje alebo dop ĺňa podľ a vývoja situácie.
3. Európsky zákon Rady ustanovuje osobitné programy na vykonávanie viacro čného rámcového
programu pre ka ždúčinnosť.K
aždý osobitný program vymedzí podrobné pravidlá svojho
vykonávania, dĺž ku trvania a potrebné prostriedky. Súhrn potrebných čiastok vymedzených na
osobitné programy nesmie presiahnu ťcelkovú maximálnu sumu urč enú pre rámcový program
ak aždú zčinností. Takýto zákon sa prijíma po porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym
a sociálnym výborom.4. Európsky zákon ustanoví opatrenia potrebné na uskuto čnenie európskeho výskumného
priestoru ako doplnok k činnostiam plánovaným v rámci viacro čného rámcového programu.
Takýto zákon sa prijíma po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.C 310/110 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-252
1. Európske zákony alebo európske rámcové zákony na vykonávanie viacro čného rámcového
programu ustanovujú:
a) pravidlá ú časti podnikov, výskumných stredísk a univerzít,
b) pravidlá, ktorými sa spravuje šírenie výsledkov výskumu.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony sa prijímajú po porade s Hospodárskym
a sociálnym výborom.
2. Pri vykonávaní viacro čného rámcového programu mô žu európske zákony ustanovi ťdoplnkové
programy, na ktorých sa zú častňujú len určité členskéštáty, ktoré ich financujú, s výhradou mo žnej
účasti zo strany Únie.
Takéto zákony určujú pravidlá uplat ňované na doplnkové programy, najmä pokia ľide ošírenie
poznatkov a prístup iných členských štátov. Prijímajú sa po porade s Hospodárskym a sociálnym
výborom a so súhlasom dotknutých členských štátov.
3. Pri vykonávaní viacro čného rámcového programu mô žu európske zákony na základe dohody
s dotknutými členskými štátmi ustanovi ťúčasťna výskumných a vývojových programoch, ktoré
vykonávajú niektoré členskéštáty, vrátane ú časti naštruktúrach vytvorených na vykonávanie týchto
programov.Takéto zákony sa prijímajú po porade s Hospodárskym a sociálnym výborom.4. Pri vykonávaní viacro čného rámcového programu mô že Únia ustanovi ťspoluprácu Únie
v oblasti výskumu, technického rozvoja a demon štrácie s tretími krajinami alebo medzinárodnými
organizáciami.Podrobnosti takejto spolupráce mô žub yťupravené zmluvami medzi Úniou a dotknutými tretími
stranami.
Článok III-253
Rada mô že
na návrh Komisie prija ťeurópske nariadenia alebo európske rozhodnutia o zriadení
spoločných podnikov alebo akejkoľ vek inejštruktúry potrebnej na riadne vykonávanie výskumných
programov, programov technického rozvoja a demon štračných programov Únie. Uzná šas ap o
porade s Európskym parlamentom a Hospodárskym a sociálnym výborom.
Článok III-254
1. Únia vypracuje európsku politiku v oblasti kozmického priestoru na presadzovanie vedeckého
a technického pokroku, priemyselnej konkurencieschopnosti a na uskuto čňovanie svojich politík. Na
tento účel môžep r e s a d z o v a ťspoločné iniciatívy, podporova ťvýskum a technický rozvoj
a koordinova ťúsilie potrebné na prieskum a vyu žívanie kozmického priestoru.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/111
2. S cieľ om prispie ťk dosiahnutiu cie ľov uvedených v odseku 1 európske zákony alebo európske
rámcové zákony ustanovia potrebné opatrenia, ktoré mô žum aťpodobu európskeho vesmírneho
programu.
3. Únia nadvia že vhodné vz ťahy s Európskou vesmírnou agentúrou.
Článok III-255
Komisia na zač iatku každého roku predlo ží správu Európskemu parlamentu a Rade. Správa zah ŕňa
informácie o činnostiach v oblasti výskumu, technického rozvoja a šírenia výsledkov po čas
predchádzajúceho roka a pracovný program na be žný rok.
ODDIEL 10
ENERGETIKA
Článok III-256
1. V rámci vytvorenia a fungovania vnútorného trhu a so zreteľ om na potrebu zachováva ť
a zlepšovaťživotné prostredie sleduje politika Únie v oblasti energetiky tieto ciele:
a) zabezpe čovaťfungovanie trhu v oblasti energetiky,
b) zabezpe čovaťbezpečnosťdodávok energie v Únii a
c) presadzova ťenergetickú ú činnosť, úsporu a vývoj nových a obnoviteľ ných zdrojov energie.
2. Bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovanie ostatných ustanovení ústavy, ustanovia európske
zákony alebo európske rámcové zákony opatrenia na dosiahnutie cie ľov uvedených v odseku 1.
Takéto zákony alebo rámcové zákony sa prijímajú po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym
a sociálnym výborom.
Európskymi zákonmi alebo európskymi rámcovými zákonmi nie je dotknuté právo členských štátov
určiťpodmienky pre vyu žívanie svojich energetických zdrojov, jeho vo ľba medzi rôznymi zdrojmi
energie a v šeobecná štruktúra jeho zásobovania bez toho, aby bol dotknutý článok III-234 ods. 2
písm. c).
3. Odchylne od odseku 2 ustanoví opatrenia v ňom uvedené európsky zákon alebo európsky
rámcový zákon Rady, ak sú najmä fi škálnej povahy. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade
s Európskym parlamentom.C 310/112 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA IV
PRIESTOR SLOBODY, BEZPE ČNOSTI A SPRAVODLIVOSTI
ODDIEL 1
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok III-257
1. Únia vytvára priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti pri re špektovaní základných práv
a rozličných právnych systémov a tradícií členských štátov.
2. Zabezpe čuje absenciu kontrol osôb na vnútorných hraniciach a tvorí spolo čnú politiku v oblasti
azylu, prisť ahovalectva a kontroly na vonkaj ších hraniciach, ktorá sa zakladá na solidarite medzi
členskými štátmi a ktorá je spravodlivá vo čištátnym príslu šníkom tretích krajín. Na ú čely tejto
kapitoly sa osoby bez štátnej príslu šnosti pova žujú zaštátnych príslu šníkov tretích krajín.
3. Únia sa usiluje o zabezpe čenie vysokej úrovne bezpe čnosti prostredníctvom opatrení na
prevenciu trestnej činnosti, rasizmu a xenofóbii a na boj proti nim prostredníctvom opatrení na
koordináciu a spoluprácu medzi policajnými a justi čnými orgánmi a inými príslu šnými orgánmi, ako
aj vzájomným uznávaním rozsudkov v trestných veciach a v prípade potreby aj aproximáciou
trestnoprávnych predpisov.
4. Únia napomáha prístup k spravodlivosti najmä prostredníctvom zásady vzájomného uznávania
súdnych a mimosúdnych rozhodnutí v ob čianskych veciach.
Článok III-258
Európska rada vymedzuje strategické usmernenia pre legislatívne a opera čné plánovanie v rámci
priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.
Článok III-259
Národné parlamenty zabezpe čujú, aby sa v návrhoch a legislatívnych iniciatívach predlož ených pod ľa
oddielov 4 a 5 dodr žiavala zásada subsidiarity v súlade s Protokolom o uplat ňovaní zásad subsidiarity
a proporcionality.
Článok III-260
Bez toho, aby boli dotknuté články III-360 a žIII-362, mô že Rada na návrh Komisie prija ťeurópske
nariadenia alebo európske rozhodnutia ustanovujúce podrobnosti, pod ľa ktorých členskéštáty
v spolupráci s Komisiou objektívne a nestranne hodnotia vykonávanie politík Únie uvedených v tejtokapitole orgánmi členských štátov, najmä s cie ľom presadzova ťúplné uplat ňovanie zásady
vzájomného uznávania. Európsky parlament a národné parlamenty sú oboznamované s obsahoma výsledkami tohto hodnotenia.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/113
Článok III-261
V rámci Rady sa zria ďuje stály výbor s cieľ om zabezpe čiťv rámci Únie podporu a posilnenie
operačnej spolupráce v oblasti vnútornej bezpe čnosti. Bez toho, aby bol dotknutý článok III-344,
stály výbor napomáha koordinova ťčinnosťpríslušných orgánov členských štátov. Zástupcovia
dotknutých orgánov, úradov a agentúr Únie sa mô žu zapájaťdo rokovaní tohto výboru. Európsky
parlament a národné parlamenty sú oboznamované s rokovaniami.
Článok III-262
Touto kapitolou nie je dotknutý výkon právomocí členských štátov vo veci udrž iavania verejného
poriadku a zabezpe čovania vnútornej bezpe čnosti.
Článok III-263
Rada prijíma európske nariadenia na zabezpe čenie administratívnej spolupráce medzi príslu šnými
útvarmičlenských štátov v oblastiach uvedených v tejto kapitole, ako aj medzi týmito útvarmi
a Komisiou. Koná na návrh Komisie s výhradou článku III-264 a po porade s Európskym
parlamentom.
Článok III-264
Právne akty uvedené v oddieloch 4 a 5 spolu s európskymi nariadeniami uvedenými v článku III-263,
ktoré zabezpe čujú administratívnu spoluprácu v oblastiach uvedených v týchto oddieloch, sa
prijímajú:
a) na návrh Komisie alebob) na podnet jednej štvrtinyčlenských štátov.
ODDIEL 2
POLITIKY VZ ŤAHUJÚCE SA NA HRANI ČNÉ KONTROLY,
AZYL A PRISŤAHOVALECTVO
Článok III-265
1. Únia tvorí politiku s cieľ om:
a) zabezpe čenia neexistencie akýchkoľ vek kontrol osôb bez oh ľadu naštátnu príslu šnosťpri
prekročení vnútorných hraníc,
b) zabezpe čenia kontrol osôb a ú činného monitorovania prechodu vonkaj ších hraníc,
c) postupného zavádzania integrovaného systému správy vonkaj ších hraníc.C 310/114 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Na ú čely odseku 1 európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia, ktoré
sa týkajú:
a) spolo čnej politiky v oblasti víz a iných povolení na krátkodobý pobyt,
b) kontrol, ktorým sú podrobené osoby prekra čujúce vonkaj šie hranice,
c) podmienok, za ktorých mô žuštátni príslu šníci tretích krajín po čas krátkeho obdobia voľ ne
cestovaťv rámci Únie,
d) všetkých opatrení potrebných na postupné vybudovanie integrovaného systému správy
vonkajších hraníc,
e) neexistencie akýchkoľ vek kontrol osôb bez oh ľadu na štátnu príslu šnosťpri prekro čení
vnútorných hraníc.
3. Týmto článkom nie je dotknutá právomoc členských štátov týkajúca sa geografického
vymedzenia ich hraníc v súlade s medzinárodným právom.
Článok III-266
1. Únia tvorí spolo čnú politiku v oblasti azylu, subsidiárnej ochrany a do časnej ochrany s cieľ om
poskytnú ťzodpovedajúce právne postavenie ka ždémuštátnemu príslu šníkovi tretej krajiny, ktorý
potrebuje medzinárodnú ochranu, a zabezpe čiťsúlad so zásadou nenavracania. Táto politika musí
byťv súlade so Ženevským dohovorom z 28. júla 1951 a Protokolom z 31. januára 1967 týkajúcim
sa právneho postavenia uteč encov, ako aj inými príslu šnými zmluvami.
2. Na ú čely odseku 1 ustanovujú európske zákony alebo európske rámcové zákony opatrenia pre
spoločný európsky azylový systém, ktorý zah ŕňa:
a) jednotný štatút azylu pre štátnych príslu šníkov tretích krajín platný v celej Únii,
b)
jednotný štatút subsidiárnej ochrany pre štátnych príslu šníkov tretích krajín, ktorí bez toho, aby
získali európsky azyl, potrebujú medzinárodnú ochranu,
c) spolo čný systém dočasnej ochrany pre vyhnancov v prípade hromadného prílevu,
d) spolo čné postupy ude ľovania a odnímania jednotného štatútu azylu alebo subsidiárnej ochrany,
e) kritériá a mechanizmy na ur čeniečlenského štátu príslu šného pre posúdenie žiadosti o azyl alebo
o subsidiárnu ochranu,
f) normy týkajúce sa podmienok prijímania žiadateľ ov o azyl alebo o subsidiárnu ochranu,
g) partnerstvo a spoluprácu s tretími krajinami na ú čely zvládnutia prílevov žiadateľ ov o azyl alebo
o subsidiárnu alebo do časnú ochranu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/115
3. Ak sa jeden alebo viac členských štátov ocitne v naliehavej núdzovej situácii v dôsledku náhleho
prílevuštátnych príslu šníkov tretích krajín, mô že Rada na návrh Komisie prija ťeurópske nariadenia
alebo európske rozhodnutia obsahujúce doč asné opatrenia v prospech dotknutého, respektíve
dotknutých členských štátov. Rada sa uzná ša po porade s Európskym parlamentom.
Článok III-267
1. Únia tvorí spolo čnú prisť ahovaleckú politiku s cieľ om zabezpe čiťvo všetkých etapách ú činné
riadenie migra čných tokov, spravodlivé zaobchádzanie so štátnymi príslu šníkmi tretích krajín, ktorí
sa oprávnene zdrž iavajú včlenských štátoch, ako aj predchádzanie a posilnený boj proti nelegálnemu
prisťahovalectvu a obchodovaniu s ľuďmi.
2. Na ú čely odseku 1 európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia
v týchto oblastiach:
a) podmienky vstupu a pobytu, ako aj normy týkajúce sa ude ľovania dlhodobých víz a povolení
na dlhodobý pobyt členskými štátmi vrátane tých, ktoré sú ude ľované na ú čely zlúčenia rodiny,
b) vymedzenie práv štátnych príslu šníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdrž iavajú včlenskom
štáte, vrátane podmienok, ktorými sa spravuje sloboda pohybu a pobytu v iných členských
štátoch,
c) nelegálne pris ťahovalectvo a neoprávnený pobyt vrátane odsunu a repatriácie osôb, ktoré sa
zdržiavajú neoprávnene,
d) boj proti obchodovaniu s ľuďmi, najmä so ženami a de ťmi.
3. Únia mô že uzatvára ťreadmisné dohody s tretími krajinami o opätovnom prijatí štátnych
príslušníkov tretích krajín, ktorí nesp ĺňajú alebo prestali spĺň aťpodmienky pre vstup, prítomnos ť
alebo pobyt na území jedného z členských štátov, do krajiny pôvodu alebo do krajiny, z ktorej
prichádzajú.4. Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťopatrenia na povzbudzovanie
a podporu činnostičlenských štátov s cieľ om presadzova ťintegráciu štátnych príslu šníkov tretích
krajín, ktorí sa oprávnene zdr žiavajú na ich územiach, pri čom je vylú čená akákoľ vek harmonizácia
zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
5. Týmto článkom nie je dotknuté právo členských štátov urč iťpočty prijímaných štátnych
príslušníkov tretích krajín, ktorí prichádzajú na ich územie z tretích krajín s cie ľom nájsťsi prácu bu ď
ako zamestnanci, alebo ako samostatne zárobkovo činné osoby.
Článok III-268
Politiky Únie uvedené v tomto oddiele a ich vykonávanie sa spravujú zásadou solidarity
a spravodlivého rozdelenia zodpovednosti medzi členskými štátmi, vrátane finan čných dôsledkov.
Prá
vne akty Únie prijaté podľ a tohto oddielu obsahujú v ždy, keď je to potrebné, vhodné opatrenia na
uplatnenie tejto zásady.C 310/116 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 3
JUSTIČ NÁ SPOLUPRÁCA V OB ČIANSKYCH VECIACH
Článok III-269
1. Únia rozvíja justi čnú spoluprácu v ob čianskych veciach, ktoré majú cezhrani čné dôsledky, na
základe zásady vzájomného uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí. Takáto spolupráca
môže zahŕňaťprijatie opatrení na aproximáciu ustanovení zákonov a iných právnych predpisov
členských štátov.
2. Na ú čely odseku 1 ustanovujú európske zákony alebo európske rámcové zákony, najmä ak je to
nevyhnutné pre riadne fungovanie vnútorného trhu, opatrenia zamerané na zabezpe čenie:
a) vzájomného uznávania a výkonu súdnych a mimosúdnych rozhodnutí medzi členskými štátmi,
b) cezhrani čného doru čovania súdnych a mimosúdnych písomností,
c) zlučite ľnosti kolíznych noriem a noriem určujúcich právomoc uplatniteľ ných včlenských štátoch,
d) spolupráce pri získavaní dôkazov,
e) účinného prístupu k spravodlivosti,
f) odstra ňovania preká žok riadneho priebehu ob čianskoprávneho konania, v prípade potreby
podporovaním zlu čiteľnosti pravidiel ob čianskeho súdneho konania uplatniteľ ných včlenských
štátoch,
g) rozvíjania alternatívnych metód rie šenia sporov,
h) podpory vzdelávania sudcov a justi čných pracovníkov.
3. Bez oh ľadu na odsek 2 európske zákony alebo európske rámcové zákony Rady ustanovia
opatrenia týkajúce sa rodinného práva, ktoré majú cezhrani čné dôsledky. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Rada mô že na návrh Komisie prija ťeurópske rozhodnutie určujúce tie aspekty rodinného práva,
ktoré majú cezhrani čné dôsledky, ktoré mô žub yťupravené právnymi aktmi prijatými riadnym
legislatívnym postupom. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/117
ODDIEL 4
JUSTIČNÁ SPOLUPRÁCA V TRESTNÝCH VECIACH
Článok III-270
1. Justičná spolupráca v trestných veciach v Únii je zalo žená na zásade vzájomného uznávania
rozsudkov a iných súdnych rozhodnutí a zah ŕňa aproximáciu zákonov a iných právnych predpisov
členských štátov v oblastiach uvedených v odseku 2 a článku III-271.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia zamerané na:
a) vytvorenie pravidiel a postupov na zabezpe čovanie uznávania v šetkých foriem rozsudkov a iných
súdnych rozhodnutí v celej Únii,
b) predchádzanie sporom o právomoc medzi členskými štátmi a ich rieš enie,
c) podpory vzdelávania sudcov a justi čných pracovníkov,
d) uľahčovanie spolupráce medzi súdmi alebo rovnocennými orgánmi členských štátov v rámci
trestného stíhania a výkonu rozhodnutí.
2. Európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťminimálne pravidlá s cie ľom uľahčiťv potrebnom
rozsahu vzájomné uznávanie rozsudkov a iných súdnych rozhodnutí, ako aj policajnú a justi čnú
spoluprácu v trestných veciach, ktoré majú cezhrani čný rozmer. Tieto minimálne pravidlá
zohľadňujú rozdiely medzi právnymi tradíciami a systémami členských štátov.
Týkajú sa:a) vzájomnej prípustnosti dôkazov medzi členskými štátmi,
b) práv jednotlivcov v trestnom konaní,c) práv obetí trestných činov,
d)ďalších osobitných aspektov trestného konania, ktoré Rada vopred určí európskym rozhodnutím;
pri prijímaní tohto rozhodnutia sa Rada uzná ša jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho
parlamentu.
Prijatie minimálnych pravidiel uvedených v tomto odseku nebráni členským štátom zachova ťalebo
zaviesťvyššiu
úrove ňochrany pre jednotlivcov.C 310/118 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Ak sa člen Rady domnieva, že navrhovaným európskym rámcovým zákonom uvedeným
v odseku 2 by mohli by ťdotknuté základné aspekty jeho systému trestného súdnictva, mô že
požiadať, aby o návrhu rámcového zákona rokovala Európska rada. V takom prípade sa postup
uvedený v článku III-396 pozastaví. Európska rada po prerokovaní a do štyroch mesiacov od tohto
pozastavenia bu ď:
a) vráti návrh spä ťRade,čím sa ukon čí pozastavenie postupu uvedeného v článku III-396, alebo
b) pož iada Komisiu alebo skupinu členských štátov, od ktorej návrh pochádzal, aby predlo žila nový
návrh; v tomto prípade sa pôvodne navrhovaný právny akt pova žuje za neprijatý.
4. Ak do uplynutia lehoty uvedenej v odseku 3 Európska rada nekonala, alebo ak do dvanástich
mesiacov od predlo ženia nového návrhu podľ a odseku 3 písm. b) nebol prijatý európsky rámcový
zákon a ak si najmenej jedna tretina členských štátovželá nadviaza ťposilnenú spoluprácu na základe
dotknutého návrhu rámcového zákona, oznámia to Európskemu parlamentu, Rade a Komisii.
V takom prípade sa povolenie uskuto čňovaťposilnenú spoluprácu podľ ačlánkov I-44 ods. 2 a III-419
ods. 1 považ uje za udelené a uplatnia sa ustanovenia o posilnenej spolupráci.
Článok III-271
1. Európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťminimálne pravidlá týkajúce sa vymedzenia trestných
činov a sankcií v oblastiach mimoriadne záva žnej trestnej činnosti s cezhrani čným rozmerom
vyplývajúcim z povahy alebo dôsledkov týchto trestných činov, alebo z osobitnej potreby bojova ť
proti nim na spolo čnom základe.
Týmito oblas ťami trestnej činnosti sú: terorizmus, obchodovanie s ľuďmi a sexuálne zneu žívaniežien
a detí, nedovolené obchodovanie s drogami, nedovolené obchodovanie so zbra ňami, pranie
špinavých peň azí, korupcia, fal šovanie platobných prostriedkov, po čítačová kriminalita
a organizovaná trestná činnosť.
V závislosti od vývoja trestnej činnosti mô že Rada prijať európske rozhodnutie určujúce ďalšie oblasti
trestnejčinnosti, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v tomto odseku. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
získaní súhlasu Európskeho parlamentu.2. Ak sa uká že,že aproximácia ustanovení zákonov a iných právnych predpisov v oblasti trestného
práva je nevyhnutná na zabezpe čenie účinného uskutočň ovania politiky Únie v oblasti, ktorá bola
predmetom harmoniza čných opatrení, mô žu európske rámcové zákony ustanovi ťminimálne
pravidlá týkajúce sa vymedzenia trestných činov a sankcií v dotknutej oblasti. Takéto rámcové zákony
sa prijímajú rovnakým postupom, aký bol pou žitý pri prijímaní príslu šných harmoniza čných
opatrení, bez toho, aby bol dotknutý článok III-264.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/119
3. Ak sa člen Rady domnieva, že navrhovaným európskym rámcovým zákonom uvedeným
v odsekoch 1 alebo 2 by mohli by ťdotknuté základné aspekty jeho systému trestného súdnictva,
môžep ožiadať, aby o návrhu rámcového zákona rokovala Európska rada. V takom prípade sa postup
uvedený v článku III-396 pozastaví, ak je uplatnite ľný. Európska rada po prerokovaní a do štyroch
mesiacov od tohto pozastavenia bu ď:
a) vráti návrh spä ťRade,čím sa ukon čí pozastavenie postupu uvedeného v článku III-396, ak je
uplatniteľ ný, alebo
b) pož iada Komisiu alebo skupinu členských štátov, od ktorej návrh pochádzal, aby predlo žila nový
návrh; v tomto prípade sa pôvodne navrhovaný právny akt pova žuje za neprijatý.
4. Ak do uplynutia lehoty uvedenej v odseku 3 Európska rada nekonala, alebo ak do dvanástich
mesiacov od predlo ženia nového návrhu podľ a odseku 3 písm. b) nebol prijatý európsky rámcový
zákon a ak si najmenej jedna tretina členských štátovželá nadviaza ťposilnenú spoluprácu na základe
dotknutého návrhu rámcového zákona, oznámia to Európskemu parlamentu, Rade a Komisii.
V takom prípade sa povolenie vykonáva ťposilnenú spoluprácu pod ľačlánkov I-44 ods. 2 a III-419
ods. 1 považ uje za udelené a uplatnia sa ustanovenia o posilnenej spolupráci.
Článok III-272
Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu ustanovi ťopatrenia na povzbudenie
a podporu činnostičlenských štátov v oblasti predchádzania trestnej činnosti, pri čom je vylú čená
akákoľ vek harmonizácia ustanovení zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
Článok
III-273
1. Úlohou Eurojustu je podporova ťa posilňovaťkoordináciu a spoluprácu medzi vnútro štátnymi
orgánmi zodpovednými za vy šetrovanie a stíhanie záva žnej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch
alebo viacerých členských štátov alebo ktorá si vy žaduje trestné stíhanie na spolo čnom základe, a to
na základe operácií vykonaných a informácií poskytovaných orgánmi členských štátov a Europolom.
V tejto súvislosti určujú európske zákony štruktúru, fungovanie, oblas ťpôsobenia a úlohy Eurojustu.
Medzi tieto úlohy mô že patriť:
a) začatie vy šetrovania trestných činov, ako aj podnetov na za čatie trestného stíhania vykonávaného
príslušnými vnútro štátnymi orgánmi, najmä toho, ktoré sa týka trestných činov zameraných
proti finan čným záujmom Únie,
b) koordinácia vy šetrovania a trestného stíhania uvedených v písmene a),
c) posilňovanie justi čnej spolupráce vrátane rie šenia sporov o právomoc a úzkej spolupráce
s Európskou justi čnou sieť ou.
Európske zákony tie žustanovia podrobnosti ú časti Európskeho parlamentu a národných
parlamentov na hodnotení činnosti Eurojustu.C 310/120 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. V rámci stíhania uvedeného v odseku 1 a bez toho, aby bol dotknutý článok III-274, formálne
procesné úkony vykonávajú príslu šní vnútro štátni úradníci.
Článok III-274
1. S cie ľom bojovať proti trestným činom, ktoré spôsobujú ujmu finan čným záujmom Únie, mô že
byťeurópskym zákonom Rady z Eurojustu vytvorená Európska prokuratúra. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
2. Európska prokuratúra zodpovedá, ak je to vhodné, v spojení s Europolom, za vy šetrovanie,
a trestné stíhanie páchateľ ov a spolupáchate ľov trestných činov, ktoré spôsobujú ujmu finan čným
záujmom Únie, vymedzených európskym zákonom uvedeným v odseku 1, a za podanie ob žaloby.
Pred súdnymi orgánmi členských štátov vystupuje vo vzť ahu k takýmto trestným činom vo funkcii
prokurátora.
3. Európsky zákon uvedený v odseku 1 ustanoví právne postavenie Európskej prokuratúry,
podrobnosti výkonu jej funkcií, procesné predpisy vz ťahujúce sa na jej činnosť, ako aj pravidlá
prípustnosti dôkazov a pravidlá preskúmania jej procesných úkonov pri výkone jej funkcií súdnymorgánom.
4. Európska rada mô že zároveňalebo neskôr prija ťeurópske rozhodnutie, ktorým sa mení alebo
dopĺň a odsek 1 s cieľ om rozšíriťprávomoci Európskej prokuratúry na boj proti záva žnej trestnej
činnosti, ktorá má cezhrani čný rozmer, a ktorým sa v dôsledku toho mení alebo dopĺň a odsek 2,
pokiaľ ide o páchateľ ov a spolupáchateľ ov závaž nej trestnej činnosti, ktorá sa týka viac ako jedného
členského štátu.
Európska rada sa uzná ša jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu
a po porade s Komisiou.
ODDIEL 5
POLICAJNÁ SPOLUPRÁCA
Článok III-275
1. Únia rozvíja policajnú spoluprácu, do ktorej sú zapojené v šetky príslu šné orgány členských
štátov, vrátane polície, colných orgánov a iných orgánov činných v trestnom konaní špecializovaných
v oblastiach predchádzania, odha ľovania a vyš etrovania trestných činov.
2. Na ú čely odseku 1 mô žu európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovi ťopatrenia,
ktoré sa týkajú:
a) zhroma žďovania, uchovávania, spracovávania, analýzy a výmeny príslu šných informácií,
b) podpory odborného vzdelávania a prípravy personálu, ako aj spolupráce v oblasti výmeny
personálu, v oblasti zariadenia a výskumu v kriminalistike,
c) spolo čných techník vy šetrovania pri odha ľovaní záva žných foriem organizovanej trestnej
činnosti.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/121
3. Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady mô že ustanovi ťopatrenia týkajúce sa
operačnej spolupráce medzi orgánmi uvedenými v tomto článku. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
porade s Európskym parlamentom.
Článok III-276
1. Úlohou Europolu je podporova ťa posilňovaťčinnosťpolicajných orgánov a iných orgánov
členských štátovčinných v trestnom konaní, ako aj ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní
závaž nej trestnej činnosti, ktorá sa týka dvoch alebo viacerých členských štátov, terorizmu a formám
trestnejčinnosti, ktoré zasahujú do spolo čného záujmu, na ktorý sa vz ťahuje politika Únie, a v boji
proti nim.
2. Európske zákony určujú štruktúru, fungovanie, oblas ťpôsobenia a úlohy Europolu. Medzi tieto
úlohy mô že patriť:
a) zhroma žďovanie, uchovávanie, spracovávanie, analýza a výmena informácií zasielaných najmä
orgánmi členských štátov alebo tretích krajín alebo subjektov,
b) koordinácia, organizácia a uskuto čňovanie vyš etrovania a opera čnejčinnosti vykonávanej
spoločne s príslu šnými orgánmi členských štátov alebo v rámci spolo čných vy šetrovateľ ských
tímov, prípadne v spojení s Eurojustom.
Európske zákony tie žustanovujú podrobnosti kontroly činnosti Europolu Európskym parlamentom
a kontroly, na ktorej sa zú častňujú národné parlamenty.
3. Každá operačnáčinnosťEuropolu sa musí vykonáva ťv spojení a so súhlasom orgánov členského
štátu, respektíve členských štátov, ktorých územia sa dotýka. Uplat ňovanie donucovacích opatrení je
výlučnou právomocou príslu šných vnútro štátnych orgánov.
Článok III-277
Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady ustanoví podmienky a obmedzenia, za ktorých
príslušné orgány členských štátov uvedené v článkoch III-270 a III-275 mô žu zasiahnu ťna území
inéhočlenského štátu v spojení a so súhlasom orgánov tohto štátu. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
porade s Európskym parlamentom.C 310/122 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA V
OBLASTI, V KTORÝCH MÔ ŽE ÚNIA VYKONÁVA Ť
PODPORNÚ, KOORDINA ČNÚ
ALEBO DOPLNKOVÚ ČINNOSŤ
ODDIEL 1
VEREJNÉ ZDRAVIE
Článok III-278
1. Pri vymedzovaní a uskuto čňovaní všetkých politík a činností Únie je zabezpe čená vysoká úrove ň
ochranyľudského zdravia.
ČinnosťÚnie, ktorá dopĺň a vnútroštátne politiky, je zameraná na zlep šenie verejného zdravia, ako aj
na prevenciu ľudských chorôb a odstra ňovanie zdrojov ohrozujúcich telesné a du ševné zdravie.
Takátočinnosťsa vzť ahuje na:
a) boj proti ve ľkým zdravotným pohromám prostredníctvom podpory výskumu ich prí čin, prenosu
a prevencie, ako aj zdravotníckymi informáciami a zdravotnou osvetou,
b) monitorovanie záva žných cezhrani čných ohrození zdravia, v časné varovanie a boj proti nim.
Únia dop ĺňačinnosťčlenských štátov s cieľ om obmedzi ťujmy na zdraví zaprí činené drogami, a to aj
informačnoučinnosťou a prevenciou.
2. Únia povzbudzuje spoluprácu medzi členskými štátmi v oblastiach uvedených v tomto článku
a v prípade potreby poskytne podporu ich činnosti. Povzbudzuje najmä spoluprácu medzi členskými
štátmi zameranú na zlep šenie komplementárnosti ich zdravotníckych slu žieb v cezhrani čných
oblastiach.
Členskéštáty navzájom a v spojení s Komisiou koordinujú svoje politiky a programy v oblastiach
uvedených v odseku 1. Komisia mô že v úzkej spolupráci s členskými štátmi vyvíjaťakúkoľ vek
užitočnú iniciatívu na podporu takejto koordinácie, najmä iniciatívu zameranú na vydanie usmernení
a stanovenie ukazovateľ ov, organizovanie výmeny najlep šej praxe a prípravu potrebných prvkov na
pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie. Európsky parlament je v plnom rozsahu informovaný.
3. Únia a členskéštáty podporujú spoluprácu s tretími krajinami a príslu šnými medzinárodnými
organizáciami v oblasti verejného zdravia.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/123
4. Odchylne od článku I-12 ods. 5 a článku I-17 písm. a), v súlade s článkom I-14 ods. 2 písm. k) a s
cieľomčeliťspoločným výzvam bezpe čnosti prispievajú európske zákony alebo európske rámcové
zákony k dosahovaniu cieľ ov uvedených v tomto článku ustanovovaním týchto opatrení:
a) opatrenia stanovujúce vysoké normy pre kvalitu a bezpe čnosťorgánov a látok ľudského pôvodu,
krvi a krvných derivátov; tieto opatrenia nesmú bráni ťžiadnemu členskému štátu zachova ťalebo
prijaťprísnejšie ochranné opatrenia,
b) opatrenia v oblasti veterinárstva a rastlinolekárstva, ktorých bezprostredným cie ľom je ochrana
verejného zdravia,
c) opatrenia stanovujúce vysoké normy pre kvalitu a bezpe čnosťliekov a zdravotníckych pomôcok,
d) opatrenia týkajúce sa monitorovania záva žných cezhrani čných ohrození zdravia, v časného
varovania a boja proti nim.
Európske zákony alebo európske rámcové zákony sa prijímajú po porade s Výborom regiónov
a Hospodárskym a sociálnym výborom.
5. Európske zákony alebo európske rámcové zákony mô žu tiežustanoviťmotivačné opatrenia
určené na ochranu a zlep šenieľudského zdravia, najmä na boj proti ve ľkým cezhrani čným
zdravotným pohromám, ako aj opatrenia, ktorých priamym cie ľom je ochrana verejného zdravia,
pokiaľ ide o tabak a nadmerné u žívanie alkoholu, pri čom je vylú čená akákoľ vek harmonizácia
zákonov a iných právnych predpisov členských štátov. Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov
a
Hospodárskym a sociálnym výborom.
6. Na ú čely tohto článku mô že Rada na návrh Komisie prija ťaj odporú čania.
7. Pričinnosti Únie sa re špektuje zodpovednos ťčlenských štátov za vymedzenie ich zdravotnej
politiky, ako aj za organizáciu a poskytovanie zdravotníckych slu žieb a zdravotnej starostlivosti.
Zodpovednos ťčlenských štátov zah ŕňa riadenie zdravotníckych slu žieb a zdravotnej starostlivosti
a rozdeľ ovanie zdrojov, ktoré sú im pridelené. Opatreniami uvedenými v odseku 4 písm. a) nie sú
dotknuté vnútro štátne ustanovenia o darcovstve orgánov a krvi alebo o ich pou žití na lekárske ú čely.C 310/124 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 2
PRIEMYSEL
Článok III-279
1. Únia a členskéštáty zabezpe čujú podmienky potrebné pre konkurencieschopnos ťpriemyslu
Únie.
Na tento ú čel je ich činnosťv súlade so systémom otvorených a konkuren čných trhov zameraná na:
a) urých ľovanie prispôsobovania priemyslu štrukturálnym zmenám,
b) podporu prostredia priaznivého pre iniciatívu a rozvoj podnikov v celej Únii, najmä malých
a stredných podnikov,
c) podporu priaznivého prostredia pre spoluprácu medzi podnikmi,
d) presadzovanie lep šieho vyu žívania priemyselného potenciálu politík inovácie, výskumu
a technického rozvoja.
2.Členskéštáty sa navzájom a v spojení s Komisiou radia a v prípade potreby koordinujú svoju
činnosť. Komisia mô že vyvíjaťakúkoľ vek užitočnú iniciatívu s cieľ om podporova ťtúto koordináciu,
najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení a stanovenie ukazovate ľov, organizovanie výmeny
najlepšej praxe a prípravu potrebných prvkov na pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie.
Európsky parlament je v plnom rozsahu informovaný.
3. Únia prispieva k dosahovaniu cieľ ov uvedených v odseku 1 prostredníctvom politík a činností,
ktoré vykonáva podľ a ostatných ustanovení ústavy. Európske zákony alebo európske rámcové zákony
môžu ustanovi ťosobitné opatrenia zamerané na podporu činností vykonávaných členskými štátmi
na dosiahnutie cieľ ov uvedených v odseku 1, pri čom je vylú čená akákoľ vek harmonizácia zákonov
a iných právnych predpisov členských štátov. Prijímajú sa po porade s Hospodárskym a sociálnym
výborom.
Tento oddiel nie je základom pre zavedenie žiadneho opatrenia zo strany Únie, ktoré by mohlo vies ť
k
narušeniu hospodárskej sú ťaže alebo obsahova ťdaňové ustanovenia alebo ustanovenia týkajúce sa
práv a záujmov zamestnancov.
ODDIEL 3
KULTÚRA
Článok III-280
1. Únia prispieva k rozvoju kultúr členských štátov, pri čom rešpektuje ich národnú a regionálnu
rozmanitosť as účasne kladie do popredia spolo čné kultúrne dedi čstvo.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/125
2.ČinnosťÚnie sa zameriava na podporu spolupráce medzi členskými štátmi a v prípade potreby
na podporu a na dop ĺňanie ich činnosti v týchto oblastiach:
a) zlepšovanie znalostí a šírenia kultúry a dejín európskych národov,
b) zachovávanie a ochrana kultúrneho dedi čstva európskeho významu,
c) nekomer čné kultúrne výmeny,
d) umelecká a literárna tvorba vrátane tvorby v audiovizuálnej oblasti.
3. Únia a členskéštáty podporujú spoluprácu s tretími krajinami a príslu šnými medzinárodnými
organizáciami v oblasti kultúry, najmä s Radou Európy.4. Únia zoh ľadňuje pri svojich činnostiach pod ľa iných ustanovení ústavy kultúrne aspekty, najmä
s cieľ om rešpektovaťa podporova ťrozmanitosť svojich kultúr.
5. S cieľ om prispie ťk dosiahnutiu cieľ ov uvedených v tomto článku:
a) Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú motiva čné opatrenia, pri čom je
vylúčená akákoľ vek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov;
b) Rada na návrh Komisie prijíma odporúčania.
ODDIEL 4
CESTOVNÝ RUCH
Článok III-281
1. Únia dop ĺňačinnosťčlenských štátov v odvetví cestovného ruchu najmä podporou
konkurencieschopnosti podnikov Únie v tomto odvetví.
Na tento ú čel sačinnosťÚnie zameriava na:
a) podporu vytvárania priaznivého prostredia pre rozvoj podnikov v tomto odvetví,
b) podporu spolupráce medzi členskými štátmi, najmä výmenou dobrej praxe.
2. Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon ustanovuje osobitné opatrenia dopl ňujúce
činnosti vykonávané členskými štátmi na dosiahnutie cieľ ov uvedených v tomto článku, pri čom je
vylúčená akákoľ vek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.C 310/126 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 5
VZDELÁVANIE, MLÁDE Ž,ŠPORT
A ODBORNÉ VZDELÁVANIE A PRÍPRAVA
Článok III-282
1. Únia prispieva k rozvoju kvalitného vzdelávania podporovaním spolupráce medzi členskými
štátmi a v prípade potreby podporovaním a dopĺň aním ich činnosti. Plne re špektuje zodpovednos ť
členských štátov za obsah výu čby a organizáciu vzdelávacích systémov a ich kultúrnu a jazykovú
rozmanitosť .
Únia prispieva k podpore európskych zále žitostí týkajúcich sa športu, pri čom zohľadňuje jeho
osobitnú povahu, jeho štruktúry zalo žené na dobrovoľ nosti, ako aj jeho spolo čenskú a vzdelávaciu
úlohu.
ČinnosťÚnie je zameraná na:
a) rozvoj európskeho rozmeru vo vzdelávaní, najmä výu čbou ašírením jazykov členských štátov,
b) podporu mobility študentov a vyu čujúcich vrátane podpory akademického uznávania diplomov
aštudijných období,
c) podporu spolupráce medzi vzdelávacími inš titúciami,
d) rozvoj výmeny informácií a skúseností v otázkach, ktoré sú spolo čné vzdelávacím systémom
členských štátov,
e) podporu rozvoja výmeny mláde že a výmeny sociálno-pedagogických pracovníkov a podporu
účasti mladých ľudí na demokratickom živote v Európe,
f) podporu rozvoja dia ľkového vzdelávania,
g) rozvoj európskeho rozmeru v športe podporovaním spravodlivosti a otvorenosti pri športových
súťažiach a spolupráce medzi subjektmi zodpovednými za šport, ako aj ochranou fyzickej
a morálnej integrity špor tovcov, najmä mladých športovcov.
2. Únia a členskéštáty presadzujú v oblasti vzdelávania a športu spoluprácu s tretími krajinami
a príslušnými medzinárodnými organizáciami, najmä s Radou Európy.
3. S cieľ om prispie ťk dosiahnutiu cieľ ov uvedených v tomto článku:
a) európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia motiva čné opatrenia, pri čom je
vylúčená akákoľ vek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom;
b) Rada na návrh Komisie prijíma odporúčania.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/127
Článok III-283
1. Únia uskutočň uje politiku odborného vzdelávania a prípravy, ktorá podporuje a dop ĺňačinnosť
členských štátov, pri čom v plnom rozsahu re špektuje zodpovednos ťčlenských štátov za obsah
a organizáciu odborného vzdelávania a prípravy.
ČinnosťÚnie je zameraná na:
a) uľahčovanie prispôsobovania sa zmenám v priemysle, najmä prostredníctvom odborného
vzdelávania a prípravy a rekvalifikácie,
b) zlepšovanie základného a ďalšieho odborného vzdelávania a prípravy s cie ľom uľahčiťprofesijné
začlenenie a opätovné za členenie do trhu práce,
c) uľahčovanie prístupu k odbornému vzdelávaniu a príprave a podporovanie mobility školiteľov
a osôb pripravujúcich sa na povolanie, najmä mladých ľudí,
d) stimulovanie spolupráce v oblasti odborného vzdelávania a prípravy medzi vzdelávacími
inštitúciami alebo in štitúciami poskytujúcimi odborné vzdelávanie a prípravu a podnikmi,
e) rozvíjanie výmeny informácií a skúseností v otázkach, ktoré sú spolo čné systémom odborného
vzdelávania a prípravy členských štátov.
2. Únia a členskéštáty presadzujú v oblasti odborného vzdelávania a prípravy spoluprácu s tretími
krajinami a príslu šnými medzinárodnými organizáciami.
3. S cieľ om prispie ťk dosiahnutiu cieľ ov uvedených v tomto článku:
a) európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovia potrebné opatrenia, pri čom je
vylúčená akákoľ vek harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
Prijímajú sa po porade s Výborom regiónov a Hospodárskym a sociálnym výborom;
b) Rada na návrh Komisie prijíma odporúčania.
ODDIEL 6
CIVILNÁ OCHRANA
Článok III-284
1. Únia podporuje spoluprácu medzi členskými štátmi s cieľ om zlepšiťefektívnos ťsystémov na
predchádzanie prírodným katastrofám alebo katastrofám spôsobeným ľudskoučinnosťou a na
ochranu pred nimi.
ČinnosťÚnie je zameraná na:
a) podporu a dopĺň aniečinnostičlenských štátov na ústrednej, regionálnej a miestnej úrovni, ktorá
sa týka predchádzania rizík, prípravy ich personálu civilnej ochrany a zásahov v prípade, žeC 310/128 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
v rámci Únie dôjde k prírodným katastrofám alebo katastrofám spôsobeným ľudskoučinnosťou,
b) presadzovanie rýchlej a efektívnej opera čnej spolupráce v rámci Únie medzi vnútro štátnymi
útvarmi civilnej ochrany,
c) presadzovanie vzájomného súladu činností vykonávaných na medzinárodnej úrovni v oblasti
civilnej ochrany.
2. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia potrebné na
napomáhanie dosiahnutia cieľ ov uvedených v odseku 1, pri čom je vylú čená akákoľ vek harmonizácia
zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
ODDIEL 7
ADMINISTRATÍVNA SPOLUPRÁCA
Článok III-285
1. Účinné vykonávanie práva Únie členskými štátmi, ktoré je nevyhnutné pre správne fungovanie
Únie, sa pova žuje za zále žitosťspoločného záujmu.
2. Únia mô že podporova ťúsiliečlenských štátov, aby zlep šovali svoju administratívnu kapacitu na
vykonávanie práva Únie. Táto činnosťmôže zahŕňaťuľahčovanie výmeny informácií a úradníkov, ako
aj podporu plánov vzdelávania a prípravy. Žiadenčlenskýštát nie je povinný túto podporu vyu žiť.
Európske zákony ustanovujú na tento ú čel potrebné opatrenia, pri čom je vylú čená akákoľ vek
harmonizácia zákonov a iných právnych predpisov členských štátov.
3. Týmto článkom nie sú dotknuté záväzky členských štátov vykonáva ťprávo Únie alebo výsadné
práva a povinnosti Komisie. Tie žním nie sú dotknuté iné ustanovenia ústavy, ktoré upravujú
administratívnu spoluprácu medzi členskými štátmi a medzi nimi a Úniou.
HLAVA IV
PRIDRU ŽENIE ZÁMORSKÝCH KRAJÍN A ÚZEMÍ
Článok III-286
1. Mimoeurópske krajiny a územia, ktoré majú osobitné vz ťahy s Dánskom, Francúzskom,
Holandskom a so Spojeným krá ľovstvom, sú pridru žené k Únii. Tieto krajiny a územia ( ďalej len
„krajiny a územia “) sú uvedené v prílohe II.
Táto hlava sa vz ťahuje na Grónsko, pokiaľ osobitné ustanovenia Protokolu o osobitnej úprave pre
Grónsko neustanovujú inak.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/129
2. Účelom pridru ženia je podpora hospodárskeho a sociálneho rozvoja krajín a území a vytvorenie
úzkych hospodárskych vzť ahov medzi nimi a Úniou.
Pridruženie má predov šetkým umož niťpodporu záujmov a prosperity obyvateľ ov týchto krajín
a území takým spôsobom, aby ich viedlo k hospodárskemu, sociálnemu a kultúrnemu rozvoju, ktorý
očakávajú.
Článok III-287
Pridruženie má tieto ciele:
a)členskéštáty uplat ňujú v obchodných vzť ahoch s krajinami a územiami rovnaké zaobchádzanie,
aké podľ a ústavy uplat ňujú medzi sebou navzájom,
b) každá krajina alebo územie uplat ňuje v obchodných vzť ahoch sčlenskými štátmi a ostatnými
krajinami a územiami rovnaké zaobchádzanie, aké uplat ňuje na európsky štát, s ktorým má
osobitné vzť ahy,
c)členskéštáty prispievajú k investíciám, ktoré si vyž aduje progresívny rozvoj týchto krajín
a území,
d) pri investíciách financovaných Úniou je ú časťna obstarávaní a dodávkach otvorená za rovnakých
podmienok pre v šetky fyzické a právnické osoby, ktoré sú štátnymi príslu šníkmičlenských štátov
a krajín alebo území,
e) vo vz ťahoch medzi členskými štátmi a krajinami a územiami je právo usadiť sa preštátnych
príslušníkov a spolo čnosti upravené v súlade s ustanoveniami hlavy III kapitoly I oddielu 2
pododdielu
2 týkajúceho sa slobody usadi ťsa a s postupmi ustanovenými v uvedenom
pododdiele, ako aj na nediskrimina čnom základe, s výhradou právnych aktov prijatých na
základečlánku III-291.
Článok III-288
1. Clá na dovoz tovaru s pôvodom v krajinách a územiach do členských štátov sú zakázané v súlade
so zákazom ciel medzi členskými štátmi ustanoveným ústavou.
2. Clá na dovoz do krajín alebo území z členských štátov alebo z iných krajín alebo území sú
zakázané v súlade s článkom III-151 ods. 4.
3. Krajiny a územia v šak môžu vyberaťclá, ktoré sú potrebné na ich rozvoj a industrializáciu alebo
ako príjem pre ich rozpo čet.
Clá uvedené v prvom pododseku nesmú presiahnu ťvýšku ciel, ktoré sú ulo žené na dovozy výrobkov
zčlenských štátov, s ktorými má jednotlivá krajina alebo územie osobitné vz ťahy.C 310/130 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. Odsek 2 sa nevz ťahuje na krajiny a územia, ktoré z dôvodov osobitných medzinárodných
záväzkov, ktorými sú viazané, u župlatňujú nediskrimina čný colný sadzobník.
5. Stanovenie ciel alebo zmeny v clách ulo žených na tovar dová žaný do krajín a území nesmie
právne ani v skuto čnosti vies ťk priamej alebo nepriamej diskriminácii medzi dovozom z
jednotlivých členských štátov.
Článok III-289
Ak by výš ka cla uplat ňovaná na tovar pochádzajúci z tretej krajiny pri vstupe do krajiny alebo na
územie mohla pri zoh ľadnení uplat ňovaniačlánku III-288 ods. 1 vyvolať odklon obchodu
v neprospech niektorého členského štátu, tento štát môžep ožiadaťKomisiu, aby navrhla ostatným
členským štátom prija ťpotrebné opatrenia na nápravu danej situácie.
Článok III-290
Pokiaľ ustanovenia o verejnom zdraví, verejnej bezpe čnosti alebo verejnom poriadku neustanovujú
inak, voľ ný pohyb pracovníkov z krajín a území v rámci členských štátov a pracovníkov z členských
štátov v rámci krajín a území sa spravuje právnymi aktmi prijatými v súlade s článkom III-191.
Článok III-291
Rada na návrh Komisie na základe skúseností získaných v rámci pridru ženia krajín a území k Únii
jednomyse ľne prijíma európske zákony, európske rámcové zákony, európske nariadenia a európske
rozhodnutia o podrobnostiach a postupe pridru žovania krajín a území k Únii. Tieto zákony
a rámcové zákony sa prijímajú po porade s Európskym parlamentom.
HLAVA V
VONKAJŠIA ČINNOS ŤÚNIE
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok III-292
1.ČinnosťÚnie na medzinárodnej scéne sa spravuje zásadami, ktoré sa uplatnili pri jej zalo žení,
rozvoji a roz šírení a ktoré hodlá podporova ťvo zvyšku sveta: demokracia, právny štát, univerzálnos ť
a nedeliteľ nosťľudských práv a základných slobôd, zachovávanie ľudskej dôstojnosti, rovnos ť
a solidarita, a dodr žiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/131
Únia sa usiluje o rozvoj vzť ahov a budovanie partnerstiev s tretími krajinami a s medzinárodnými,
regionálnymi alebo svetovými organizáciami, ktoré uznávajú spolo čné zásady uvedené v prvom
pododseku. Presadzuje mnohostranné rie šenia spolo čných problémov, najmä v rámci Organizácie
Spojených národov.
2. Únia vymedzuje a uskutočň uje spolo čné politiky a činnosti a pracuje na dosahovaní vysokého
stupňa spolupráce vo v šetkých oblastiach medzinárodných vz ťahov s cieľ om:
a) uchováva ťsvoje hodnoty, základné záujmy, bezpe čnosť, nezávislos ťa celistvos ť,
b) upevňovaťa podporova ťdemokraciu, právny štát,ľudské práva a zásady medzinárodného práva,
c) zachováva ťmier, predchádza ťkonfliktom a posil ňovaťmedzinárodnú bezpe čnosťv súlade
s cieľ mi a zásadami Charty Organizácie Spojených národov, zásadami Helsinského závere čného
aktu a cie ľmi Parížskej charty vrátane tých, ktoré sa týkajú vonkaj ších hraníc,
d) podporova ťtrvalo udr žateľný hospodársky, sociálny a environmentálny rozvoj rozvojových
krajín s hlavným cie ľom odstráni ťchudobu,
e) povzbudzova ťintegráciu v šetkých krajín do svetového hospodárstva aj prostredníctvom
postupného odstra ňovania preká žok v medzinárodnom obchode,
f) prispieva ťk vypracovaniu medzinárodných opatrení na zachovávanie a zlep šovanie kvality
živ
otného prostredia a trvalo udrž ateľného hospodárenia so svetovými prírodnými zdrojmi
s cieľ om zabezpe čiťtrvalo udr žateľný rozvoj,
g) pomáha ťobyvateľ stvu, krajinám a regiónom postihnutým prírodnými katastrofami alebo
katastrofami spôsobenými ľudskoučinnosťou,
h) presadzova ťmedzinárodný systém zalo žený na posilnenej mnohostrannej spolupráci a dobrej
správe vecí verejných v celosvetovom meradle.
3. Pri rozvoji a vykonávaní vonkaj šejčinnosti Únie v rôznych oblastiach, na ktoré sa vzť ahuje táto
hlava, ako aj pri rozvíjaní a uskuto čňovaní svojich ostatných politík v ich vonkaj ších aspektoch
zachováva Únia zásady a sleduje ciele uvedené v odsekoch 1 a 2.Únia zabezpe čuje vzájomný súlad medzi rôznymi oblasť ami svojej vonkaj šejčinnosti a medzi nimi
a ostatnými politikami. Rada a Komisia s pomocou ministra zahrani čných vzť ahov Únie zabezpe čujú
tento vzájomný súlad a na tento ú čel spolupracujú.
Článok III-293
1. Na základe zásad a cieľ ov uvedených v článku III-292 urč uje Európska rada strategické záujmy
a ciele Únie.C 310/132 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Európske rozhodnutia Európskej rady o strategických záujmoch a cie ľoch Únie sa vzť ahujú na
spoločnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku a na ostatné oblasti vonkaj šejčinnosti Únie. Tieto
rozhodnutia sa mô žu týkaťvzťahov Únie s konkrétnou krajinou alebo regiónom, alebo mô žub yť
tematicky zamerané. Ur čujú ich d ĺžku trvania a prostriedky, ktoré musia poskytnú ťÚnia ačlenské
štáty.
Európska rada sa uzná ša jednomyse ľne na základe odporúčania Rady prijatého podľ a postupov
ustanovených pre ka ždú oblasť . Európske rozhodnutia Európskej rady sa vykonávajú v súlade
s postupmi urč enými ústavou.
2. Minister zahrani čných vecí Únie pre oblasť spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky
a Komisia pre ostatné oblasti vonkaj šejčinnosti mô žu Rade predklada ťspoločné návrhy.
KAPITOLA II
SPOLOČNÁ ZAHRANI ČNÁ A BEZPE ČNOSTNÁ POLITIKA
ODDIEL 1
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok III-294
1. V rámci zásad a cieľ ov svojej vonkaj šejčinnosti Únia vymedzuje a uskuto čňuje spolo čnú
zahraničnú a bezpe čnostnú politiku, ktorá sa vz ťahuje na v šetky oblasti zahrani čnej a bezpe čnostnej
politiky.
2.Členskéštáty aktívne a bezvýhradne podporujú spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku
v duchu lojálnosti a vzájomnej solidarity.Členskéštáty spolupracujú na posilnení a rozvoji svojej vzájomnej politickej solidarity. Zdr žia sa
akéhokoľ vek konania, ktoré je v rozpore so záujmami Únie, alebo ktoré by mohlo zní žiťúčinnosťjej
pôsobenia ako súdr žnej sily v medzinárodných vz ťahoch.
Rada a minister zahrani čných vecí Únie zabezpe čujú dodr žiavanie týchto zásad.
3. Únia uskutočň uje spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku:
a) vydávaním v šeobecných usmernení,
b) prijímaním európskych rozhodnutí, ktoré vymedzujú:
(i) aké akcie má Únia vykona ť,
(ii) aké pozície má Únia zauja ť,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/133
(iii) opatrenia na vykonávanie európskych rozhodnutí uvedených v bodoch (i) a (ii),
c) posilňovaním systematickej spolupráce medzi členskými štátmi pri uskuto čňovaní ich politiky.
Článok III-295
1. Európska rada vydáva v šeobecné usmernenia pre spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku
vrátane zále žitostí, ktoré majú obranné dôsledky.
Ak to medzinárodný vývoj vyž aduje, predseda Európskej rady zvolá mimoriadne zasadnutie
Európskej rady s cieľ om vymedzi ťstrategické smery politiky Únie s oh ľadom na takýto vývoj.
2. Rada prijíma európske rozhodnutia potrebné na vymedzenie a uskuto čňovanie spolo čnej
zahraničnej a bezpe čnostnej politiky na základe v šeobecných usmernení a strategických smerov
vymedzených Európskou radou.
Článok III-296
1. Minister zahrani čných vecí Únie, ktorý predsedá Rade pre zahrani čné veci, prispieva svojimi
návrhmi k tvorbe spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a zabezpe čuje vykonávanie
európskych rozhodnutí prijatých Európskou radou a Radou.
2. Minister zahrani čných vecí zastupuje Úniu v zále žitostiach týkajúcich sa spolo čnej zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky. Vedie politický dialóg s tretími stranami v mene Únie a vyjadruje pozíciu
Únie v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách.3. Ministrovi zahrani čných vecí Únie pri výkone jeho funkcie pomáha Európsky útvar pre
vonkajšiučinnosť. Tento útvar pri svojej činnosti spolupracuje s diplomatickými slu žbamičlenských
štátov a pozostáva z úradníkov z príslu šných útvarov generálneho sekretariátu Rady a Komisie, ako aj
z personálu do časne vyslaného diplomatickými slu žbamičlenskýc
 hštátov. Organizáciu a fungovanie
Európskeho útvaru pre vonkaj šiučinnosťupraví Rada európskym rozhodnutím. Rada sa uzná šan a
návrh ministra zahrani čných vecí Únie po porade s Európskym parlamentom a po získaní súhlasu
Komisie.
Článok III-297
1. Keďsi medzinárodná situácia vy žaduje opera čnúčinnosťÚnie, Rada prijme potrebné európske
rozhodnutia. Tieto rozhodnutia ustanovia ciele, rozsah a prostriedky, ktoré majú by ťposkytnuté Únii,
ako aj podmienky vykonávania činnosti a v prípade potreby aj d ĺžku trvania.
Ak nastane zmena v okolnostiach s podstatnými dôsledkami na otázku, ktorá je predmetom
takéhoto európskeho rozhodnutia, Rada preskúma zásady a ciele tohto rozhodnutia a prijme
potrebné európske rozhodnutia.C 310/134 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Európske rozhodnutia uvedené v odseku 1 zaväzujú členskéštáty pri prijímaní ich pozícií a pri
vykonávaní ich činnosti.
3.Členskéštáty informujú o zamý šľanom prijatí pozície na vnútro štátnej úrovni alebo vykonávaní
vnútroštátnejčinnosti podľ a európskeho rozhodnutia uvedeného v odseku 1 s dostato čným
predstihom, aby sa v prípade potreby mohli uskuto čniťpredbežné konzultácie v rámci Rady.
Povinnos ťinformova ťvopred sa nevz ťahuje na opatrenia, ktoré sú len vnútro štátnou transpozíciou
daného rozhodnutia.
4. V prípadoch naliehavej potreby vyplývajúcej z vývoja situácie a ak sa neuskuto čnila revízia
európskeho rozhodnutia uvedeného v odseku 1, členskéštáty môžup r i j aťpotrebné bezodkladné
opatrenia, pri čom zoh ľadnia všeobecné ciele uvedeného rozhodnutia. Dotknutý členskýštát, ktorý
prijme takéto opatrenia, ich bezodkladne oznámi Rade.
5. V prípade záva žnýchťažkostí pri vykonávaní európskeho rozhodnutia uvedeného v tomto
článku ich členskýštát predlo ží Rade, ktorá ich prerokuje a h ľadá vhodné rie šenia. Tieto rie šenia
nesmú by ťv protiklade s cieľ mičinnosti, ani nemô žu oslabova ťjej účinnosť.
Článok
III-298
Rada prijíma európske rozhodnutia, ktoré vymedzujú pozíciu Únie v konkrétnej zále žitosti
geografickej alebo tematickej povahy. Členskéštáty zabezpe čia, aby boli ich vnútro štátne politiky
v súlade so stanoviskami Únie.
Článok III-299
1. Každýčlenskýštát, minister zahrani čných vecí Únie alebo tento minister s podporou Komisie
môžu predložiťRade akúkoľ vek otázku týkajúcu sa spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky
am ôžu jej predlo žiťpodnety, respektíve návrhy.
2. V prípadoch, ktoré si vyž adujú rýchle rozhodnutie, minister zahrani čných vecí Únie z vlastného
podnetu alebo na žiadosťčlenského štátu zvolá mimoriadne zasadnutie Rady do štyridsiatich ôsmich
hodín, alebo v prípade stavu núdze aj v krat šej lehote.
Článok III-300
1. Európske rozhodnutia uvedené v tejto kapitole prijíma Rada jednomyse ľne.
Každýčlen Rady, ktorý sa zdrž í hlasovania, mô že k svojmu zdr žaniu sa hlasovania vyda ťformálne
vyhlásenie. V takom prípade nie je povinný uplat ňovaťeurópske rozhodnutie, ale uznáva, že toto
rozhodnutie zaväzuje Úniu. V duchu vzájomnej solidarity sa dotknutý členskýštát zdrží akéhokoľ vek
konania, ktoré by mohlo by ťv rozpore alebo by ťprekážkou včinnosti Únie zalo ženej na tomto
rozhodnutí, pri čom ostatné členskéštáty jeho pozíciu re špektujú. Ak členovia Rady, ktorí k svojmu
zdržaniu sa hlasovania vydajú takéto vyhlásenie, zastupujú aspo ňjednu tretinu členských štátov
zahŕňajúcich aspo ňjednu tretinu obyvate ľstva únie, rozhodnutie nie je prijaté.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/135
2. Odchylne od odseku 1 sa Rada uzná ša kvalifikovanou vä čšinou:
a) keďprijíma európske rozhodnutie, ktorým sa vymedzuje činnosťalebo pozícia Únie na základe
európskeho rozhodnutia Európskej rady týkajúceho sa strategických záujmov a cie ľov Únie, ktoré
je uvedené v článku III-293 ods. 1,
b) keďprijíma európske rozhodnutie, ktorým sa vymedzuje činnosťalebo pozícia Únie, na návrh
predložený ministrom zahrani čných vecí Únie na základe osobitnej žiadosti, ktorú mu predlo žila
Európska rada z vlastného podnetu alebo na podnet ministra,
c) keďprijíma európske rozhodnutie, ktorým sa vykonáva európske rozhodnutie vymedzujúce
činnosťalebo pozíciu Únie,
d) keďprijíma európske rozhodnutie týkajúce sa vymenovania osobitného zástupcu v súlade
sčlánkom III-302.
Akčlen Rady vyhlási, žez oz á v a žných dôvodov vnútro štátnej politiky, ktoré uvedie, má v úmysle
namietaťproti prijatiu európskeho rozhodnutia, ktoré sa má prija ťkvalifikovanou vä čšinou, nehlasuje
sa. Minister zahrani čných vecí Únie hľ adá v bezprostrednej konzultácii s dotknutým členským štátom
riešenie, ktoré by bolo pre tento štát prijateľ né. Ak neuspeje, Rada mô že kvalifikovanou vä čšinou
požiadať, aby sa daná zále žitosťpredložila Európskej rade na ú čely jednomyse ľného prijatia
európskeho rozhodnutia.
3. v súlade s článk om I-40 ods. 7 mô že európska rada jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie
ustanovujúce, že Rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou v iných prípadoch, ako sú uvedené
v odseku 2 tohto článku.
4. Odseky 2 a 3 sa neuplat ňujú na rozhodnutia, ktoré majú vojenské alebo obranné dôsledky.
Článok III-301
1. Ak Európska rada alebo Rada vymedzila spolo čný postup Únie v zmysle článku I-40 ods. 5,
minister zahrani čných vecí Únie a ministri zahrani čných vecí členských štátov koordinujú svoje
činnosti v rámci Rady.2. Diplomatické zastúpenia členských štátov a delegácie Únie v tretích krajinách
a pri medzinárodných organizáciách spolupracujú a prispievajú k vypracovaniu a vykonávaniu
spoločného postupu uvedeného v odseku 1.
Článok III-302
Rada mô že na návrh ministra zahrani čných vecí Únie vymenova ťosobitného splnomocnenca
s mandátom pre konkrétne politické otázky. Osobitný splnomocnenec vykonáva svoju funkciu pod
vedením ministra.C 310/136 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-303
Únia môže uzatvára ťzmluvy s jedným alebo viacerými štátmi alebo medzinárodnými organizáciami
v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje táto kapitola.
Článok III-304
1. Minister zahrani čných vecí Únie sa radí s Európskym parlamentom a informuje ho v súlade
sčlánkom I-40 ods. 6 a článkom I-41 ods. 8. Zabezpe čuje, aby boli názory Európskeho parlamentu
náležite zohľadnené. Na informovaní Európskeho parlamentu sa môž up o d i eľaťosobitní
splnomocnenci.
2. Európsky parlament mô že klásťotázky Rade a ministrovi zahrani čných vecí Únie, alebo im
môže dávaťodporúčania. Dvakrát ro čne organizuje rozpravu o pokroku pri uskutočň ovaní spolo čnej
zahraničnej a bezpe čnostnej politiky vrátane spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky.
Článok III-305
1.Členskéštáty koordinujú svoju činnosťv rámci medzinárodných organizácií a na medzi-
národných konferenciách. Na týchto fórach obhajujú pozície Únie. Minister zahrani čných vecí Únie
zabezpečuje organizáciu tejto koordinácie.
V rámci medzinárodných organizácií a na medzinárodných konferenciách, ktorých sa nezú častňujú
všetkyčlenskéštáty, zúčastnené štáty obhajujú pozície Únie.
2. V súlade s článkom I-16 ods. 2 člensk éštáty zastúpené v medzinárodných organizáciách
alebo na medzinárodných konferenciách, ktorých sa nezú častňujú všetkyčlenskéštáty, priebe žne
informujú nezú častnené štáty, ako aj ministra zahrani čných vecí Únie, o v šetkých zále žitostiach
spoločného záujmu.
Členskéštáty, ktoré sú sú časnečlenmi Bezpe čnostnej rady Organizácie Spojených národov, zosúladia
svoj postup a informujú v plnom rozsahu ostatné členskéštáty, ako aj ministra zahrani čných vecí
Únie.Členskéštáty, ktoré sú členmi Bezpe čnostnej rady, pri vykonávaní svojich funkcií obhajujú
pozície a záujmy Únie bez toho, aby bola dotknutá ich zodpovednos ťpodľa Charty Organizácie
Spojených národov.Ak Únia vymedzila pozíciu k téme, ktorá je na programe rokovania Bezpe čnostnej rady Organizácie
Spojených národov, členskéštáty zastúpené v Bezpe čnostnej rade po žiadajú, aby bol minister
zahraničných vecí Únie vyzvaný prednies ťpozíciu Únie.
Článok III-306
Diplomatické a konzulárne zastúpenia členských štátov a delegácie Únie v tretích krajinách a na
medzinárodných konferenciách, ako aj ich zastúpenia pri medzinárodných organizáciách spolu-
pracujú s cie ľom zabezpe čovaťdodržiavanie a vykonávanie európskych rozhodnutí, ktoré vymedzujú
pozície a činnosťÚnie, prijatých na základe tejto kapitoly. Zintenzívnia spoluprácu prostredníctvom
výmen
y informácií a vykonávania spolo čných hodnotení.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/137
Prispievajú k vykonávaniu práva európskych ob čanov na ochranu na území tretích krajín podľ a
článku I-10 ods. 2 písm. c), ako aj opatrení prijatých podľ ačlánku III-127.
Článok III-307
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok III-344, Politický a bezpe čnostný výbor sleduje
medzinárodnú situáciu v oblastiach, na ktoré sa vz ťahuje spolo čná zahrani čná a bezpe čnostná
politika, a prispieva k vymedzovaniu politík tak, že poskytuje Rade stanoviská na jej žiadosť,n a
žiadosťministra zahrani čných vecí Únie alebo z vlastného podnetu. Sleduje aj uskuto čňovanie
dohodnutých politík bez toho, aby boli dotknuté právomoci ministra zahrani čných vecí Únie.
2. V rámci tejto kapitoly politický a bezpe čnostný výbor vykonáva pod vedením Rady a ministra
zahraničných vecí Únie politickú kontrolu a strategické usmer ňovanie operácií krízového riadenia
uvedených v článku III-309.
Rada môžen aúčely operácie krízového riadenia a po čas jej trvania stanovenej Radou poveri ťvýbor,
aby prijal príslu šné opatrenia týkajúce sa politickej kontroly a strategického smerovania operácie.
Článok III-308
Uskutočň ovaním spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky nie je dotknuté uplat ňovanie
postupov a rozsah právomocí inš titúcií ustanovených ústavou na výkon právomocí Únie uvedených
včlánkoch I-13 a žI-15 a včlánku I-17.
Rovnako nie je uskutočň ovaním politík uvedených v týchto článkoch dotknuté uplat ňovanie
postupov a rozsah právomocí inš titúcií ustanovených ústavou na výkon právomocí Únie pod ľat e j t o
kapitoly.
ODDIEL 2
SPOLOČNÁ BEZPE ČNOSTNÁ A OBRANNÁ POLITIKA
Článok III-309
1. Misie uvedené v článku I-41 ods. 1, pri ktorých mô že Únia pou žiťcivilné a vojenské prostriedky,
zahŕňajú spolo čné operácie odzbrojovania, humanitárne a záchranné misie, misie vojenského
poradenstva a vojenskej pomoci, misie na predchádzanie konfliktom a na udrž iavanie mieru, misie
bojových síl v rámci krízového riadenia, vrátane misií na opätovné nastolenie mieru a stabiliza čných
operácií po ukon čení konfliktu. Vš etky tieto misie mô žu prispieva ťk boju proti terorizmu aj
prostredníctvom podpory tretích krajín v boji proti terorizmu na ich územiach.C 310/138 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Rada prijíma európske rozhodnutia týkajúce sa úloh uvedených v odseku 1, pri čom vymedzí ich
ciele a rozsah, ako aj v šeobecné podmienky na ich vykonávanie. Minister zahrani čných vecí Únie pod
vedením Rady a v úzkom a nepretr žitom kontakte s Politickým a bezpe čnostným výborom
zabezpečuje koordináciu civilných a vojenských aspektov týchto misií.
Článok III-310
1. V rámci európskych rozhodnutí prijatých v súlade s článkom III-309 mô že Rada poveri ť
vykonávaním určitej misie skupinu členských štátov, ktoré prejavia vô ľu a majú potrebné spôsobilosti
pre takúto misiu. Tieto členskéštáty sa v spojení s ministrom zahrani čných vecí Únie navzájom
dohodnú na riadení misie.
2.Členskéštáty, ktoré sa zú častňujú na misii, pravidelne informujú Radu o pokroku z vlastného
podnetu alebo na žiadosťinéhočlenského štátu. Tieto štáty bezodkladne predlo žia záležitosťRade
v prípade, ak má vykonávanie misie záva žné dôsledky, alebo si vy žaduje úpravu cieľ a, rozsahu
alebo podmienok misie, ktoré boli ustanovené európskymi rozhodnutiami uvedenými v odseku 1.
V týchto prípadoch prijme Rada potrebné európske rozhodnutia.
Článok III-311
1. Agentúra v oblasti rozvoja obranných spôsobilostí, výskumu, nadobúdania a vyzbrojovania
(Európska obranná agentúra), zriadená článkom I-41 ods. 3 a podliehajúca vedeniu Rady, má za
úlohu:
a) prispieva ťku rčovaniu cieľ ov vojenských spôsobilostí členských štátov a hodnoteniu dodr žiavania
záväzkov prijatých členskými štátmi v oblasti spôsobilostí,
b) podporova ťhar monizáciu opera čných potrieb a prijímanie efektívnych a kompatibilných metód
nadobúdania,
c) navrhova ťmnohostranné projekty na plnenie cie ľov v oblasti vojenských spôsobilostí
a zabezpe čovaťkoordináciu programov vykonávaných členskými štátmi a riadenie osobitných
programov spolupráce,
d) podporova ťvýskum v oblasti obrannej technológie, koordinova ťa plánova ťspoločnú výskumnú
činnosťaštúdie technických rie šení, ktoré zodpovedajú budúcim opera čným potrebám,
e) prispieva ťku rčovaniu a v prípade potreby k vykonávaniu v šetkých užitočných opatrení na
posilňovanie priemyselnej a technickej základne odvetvia obrany a na zvy šovanie efektívnosti
vojenských výdavkov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/139
2. Európska obranná agentúra je otvorená v šetkýmčlenským štátom, ktoré majú záujem o ú časť
v nej. Rada kvalifikovanou vä čšinou prijme európske rozhodnutie ustanovujúce štatút, sídlo a spôsob
fungovania agentúry. Toto rozhodnutie zoh ľadní stupe ňefektívnej ú časti načinnostiach agentúry.
V rámci agentúry sa vytvárajú osobitné skupiny pozostávajúce z členských štátov, ktoré sa zú častňujú
na spoločných projektoch. Agentúra plní svoje úlohy v prípade potreby v spojení s Komisiou.
Článok III-312
1.Členskéštáty, ktoré majú záujem o ú časťna stálejštruktúrovanej spolupráci uvedenej v článku I-
41 ods. 6 a ktoré spĺňajú kritériá a prijali záväzky v oblasti vojenských spôsobilostí uvedené
v Protokole o stálej štruktúrovanej spolupráci, oznámia svoj zámer Rade a ministrovi zahrani čných
vecí Únie.
2. Do troch mesiacov od oznámenia uvedeného v odseku 1 prijme Rada európske rozhodnutie
o nadviazaní stálej štruktúrovanej spolupráce ustanovujúce zoznam zúčastnených členských štátov.
Rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou po porade s ministrom zahrani čných vecí Únie.
3. Každýčlenskýštát, ktorý neskôr prejaví záujem o ú časťna stálej štruktúrovanej spolupráci,
oznámi svoj zámer Rade a ministrovi zahrani čných vecí Únie.
Rada prijme európske rozhodnutie potvrdzujúce ú časťdotknutého členského štátu, ktorý spĺňa
kr
itériá a prijíma záväzky uvedené v článkoch 1 a 2 Protokolu o stálej štruktúrovanej spolupráci.
Rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou po porade s ministrom zahrani čných vecí Únie. Na hlasovaní
sa zúčastnia len členovia Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov Rady, ktorí
zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
4. Ak zú častnený členskýštát prestal spĺňa ťkritériá, alebo nie je schopný dodr žiavaťsvoje záväzky
uvedené v článkoch 1 a 2 Protokolu o stálej štruktúrovanej spolupráci, Rada mô žep r i j aťeurópske
rozhodnutie o pozastavení ú časti dotknutého členského štátu.
Rada sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou. Hlasovania sa zú častňujú lenčlenovia Rady, ktorí zastupujú
zúčastnenéčlenskéštáty, s výnimkou dotknutého členského štátu.
Kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 % členov Rady, ktorí
zastupujú členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvate ľstva týchto členských štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.C 310/140 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5. Zúčastnený členskýštát, ktorý si želá odstúpi ťod stálej štruktúrovanej spolupráce, oznámi svoj
zámer Rade, ktorá zoberie na vedomie ukon čenie účasti dotknutého členského štátu.
6. Európske rozhodnutia a odporúčania Rady v rámci stálej štruktúrovanej spolupráce, s výnimkou
tých, ktoré sú uvedené v odsekoch 2 a ž5, sa prijímajú jednomyse ľne. Na účely tohto odseku sú na
dosiahnutie jednomyse ľnosti potrebné len hlasy zástupcov zúčastnených členských štátov.
ODDIEL 3
FINANČ NÉ USTANOVENIA
Článok III-313
1. Správne výdavky, ktoré vznikajú orgánom pri vykonávaní tejto kapitoly, sa ú čtujú ako výdavky z
rozpočtu Únie.
2. Prevádzkové výdavky vznikajúce pri vykonávaní tejto kapitoly sa tie žúčtujú ako výdavky z
rozpočtu Únie s výnimkou výdavkov na operácie, ktoré majú vojenské alebo obranné dôsledky,
a prípadov, v ktorých Rada rozhodne inak.
Keďsa výdavky neúč tujú ako výdavky z rozpo čtu Únie, ú čtujú sa členským štátom pod ľakľúča
hrubého národného produktu, pokia ľRada nerozhodne inak. Pokiaľ ide o výdavky na operácie
s vojenskými alebo obrannými dôsledkami, nie sú členskéštáty, ktorých zástupcovia v Rade vydali
formálne vyhlásenie podľ ačlánku III-300 ods. 1 druhého pododseku, povinné prispieva ťna ich
financovanie.3. Rada prijme európske rozhodnutie, ktorým ustanoví osobitné postupy na zabezpe čenie rýchleho
prístupu k rozpo čtovým prostriedkom Únie určeným na neodkladné financovanie iniciatív v rámci
spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky a najmä na prípravné činnosti misie uvedené
včlánku I-41 ods. 1 a článku III-309. Uzná ša sa po porade s Európskym parlamentom.
Prípravné činnosti na misie uvedené v článku I-41 ods. 1 a článku III-309, ktoré nie sú ú čtované ako
výdavok z rozpo čtu Únie, sa financujú z po čiatočného fondu, ktorý pozostáva z príspevkov
členských štátov.
Rada prijíma kvalifikovanou vä čšinou na návrh ministra zahrani čných
vecí Únie európske
rozhodnutia, ktorými sa ustanovia:a) podrobnosti vytvorenia a financovania po čiatočného fondu, najmä finan čnéčiastky pridelené
fondu,
b) podrobnosti správy po čiatočného fondu,
c) podrobnosti o finan čnej kontrole.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/141
Ak sa misia plánovaná v súlade s článkom I-41 ods. 1 a článkom III-309 nemô žeúčtovaťako
výdavok z rozpo čtu Únie, Rada oprávni ministra zahrani čných vecí Únie na pou žívanie tohto fondu.
Minister zahrani čných vecí Únie predlo ží Rade správu o vykonávaní tejto úlohy.
KAPITOLA III
SPOLOČNÁ OBCHODNÁ POLITIKA
Článok III-314
Vytvorením colnej únie v súlade s článkom III-151 Únia v spolo čnom záujme prispieva
k harmonickému rozvoju svetového obchodu, postupnému zru šovaniu obmedzení medzinárodného
obchodu a k priamym zahrani čným investíciám, ako aj k zni žovaniu colných a iných preká žok.
Článok III-315
1. Spoločná obchodná politika vychádza z jednotných zásad, najmä vo vz ťahu k úpravám colných
sadzieb, uzavieraniu colných a obchodných zmlúv týkajúcich sa obchodu s tovarom a slu žbami,
k obchodným aspektom du ševného vlastníctva, priamym zahrani čným investíciám, zjednocovaniu
liberalizačných opatrení, vývoznej politike, ako aj k opatreniam na ochranu obchodu, napríklad
v prípade dumpingu a subvencií. Spolo čná obchodná politika sa uskuto čňuje v rámci zásad a cieľ ov
vonkajšejčinnosti Únie.
2. Európske zákony ustanovujú opatrenia vymedzujúce rámec pre uskuto čňovanie spolo čnej
obchodnej politiky.
3. Ak sú potrebné rokovania a uzavretie zmluvy s jedným alebo viacerými tretími krajinami alebo
medzinárodnými organizáciami, uplatní sa článok III-325, pokia ľnie je v osobitných ustanoveniach
tohtočlánku ustanovené inak.
Komisia predlo ží odporú čania Rade, ktorá poverí Komisiu za čatím potrebných rokovaní. Rada
a Komisia zodpovedajú za zabezpe čenie toho, aby dojednané zmluvy boli v súlade s vnútornými
politikami a predpismi Únie.
Tieto rokovania vedie Komisia, pri čom sa radí s osobitným výborom ustanoveným Radou na pomoc
Komisii pri vykonávaní tejto úlohy, a v rámci usmernení, ktoré jej Rada mô že adresovať . Komisia
pravidelne podáva osobitnému výboru a Európskemu parlamentu správy o pokroku v rokovaniach.4. Pri rokovaní a uzatváraní dohôd uvedených v odseku 3 sa Rada uzná ša kvalifikovanou väčš inou.
Pri rokovaní a uzatváraní dohôd v oblasti obchodu so slu žbami, obchodných aspektov du ševného
vlastníctva a v oblasti priamych zahrani čných investícií sa Rada uzná ša jednomyse ľne, ak takétoC 310/142 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
zmluvy obsahujú ustanovenia, pre ktoré sa vyž aduje jednomyse ľnosťna prijatie vnútorných
predpisov.
Rada sa uzná ša jednomyse ľne aj pri rokovaní a uzavieraní zmlúv:
a) v oblasti obchodu s kultúrnymi a audiovizuálnymi slu žbami, ak hrozí, že týmito zmluvami bude
dotknutá kultúrna a jazyková rozmanitosť Únie,
b) v oblasti obchodu so sociálnymi, vzdelávacími a zdravotníckymi slu žbami, ak hrozí, že týmito
zmluvami bude vá žne narušená vnútro štátna organizácia týchto slu žieb a dotknutá zodpoved-
nosťčlenských štátov za ich poskytovanie.
5. Rokovania a uzatváranie medzinárodných zmlúv v oblasti dopravy sa spravujú hlavou III
kapitolou III oddielom 7 a článkom III-325.
6. Výkonom právomocí prenesených týmto článkom v oblasti obchodnej politiky nie je dotknuté
rozdelenie právomocí medzi Úniou a členskými štátmi a tento výkon nepovedie k harmonizácii
zákonov alebo iných právnych predpisov členských štátov, pokia ľústava takúto harmonizáciu
vylučuje.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCA S TRETÍMI KRAJINAMI
A HUMANITÁRNA POMOC
ODDIEL 1
ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCA
Článok III-316
1. Politika Únie v oblasti rozvojovej spolupráce sa vykonáva v rámci zásad a cie ľov vonkaj šej
činnosti Únie. Politika Únie v oblasti rozvojovej spolupráce a politiky členských štátov v tejto oblasti
sa vzájomne dopĺň ajú a posil ňujú.
Hlavným cie ľom politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce je obmedzovanie chudoby
a v dlhodobom horizonte jej odstránenie. Únia zoh ľadní ciele rozvojovej spolupráce pri
uskutočň ovaní politík, ktoré mô žu ovplyvni ťrozvojové krajiny.
2. Únia a členskéštáty dodr žiavajú záväzky a zoh ľadňujú ciele, ktoré schválili v rámci Organizácie
Spojených národov a iných príslu šných medzinárodných organizácií.
Článok III-317
1. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia potrebné na
uskutočň ovanie politiky v oblasti rozvojovej spolupráce, ktoré sa mô žuv zťahovaťna viacro čné
programy spolupráce s rozvojovými krajinami alebo na tematicky zamerané programy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/143
2. Únia mô že uzavrieť s tretími krajinami a príslu šnými medzinárodnými organizáciami akúko ľvek
zmluvu vhodnú na dosiahnutie cieľ ov uvedených v článkoch III-292 a III-316.
Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov rokova ťv medzinárodných
orgánoch a uzatvára ťzmluvy.
3. Európska investi čná banka prispieva za podmienok ustanovených v jej štatúte k vykonávaniu
opatrení uvedených v odseku 1.
Článok III-318
1. Únia a členskéštáty s cieľ om podporova ťkomplementárnos ťaúčinnosťsvojichčinností
koordinujú svoje politiky v oblasti rozvojovej spolupráce a zosúla ďujú navzájom svoje programy
pomoci, a to aj v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách. Mô žu
uskutočň ovaťjednotné akcie. Členskéštáty v prípade potreby prispievajú k vykonávaniu programov
pomoci Únie.
2. Komisia mô že vyvíjaťakúkoľvek užitočnú iniciatívu na podporu koordinácie uvedenej
v odseku 1.
3. Únia a členskéštáty v rámci svojich právomocí spolupracujú s tretími krajinami a príslu šnými
medzinárodnými organizáciami.
ODDIEL 2
HOSPODÁRSKA, FINAN ČNÁ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCA
S TRETÍMI KRAJINAMI
Článok III-319
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia ústavy, najmä články III-316 a žIII-318, Únia
vykonáva činnosti hospodárskej, finan čnej a technickej spolupráce, vrátane pomoci najmä vo
finančnej oblasti, s inými ako rozvojovými tretími krajinami. Tieto činnosti sú v súlade s politikou
Únie v oblasti rozvoja a vykonávajú sa v rámci zásad a cie ľov jej vonkaj šejčinnosti. Činnosti Únie
ačlenských štátov sa vzájomne dopĺň ajú a posil ňujú.
2. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia potrebné na
vykonávanie odseku 1.
3. Únia a členskéštáty v rámci ich príslu šných právomocí spolupracujú s tretími krajinami
a príslušnými medzinárodnými organizáciami. Podrobnosti spolupráce Únie mô žub yťupravené
zmluvami medzi Úniou a dotknutými tretími stranami.Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov rokova ťv medzinárodných
orgánoch a uzaviera ťzmluvy.C 310/144 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ČLÁNOK III-320
Ak si situácia v tretej krajine vyž aduje neodkladnú finan čnú pomoc Únie, Rada na návrh Komisie
prijme potrebné európske rozhodnutia.
ODDIEL 3
HUMANITÁRNA POMOC
Článok III-321
1.Činnosti Únie v oblasti humanitárnej pomoci sa vykonávajú v rámci zásad a cie ľov vonkaj šej
činnosti Únie. Tieto činnosti sú zamerané na poskytovanie ad hoc pomoci a záchrany obyvate ľstvu
tretích krajín, obetiam prírodných katastrof alebo katastrof spôsobených ľudskoučinnosťou s cieľom
pokryťhumanitárne potreby vyplývajúce z týchto situácií. Činnosti Únie a činnostičlenských štátov
sa vzájomne dopĺň ajú a posil ňujú.
2.Činnosti v oblasti humanitárnej pomoci sa vykonávajú v súlade so zásadami medzinárodného
práva a zásadami nestrannosti, neutrality a nediskriminácie.
3. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú opatrenia vymedzujúce rámec,
v ktorom sa vykonávajú činnosti Únie v oblasti humanitárnej pomoci.
4. Únia mô že uzavrieť s tretími krajinami a príslu šnými medzinárodnými organizáciami akúko ľvek
zmluvu vhodnú na dosiahnutie cieľ ov uvedených v odseku 1 a v článku III-292.
Prvým pododsekom nie sú dotknuté právomoci členských štátov rokova ťv medzinárodných
orgánoch a uzaviera ťzmluvy.
5. S cie ľom vytvori ťrámec pre spolo čné príspevky mladých Európanov na humanitárne činnosti
Únie sa zakladá Európsky dobrovo ľnícky zbor pre humanitárnu pomoc. Európske zákony ustanovia
jehoštatút a spôsob jeho fungovania.
6. Komisia mô že vyvíjaťakúkoľ vek užitočnú iniciatívu na podporu koordinácie činností Únie
ačinností členskýc hštátov s cie ľom posilni ťefektívnos ťa komplementárnos ťopatrení Únie
a vnútroštátnych opatrení v oblasti humanitárnej pomoci.
7. Únia zabezpe čí, aby jej humanitárne činnosti boli koordinované a v súlade s činnosťami
medzinárodných organizácií a orgánov, najmä tých, ktoré sú sú časťou systému Organizácie
Spojených národov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/145
KAPITOLA V
REŠTRIKTÍVNE OPATRENIA
Článok III-322
1. Ak európske rozhodnutie prijaté v súlade s kapitolou II ustanovuje preru šenie, alebo čiastočné
alebo úplné obmedzenie hospodárskych a finan čných vz ťahov s jednou alebo viacerými tretími
krajinami, Rada prijme kvalifikovanou vä čšinou na základe spolo čného návrhu ministra
zahraničných vecí Únie a Komisie potrebné európske nariadenia alebo európske rozhodnutia.
Informuje o nich Európsky parlament.
2. Ak tak ustanovuje európske rozhodnutie prijaté v súlade s kapitolou II, Rada mô že v súlade
s postupom uvedeným v odseku 1 prija ťreštriktívne opatrenia voči fyzickým alebo právnickým
osobám, skupinám alebo ne štátnym subjektom.
3. Právne akty uvedené v tomto článku obsahujú potrebné ustanovenia o právnych zárukách.
KAPITOLA VI
MEDZINÁRODNÉ ZMLUVY
Článok III-323
1. Únia mô že uzaviera ťzmluvy s jednou alebo viacerými tretími krajinami alebo medzinárodnými
organizáciami, keď to ustanovuje ústava, alebo keď je uzavretie zmluvy bu ďpotrebné na dosiahnutie
jedného z cieľ ov stanovených ústavou v rámci politík Únie, alebo je ustanovené v právne záväznom
akte Únie, alebo je pravdepodobné, že ovplyvní spolo čné pravidlá alebo pozmení ich pôsobnos ť.
2. Zmluvy uzavreté Úniou sú záväzné pre inš titúcie Únie a pre členskéštáty.
Článok III-324
Únia mô že uzavrieť dohodu o pridru žení s jednou alebo viacerými tretími krajinami alebo
medzinárodnými organizáciami s cieľ om vytvori ťpridruženie, ktoré bude zah ŕňaťvzájomné práva
a povinnosti, spolo čnúčinnosťa osobitné postupy.
Článok III-325
1. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia článku III-315, zmluvy medzi Úniou a tretími
krajinami alebo medzinárodnými organizáciami sa prerokúvajú a uzavierajú pod ľa nasledovného
postupu.2. Rada poveruje na za čatie rokovaní, prijíma smernice pre rokovania, poveruje na podpis
a uzaviera zmluvy.C 310/146 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Komisia alebo minister zahrani čných vecí Únie v prípadoch, ke ďsa predpokladaná zmluva
výlučne alebo zásadne týka spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, predkladá odporúč ania
Rade, ktorá prijme európske rozhodnutie poverujúce na za čatie rokovaní a vymenúvajúce,
v závislosti od predmetu predpokladanej zmluvy, vyjednáva ča alebo vedúceho negocia čného tímu
Únie.
4. Rada mô že adresovať vyjednáva čovi pokyny a zriadi ťosobitný výbor, po porade s ktorým sa
musia vies ťrokovania.
5. Rada na návrh vyjednáva ča prijme európske rozhodnutie poverujúce na podpis zmluvy
a v prípade potreby povoľ ujúce jej predbe žné uplatňovanie pred nadobudnutím jej platnosti.
6. Rada na návrh vyjednáva ča prijme európske rozhodnutie, ktorým sa uzaviera zmluva.
S výnimkou prípadov, ke ďsa zmluva týka výlu čne spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky,
Rada prijme európske rozhodnutie, ktorým sa uzaviera zmluva:a) po získaní súhlasu Európskeho parlamentu v týchto prípadoch:
(i) dohody o pridru žení,
(ii) pristúpenie Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd,
(iii) zmluvy, ktoré zakladajú osobitný inš titucionálny rámec organizovaním postupov spolupráce,
(iv) zmluvy s významnými rozpo čtovými dôsledkami pre Úniu,
(v) zmluvy, ktoré sa vzť ahujú na oblasti, na ktoré sa uplat ňuje buďriadny legislatívny postup
alebo mimoriadny legislatívny postup, pokia ľsa vyžaduje súhlas Európskeho parlamentu.
Európsky parlament a Rada sa mô žu v prípade naliehavej situácie dohodnúť na lehote na udelenie
súhlasu,
b) v ostatných prípadoch po porade s Európskym parlamentom. Európsky parlament vydá svoje
stanovisko v lehote, ktorú mô že Rada urč iťpodľa
naliehavosti zále žitosti. Ak stanovisko nie je
poskytnuté v tejto lehote, Rada sa mô že uznášať.
7. Odchylne od odsekov 5, 6 a 9 mô že Rada pri uzavieraní zmluvy splnomocni ťvyjednáva ča
na schválenie zmien zmluvy v mene Únie, ak táto zmluva ustanovuje, žem ôžub yťprijaté
zjednodu šeným postupom alebo orgánom zriadeným danou zmluvou. Rada mô že pripojiťk tomuto
splnomocneniu osobitné podmienky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/147
8. Rada sa po čas celého postupu uzná ša kvalifikovanou vä čšinou.
Jednomyse ľne sa však uznáša vtedy, keď sa zmluva vz ťahuje na oblasť , v ktorej sa na prijatie aktu Únie
vyžaduje jednomyse ľnosť, ako aj pri dohodách o pridru žení a zmluvách uvedených v článku III-319
soštátmi, ktoré sú kandidátmi na pristúpenie.
9. Rada prijme na návrh Komisie alebo ministra zahrani čných vecí Únie európske rozhodnutie
o pozastavení uplat ňovania zmluvy, ktorým sa určujú pozície, ktoré sa majú prija ťv mene Únie
v rámci orgánu zriadeného zmluvou, ke ďje tento orgán vyzvaný prija ťakty s právnymi ú činkami
s výnimkou aktov dop ĺňajúcich alebo meniacich inš titucionálny rámec danej zmluvy.
10. Európsky parlament je ihneď a v plnom rozsahu informovaný vo v šetkých etapách konania.
11.Členskýštát, Európsky parlament, Rada alebo Komisia mô žu získaťstanovisko Súdneho dvora
k tomu,či je zamý šľaná zmluva v súlade s ustanoveniami ústavy. Ak je stanovisko Súdneho dvora
záporné, zamý šľaná zmluva nemô že nadobudnú ťplatnosť, pokiaľ nie je zmenená alebo doplnená,
alebo pokiaľ nie je ústava revidovaná.
Článok III-326
1. Odchylne od článku III-325 mô že Rada bu ďna základe odporúčania Európskej centrálnej banky,
alebo na základe odporú čania Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou s cieľ om
dosiahnu ťkonsenzus zlučite ľný s cieľ om cenovej stability, uzatvára ťformálne dohody o systéme
výmenných kurzov pre euro vo vzť ahu k menám tretích štátov. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po
porade s Európskym parlamentom a v súlade s postupom ustanoveným v odseku 3.
Rada mô žeb uďna základe odporúčania Európskej centrálnej banky, alebo na základe odporúč ania
Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou, v snahe dosiahnu ťkonsenzus zlučite ľný
s cieľ om cenovej stability, stanovova ť, upravova ťalebo opú šťaťcentrálnu paritu eura v rámci systému
výmenných kurzov. Predseda Rady informuje Európsky parlament o stanovení, upravení alebo
opustení centrálnej parity eura.
2. Pri absencii systému výmenných kurzov vo vzť ahu k jednej alebo viacerým menám tretích štátov
v zmysle odseku 1 mô že Rada bu ďna základe odporú čania Európskej centrálnej banky, alebo na
základe odporúčania Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou vyda ťvšeobecné
usmernenia politiky výmenných kurzov vo vz ťahu k týmto menám. Týmito v šeobecnými
usmerneniami nie je dotknutý hlavný cieľ Európskeho systému centrálnych bánk, ktorým je
udržiavanie cenovej stability.
3. Odchylne od článku III-325, ke ďmajú byťdohody o zále žitostiach týkajúcich sa menového
systému alebo systému výmenných kurzov predmetom rokovaní medzi Úniou a jedným alebo
viacerými tretími štátmi alebo medzinárodnými organizáciami, Rada na základe odporú čania
Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou rozhoduje o opatreniach týkajúcich sa rokovanía uzatvárania týchto dohôd. Tieto opatrenia musia zabezpe čiť,
aby Únia vyjadrovala jednotnú
pozíciu. Komisia sa plne zú častňuje na rokovaniach.C 310/148 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci a zmluvy Únie v oblasti hospodárskej a menovej únie,
môžučlenskéštáty rokova ťv medzinárodných orgánoch a uzatvára ťzmluvy.
KAPITOLA VII
VZŤAHY ÚNIE S MEDZINÁRODNÝMI ORGANIZÁCIAMI
A TRETÍMI KRAJINAMI A DELEGÁCIE ÚNIE
Článok III-327
1. Únia nadväzuje v šetky vhodné formy spolupráce s orgánmi Organizácie Spojených národov a jej
odbornými organizáciami, s Radou Európy, Organizáciou pre bezpe čnosťa spoluprácu v Európe
a Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj.
Únia okrem toho udr žiava vhodné vz ťahy s ostatnými medzinárodnými organizáciami.
2. Minister zahrani čných vecí Únie a Komisia sú poverení vykonávaním tohto článku.
Článok III-328
1. Delegácie Únie v tretích krajinách a pri medzinárodných organizáciách zabezpe čujú
zastupovanie Únie.2. Delegácie Únie podliehajú vedeniu ministra zahrani čných vecí Únie. Konajú v úzkej spolupráci
s diplomatickými a konzulárnymi zastúpeniami členských štátov.
KAPITOLA VIII
VYKONÁVANIE DOLO ŽKY O SOLIDARITE
Článok III-329
1. Ak sa členskýštát stane obe ťou teroristického útoku, prírodnej katastrofy alebo katastrofy
spôsobenej ľudskoučinnosťou, ostatné členskéštáty mu pomáhajú na žiadosťjeho politických
orgánov. Na tento ú čelčlenskéštáty navzájom koordinujú svoju činnosťv Rade.
2. Podrobnosti vykonávania dolo žky o solidarite Úniou uvedenej v článku I-43 sa vymedzia
v európskom rozhodnutí, ktoré Rada prijme na základe spolo čného návrhu Komisie a ministra
zahraničných vecí Únie. Rada sa uzná ša
 v súlade s článkom III-300 ods. 1, ak má toto rozhodnutie
obranné dôsledky. Európsky parlament je informovaný.Na účely tohto odseku a bez toho, aby bol dotknutý článok III-344, Rade pomáha Politický
a bezpečnostný výbor s podporou štruktúr vytvorených v rámci spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/149
politiky, ako aj výbor uvedený v článku III-261, ktoré jej v prípade potreby predkladajú spolo čné
stanoviská.
3. S cieľ om umo žniťÚnii a jej členským štátom kona ťefektívne Európska rada pravidelne
vyhodnocuje hrozby, ktorým Únia čelí.
HLAVA VI
FUNGOVANIE ÚNIE
KAPITOLA I
INŠTITUCIONÁLNE USTANOVENIA
ODDIEL 1
INŠTITÚCIE
Pododdiel 1
Európsky parlament
Článok III-330
1. Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady ustanoví opatrenia potrebné pre priame
avšeobecné vo ľbyčlenov Európskeho parlamentu jednotným postupom vo v šetkýchčlenských
štátoch alebo v súlade so zásadami spolo čnými pre v šetkyčlenskéštáty.
Rada sa uzná ša jednomyse ľne na základe podnetu a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý
sa uznášav äčšinou svojich členov. Tento zákon alebo rámcový zákon nadobudne ú činnosťpo
schválení členskými štátmi v súlade s ich príslu šnými ústavnými po žiadavkami.
2. Európsky zákon Európskeho parlamentu vymedzí štatút jeho členov a v šeobecné podmienky,
ktorými sa spravuje výkon ich funkcie. Európsky parlament sa uzná ša z vlastného podnetu po
vyžiadaní stanoviska od Komisie a po získaní súhlasu Rady. Rada sa uzná ša jednomyse ľne o všetkých
pravidlách alebo podmienkach týkajúcich sa zda ňovaniačlenov alebo bývalých členov.
Článok III-331
Európsky zákon vymedzí štatút politických strán na európskej úrovni podľ ačlánku I-46 ods. 4,
najmä pravidlá ich financovania.C 310/150 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-332
Európsky parlament mô žev äčšinou svojich členov vyzva ťKomisiu, aby predlo žila vhodné návrhy vo
veciach, o ktorých sa domnieva, žen aúčely uplat ňovania ústavy vy žadujú vypracovanie právneho
aktu Únie. Ak Komisia návrh nepredlo ží, informuje Európsky parlament o dôvodoch.
Článok III-333
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci zverené ústavou iným in štitúciám alebo orgánom, mô že
Európsky parlament pri plnení svojich úloh na žiadosťjednejštvrtiny svojich členov zriadi ťdočasný
vyšetrovací výbor na vy šetrenie údajných priestupkov alebo nesprávneho úradného postupu pri
vykonávaní práva Únie s výnimkou prípadov, ak sú tvrdené skuto čnosti predmetom prebiehajúceho
súdneho konania, a to a ždo ukončenia súdneho konania.
Dočasný vyš etrovací výbor zaniká predlo žením správy.
Európsky zákon Európskeho parlamentu ustanoví podrobné pravidlá, ktorými sa spravuje výkon
práva vyšetrovať. Európsky parlament sa uzná ša z vlastného podnetu po získaní súhlasu Rady
a Komisie.
Článok III-334
V súlade s článkom I-10 ods. 2 písm. d) má ka ždý občan Únie a ka ždá fyzická osoba, ktorá má
bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá má sídlo v členskom štáte, právo obráti ťsa jednotlivo
alebo spolu s inými osobami na Európsky parlament s petíciou týkajúcou sa zále žitosti, ktorá spadá
do oblasti činnosti Únie a ktorá sa jej priamo týka.
Článok III-335
1
. Európsky parlament volí európskeho ombudsmana. Tento je v súlade s článkom I-10 ods. 2
písm. d) a článkom I-49 oprávnený prijíma ťsťažnosti od ka ždého občana Únie alebo ka ždej fyzickej
osoby, ktorá má bydlisko, alebo ka ždej právnickej osoby, ktorá má sídlo v členskom štáte, týkajúce sa
prípadov nesprávneho úradného postupu inš titúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie s výnimkou
Súdneho dvora Európskej únie v rámci výkonu jeho súdnych právomocí.
Ombudsman v súlade so svojimi povinnos ťami vykonáva pre šetrovania, ktoré pova žuje za
opodstatnené, bu ďz vlastného podnetu alebo na základe s ťažností, ktoré sú mu predlo žené priamo
alebo prostredníctvom člena Európskeho parlamentu, s výnimkou prípadov, ke ďtvrdené skutoč nosti
sú alebo boli predmetom súdneho konania. Ke ďombudsman dospeje k záveru, že ide o prípad
nesprávneho úradného postupu, zále žitosťpredloží dotknutej inš titúcii, orgánu, úradu alebo agentúre
Únie, ktoré majú lehotu troch mesiacov na vyjadrenie. Ombudsman potom predlo ží správu
Európskemu parlamentu a dotknutej inš titúcii, orgánu, úradu alebo agentúre Únie. S ťažovateľ je
vyrozumený o výsledku takého pre šetrenia.
Ombudsman predkladá Európskemu parlamentu ka ždoročne správu o výsledkoch svojich
prešetrovaní.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/151
2. Ombudsman je volený po ka ždých voľ bách do Európskeho parlamentu na čas jeho volebného
obdobia. Jeho funk čné obdobie je obnoviteľ né.
Ombudsman mô žeb yťodvolaný Súdnym dvorom na žiadosťEurópskeho parlamentu, ak prestal
spĺňaťpodmienky, ktoré sa vyž adujú na plnenie jeho funkcie, alebo ak sa dopustil záva žného
pochybenia.
3. Ombudsman je pri výkone svojej funkcie úplne nezávislý. Pri plnení svojich povinností nesmie
žiadaťani prijíma ťpokyny od žiadnej inš titúcie, orgánu, úradu alebo agentúry. Po čas svojho
funkčného obdobia ombudsman nesmie vykonáva ťžiadnu inú zárobkovú alebo nezárobkovú
činnosť.
4. Európsky zákon Európskeho parlamentu vymedzí štatút ombudsmana a v šeobecné podmienky,
ktorými sa spravuje výkon jeho funkcie. Európsky parlament sa uzná ša z vlastného podnetu po
vyžiadaní si stanoviska od Komisie a so súhlasom Rady.
Článok III-336
Európsky parlament zasadá raz do roka. Schádza sa, bez toho aby musel by ťzvolaný, v druhý utorok
v marci.
Nažiadosťväčšinyčlenov Európskeho parlamentu alebo na žiadosťRady alebo Komisie sa mô že
konaťaj mimoriadna schôdza Európskeho parlamentu.
Článok III-337
1. Európsky parlament vypo čuje Európsku radu a Radu v súlade s podmienkami ustanovenými
v rokovacom poriadku Európskej rady a v rokovacom poriadku Rady.2. Komisia sa mô žez účastňovaťna
všetkých rokovaniach Európskeho parlamentu a, ak o to
požiada, musí by ťvypočutá. Komisia odpovedá ústne alebo písomne na otázky, ktoré jej polo ží
Európsky parlament alebo jeho členovia.
3. Európsky parlament na verejnom rokovaní prerokúva v šeobecnú výro čnú správu, ktorú mu
predkladá Komisia.
Článok III-338
Pokiaľ v ústave nie je ustanovené inak, Európsky parlament sa uzná šav äčšinou odovzdaných hlasov.
Podmienky uzná šaniaschopnosti sa ustanovia v jeho rokovacom poriadku.
Článok III-339
Európsky parlament prijme svoj rokovací poriadok vä čšinou svojich členov.
Zápisnice z rokovaní Európskeho parlamentu sa zverej ňujú spôsobom ustanoveným v ústave a v jeho
rokovacom poriadku.C 310/152 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-340
Ak bol podaný návrh na vyslovenie nedôvery Komisii za jej činnosť,m ôže o tom Európsky parlament
hlasovať najskôr po uplynutí troch dní od podania návrhu, a to len verejným hlasovaním.
Ak je návrh na vyslovenie nedôvery prijatý dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov, ktorá
predstavuje vä čšinu všetkýchčlenov Európskeho parlamentu, členovia Komisie sa kolektívne vzdajú
funkcie a minister zahrani čných vecí sa vzdá funkcií, ktoré vykonáva v rámci Komisie. Ostávajú vo
funkcii a pokra čujú vo vybavovaní be žných zále žitostí, ažkým nie sú nahradení v súlade
sčlánkami I-26 a I-27. V takom prípade sa funkč né obdobie členov Komisie, ktorí majú nahradi ť
pôvodných členov Komisie, skon čídňom, ktorým by sa skon čilo funkčné obdobie členov Komisie,
ktorí boli povinní kolektívne sa vzda ťfunkcie.
Pododdiel 2
Európska rada
Článok III-341
1. Pri hlasovaní mô žek aždýčlen Európskej rady tie žkonaťnajviac za jedného ďalšiehočlena.
Ak sa prítomní alebo zastúpení členovia zdr žia hlasovania, nebráni to prijatiu uznesení Európskou
radou, pre ktoré sa vy žaduje jednomyse ľnosť.
2. Predseda Európskeho parlamentu mô žeb yťpozvaný na vypo čutie Európskou radou.
3. Európska rada sa pri procedurálnych otázkach a pri prijímaní svojho rokovacieho poriadku
uznáša jednoduchou vä čšinou.
4. Európskej rade pomáha Generálny sekretariát Rady.
Pododdiel 3
Rada ministrov
Článok III-342
Zasadnutie Rady zvoláva predseda z vlastného podnetu alebo na žiadosťjedného z jej členov alebo
Komisie.
Článok III-343
1. Pri hlasovaní mô žek aždýčlen Rady kona ťnajviac za jedného ďalšiehočlena.
2. Keďsa vyž aduje, aby sa Rada uzniesla jednoduchou vä čšinou, uzná šas av äčšinou svojich členov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/153
3. Ak sa prítomní alebo zastúpení členovia zdrž ia hlasovania, nebráni to prijatiu uznesení Rady, pre
ktoré sa vy žaduje jednomyse ľnosť.
Článok III-344
1. Výbor zlo žený zo stálych zástupcov vlád členských štátov zodpovedá za prípravu činnosti Rady
a za plnenie úloh, ktoré mu Rada ulo ží. Výbor mô že prijímaťprocedurálne rozhodnutia v prípadoch
uvedených v rokovacom poriadku Rady.
2. Rade pomáha generálny sekretariát pod vedením generálneho tajomníka vymenovaného Radou.Rada rozhoduje o organizácii generálneho sekretariátu jednoduchou vä čšinou.
3. Rada sa o procedurálnych otázkach a prijímaní jej rokovacieho poriadku uzná ša jednoduchou
väčšinou.
Článok III-345
Rada mô že jednoduchou vä čšinou pož iadaťKomisiu, aby vykonala akéko ľvekštúdie, ktoré Rada
považuje za vhodné na dosiahnutie spolo čných cieľ ov, a predlo žila Rade akékoľ vek vhodné návrhy.
Ak Komisia návrh nepredlo ží, informuje Radu o dôvodoch.
Článok III-346
Rada prijíma európske rozhodnutia ustanovujúce úpravu, ktorou sa spravujú výbory uvedené
v ústave. Uzná ša sa jednoduchou vä čšinou po porade s Komisiou.
Pododdiel 4
Európska komisia
Článok III-347
Členovia Komisie sa zdrž ia akéhokoľ vek konania nezlu čiteľného s ich funkciou. Členskéštáty
rešpektujú ich nezávislos ťa nesnažia sa ich ovplyv ňovaťpri výkone ich funkcií.
Počas svojho funk čného obdobia členovia Komisie nesmú vykonáva ťinú zárobkovú alebo
nezárobkovú činnosť. Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zavia žu,žep očas svojho funk čného
obdobia aj po jeho skon čení budú re špektovaťzáväzky vyplývajúce z tejto funkcie, najmä povinnos ť
konaťčestne a zdr žanlivo pri prijímaní urč itých funkcií alebo výhod po skončení funk čného obdobia.
V prípade poru šenia týchto záväzkov mô že Súdny dvor na žiadosťRady, ktorá sa uzná ša
jednoduchou vä čšinou, alebo na žiadosťKomisie, s prihliadnutím na okolnosti rozhodnú ťo odvolaní
dotknutej osoby za podmienok ustanovených v článku III-349, prípadne o odň atí nároku na
dôchodok alebo na iné dávky nahrádzajúce dôchodok.C 310/154 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-348
1. Funkcia členov Komisie kon čí okrem uplynutia funk čného obdobia alebo smrti vzdaním sa
funkcie alebo odvolaním.
2. Funkciu uvoľ nenú z dôvodu vzdania sa funkcie, odvolania alebo smrti zastáva po zvy šok
funkčného obdobia člena Komisie nový člen rovnakej štátnej príslu šnosti vymenovaný Radou na
základe vzájomnej dohody s predsedom Komisie a po porade s Európskym parlamentom a v súlade
s kritériami ustanovenými v článku I-26 ods. 4.
Rada mô že na návrh predsedu Komisie jednomyse ľne rozhodnú ť,žeu v oľnená funkcia sa neobsadí,
najmä ak je zvy šok funkčného obdobia člena Komisie krátky.
3. V prípade vzdania sa funkcie, odvolania alebo smrti je predseda na zvy šok jeho funk čného
obdobia nahradený v súlade s článkom I-27 ods. 1.
4. V prípade vzdania sa funkcie, odvolania alebo smrti je minister zahrani čných vecí Únie na
zvyšok funkčného obdobia nahradený v súlade s článkom I-28.
5. V prípade vzdania sa funkcie v šetkýchčlenov Komisie zostávajú jej členovia vo funkcii
a pokračujú vo vybavovaní be žných zále žitostí, ažkým nie sú nahradení na zvy šok funkčného
obdobia v súlade s článkami I-26 a I-27.
Článok III-349
Každýčlen Komisie, ktorý prestal spĺňa ťpodmienky potrebné na plnenie jeho funkcie alebo ktorý sa
dopustil záva žného pochybenia, mô žeb yťSúdnym dvorom pozbavený funkcie na žiadosťRady,
ktorá sa uzná ša jednoduchou vä čšinou, alebo na žiadosťKomisie.
Článok III-350
Bez toho, aby bol dotknutý článok I-28 ods. 4, predseda Komisie rozdelí príslu šnosti Komisie
a pridelí ich jej členom v súlade s článkom I-27 ods. 3. Po čas funkčného obdobia Komisie mô že
predseda toto rozdelenie príslu šnosti meni ť.Členovia Komisie vykonávajú pod vedením predsedu
úlohy, ktoré im pridelil.
Článok III-351
Komisia sa uzná šav äčšinou svojich členov. Podmienky uzná šaniaschopnosti sa ustanovia v jej
rokovacom poriadku.
Článok III-352
1. Komisia prijme svoj rokovací poriadok, aby tak zabezpe čila svoje vlastné fungovanie, ako aj
fungovanie svojich útvarov. Zabezpe čí uverejnenie rokovacieho poriadku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/155
2. Komisia uverej ňuje každoročne, najneskôr jeden mesiac pred za čatím schôdze Európskeho
parlamentu, v šeobecnú správu o činnosti Únie.
Pododdiel 5
Súdny dvor Európskej únie
Článok III-353
Súdny dvor zasadá v komorách, vo ve ľkej komore alebo v pléne v súlade so Štatútom Súdneho dvora
Európskej únie.
Článok III-354
Súdnemu dvoru pomáhajú ôsmi generálni advokáti. Ak o to Súdny dvor po žiada, Rada mô že
jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým sa zvý šip očet generálnych advokátov.
Úlohou generálneho advokáta je verejne a úplne nezávisle a nestranne predklada ťodôvodnené
návrhy vo veciach, ktoré si podľ aŠtatútu Súdneho dvora Európskej únie vyž adujú jeho ú časť.
Článok III-355
Sudcovia a generálni advokáti súdneho dvora sú vyberaní spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruku
úplnej nezávislosti a ktoré spĺň ajú predpoklady pož adované v ich krajinách na výkon najvy šších
sudcovských funkcií alebo sú uznávanými odborníkmi v oblasti práva; sú vymenovaní na základevzájomnej dohody vlád členských štátov po porade s výborom uvedeným v článku III-357.
Každé tri roky dochádza k čiastočnej výmene sudcov a generálnych advokátov v súlade
s podmienkami ustanovenými v Štatúte Súdneho dvora Európskej únie.
Sudcovia si spomedzi seba volia predsedu Súdneho dvora na obdobie troch rokov. Mô žeb yťzvolený
opätovne.
Súdny dvor prijme svoj rokovací poriadok. Tento rokovací poriadok podlieha schváleniu Radou.
Článok III-356
Počet sudcov Vš eobecného súdu ustanovuje Štatút Súdneho dvora Európskej únie. Štatút mô že
ustanoviť,žeVšeobecnému súdu pomáhajú generálni advokáti.
Členovia Vš eobecného súdu sú vyberaní spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti
a ktoré sp ĺňajú predpoklady vy žadované na výkon vysokých sudcovských funkcií. Sú vymenovaní na
základe 
vzájomnej dohody vlád členských štátov po porade s výborom uvedeným v článku III-357.C 310/156 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Na Vš eobecnom súde dochádza ka ždé tri roky k čiastočnej výmene sudcov.
Sudcovia si spomedzi seba volia predsedu Vš eobecného súdu na obdobie troch rokov. Mô žeb yť
zvolený opätovne.
Všeobecný súd prijme svoj rokovací poriadok po dohode so Súdnym dvorom. Tento rokovací
poriadok podlieha schváleniu Radou.
PokiaľŠ tatút Súdneho dvora Európskej únie neustanovuje inak, ustanovenia ústavy týkajúce sa
Súdneho dvora sa vz ťahujú aj na Vš eobecný súd.
Článok III-357
Predtým, ako vlády členských štátov vykonajú vymenovania uvedené v článkoch III-355 a III-356, sa
zriadi výbor na ú čely poskytnutia stanoviska k vhodnosti kandidátov vykonáva ťfunkciu sudcu
a generálneho advokáta na Súdnom dvore a na Vš eobecnom súde.
Výbor sa skladá zo siedmich osôb vybraných spomedzi bývalých členov Súdneho dvora
aVšeobecného súdu, členov najvy šších vnútro štátnych súdnych orgánov a uznávaných odborníkov
v oblasti práva, pri čom jedného z nich navrhne Európsky parlament. Rada prijme európske
rozhodnutie ustanovujúce pravidlá činnosti výboru a európske rozhodnutie, ktorým sa vymenúvajú
jehočlenovia. Uzná ša sa na podnet predsedu Súdneho dvora.
Článok III-358
1. Všeobecný súd je príslu šný prejednáva ťa rozhodova ťv prvom stupni vo veciach uvedených
včlánkoch III-365, III-367, III-370, III-372 a III-374 s výnimkou tých, ktoré sú pridelené osobitnému
súdu zriadenému pod ľačlánku III-359, a tých, ktoré sú v Štatúte Súdneho dvora Európskej únie
vyhradené pre Súdny dvor. Štatút môže ustanovi ť,žeVšeobecný súd je príslu šný rozhodova ťv iných
veciach.
Proti rozhodnutiam vydaným Vš eobecným súdom podľ a tohto odseku sa mo žno odvola ťna Súdny
dvor len v právnych otázkach za podmienok a v medziach ustanovených v štatúte.
2. Vš eobecný súd je príslu šný rozhodova ťo opravných prostriedkoch proti rozhodnutiam
osobitných súdov.Rozhodnutia vydané Vš eobecným súdom pod ľa tohto odseku mô žub yťvýnimočne preskúmané
Súdnym dvorom za podmienok a v medziach ustanovených v Štatúte Súdneho dvora Európskej únie,
ak existuje vá žne nebezpe čenstvo, že by mohli by ťdotknuté jednota alebo vnútorný súlad práva
Únie.3. Vš eobecný súd je príslu šný rozhodova ťo prejudiciálnych otázkach predlo žených na základe
článku III-369 v osobitných oblastiach ustanovených v Štatúte Súdneho dvora Európskej únie.
Ak sa Vš eobecný súd domnieva, že si vec vyž aduje zásadné rozhodnutie, ktorým by mohli by ť
dotknuté jednota alebo vnútorný súlad práva Únie, mô že tento prípad postúpi ťna rozhodnutie
Súdnemu dvoru.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/157
Rozhodnutia o prejudiciálnych otázkach vydané V šeobecným súdom mô žub yťvýnimočne
preskúmané Súdnym dvorom za podmienok a v medziach ustanovených v Štatúte Súdneho dvora
Európskej únie, ak existuje vá žne nebezpe čenstvo,že by mohli by ťdotknuté jednota alebo vnútorný
súlad práva Únie.
Článok III-359
1. Európske zákony mô žup r iVšeobecnom súde zriadiť osobitné súdy na rozhodovanie v ur čitých
veciach v osobitných oblastiach v prvom stupni. Prijímajú sa bu ďna návrh Komisie po porade
so Súdnym dvorom alebo na žiadosťSúdneho dvora po porade s Komisiou.
2. Európsky zákon, ktorým sa zria ďuje osobitný súd, ustanoví pravidlá týkajúce sa zlo ženia tohto
súdu a rozsahu zverených právomocí.
3. Proti rozhodnutiam vydaným osobitnými súdmi sa mo žno odvola ťna Vš eobecný súd len
v právnych otázkach alebo, ak tak ustanoví európsky zákon, ktorým sa zriaď uje osobitný súd, aj
v skutkových otázkach.
4.Členovia osobitných súdov sú vyberaní spomedzi osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej
nezávislosti a ktoré spĺň ajú predpoklady vy žadované pre výkon sudcovských funkcií. Sú vymenúvaní
Radou, ktorá sa uzná ša jednomyse ľne.
5. Osobitné súdy prijmú svoje rokovacie poriadky po dohode so Súdnym dvorom. Tieto rokovacie
poriadky podliehajú schváleniu Radou.
6. Pokiaľ nestanoví inak európsky zákon, ktorým sa zakladá osobitný súd, ustanovenia ústavy
týkajúce sa Súdneho dvora Európskej únie a ustanovenia Štatútu Súdneho dvora Európskej únie sa
vzťahujú aj na osobitné súdy. Hlava I štatútu a jeho článok 64 sa vzť ahujú na osobitné súdy v ždy.
Článok III-360
Ak sa Komisia domnieva, žečlenskýštát porušil svoju povinnos ťvyplýva júcu z ústavy, zaujme k veci
odôvodnené stanovisko po tom, čo umož ní tomuto štátu sa vyjadri ť.
Ak dotknutý štát nevyhovie stanovisku v lehote určenej Komisiou, Komisia mô že vec predlo žiť
Súdnemu dvoru Európskej únie.
Článok III-361
Ak sačlenskýštát domnieva, že inýčlenskýštát porušil povinnos ťvyplývajúcu z ústavy, mô že vec
predložiťSúdnemu dvoru Európskej únie.
Predtým, ako členskýštát podá žalobu proti inému členskému štátu za údajné poru šenie povinnosti
vyplývajúcej z ústavy, predlo ží vec Komisii.C 310/158 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Komisia zaujme odôvodnené stanovisko po tom, čo umož ní dotknutým štátom, aby si navzájom
predložili ústne aj písomné vyjadrenia v rámci kontradiktórneho konania.
Ak Komisia nezaujala stanovisko do troch mesiacov odo d ňa, keďjej bola vec predlo žená, môžeb yť
vec predlo žená Súdu aj bez stanoviska Komisie.
Článok III-362
1. Ak Súdny dvor Európskej únie zistí, žečlenskýštát porušil povinnosť vyplývajúcu z ústavy, tento
štát je povinný prija ťpotrebné opatrenia, aby vyhovel rozsudku Súdneho dvora.
2. Ak sa Komisia domnieva, že dotknutý členskýštát neprijal potrebné opatrenia, aby vyhovel
rozsudku uvedenému v odseku 1, mô že predložiťprípad Súdnemu dvoru Európskej únie po tom, ako
tomutoštátu umož ní vyjadri ťsa. Navrhne vý šku pauš álnej pokuty alebo penále, ktoré má dotknutý
členskýštát zaplati ťa ktoré pokladá v daných podmienkach za primeranú.
Ak Súd zistí, že dotknutý členský nevyhovel jeho rozsudku, mô že mu ulo žiťpaušálnu pokutu alebo
penále.
Týmto postupom nie je dotknutý článok III-361.
3. Ak Komisia predlo ží prípad Súdnemu dvoru Európskej únie pod ľačlánku III-360, pretož es a
domnieva, že dotknutý členskýštát poru šil svoju povinnos ťoznámiťopatrenie, ktorým transponoval
európsky rámcový zákon, mô že, ak to považ uje za vhodné, navrhnú ťvýšku pauš álnej pokuty alebo
penále, ktoré má dotknutý členskýštát zaplati ťa ktoré pokladá v daných podmienkach za primerané.
Ak Súd zistí, žed ošlo k poru šeniu, môže dotknutému členskému štátu uložiťpaušálnu pokutu alebo
penále najviac vo výš ke navrhnutej Komisiou. Povinnos ťplatiťnadobudne ú činnosťku dňu, ktorý
Súd určí vo svojom rozsudku.
Článok III-363
Európske zákony alebo európske nariadenia Rady mô žu Súdnemu dvoru Európskej únie prizna ť
neobmedzenú právomoc vo veciach sankcií, ktoré sú v nich ustanovené.
Článok III-364
Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia ústavy, európsky zákon mô že Súdnemu dvoru Európskej
únie v rozsahu, ktorý ustanoví, zveri ťprávomoc rozhodova ťspory spojené s uplat ňovaním právnych
aktov prijatých na základe ústavy, ktoré zakladajú európske právne tituly du ševného vlastníctva.
Článok III-365
1. Súdny dvor Európskej únie preskúmava zákonnos ťeurópskych zákonov a európskych
rámcových zákonov, právnych aktov Rady, Komisie a Európskej centrálnej banky s výnimkou
odporúč aní a stanovísk, a aktov Európskeho parlamentu a Európskej rady, ktoré sú určené na16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/159
vyvolanie právnych ú činkov vo či tretím stranám. Tie žpreskúmava zákonnos ťaktov orgánov, úradov
alebo agentúr Únie, ktoré sú určené na vyvolanie právnych ú činkov voči tretím stranám.
2. Na ú čely odseku 1 je Súdny dvor Európskej únie príslu šný rozhodova ťožalobách podaných
členským štátom, Európskym parlamentom, Radou alebo Komisiou z dôvodu nepríslu šnosti,
porušenia podstatnej formálnej nále žitosti, poru šenia ústavy alebo akéhokoľ vek právneho pravidla
týkajúceho sa jej uplat ňovania alebo z dôvodu zneu žitia právomoci.
3. Súdny dvor Európskej únie je za podmienok uvedených v odsekoch 1 a 2 príslu šný rozhodova ť
o návrhoch podaných Dvorom audítorov, Európskou centrálnou bankou a Výborom regiónov na
účely ochrany ich výsadných práv.
4. Akákoľ vek fyzická alebo právnická osoba mô že za podmienok uvedených v odsekoch 1 a 2
podaťžalobu proti aktom, ktoré sú jej adresované alebo ktoré sa jej priamo a osobne týkajú, ako
aj voči podzákonným právnym aktom, ktoré sa jej priamo týkajú a nevy žadujú vykonávacie
opatrenia.
5. Právne akty, ktorými sa zria ďujú orgány, úrady a agentúry Únie, mô žu ustanovi ťosobitné
podmienky a úpravy týkajúce sa žalôb podaných fyzickými alebo právnickými osobami proti aktom
týchto orgánov, úradov alebo agentúr Únie, ktoré sú určené na vyvolanie právnych ú činkov vo či nim.
6.Žaloby uvedené v tomto článku musia by ťpodané do dvoch mesiacov od uverejnenia aktu alebo
od jeho oznámenia navrhovate ľovi, alebo v prípade, ak nebol uverejnený alebo oznámený, odo dň a,
kedy sa navrhovateľ oňom dozvedel.
Článok III-366
Ak ježaloba opodstatnená, Súdny dvor Európskej únie vyhlási napadnutý akt za neplatný.
Ak to pova žuje za potrebné, ozna čí Súdny dvor, ktoré z ú činkov aktu, ktorý vyhlásil za neplatný, sa
považujú za kone čné.
Článok III-367
Ak Európsky parlament, Európska rada, Rada, Komisia alebo Európska centrálna banka v rozpore
s ústavou nekonajú, členskéštáty a iné in štitúcie Únie mô žu podaťna Súdny dvor Európskej únie
žalobu o určenie poru šenia ústavy. Tento článok sa primerane uplatní na orgány, úrady a agentúry
Únie, ktoré opomenú konanie.
Žaloba je prípustná, len ak bola dotknutá inš titúcia, orgán, úrad alebo agentúra najprv vyzvaná, aby
konala. Ak sa dotknutá inš titúcia, orgán, úrad alebo agentúra nevyjadrí do dvoch mesiacov od
vyzvania, žalobu je mo žné podaťvďalšej lehote dvoch mesiacov.C 310/160 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Každá fyzická alebo právnická osoba mô že za podmienok ustanovených v prvom a druhom odseku
podaťna Súdny dvor s ťažnosť,a ki nštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra Únie opomenuli adresova ť
tejto osobe akýkoľ vek iný akt ako odporú čanie alebo stanovisko.
Článok III-368
Inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra, ktorých akt bol vyhlásený za neplatný alebo ktorých nekonanie
bolo vyhlásené za odporujúce ústave, sú povinné prija ťpotrebné opatrenia, aby vyhoveli rozsudku
Súdneho dvora Európskej únie.
Touto povinnos ťou nie je dotknutá žiadna povinnos ť, ktorá mô že vyplýva ťz uplatňovaniačlánku III-
431 druhého odseku.
Článok III-369
Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťo prejudiciálnych otázkach týkajúcich sa:
a) výkladu ústavy,b) platnosti a výkladu aktov in štitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie.
Ak sa takáto otázka vznesie pred akýmko ľvek súdnym orgánom členského štátu, tento súdny orgán
môžep ožiadaťSúd, aby o tejto otázke rozhodol, ak sa domnieva, že rozhodnutie o otázke je
nevyhnutné na to, aby mohol vyda ťrozsudok.
Ak sa takáto otázka vznesie v prebiehajúcom konaní pred súdnym orgánom členského štátu, voči
ktorého rozhodnutiam nie je prípustný žiaden opravný prostriedok pod ľa vnútroštátneho práva,
tento súdny orgán predlo ží vec Súdnemu dvoru.
Ak sa takáto otázka vznesie v prebiehajúcom konaní pred súdnym orgánom členského štátu
v súvislosti s osobou, ktorá je vo väzbe, Súdny dvor koná bezodkladne.
Článok III-370
Súdn 
y dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťo sporoch týkajúcich sa náhrady škody
uvedených v článku III-431 druhom a tre ťom odseku.
Článok III-371
Súdny dvor je príslu šný rozhodova ťo zákonnosti aktu prijatého Európskou radou alebo Radou pod ľa
článku I-59 výhradne na návrh členského štátu dotknutého kon štatovaním Európskej rady alebo
Rady, a to výhradne o dodr žaní procesných ustanovení uvedeného článku.
Taký návrh musí by ťpredložený do jedného mesiaca od dátumu takéhoto kon štatovania. Súd
rozhodne do jedného mesiaca od dátumu návrhu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/161
Článok III-372
Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťovšetkých sporoch medzi Úniou a jej
zamestnancami v medziach a za podmienok ustanovených v Slu žobnom poriadku a podmienkach
zamestnávania ostatných zamestnancov Únie.
Článok III-373
Súdny dvor Európskej únie je v tu ustanovených medziach príslu šný rozhodova ťo sporoch
týkajúcich sa:
a) plnenia povinností členských štátov podľ aŠtatútu Európskej investi čnej banky. V tejto súvislosti
má správna rada banky právomoci priznané Komisii v článku III-360,
b) rozhodnutí Rady guvernérov Európskej investi čnej banky. V tejto súvislosti mô žek aždýčlenský
štát, Komisia alebo správna rada banky poda ťžalobu za podmienok ustanovených v článku III-
365,
c) rozhodnutí Správnej rady Európskej investi čnej banky. Žaloby proti takýmto opatreniam mô žu
podaťlenčlenskéštáty alebo Komisia za podmienok ustanovených v článku III-365 a výhradne
na základe nedodr žania postupu uvedeného v článku 19 ods. 2, 5, 6 a 7 štatútu banky,
d) plnenia povinností, ktoré národným centrálnym bankám vyplývajú z ústavy a Štatútu
Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky. V tejto súvislosti má Rada
guvernérov Európskej centrálnej banky vo či národným centrálnym bankám rovnaké právomoci,
ako sú v článku III-360 priznané Komisii vo čičlenským štátom. Ak Súdny dvor Európskej únie
zistí,že národná centrálna banka poru šila svoju povinnos ťvyplývajúcu z ústavy, je povinná prija ť
potrebné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora.
Článok III-374
Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťna základe rozhodcovskej dolo žky obsiahnutej
v zmluve uzavretej Úniou alebo v mene Únie, a to bez oh ľadu na to, či sa táto zmluva spravuje
verejným alebo súkromným právom.
Článok III-375
1. S výnimkou prípadov, keď je na základe ústavy príslu šný Súdny dvor Európskej únie, nie sú
konania, ktorých ú častníkom je Únia, vylú čené z právomoci súdnych orgánov členských štátov.
2.Členskéštáty sa zaväzujú, že spory týkajúce sa výkladu alebo uplat ňovania ústavy nebudú rie šiť
iným spôsobom, ako ustanovuje ústava.
3. Súdny dvor je príslu šný rozhodova ťok aždom spore medzi členskými štátmi, ktorý sa týka
predmetu ústavy, ak je mu spor predlo žený na základe osobitnej zmluvy medzi ú častníkmi.C 310/162 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-376
Súdny dvor Európskej únie nie je príslu šný vo veciach v súvislosti s článkami I-40 a I-41,
ustanoveniami hlavy V kapitoly II týkajúcimi sa spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky
ačlánkom III-293, ak sa týka spolo čnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky.
Súdny dvor je v šak príslušný dohliada ťna dodržiavaniečlánku III-308 a rozhodova ťožalobách
podaných v súlade s podmienkami ustanovenými v článku III-365 ods. 4, ktorými sa preskúmava
zákonnos ťeurópskych rozhodnutí upravujúcich re štriktívne opatrenia vo či fyzickým alebo
právnickým osobám, ktoré boli prijaté Radou na základe hlavy V kapitoly II.
Článok III-377
Pri výkone svojich právomocí týkajúcich sa ustanovení hlavy III kapitoly IV oddielov 4 a 5, ktoré sa
vzťahujú na priestor slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti, Súdny dvor Európskej únie nie je
príslušný preskúmava ťplatnosťalebo primeranos ťoperácií vykonaných políciou alebo inými
orgánmi členského štátučinnými v trestnom konaní, ani rozhodova ťo výkone právomocí členských
štátov v oblasti udrž iavania verejného poriadku a zabezpe čovania vnútornej bezpe čnosti.
Článok III-378
Bez ohľ adu na uplynutie lehoty stanovenej v článku III-365 ods. 6 sa ka ždý účastník konania mô že
v konaní, ktorého predmetom je v šeobecne záväzný právny akt prijatý in štitúciou, orgánom, úradom
alebo agentúrou Únie, dovoláva ťpred Súdnym dvorom Európskej únie neuplatnite ľnosti daného aktu
z dôvodov ustanovených v článku III-365 ods. 2.
Článok III-379
1.Žaloby podané na Súdny dvor Európskej únie nemajú odkladný ú činok. Ak sa v šak Súd
domnieva, žes it ov y žadujú okolnosti, mô že nariadiťpozastavenie uplat ňovania napadnutého aktu.
2. Súdny dvor Európskej únie mô žev ovšetkých jemu predlo žených veciach nariadi ťakékoľ vek
potrebné predbe žné opatrenia.
Článok III-380
Rozsudky Súdneho dvora Európskej únie sú vykonate ľné za podmienok ustanovených v článku III-
401.
Článok III-381
Štatút Súdneho dvora Európskej únie je ustanovený v protokole.
Európsky zákon mô že zmeniťa doplniťustanovenia štatútu s výnimkou hlavy I a článku 64. Prijíma
sa buďnažiadosťSúdneho dvora a po porade s Komisiou, alebo na návrh Komisie a po porade so
Súdnym dvorom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/163
Pododdiel 6
Európska centrálna banka
Článok III-382
1. Rada guvernérov Európskej centrálnej banky sa skladá z členov Výkonnej rady Európskej
centrálnej banky a z guvernérov národných centrálnych bánk členských štátov, pre ktoré neplatí
výnimka pod ľačlánku III-197.
2. Výkonná rada sa skladá z prezidenta, viceprezidenta a štyrochďalšíchčlenov.
Prezident, viceprezident a ďalšíčlenovia Výkonnej rady sú vymenovaní Európskou radou, ktorá sa
uznáša kvalifikovanou vä čšinou, spomedzi uznávaných a skúsených odborníkov v menovej alebo
bankovej oblasti, na základe odporúč ania Rady a po porade s Európskym parlamentom a Radou
guvernérov Európskej centrálnej banky.
Ich funkčné obdobie je osemro čné a nemo žno ich vymenova ťznova.
Členmi Výkonnej rady mô žub yťlenštátni príslu šnícičlenských štátov.
Článok III-383
1. Na zasadnutiach Rady guvernérov Európskej centrálnej banky sa mô žu bez práva hlasova ť
zúčastňovaťpredseda Rady a jeden člen Komisie.
Predseda Rady mô že predložiťRade guvernérov Európskej centrálnej banky návrh na prerokovanie.
2. Prezident Európskej centrálnej banky je pozývaný k ú časti na zasadnutiach Rady, ke ďtáto rokuje
o záležitostiach, ktoré sa týkajú cie ľov a úloh Európskeho systému centrálnych bánk.
3. Európska centrálna banka predkladá Európskemu parlamentu, Európskej rade, Rade a Komisii
výročnú správu o činnosti Európskeho systému centrálnych bánk a o menovej politike za
predchádzajúci a za be žný rok. Prezident Európskej centrálnej banky prednesie túto správu
Európskemu parlamentu, ktorý mô že o nej uskutočniť všeobecnú rozpravu, a Rade.
Prezident Európskej centrálnej banky a ďalšíčlenovia Výkonnej rady mô žub yťvypočutí na základe
žiadosti Európskeho parlamentu alebo z ich vlastného podnetu príslu šnými orgánmi Európskeho
parlamentu.C 310/164 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Pododdiel 7
Dvor audítorov
Článok III-384
1. Dvor audítorov overuje ú čty všetkých príjmov a výdavkov Únie. Tie žoveruje ú čty všetkých
príjmov a výdavkov ka ždého orgánu, úradu alebo agentúry zriadeného Úniou, pokia ľto nevylu čuje
akt o zriadení takéhoto orgánu, úradu alebo agentúry.
Dvor audítorov poskytuje Európskemu parlamentu a Rade vyhlásenie o vierohodnosti vedenia ú čtov
a o zákonnosti a riadnosti príslu šných operácií, ktoré sa uverej ňuje v Úradnom vestníku Európskej únie .
Toto vyhlásenie mô žeb yťdoplnené osobitným posudkom ka ždej hlavnej oblasti činnosti Únie.
2. Dvor audítorov preskúmava, čis avšetky príjmy a výdavky uskutočnili zákonným a riadnym
spôsobom, a či sa vykonávalo správne finan čné hospodárenie. Pritom podá správu najmä o ka ždom
prípade nezrovnalosti.
Audit príjmov sa uskutočň uje porovnaním splatných poh ľadávok a súm, ktoré boli Spolo čenstvu
skutočne uhradené.
Audit výdavkov sa uskutočň uje porovnaním prijatých záväzkov a poskytnutých platieb.
Tieto audity mô žub yťvykonané pred ú čtovnou závierkou príslu šného rozpo čtového roka.
3. Audit je zalo žený na účtovných záznamoch a v prípade potreby vykonávaný priamo na mieste
v iných inš titúciách, ako aj v priestoroch akéhokoľ vek orgánu, úradu alebo agentúry, ktoré
hospodária s príjmami alebo výdavkami v mene Únie, a v členských štátoch, vrátane priestorov
akejkoľ vek fyzickej alebo právnickej osoby prijímajúcej platby z rozpo čtu. Včlenských štát och sa
audit vykonáva v sú činnosti s vnútro štátnymi kontrolnými orgánmi, a ak tieto orgány nemajú
potrebné právomoci, v sú činnosti s príslu šnými vnútro štátnymi útvarmi. Dvor audítorov
a vnútro štátne kontrolné orgány členských štátov spolupracujú v duchu dôvery, pri čom si
zachovávajú svoju nezávislos ť. Tieto orgány alebo útvary upovedomia Dvor audítorov o tom, čim a j ú
v úmysle zú častniťsa na audite.
Ostatné in štitúcie, všetky orgány, úrady alebo agentúry hospodáriace s príjmami alebo výdavkami
v mene Únie, ka ždá fyzická alebo právnická osoba prijímajúca platby z rozpo čtu a vnútro štátne
kontrolné orgány alebo ak tieto nemajú potrebné právomoci, príslu šné útvary, predlo žia Dvoru
audítorov na jeho žiadosťvšetky dokumenty alebo informácie potrebné na vykonávanie jeho úloh.
V súvislosti s činnosťou Európskej investi čnej banky pri hospodárení s príjmami a výdavkami Únie
práva prístupu Dvora audítorov k informáciám, ktoré má v dr žbe banka, sa spravujú dohodou medzi
Dvorom audítorov, bankou a Komisiou. Dvor audítorov má prístup k informáciám potrebným pre
audit výdavkov a príjmov Únie, ktoré spravuje banka, aj v prípade, ak dohoda neexistuje.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/165
4. Dvor audítorov vypracuje výro čnú správu po závierke ka ždého rozpo čtového roka. Správa sa
predkladá ostatným inš titúciám a spolu s odpove ďami týchto inš titúcií na zistenia Dvora audítorov sa
uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
Dvor audítorov tie žmôže kedykoľ vek predlo žiťsvoje pripomienky najmä formou osobitných správ
ku konkrétnym otázkam a vydáva ťstanoviská na žiadosťniektorej z in štitúcií.
Výročné správy, osobitné správy alebo stanoviská prijíma vä čšinou svojich členov. Mô žez r i aďovať
komory, ktoré za podmienok ustanovených v jeho rokovacom poriadku prijímajú ur čité kategórie
správ alebo stanovísk.
Pomáha Európskemu parlamentu a Rade pri výkone kontroly plnenia rozpo čtu.
Prijme svoj rokovací poriadok. Tento rokovací poriadok podlieha schváleniu Radou.
Článok III-385
1.Členovia Dvora audítorov sú vyberaní z osôb, ktoré vo svojich štátoch pracujú alebo pracovali vo
vonkajších kontrolných orgánoch alebo ktoré sú na túto funkciu osobitne kvalifikované. Musia
poskytova ťzáruku úplnej nezávislosti.
2.Členovia Dvora audítorov sú vymenovaní na obdobie šiestich rokov. Mo žno ich vymenova ť
opätovne. Rada prijíma európske rozhodnutie, ktorým sa ustanovuje zoznam členov vypracovaný
v súlade s návrhmi predlo ženými ka ždýmčlenským štátom. Uzná ša sa po porade s Európskym
parlamentom.Členovia Dvora audítorov si spomedzi seba volia svojho predsedu na obdobie troch rokov. Mô žeb yť
opätovne zvolený.3. Pri plnení svojich povinností členovia Dvora audítorov nesmú žiadaťani
prijíma ťpokyny od
žiadnej vlády ani od žiadneho iného subjektu. Musia sa zdrž aťakéhokoľ vek konania nezlu čiteľného
s ich funkciou.4.Členovia Dvora audítorov nesmú po čas výkonu svojej funkcie vykonáva ťinú zárobkovú alebo
nezárobkovú činnosť. Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zavia žu,žep očas svojho funk čného
obdobia aj po jeho skon čení budú re špektovaťpovinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, najmä
povinnos ťkonaťčestne a zdrž anlivo pri prijímaní určitých funkcií alebo výhod po skončení
funkčného obdobia.
5. Funkcia člena Dvora audítorov zaniká okrem uplynutia funk čného obdobia alebo smrti aj
vzdaním sa funkcie alebo odvolaním Súdnym dvorom podľ a odseku 6.
Takto uvoľ nená funkcia sa obsadí na zvy šok funkčného obdobia dotknutého člena.
S výnimkou odvolania zotrvajú členovia Dvora audítorov vo funkcii, pokia ľnie sú nahradení.C 310/166 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
6.Člen Dvora audítorov mô žeb yťpozbavený funkcie alebo svojho práva na dôchodok alebo
namiesto toho iných výhod len vtedy, ak Súdny dvor na žiadosťDvora audítorov zistí, že prestal
spĺňaťpotrebné podmienky alebo neplní povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie.
ODDIEL 2
PORADNÉ ORGÁNY ÚNIE
Pododdiel 1
Výbor regiónov
Článok III-386
Početčlenov Výboru regiónov nepresiahne 350. Rada, ktorá sa uzná ša jednomyse ľne, prijme na
návrh Komisie európske rozhodnutie, ktorým sa určí zlo ženie výboru.
Členovia výboru a rovnaký po čet náhradníkov sú vymenovaní na pä ťrokov. Mo žno ich vymenova ť
znova. Nesmú by ťsúčasnečlenmi Európskeho parlamentu.
Rada prijme európske rozhodnutie, ktorým sa určí zoznam členov a náhradníkov vypracovaný
v súlade s návrhmi predlo ženými ka ždýmčlenským štátom.
Keďim skončí funkčné obdobie uvedené v článku I-32 ods. 2, na základe ktorého boli navrhnutí,
automaticky skon čí funkčné obdobie členov výboru a v súlade s rovnakým postupom sú nahradení
na zvyšok funkčného obdobia.
Článok III-387
Výbor regiónov si volí svojho predsedu a predsedníctvo spomedzi svojich členov na dvaapolro čné
funkčné obdobie.
Výbor zvoláva jeho predseda na žiadosťEurópskeho parlamentu, Rady alebo Komisie. Mô že sa zísťaj
z vlastného podnetu.
Prijme svoj rokovací poriadok.
Článok III-388
Európsky parlament, Rada alebo Komisia sa s Výborom regiónov poradí vtedy, ke ďtak ustanovuje
ústava, a vo v šetkých ostatných prípadoch, keď to niektorá z týchto inš titúcií pova žuje za vhodné,
naj
mä v tých, ktoré sa týkajú cezhrani čnej spolupráce.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/167
Ak to Európsky parlament, Rada alebo Komisia pova žujú za potrebné, stanovia výboru na
predloženie jeho stanoviska lehotu, ktorá nesmie by ťkratšia ako jeden mesiac od dátumu doru čenia
oznámenia predsedovi. Po uplynutí tejto lehoty neexistencia stanoviska nebráni ďalšiemu postupu.
V prípade porady s Hospodárskym a sociálnym výborom Európsky parlament, Rada alebo Komisia
informujú Výbor regiónov o žiadosti o stanovisko. Ak sa Výbor regiónov domnieva, že sa záležitosť
týkašpecifických regionálnych záujmov, mô že k nej vyda ťstanovisko. Mô že tiežvydaťstanovisko z
vlastného podnetu.
Stanovisko výboru sa spolu so zápisnicou z jeho rokovania predkladá Európskemu parlamentu, Rade
a Komisii.
Pododdiel 2
Hospodársky a sociálny výbor
Článok III-389
Početčlenov Hospodárskeho a sociálneho výboru nepresiahne 350. Rada, ktorá sa uzná ša
jednomyse ľne, prijme na návrh Komisie európske rozhodnutie, ktorým sa určí zlo ženie výboru.
Článok III-390
Členovia Hospodárskeho a sociálneho výboru sú vymenovaní na pä ťrokov. Mo žno ich vymenova ť
znova.
Rada prijme európske rozhodnutie, ktorým sa určí zoznam členov vypracovaný v súlade s návrhmi
predloženými ka ždýmčlenským štátom.
Rada sa uzná ša po porade s Komisiou. Mô že získaťstanovisko európskych organizácií, ktoré
zastupujú rozli čné hospodárske a sociálne odvetvia a ob čiansku spolo čnosť, dotknuté činnosťou
Únie.
Článok III-391
Hospodársky a sociálny výbor si spomedzi svojich členov volí svojho predsedu a predsedníctvo na
dvaapolro čné funkčné obdobie.
Výbor zvoláva jeho predseda na žiadosťEurópskeho parlamentu, Rady alebo Komisie. Mô že sa zísťaj
z vlastného podnetu.
Prijme svoj rokovací poriadok.C 310/168 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-392
Európsky parlament, Rada alebo Komisia sa poradia s Hospodárskym a sociálnym výborom
v prípadoch ustanovených ústavou. Tieto inš titúcie sa s ním mô žu poradiťvo všetkých prípadoch,
keďto považ ujú za vhodné. Mô že tiežvypracova ťstanovisko z vlastného podnetu.
Ak to Európsky parlament, Rada alebo Komisia pova žujú za nevyhnutné, stanovia výboru na
predloženie jeho stanoviska lehotu, ktorá nesmie by ťkratšia ako jeden mesiac od dátumu doru čenia
oznámenia predsedovi. Po uplynutí tejto lehoty neexistencia stanoviska nebráni ďalšiemu postupu.
Stanovisko výboru sa spolu so zápisnicou z jeho rokovania predkladá Európskemu parlamentu, Rade
a Komisii.
ODDIEL 3
EURÓPSKA INVESTI ČNÁ BANKA
Článok III-393
Európska investi čná banka má právnu subjektivitu.
Jejčlenmi sú členskéštáty.
Štatút Európskej investi čnej banky je ustanovený v protokole.
Európsky zákon Rady mô že zmeniť a doplniťŠtatút Európskej investi čnej banky. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne buďnažiadosťEurópskej investi čnej banky a po porade s Európskym parlamentom
a Komisiou, alebo na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom a Európskou investi čnou
bankou.
Článok III-394
Úlohou Európskej investi čnej banky je prispieva ťvyužívaním prístupu ku kapitálovým trhom
a svojich vlastných zdrojov k vyvá ženému a stabilnému rozvoju vnútorného trhu v záujme Únie. Na
tieto účely poskytuje najmä pô žičky a záruky na neziskovom základe, a tým u ľahčuje financovanie
nasledovných projektov vo v šetkých hospodárskych oblastiach:
a) projekty na rozvoj menej rozvinutých regiónov,
b) projekty na modernizáciu alebo konverziu podnikov alebo na rozvoj nových aktivít, ktoré si
vyžaduje vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu, ak sú tieto projekty takého rozsahu alebo
takej povahy, že ich nie je mo žné úplne financova ťrozličnými prostriedkami, ktoré sú dostupné
v jednotlivých členských štátoch,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/169
c) projekty spolo čného záujmu pre niekoľ kočlenských štátov, ktoré sú takého rozsahu alebo takej
povahy,že ich nie je mo žné úplne financova ťrozličnými prostriedkami, ktoré sú dostupné
v jednotlivých členských štátoch.
Pri plnení svojich úloh Európska investi čná banka u ľahčuje financovanie investi čných programov
v spojení s pomocou zo štrukturálnych fondov a z iných finan čných nástrojov Únie.
ODDIEL 4
SPOLOČNÉ USTANOVENIA PRE IN ŠTITÚCIE, ORGÁNY, ÚRADY A AGENTÚRY ÚNIE
Článok III-395
1. Ak pod ľa tejto ústavy Rada koná na návrh Komisie, mô že taký návrh zmeniť a doplniťiba
jednomyse ľným uznesením, okrem prípadov uvedených v článkoch I-55 a I-56, v článku III-396
ods. 10 a 13, článku III-404 a článku III-405 ods. 2.
2. Kým Rada nerozhodne, mô že Komisia kedykoľ vek počas postupu, ktorý vedie k prijatiu aktu
Únie, svoj návrh pozmeniť .
Článok III-396
1. Keďsa podľ a ústavy prijímajú európske zákony alebo európske rámcové zákony pod ľa riadneho
legislatívneho postupu, uplatnia sa tieto ustanovenia.
2. Komisia predlo ží návrh Európskemu parlamentu a Rade.
Prvé čítanie
3. Európsky parlament prijme svoju pozíciu v prvom čítaní a predlo ží ju Rade.
4. Ak Rada schváli pozíciu Európskeho parlamentu, dotknutý akt sa prijme v znení, ktoré
zodpovedá pozícii Európskeho parlamentu.
5. Ak Rada neschváli pozíciu Európskeho parlamentu, prijme svoju pozíciu v prvom čítaní
a predloží ju Európskemu parlamentu.
6. Rada v plnom rozsahu informuje Európsky parlament o dôvodoch, ktoré ju viedli k prijatiu
pozície v prvom čítaní. Komisia v plnom rozsahu informuje o svojej pozícii Európsky parlament.C 310/170 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Druhé čítanie
7. Ak do troch mesiacov od tohto oznámenia Európsky parlament:
a) schváli pozíciu Rady v prvom čítaní alebo neprijme rozhodnutie, dotknutý právny akt sa
považuje za prijatý v znení, ktoré zodpovedá pozícii Rady,
b) odmietne vä čšinou svojich členov pozíciu Rady v prvom čítaní, navrhovaný právny akt sa
považuje za neprijatý,
c) navrhne vä čšinou svojich členov zmeny a doplnenia pozície Rady v prvom čítaní, takto zmenené
a doplnené znenie sa predlo ží Rade a Komisii; Komisia k týmto zmenám a doplneniam vydá
stanovisko.
8. Ak do troch mesiacov od doru čenia zmien a doplnení Európskeho parlamentu Rada
kvalifikovanou vä čšinou:
a) schváli v šetky tieto zmeny a doplnenia, dotknutý právny akt sa pova žuje za prijatý,
b) neschváli v šetky zmeny a doplnenia, predseda Rady po dohode s predsedom Európskeho
parlamentu zvolá do šiestich týždňov zasadnutie Zmierovacieho výboru.
9. Rada sa uzná ša jednomyse ľne o zmenách a doplneniach, ku ktorým Komisia zaujala zamietavé
stanovisko.
Zmierovací postup
10. Úlohou Zmierovacieho výboru, ktorý sa skladá z členov Rady alebo ich zástupcov a rovnakého
počtučlenov zastupujúcich Európsky parlament, je dosiahnu ťdošiestich týždňov od jeho zvolania
kvalifikovanou vä čšinoučlenov Rady alebo ich zástupcov a vä čšinoučlenov zastupujúcich Európsky
parlament dohodu o spolo čnom znení na základe pozícií Európskeho parlamentu a Rady v druhom
čítaní.
11. Na rokovaniach Zmierovacieho výboru sa zú častňuje Komisia, ktorá vyvinie akéko ľvek užitočné
iniciatívy s cie ľom zblížiťpozície Európskeho parlamentu a Rady.
12. Ak do šiestich tý ždňov od svojho zvolania Zmierovací výbor neschváli spolo čný návrh,
navrhovaný právny akt sa pova žuje za neprijatý.
Tretie čítahnie
13. Ak v tejto lehote Zmierovací výbor schváli spolo čný návrh, Európsky parlament, ktorý sa
uznášav äčšinou odovzdaných hlasov, a Rada, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou, majú od
schválenia lehotu šiestich tý ždňov na prijatie dotknutého právneho aktu v súlade so spolo čným
návrhom. Ak tak neurobia, navrhovaný právny akt sa pova žuje za neprijatý.
14. Lehoty troch mesiacov a šiestich týždňov uvedené v tomto článku mô žub yťpredĺžené najviac
o jeden mesiac, respektíve o dva tý ždne, a to z podnetu Európskeho parlamentu alebo Rady.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/171
Osobitné ustanovenia
15. Keďje v prípadoch ustanovených v ústave zákon alebo rámcový zákon v rámci riadneho
legislatívneho postupu predlo žený na základe podnetu skupiny členských štátov, na základe
odporúč ania Európskej centrálnej banky, alebo na žiadosťSúdneho dvora, odsek 2, odsek 6 druhá
veta a odsek 9 sa neuplat ňujú.
V takýchto prípadoch Európsky parlament a Rada predlo žia Komisii navrhovaný právny akt spolu so
svojimi pozíciami v prvom a druhom čítaní. Európsky parlament alebo Rada mô žup očas celého
postupu pož iadaťKomisiu o stanovisko, ktoré Komisia mô že vydaťaj z vlastného podnetu. Ak to
považuje za potrebné, mô že sa Komisia v súlade s odsekom 11 zúčast ňovaťaj na práci
Zmierovacieho výboru.
Článok III-397
Európsky parlament, Rada a Komisia sa navzájom radia a vzájomnou dohodou upravia podrobnosti
svojej spolupráce. Na tento ú čel môžu v súlade s ústavou uzatvára ťmedziinštitucionálne dohody,
ktoré mô žum aťzáväznú povahu.
Článok III-398
1. Pri vykonávaní svojich poslaní sú inš titúcie, orgány, úrady a agentúry Únie podporované
otvorenou, efektívnou a nezávislou európskou administratívou.
2. Ustanovenia na tento ú čel sa prijmú európskymi zákonmi prijatými v súlade so slu žobným
poriadkom a podmienkami zamestnávania prijatými na základe článku III-427.
Článok III-399
1. Inštitúcie, orgány a úrady a agentúry Únie zabezpe čujú transparentnos ťsvojej práce a podľ a
článku I-50 prijmú vo svojich rokovacích poriadkoch ustanovenia o prístupe verejnosti k svojim
dokumentom. Na Súdny dvor Európskej únie, Európsku centrálnu banku a Európsku investi čnú
banku sa pri výkone ich administratívnych úloh uplatní len článok I-50 ods. 3 a tento článok .
2. Európsky parlament a Rada zabezpe čia zverejnenie dokumentov týkajúcich sa legislatívnych
postupov v súlade s podmienkami ustanovenými európskym zákonom uvedeným v článku I-50
ods. 3.
Článok III-400
1. Rada prijme európske nariadenia a európske rozhodnutia ur čujúce:
a) platy, pož itky a dôchodky predsedu Európskej rady, predsedu Komisie, ministra zahrani čných
vecí Únie, členov Komisie, predsedov, členov a tajomníkov Súdneho dvora Európskej únie, ako aj
generálneho tajomníka Rady,C 310/172 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) podmienky zamestnávania, najmä platy, po žitky a dôchodky predsedu a členov Dvora audítorov,
c) akúkoľ vek náhradu odme ňovania osôb uvedených v písmenách a) a b).
2. Rada prijme európske nariadenia a európske rozhodnutia, ktorými sa ur čujú pož itkyčlenov
Hospodárskeho a sociálneho výboru.
Článok III-401
Akty Rady, Komisie alebo Európskej centrálnej banky, ktoré ukladajú peň ažný záväzok iným osobám
akočlenským štátom, sú vykonate ľné.
Nútený výkon rozhodnutia sa spravuje predpismi ob čianskeho procesného práva platnými v tom
členskom štáte, na ktorého území sa vykonáva. Dolo žku vykonate ľnosti pripojí po preskúmaní, ktoré
sa obmedzí iba na overenie pravosti daného titulu, vnútro štátny orgán, ktorý na tento ú čel určí vláda
každéhočlenského štátu a oznámi Komisii a Súdnemu dvoru Európskej únie.
Po splnení týchto formálnych nále žitostí na základe žiadosti dotknutej strany mô že táto pokra čovať
vo výkone rozhodnutia v súlade s vnútro štátnym právom predlo žením veci priamo príslu šnému
orgánu.
Nútený výkon mô žeb yťzastavený len rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie. Preskúmavanie
zákonnosti spôsobu výkonu v šak patrí do pôsobnosti vnútro štátnych súdnych orgánov.
KAPITOLA II
FINANČNÉ USTANOVENIA
ODDIEL 1
VIACROČNÝ FINANČ NÝ RÁMEC
Článok III-402
1. Viacro čný finan čný rámec sa ustanovuje na obdobie najmenej piatich rokov v súlade
sčlánkom I-55.
2. Finan čný rámec stanovuje vý šky súm ro čných stropov pre viazané rozpo čtové prostriedky pod ľa
kategórií výdavkov a ro čný strop pre výdavkové rozpo čtové prostriedky. Kategórie výdavkov, ktorých
počet je obmedzený, zodpovedajú hlavným odvetviam činnosti Únie.
3. Finan čný rámec ustanoví akékoľ vek iné ustanovenia potrebné pre hladký priebeh ro čného
rozpočtového postupu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/173
4. Ak nie je do konca predchádzajúceho finan čného rámca prijatý žiaden európsky zákon Rady,
ktorým sa určuje nový finan čný rámec, stropy a iné ustanovenia zodpovedajúce poslednému roku
tohto rámca sa pred ĺžia aždo prijatia takéhoto zákona.
5. V priebehu celého postupu, ktorý vedie k prijatiu finan čného rámca, prijmú Európsky parlament,
Rada a Komisia v šetky opatrenia potrebné na u ľahčenie úspe šného ukon čenia postupu.
ODDIEL 2
ROČNÝ ROZPO ČET ÚNIE
Článok III-403
Rozpočtový rok sa začína 1. januára a kon čí 31. decembra.
Článok III-404
Európske zákony ustanovia ro čný rozpo čet Únie v súlade s týmito ustanoveniami:
1. Každá inš titúcia vypracuje do 1. júla odhad svojich výdavkov na nasledujúci rozpo čtový rok.
Komisia tieto odhady zlúči do návrhu rozpo čtu, ktorý mô že obsahova ťrôzne odhady.
Návrh rozpo čtu obsahuje odhad príjmov a odhad výdavkov.
2. Komisia predlo ží návrh obsahujúci návrh rozpo čtu Európskemu parlamentu a Rade najneskôr
do 1. septembra roka, ktorý predchádza roku, v ktorom sa má príslu šný rozpo čet plniť.
Komisia mô že návrh rozpo čtu zmeniť ad o p l n i ťpočas daného postupu a ždo zvolania
Zmierovacieho výboru uvedeného v odseku 5.
3. Rada prijme svoju pozíciu k návrhu rozpo čtu a predlo ží ju Európskemu parlamentu najneskôr
do 1. októbra roka, ktorý predchádza roku, v ktorom sa má príslu šný rozpo čet plniť. Rada informuje
Európsky parlament v plnom rozsahu o dôvodoch, ktoré ju viedli k prijatiu jej pozície.4. Ak do štyridsiatich dvoch dní po tomto predlo žení Európsky parlament:
a) schváli pozíciu Rady, európsky zákon, ktorým sa ustanovuje rozpo čet, je prijatý,
b) neprijme rozhodnutie, európsky zákon, ktorým sa ustanovuje rozpo čet, sa pova žuje za prijatý,
c) prijme zmeny a doplnenia vä čšinou svojich členov, takto zmenený a doplnený návrh sa predlo ží
Rade a Komisii. Predseda Európskeho parlamentu po dohode s predsedom Rady bezodkladne
zvolá zasadnutie Zmierovacieho výboru. Ak v šak do desiatich dní od predlo ženia návrhu Rada
informuje Európsky parlament o tom, že
schválila v šetky jeho zmeny a doplnenia, Zmierovací
výbor nezasadne.C 310/174 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5. Úlohou Zmierovacieho výboru, ktorý sa skladá z členov Rady alebo ich zástupcov a rovnakého
počtučlenov zastupujúcich Európsky parlament, je dosiahnu ťdo dvadsa ťjeden dní od jeho zvolania
kvalifikovanou vä čšinoučlenov Rady alebo ich zástupcov a vä čšinoučlenov zastupujúcich Európsky
parlament dohodu o spolo čnom návrhu na základe pozícií Európskeho parlamentu a Rady.
Na rokovaniach Zmierovacieho výboru sa zúč astňuje Komisia, ktorá vyvinie akékoľ vek užitočné
iniciatívy s cie ľom zblížiťpozície Európskeho parlamentu a Rady.
6. Ak sa Zmierovací výbor v lehote dvadsa ťjeden dní uvedenej v odseku 5 dohodne na spolo čnom
návrhu, Európsky parlament a Rada majú lehotu štrnástich dní od dosiahnutia dohody na to, aby
schválili spolo čný návrh.
7. Ak v lehote štrnástich dní uvedenej v odseku 6:
a) európsky parlament aj Rada schvália spolo čný návrh alebo neprijmú rozhodnutie, alebo ak jedna
z týchto in štitúcií schváli spolo čný návrh a druhá neprijme rozhodnutie, európsky zákon, ktorým
sa ustanovuje rozpo čet, sa pova žuje s kone čnou platnos ťou za prijatý v súlade so spolo čným
návrhom, alebo
b) Európsky parlament, ktorý sa uzná šav äčšinou svojich členov, a Rada spolo čný návrh zamietnu,
alebo ak jeden z týchto orgánov zamietne spolo čný návrh, zatia ľčo druhý neprijme rozhodnutie,
Komisia predlo ží nový návrhu rozpo čtu, alebo
c) Európsky parlament, ktorý sa uzná šav äčšinou svojich členov, zamietne spolo čný návrh, zatia ľčo
Rada ho schváli, Komisia predlo ží nový návrhu rozpo čtu, alebo
d) Európsky parlament schváli spolo čný návrh, zatia ľčo Rada ho zamietne, Európsky parlament
môžed oštrnástich dní odo d ňa zamietnutia Radou vä čšinou svojich členov a troma pätinami
odovzdaných hlasov rozhodnú ť,že potvrdzuje v šetky alebo niektoré zmeny a doplnenia uvedené
v odseku 4 písm. c). Ak jedna zo zmien a doplnení Európskeho parlamentu nie je potvrdená,
považuje sa pozícia dohodnutá v Zmierovacom výbore k rozpo čtovej polo žke, ktorá je
predmetom tejto zmeny a doplnenia, za zachovanú. Európsky zákon, ktorým sa ustanovuje
rozpočet, sa pova žuje s kone čnou platnos ťou za prijatý na tomto základe.
8. Ak Zmierovací výbor neschváli spolo čný návrh v lehote dvadsa ťjeden dní uvedenej v odseku 5,
Komisia predlo ží nový návrhu rozpo čtu.
9. Po ukon čení postupu uvedeného v tomto článku vyhlási predseda Európskeho parlamentu, že
európsky zákon, ktorým sa ustanovuje rozpo čet, bol s kone čnou platnos ťou prijatý.
10. Každá inš titúcia vykonáva právomoci jej zverené týmto článkom v súlade s ústavou a právnymi
aktmi prijatými na jej základe, najmä so zreteľ om na vlastné zdroje Únie a rovnováhu príjmov
a výdavkov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/175
Článok III-405
1. Ak nebol na za čiatku rozpo čtového roka s kone čnou platnos ťou prijatý žiaden európsky zákon,
ktorým sa ustanovuje rozpo čet, každý mesiac je mo žné vynalo žiťv rámci jednotlivých kapitol
výdavky vo výš ke najviac jednej dvanástiny rozpo čtových prostriedkov príslu šnej kapitoly na
predchádzajúci rozpo čtový rok v súlade s európskym zákonom uvedeným v článku III-412, ktoré
zároveňnesmú presiahnu ťjednu dvanástinu prostriedkov ustanovených v rovnakej kapitole návrhu
rozpočtu.
2. Rada mô že na návrh Komisie a v súlade s ostatnými podmienkami ustanovenými v odseku 1
prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým sa povo ľujú výdavky presahujúce jednu dvanástinu v súlade
s európskym zákonom uvedeným v článku III-412. Rada bezodkladne predlo ží rozhodnutie
Európskemu parlamentu.
Európske rozhodnutie ustanoví potrebné opatrenia týkajúce sa zdrojov pre uplat ňovanie tohto
článku v súlade s európskymi zákonmi uvedenými v článku I-54 ods. 3 a 4.
Nadobúda ú činnosťtridsaťdní po svojom prijatí, ak Európsky parlament, ktorý sa uzná šav äčšinou
všetkých svojich členov, v rámci tejto lehoty nerozhodne, že zníži tieto výdavky.
Článok III-406
V súlade s podmienkami ustanovenými európskym zákonom uvedeným v článku III-412 je mo žné
všetky rozpo čtové prostriedky nepou žité na konci rozpo čtového roka s výnimkou tých, ktoré sa
týkajú výdavkov na personál, prenies ťlen doďalšieho rozpo čtového roka.
Rozpočtové prostriedky sú členené podľ a kapitol zoskupujúcich výdavkové polo žky podľ ai c h
povahy alebo ú čelu a sú ďalej rozdelené v súlade s európskym zákonom uvedeným v článku III-412.
Výdavky:
—Európskeho parlamentu,
—Európskej rady a Rady,
—Komisie, ako aj
—Súdneho dvora Európskej únie,
sú vedené v samostatných oddieloch rozpo čtu bez toho, aby bola dotknutá osobitná úprava pri
určitých spolo čných výdavkoch.C 310/176 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 3
PLNENIE ROZPO ČTU A ABSOLUTÓRIUM
Článok III-407
Komisia plní rozpo čet v spolupráci s členskými štátmi, v súlade s európskym zákonom uvedeným
včlánku III-412, na vlastnú zodpovednos ťa v medziach pridelených prostriedkov, pri čom zohľadňuje
zásady správneho finan čného hospodárenia. Členskéštáty spolupracujú s Komisiou, aby zabezpe čili,
že sa rozpo čtové prostriedky pou žijú v súlade s touto zásadou.
Európsky zákon uvedený v článku III-412 ustanovuje povinnosti kontroly a auditu členských štátov
pri plnení rozpo čtu a z toho vyplývajúce zodpovednosti. Ustanovuje zodpovednosti a podrobné
pravidlá, pod ľa ktorých ka ždá inš titúcia postupuje pri vynakladaní svojich vlastných výdavkov.
Komisia mô že v medziach a za podmienok ustanovených v európskom zákone uvedenom
včlánku III-412 vykonáva ťprevody rozpo čtových prostriedkov medzi kapitolami alebo medzi
položkami nižš iehočlenenia v rámci rozpo čtu.
Článok III-408
Komisia predkladá ka ždoročne Európskemu parlamentu a Rade ú čty za predchádzajúci rozpo čtový
rok týkajúce sa rozpo čtových operácií. Komisia im tie žpredloží finančný výkaz aktív a pasív Únie.
Komisia tie žpredloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o financiách Únie zalo ženú
na výsledkoch získaných najmä na základe po žiadaviek Európskeho parlamentu a Rady pod ľa
článku
III-409.
Článok III-409
1. Európsky parlament na základe odporú čania Rady ude ľuje Komisii absolutórium za plnenie
rozpočtu. Na tento ú čel Európsky parlament po Rade preskúma ú čty, finan čné výkazy a hodnotiacu
správu uvedenú v článku III-408, výro čnú správu Dvora audítorov spolu s odpove ďami
kontrolovaných in štitúcií na zistenia Dvora audítorov, vyhlásenie o vierohodnosti uvedené
včlánku III-384 ods. 1 druhom pododseku a akéko ľvek príslu šné osobitné správy Dvora audítorov.
2. Pred udelením absolutória Komisii alebo z iného dôvodu v súvislosti s výkonom svojich
právomocí pri plnení rozpo čtu môže Európsky parlament vyzva ťKomisiu, aby podala vysvetlenia
k vynakladaniu výdavkov alebo fungovaniu systémov finan čnej kontroly. Na žiadosťEurópskeho
parlamentu mu Komisia predlo žívšetky potrebné informácie.
3. Komisia prijme v šetky vhodné opatrenia, aby vyhovela pripomienkam uvedeným
v rozhodnutiach o udelení absolutória a ďalším pripomienkam Európskeho parlamentu
v súvislosti s uskutočnenými výdavkami, ako aj k poznámkam sprevádzajúcim odporú čania Rady
o udelení absolutória.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/177
4. Komisia na žiadosťEurópskeho parlamentu alebo Rady podáva správy o opatreniach prijatých
v súvislosti s týmito pripomienkami a poznámkami, najmä o pokynoch daných útvarom, ktoré sú
zodpovedné za plnenie rozpo čtu. Tieto správy sa tie žpredkladajú Dvoru audítorov.
ODDIEL 4
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok III-410
Viacročný finan čný rámec a ro čný rozpo čet sa zostavujú v eurách.
Článok III-411
Komisia mô že za predpokladu, že to oznámi príslu šným orgánom dotknutých členských štátov,
previesťna menu jedného z členských štátov svoje prostriedky v mene iného členského štátu
v rozsahu potrebnom na to, aby sa umož nilo ich pou žitie na účely ustanovené v ústave. Komisia sa
čom ožno najviac vyhýba takýmto prevodom, pokia ľmá v držbe hotovosť alebo iné likvidné aktíva
v menách, ktoré potrebuje.
Komisia je v styku s ka ždým dotknutým členským štátom prostredníctvom orgánu, ktorý je ur čený
týmtoštátom. Pri vykonávaní finan čných operácií Komisia vyu žíva služby emisnej banky dotknutého
členského štátu alebo akejkoľ vek inej finan čnej inš titúcie schválenej týmto štátom.
Článok III-412
1. Európske zákony ustanovujú:a) rozpo čtové pravidlá, ktoré ur čujú najmä podrobnosti zostavovania a plnenia rozpo čtu
a predkladania a overovania ú čtov,
b) pravidlá, ktoré upravujú kontrolu zodpovednosti ú častníkov finan čných operácií, najmä
povoľujúcic
h úradníkov a ú čtovníkov.
Tieto európske zákony sa prijímajú po porade s Dvorom audítorov.2. Rada prijme na návrh Komisie európske nariadenie ustanovujúce podrobnosti a postupy, pod ľa
ktorých sa príjmy rozpo čtu ustanovené v úprave vlastných zdrojov Únie dávajú k dispozícii Komisii,
a prípadne opatrenia, ktoré sa v prípade potreby uplatnia na zabezpe čenie potrieb pokladni čnej
hotovosti. Rada sa uzná ša po porade s Európskym parlamentom a Dvorom audítorov.
3. Do 31. decembra 2006 sa Rada uzná ša jednomyse ľne vo všetkých prípadoch uvedených v tomto
článku.C 310/178 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-413
Európsky parlament, Rada a Komisia zabezpe čujú, aby boli k dispozícii finan čné prostriedky a aby sa
tak umož nilo Únii plni ťjej právne záväzky vo vzť ahu k tretím stranám.
Článok III-414
Pravidelné stretnutia predsedov Európskeho parlamentu, Rady a Komisie sa zvolávajú na podnet
Komisie v rámci rozpo čtových postupov uvedených v tejto kapitole. Predsedovia prijmú v šetky
potrebné opatrenia na podporu zmierenia a zblí ženia pozícií inš titúcií, ktorým predsedajú, s cie ľom
uľahčiťvykonávanie tejto kapitoly.
ODDIEL 5
BOJ PROTI PODVODOM
Článok III-415
1. Únia a členskéštáty bojujú prostredníctvom opatrení prijatých v súlade s týmto článkom proti
podvodom a akýmkoľ vek iným protiprávnym konaniam, ktoré po škodzujú finan čné záujmy Únie.
Tieto opatrenia majú odradzujúci ú činok a umožň ujú účinnú ochranu v členských štátoch, ako aj vo
všetkých inš titúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach Únie.
2.Členskéštáty prijmú na boj proti podvodom, ktoré po škodzujú finan čné záujmy Únie, rovnaké
opatrenia, aké prijímajú na boj proti podvodom, ktoré po škodzujú ich vlastné finan čné záujmy.
3. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia ústavy, členskéštáty koordinujú svoju činnosť
zameranú na ochranu finan čných záujmov Únie proti podvodom. Na tento ú čel organizujú spolu
s Komisiou úzku a pravidelnú spoluprácu medzi príslu šnými orgánmi.
4. Európske zákony alebo európske rámcové zákony ustanovujú potrebné opatrenia v oblastiachpredchádzania a boja proti podvodom, ktoré po škodzujú finan čné záujmy Únie, s cieľ om umož niť
účinnú a rovnocennú ochranu v členských štátoch a vo v šetkých inš titúciách, orgánoch, úradoch
a agentúrach Únie. Prijímajú sa po porade s Dvorom audítorov.
5. Komisia v spolupráci s členskými štátmi predkladá ka ždý rok Európskemu parlamentu a Rade
správu o opatreniach prijatých na vykonanie tohto článku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/179
KAPITOLA III
POSILNENÁ SPOLUPRÁCA
Článok III-416
Každá posilnená spolupráca musí by ťv súlade s ústavou a právom Únie.
Takáto spolupráca nesmie naru šiťvnútorný trh ani hospodársku, sociálnu a územnú súdr žnosť. Tiež
nesmie predstavova ťprekážku alebo diskrimináciu v obchode medzi členskými štátmi, ani medzi
nimi nesmie naru šiťhospodársku sú ťaž.
Článok III-417
Každá posilnená spolupráca re špektuje právomoci, práva a povinnosti tých členských štátov, ktoré sa
jej nezúčastňujú. Takéto členskéštáty nesmú bráni ťjej vykonávaniu zú častnenými členskými štátmi.
Článok III-418
1. Posilnená spolupráca je pri nadviazaní otvorená v šetkýmčlenským štátom a podmienená
dodržaním všetkých podmienok ú časti, ktoré ustanovuje európske rozhodnutie, ktorým bola
povolená. Na ďalej je im kedykoľ vek otvorená, pokiaľ okrem uvedených podmienok spĺňajú aj
prípadné ďalšie podmienky právnych aktov prijatých v jej rámci.
Komisia a členskéštáty zúčastnené na posilnenej spolupráci zabezpe čia podporu ú častičo
najväčš ieho poč tučlenských štátov.
2. Komisia a prípadne minister zahrani čných vecí Únie poskytujú Európskemu parlamentu a Rade
pravidelné informácie týkajúce sa vývoja posilnenej spolupráce.
Článok III-419
1.Členskéštáty, ktoré si želajú nadviaza ťmedzi sebou posilnenú spoluprácu v jednej z oblastí, na
ktoré sa vz ťahuje ústava, s výnimkou oblastí výlu čnej právomoci a spolo čnej zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky, predlo žiažiadosťKomisii a upresnia rozsah pôsobnosti a ciele navrhovanej
posilnenej spolupráce. Komisia mô žen at e n t oú čel predlo žiťnávrh Rade. Ak Komisia návrh
nepredloží, informuje dotknuté štáty o dôvodoch, pre čo tak neurobila.
Povolenie nadviaza ťposilnenú spoluprácu sa ude ľuje európskym rozhodnutím Rady, ktorá sa uzná ša
na návrh Komisie a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.
2.Žiadosťčlenských štátov, ktoré si želajú medzi sebou nadviaza ťposilnenú spoluprácu v rámci
spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, sa podáva Rade. Žiadosťsa postúpi ministrovi
zahraničných vecí Únie, ktorý zaujme stanovisko k tomu, či je zamý šľaná posilnená spolupráca
v
súlade so spolo čnou zahrani čnou a bezpe čnostnou politikou Únie, a Komisii, ktorá zaujmeC 310/180 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
stanovisko najmä k tomu, či je navrhovaná posilnená spolupráca v súlade s ostatnými politikami
Únie. Pre informáciu sa postúpi aj Európskemu parlamentu.
Povolenie postupova ťformou posilnenej spolupráce sa ude ľuje európskym rozhodnutím Rady, ktorá
sa uznáša jednomyse ľne.
Článok III-420
1. Každýčlenskýštát, ktorý si želá zúčastniťsa prebiehajúcej posilnenej spolupráce v jednej
z oblastí uvedených v článku III-419 ods. 1, oznámi svoj zámer Rade a Komisii.
Komisia potvrdí ú časťdotknutého členského štátu v priebehu štyroch mesiacov od dátumu prijatia
oznámenia. V prípade potreby skon štatuje,že sú splnené podmienky ú časti a prijme akékoľ vek
potrebné prechodné opatrenia týkajúce sa uplat ňovania u žprijatých právnych aktov v rámci
posilnenej spolupráce.Ak sa však Komisia domnieva, že neboli splnené podmienky ú časti, označ í opatrenia, ktoré je
potrebné prija ť, aby tieto podmienky boli splnené, a stanoví lehotu na opätovné preskúmanie
žiadosti. Po uplynutí tejto lehoty opätovne preskúma žiadosťv súlade s postupom ustanoveným
v druhom pododseku. Ak sa Komisia domnieva, že podmienky ú časti eš te stále sú splnené, dotknutý
členskýštát môže záležitosťpredložiťRade, ktorá rozhodne o žiadosti. Rada sa uzná ša v súlade
sčlánk
om I-44 ods. 3. Na návrh Komisie mô že tiežprijaťprechodné opatrenia uvedené v druhom
pododseku.2. Každýčlenskýštát, ktorý si želá zúčastniťsa prebiehajúcej posilnenej spolupráce v rámci
spoločnej zahrani čnej a bezpe čnostnej politiky, oznámi svoj zámer Rade, ministrovi zahrani čných
vecí Únie a Komisii.Rada potvrdí ú časťdotknutého členského štátu po porade s ministrom zahrani čných vecí Únie
a v prípade potreby po kon štatovaní, že sú splnené podmienky ú časti. Rada tie žmôže na návrh
ministra zahrani čných vecí Únie prija ťakékoľ vek potrebné prechodné opatrenia týkajúce sa
uplatňovania užprijatých právnych aktov v rámci posilnenej spolupráce. Ak sa v šak Rada domnieva,
že podmienky ú časti nie sú splnené, ozna čí opatrenia, ktoré je potrebné prija ť, aby tieto podmienky
boli splnené, a stanoví lehotu na opätovné preskúmanie žiadosti o ú časť.
Na účely tohto odseku sa Rada uzná ša jednomyse ľne a v súlade s článkom I-44 ods. 3.
Článok III-421
Výdavky vyplývajúce z uskuto čňovania posilnenej spolupráce s výnimkou administratívnych
nákladov vznikajúcich in štitúciám zná šaj
ú zúčastnené členskéštáty, pokia ľvšetcičlenovia Rady po
porade s Európskym parlamentom nerozhodnú jednomyse ľne inak.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/181
Článok III-422
1. Keďustanovenie ústavy, ktoré mô žeb yťuplatňované v súvislosti s posilnenou spoluprácou,
ustanovuje, že Rada sa uzná ša jednomyse ľne, môže Rada jednomyse ľne v súlade s opatreniami
ustanovenými v článku I-44 ods. 3 prija ťeurópske rozhodnutie ustanovujúce, že sa bude uzná šať
kvalifikovanou vä čšinou.
2. Keďustanovenie ústavy, ktoré mô žeb yťuplatňované v súvislosti s posilnenou spoluprácou,
ustanovuje, že Rada prijíma európske zákony alebo európske rámcové zákony podľ a mimoriadneho
legislatívneho postupu, mô že Rada jednomyse ľne v súlade s postupom ustanoveným v článku I-44
ods. 3 prija ťeurópske rozhodnutie ustanovujúce, že sa bude uzná šaťpodľa riadneho legislatívneho
postupu. Rada sa uzná ša po porade s Európskym parlamentom.
3. Odseky 1 a 2 sa neuplat ňujú na rozhodnutia, ktoré majú vojenské alebo obranné dôsledky.
Článok III-423
Rada a Komisia zabezpe čujú vzájomný súlad činností vykonávaných v rámci posilnenej spolupráce
a súlad takýchto činností s politikami Únie a na tento ú čel spolupracujú.
HLAVA VII
SPOLO ČNÉ USTANOVENIA
Článok III-424
So zreteľ om naštrukturálnu, hospodársku a sociálnu situáciu Guadeloupe, Francúzskej Guayany,
Martinique, Réunionu, Azorov, Madeiry a Kanárskych ostrovov, ktorá je znásobená ich odľ ahlosťou,
ostrovnou povahou, malou rozlohou, nepriaznivými topografickými a klimatickými podmienkami,
hospodárskou závislos ťou na malom mno žstve produktov, ktorých trvalá povaha a kombinácia
závaž ne sťažuje ich rozvoj, Rada na návrh Komisie prijíma európske zákony, európske rámcové
zákony, európske nariadenia a európske rozhodnutia, zamerané najmä na ustanovenie podmienokuplatňovania ústavy v týchto regiónoch, vrátane spolo čných politík. Uzná ša sa po porade
s Európskym parlamentom.
Právne akty uvedené v prvom odseku sa týkajú najmä takých oblastí, ako sú colná a obchodná
politika, fi škálna politika, slobodné pásma, politika v oblasti po ľnohospodárstva a rybného
hospodárstva, podmienky dodávok surovín a tovarov základnej spotreby, štátna pomoc a podmienky
prístupu k štrukturálnym fondom a horizontálnym programom Únie.
Rada pri prijímaní právnych aktov uvedených v prvom odseku zoh ľadní osobitné charakteristické
črty a preká žky najvzdialenej ších regiónov bez naru šovania celistvosti a vnútorného súladu právneho
poriadku Únie vrátane vnútorného trhu a spolo čných politík.C 310/182 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok III-425
Ústavou nie je žiadnym spôsobom dotknutá úprava vlastníctva v členských štátoch.
Článok III-426
Únia pož íva v každom zčlenských štátov najrozsiahlej šiu právnu spôsobilos ťa spôsobilos ťna právne
úkony, aké ich právne predpisy priznávajú právnickým osobám. Mô že najmä nadobúda ťa scudzova ť
hnuteľ ný aj nehnute ľný majetok a mô žeb yťúčastníkom v súdnych konaniach. Na tento ú čel Úniu
zastupuje Komisia. Únia je v šak zastúpená aj ka ždou z inš titúcií na základe ich administratívnej
autonómie v zále žitostiach týkajúcich sa ich fungovania.
Článok III-427
Európsky zákon ustanoví Slu žobný poriadok a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov
Únie. Prijíma sa po porade s dotknutými inš titúciami.
Článok III-428
Komisia mô že v medziach a za podmienok ustanovených európskym nariadením alebo európskym
rozhodnutím prijatým jednoduchou vä čšinou Radou zbiera ťakékoľ vek informácie a vykonáva ť
akékoľ vek preskúmania potrebné v súvislosti s plnením úloh, ktorými je poverená.
Článok III-429
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 5 Protokolu o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk
a Európskej centrálnej banky, opatrenia na zostavovanie štatistík ustanovuje európsky zákon alebo
európsky rámcový zákon, ke ďje to potrebné na výkon činnosti Únie.
2. Zostavovanie štatistík sa spravuje nestrannos ťou, spoľahlivosťou, objektivitou, vedeckou
nezávislos ťou, nákladovou efektívnos ťou a dôverným charakterom štatistických údajov. Hospodár-
skym subjektom pritom nesmú spôsobi ťnadmernú zá ťaž.
Článok III-430
Členovia in štitúcií Únie, členovia výborov a úradníci a iní zamestnanci Únie sú povinní aj po skonč ení
výkonu ich funkcie zachováva ťmlčanlivosťo informáciách, na ktoré sa vz ťahuje služobné tajomstvo,
najmä o informáciách o podnikoch, ich obchodných vz ťahoch alebo ich nákladových zlo žkách.
Článok III-431
Zmluvná zodpovednos ťÚnie sa spravuje právom, ktorým sa spravuje dotknutá zmluva.
V prípade mimozmluvnej zodpovednosti Únia nahradí akúko ľvekškodu spôsobenú jej inš titúciami
alebo jej zamestnancami pri výkone ich funkcií v súlade so v šeobecnými zásadami spolo čnými pre
právne poriadky členských štátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/183
Bez ohľ adu na druhý odsek je Európska centrálna banka povinná nahradi ťakúkoľ vekškodu
spôsobenú ňou alebo jej zamestnancami pri plnení ich povinností v súlade so v šeobecnými zásadami
spoločnými pre právne poriadky členských štátov.
Osobná právna zodpovednos ťzamestnancov vo či Únii sa spravuje ustanoveniami slu žobného
poriadku alebo podmienok zamestnávania, ktoré sa na nich vz ťahujú.
Článok III-432
Sídlo inš titúcií Únie sa určí na základe spolo čnej dohody vlád členských štátov.
Článok III-433
Rada prijme jednomyse ľne európske nariadenie, ktorým sa upraví pou žívanie jazykov inš titúciami
Únie, bez toho, aby bol dotknutý Štatút Súdneho dvora Európskej únie.
Článok III-434
Únia pož íva na územiach členských štátov také výsady a imunity, aké sú potrebné na plnenie jej úloh,
za podmienok ustanovených v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie.
Článok III-435
Ústavou nie sú dotknuté práva a povinnosti vyplývajúce zo zmlúv uzavretých pred 1. januárom
1958, alebo v prípade pristupujúcich štátov pred dátumom ich pristúpenia, medzi jedným alebo
viacerými členskými štátmi na jednej strane a jedným alebo viacerými tretími štátmi na strane druhej.
V rozsahu, v akom sú také dohody v rozpore s ústavou, dotknutý členskýštát alebo štáty prijmú
všetky vhodné opatrenia na odstránenie takýchto zistených rozporov. Ak je to potrebné, členskéštáty
si na dosiahnutie tohto cieľ am ôžu poskytnúť vzájomnú pomoc a zauja ťspoločný postoj.
Pri uplatňovaní dohôd uvedených v prvom odseku zoh ľadniačlenskéštáty skutoč nosť,že výhody
schválené ka ždýmčlenským štátom v tejto ústave tvoria nedeliteľ nú súčasťÚnie, a preto sú
neoddeliteľ ne spojené s vytvorením inš titúcií, ktorým boli ústavou zverené právomoci, a s priznaním
rovnakých výhod zo strany v šetkých ostatných členských štátov.
Článok III-436
1. Ústava nebráni uplat ňovaniu týchto pravidiel:
a)žiadenčlenskýštát nie je povinný poskytova ťinformácie, ktorých sprístupnenie pova žuje za
odporujúce základným záujmom jeho bezpe čnosti,C 310/184 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) každýčlenskýštát môžep r i j aťopatrenia, ktoré pova žuje za potrebné na ochranu základných
záujmov svojej bezpe čnosti, ktoré sú spojené s výrobou alebo obchodovaním so zbra ňami,
strelivom a vojenským materiálom; takéto opatrenia neovplyvnia nepriaznivo podmienky
hospodárskej sú ťaže na vnútornom trhu týkajúce sa výrobkov, ktoré nie sú urč ené osobitne na
vojenské ú čely.
2. Rada mô že na návrh Komisie jednomyse ľne prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým sa zmení
zoznam výrobkov z 15. apríla 1958, na ktoré sa uplat ňujú ustanovenia odseku 1 písm. b).16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/185
ČASŤIV
VŠEOBECNÉ A ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA
Článok IV-437
Zrušenie predchádzajúcich zmlúv
1. Touto Zmluvou o Ústave pre Európu sa zru šuje Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva,
Zmluva o Európskej únii, a za podmienok ustanovených v Protokole o aktoch a zmluvách, ktorými
boli doplnené alebo zmenené Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva a Zmluva o Európskej
únii, právne akty a zmluvy, ktoré ich doplnili alebo zmenili, pokia ľnie je v odseku 2 tohto článku
ustanovené inak.
2. Zmluvy o pristúpení:a) Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska,
b) Helénskej republiky,c)Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky,
d) Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva a
e)Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej
republiky, Maď arskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej republiky
a Slovenskej republiky
sa zrušujú.
Avšak:
—ustanovenia zmlúv uvedených v písmenách a) a žd), ktoré sú prevzaté alebo uvedené v Protokole
o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej
Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky
a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva, zostávajú v platnosti a ich právne
účinky sú v súlade s týmto protokolom zachované,
—ustanovenia zmluvy uvedenej v písmene e), ktoré sú prevzaté alebo uvedené v Protokole
o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky,
Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľ skej
republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky zostávajú v platnosti a ich právne ú činky
sú zachované v súlade s týmto protokolom.C 310/186 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok IV-438
Sukcesia a právna kontinuita
1. Európska únia zalo žená touto zmluvou je nástupcom Európskej únie zalo ženej Zmluvou
o Európskej únii a Európskeho spolo čenstva.
2. S výhradou článku IV-439 inš titúcie, orgány, úrady a agentúry únie, ktoré existujú ku dň u
nadobudnutia platnosti tejto zmluvy, vykonávajú v súlade s touto zmluvou v zlož ení k uvedenému
dňu svoje právomoci a ždo prijatia nových ustanovení, ktorými sa vykonáva táto zmluva, alebo do
uplynutia ich funk čného obdobia.
3. Akty inš titúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie, ktoré boli prijaté na základe zmlúv a aktov
zrušenýchčlánkom IV-437, zostávajú v platnosti. Ich právne ú činky sú zachované do ich zru šenia,
vyhlásenia za neplatné alebo zmien a doplnení uplat ňovaním tejto zmluvy. To isté platí aj pre zmluvy
uzavreté medzi členskými štátmi na základe zmlúv a aktov zru šenýchčlánkom IV-437.
Iné súčasti acquis Spoločenstva a Únie, ktoré existujú ku dň u nadobudnutia platnosti tejto zmluvy,
najmä medziin štitucionálne dohody, rozhodnutia a dohody uzavreté zástupcami vlád členských
štátov v rámci zasadnutí Rady, dohody o fungovaní Únie alebo Spolo čenstva alebo vz ťahujúce sa na
činnosťÚnie alebo Spoločenstva uzavreté členskými štátmi, vyhlásenia vrátane tých, ktoré boli prijaté
v rámci medzivládnych konferencií, ako aj uznesenia alebo iné pozície prijaté Európskou radou alebo
Radou a tie, ktoré sa vz ťahujú na Úniu alebo Spoločenstvo a boli prijaté na základe vzájomnej
dohodyčlenských štátov, zostávajú tie žv platnosti, pokiaľ nedôjde k ich zru šeniu alebo zmene
a doplneniu.
4. Judikatúra Súdneho dvora Európskych spolo čenstiev a Súdu prvého stup ňa týkajúca sa výkladu
a uplatňovania zmlúv a aktov zru šenýchčlánkom IV-437, ako aj aktov a zmlúv prijatých na ich
uplatňovanie zostáva primerane prameň om výkladu práva Únie a najmä porovnateľ ných ustanovení
ústavy.
5. V správnych a súdnych konaniach za čatých pred nadobudnutím platnosti tejto zmluvy sa
pokračuje v súlade s ústavou. In štitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie zodpovedné za tieto konania
prijmú na tento ú čel všetky vhodné opatrenia.
Článok IV-439
Prechodné ustanovenia vz ťahujúce sa na ur čité in štitúcie
Prechodné ustanovenia vz ťahujúce sa na zlo ženie Európskeho parlamentu, na vymedzenie
kvalifikovanej vä čšiny v Európskej rade a Rade vrátane tých prípadov, keď nie všetcičlenovia
Európskej rady alebo Rady hlasujú, a na zlo ženie Komisie vrátane ministra zahrani čných vecí Únie sú
ustanovené v Protokole o prechodných ustanoveniach vz ťahujúcich sa na in štitúcie a orgány Únie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/187
Článok IV-440
Územná pôsobnos ť
1. Táto zmluva sa vz ťahuje na Belgické krá ľovstvo,Českú republiku, Dánske krá ľovstvo, Spolkovú
republiku Nemecko, Estónsku republiku, Helénsku republiku, Španielske krá ľovstvo, Francúzsku
republiku, Írsko, Taliansku republiku, Cyperskú republiku, Loty šskú republiku, Litovskú republiku,
Luxemburské ve ľkovojvodstvo, Maď arskú republiku, Maltskú republiku, Holandské krá ľovstvo,
Rakúsku republiku, Poľ skú republiku, Portugalskú republiku, Slovinskú republiku, Slovenskú
republiku, Fínsku republiku, Švédske krá ľovstvo a Spojené krá ľovstvo Veľ kej Británie a Severného
Írska.
2. Táto zmluva sa vzť ahuje na Guadeloupe, Francúzsku Guayanu, Martinique, Réunion, Azory,
Madeiru a Kanárske ostrovy v súlade s článkom III-424.
3. Pre zámorské krajiny a územia uvedené v prílohe II sa vzť ahuje osobitná úprava týkajúca sa
pridruženia vymedzená v časti III hlave IV.
Táto zmluva sa nevz ťahuje na zámorské krajiny a územia s osobitnými vzť ahmi so Spojeným
kráľovstvom Ve ľkej Británie a Severného Írska, ktoré nie sú uvedené v tomto zozname.
4. Táto zmluva sa vz ťahuje na európske územia, za ktorých vonkaj šie vzť ahy zodpovedá niektorý
členskýštát.
5. Táto zmluva sa vzť ahuje na Alandy s výnimkami, ktoré boli pôvodne ustanovené v zmluve
uvedenej v článku IV-437 ods. 2 písm. d) a ktoré boli prevzaté do Protokolu o zmluvách a aktoch
o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska,
Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky, a Rakúskej republiky, Fínskej
republiky a Švédskeho krá ľovstva.
6. Bez oh ľadu na odseky 1 a ž5:
a)
táto zmluva sa nevz ťahuje na Faerské ostrovy,
b) táto zmluva sa vz ťahuje na výsostné územia Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného
Írska na Cypre Akrotiri a Dhekelia len v rozsahu potrebnom na zabezpe čenie uplat ňovania
úpravy pôvodne ustanovenej v Protokole o výsostných územiach Spojeného krá ľovstva Veľ kej
Británie a Severného Írska na Cypre pripojenom k aktu o pristúpení, ktorý je neoddelite ľnou
súčasťou zmluvy uvedenej v článku IV-347 ods. 2 písm. e) a ktorý bol prevzatý do časti II hlavy III
Protokolu o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej
republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky,
Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky,
c) táto zmluva sa vzť ahuje na Normanské ostrovy a na ostrov Man len v rozsahu potrebnom na
zabezpečenie uplat ňovania úpravy pôvodne ustanovenej pre tieto ostrovy v zmluve uvedenejC 310/188 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
včlánku IV-437 ods. 2 písm. a), ktorá bol prevzatá do hlavy II oddielu 3 Protokolu o zmluvách
a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie
a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky,
a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva.
7. Európska rada mô že na podnet dotknutého členského štátu prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým
sa vo vzťahu k Únii mení a dopĺňa postavenie dánskej, francúzskej alebo holandskej krajiny alebo
územia uvedeného v odsekoch 2 a 3. Európska rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Komisiou.
Článok IV-441
Regionálne únie
Táto zmluva nebráni existencii alebo uzavretiu regionálnych únií medzi Belgickom a Luxemburskom
alebo medzi Belgickom, Luxemburskom a Holandskom v rozsahu, v ktorom sa ciele týchto
regionálnych únií nedosahujú uplat ňovaním tejto zmluvy.
Článok IV-442
Protokoly a prílohy
Protokoly a prílohy k tejto zmluve tvoria jej neoddelite ľnú súčasť.
Článok IV-443
Riadny revízny postup
1. Vláda ka ždéhočlenského štátu, Európsky parlament alebo Komisia mô žu predložiťRade návrhy
na revíziu tejto zmluvy. Tieto návrhy Rada postúpi Európskej rade a oznámi ich národným
parlamentom.
2. Ak Európska rada po porade s Európskym parlamentom a Komisiou prijme jednoduchou
väčšinou rozhodnutie v prospech preskúmania navrhovaných zmien a doplnení, predseda Európskej
rady zvolá konvent pozostávajúci zo zástupcov národných parlamentov, hláv štátov alebo predsedov
vládčlenských štátov, Európskeho parlamentu a Komisie. V prípade in štitucionálnych zmien
v menovej oblasti sa uskutoční porada aj s Európskou centrálnou bankou. Konvent preskúma návrhyzmien a doplnení a prijme konsenzom odporú čanie konferencii zástupcov vlád členských štátov
podľa odseku 3.
Európska rada mô že
 po získaní súhlasu Európskeho parlamentu rozhodnú ťjednoduchou vä čšinou
o nezvolaní konventu, ak to nie je odôvodnené rozsahom navrhovaných úprav. V tom prípadevymedzí Európska rada referen čný rámec pre konferenciu zástupcov vlád členských štátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/189
3. Konferenciu zástupcov vlád členských štátov zvolá predseda Rady s cieľ om rozhodnú ťspoločnou
dohodou o zmenách a doplneniach, ktoré sa majú vykona ťv tejto zmluve.
Zmeny a doplnenia nadobudnú platnos ťpo ratifikácii v šetkýmičlenskými štátmi v súlade s ich
príslušnými ústavnými po žiadavkami.
4. Ak zmluvu, ktorou sa mení a dop ĺňa táto zmluva, do uplynutia dvoch rokov od jej podpisu
ratifikovali štyri pätiny členských štátov a jeden alebo viac členských štátov sa pri postupe ratifikácie
stretli sťažkosťami, záležitosťsa predlo ží Európskej rade.
Článok IV-444
Zjednodu šený revízny postup
1. Ak sa v časti III ustanovuje, že Rada sa v urč itej oblasti alebo v určitom prípade uzná ša
jednomyse ľne, môže Európska rada prija ťeurópske rozhodnutie, ktoré oprávni Radu uzná šaťsa
v tejto oblasti alebo v tomto prípade kvalifikovanou vä čšinou.
Tento odsek sa nevz ťahuje na rozhodnutia s vojenskými alebo obrannými dôsledkami.
2. Ak sa v časti III ustanovuje, že Rada prijíma európske zákony alebo európske rámcové zákony
v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom, mô že Európska rada prija ťeurópske rozhodnutie
umožň ujúce prijatie takýchto európskych zákonov alebo európskych rámcových zákonov v súlade
s riadnym legislatívnym postupom.
3.
Každý podnet Európskej rady na základe odsekov 1 alebo 2 sa oznámi národným parlamentom.
Ak národný parlament oznámi svoj nesúhlas do šiestich mesiacov od tohto oznámenia, európske
rozhodnutie uvedené v odsekoch 1 a 2 sa neprijme. V prípade, že sa nevysloví nesúhlas, Európska
rada môže rozhodnutie prija ť.
Európska rada sa pri prijímaní európskych rozhodnutí uvedených v odsekoch 1 a 2 uzná ša
jednomyse ľne po získaní súhlasu Európskeho parlamentu, ktorý sa uzná šav äčšinou svojich členov.
Článok IV-445
Zjednodu šený revízny postup týkajúci sa vnútorných politík a činností Únie
1. Vláda ka ždéhočlenského štátu, Európsky parlament alebo Komisia mô žu predložiťEurópskej
rade návrhy na revíziu v šetkých alebo niektorých ustanovení hlavy III časti III týkajúcej sa vnútorných
politík a činností Únie.
2. Európska rada mô žep r i j aťeurópske rozhodnutie, ktorým sa menia a dop ĺňajú všetky alebo
niektoré ustanovenia hlavy III časti III. Európska rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade
s Európskym parlamentom a Komisiou, a v prípade in štitucionálnych zmien v menovej oblasti aj
s Európskou centrálnou bankou.C 310/190 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Toto európske rozhodnutie nenadobudne ú činnosť, kým ho neschvália členskéštáty v súlade s ich
príslušnými ústavnými po žiadavkami.
3. Európske rozhodnutie uvedené v odseku 2 nesmie roz šíriťprávomoci prenesené na Úniu touto
zmluvou.
Článok IV-446
Doba platnosti
Táto zmluva sa uzatvára na dobu neur čitú.
Článok IV-447
Ratifikácia a nadobudnutie platnosti
1. Táto zmluva bude ratifikovaná Vysokými zmluvnými stranami v súlade s ich ústavnými
požiadavkami. Ratifikačné listiny budú ulo žené u vlády Talianskej republiky.
2. Táto zmluva nadobudne platnos ť1. novembra 2006, ak budú ulo žené všetky ratifika čné listiny,
alebo ak sa tak nestane, prvým dň om mesiaca nasledujúceho po vykonaní tohto úkonu posledným
signatárskym štátom.
Článok IV-448
Autentické znenia a preklady
1. Táto zmluva je vyhotovená v jedinom origináli v anglickom, českom, dánskom, estónskom,
fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, írskom, litovskom, loty šskom, ma ďarskom, maltskom,
nemeckom, po ľskom, portugalskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom
jazyku, pri čom texty v ka ždom z týchto jazykov sú rovnako autentické a ulo žia sa v archívoch vlády
Talianskej republiky, ktorá po šle overenú kópiu ka ždej z vlád ostatných signatárskych štátov.
2. Táto zmluva mô žeb yťtiežpreložená do akéhokoľ vek iného jazyka určeného členským štátom,
ak je tento jazyk v súlade s ústavným poriadkom tohto členského štátu úradným jazykom na celom
jeho území alebo na jeho časti. Dotknuté členskéštáty poskytnú overenú kópiu takýchto prekladov,
ktoré sa ulo žia do archívov Rady.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/191
EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios infrascritos suscriben el presente Tratado
Na DŮKAZČEHOŽpřipojili níže podepsaní zplnomocn ění zástupci k této smlouv ěsvé podpisy
TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne traktat
ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter diesen
Vertrag gesetzt
SELLE KINNITUSEKS on nimetatud täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud
ΕΙΣ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ ,οι υπογεγραμμένοι πληρεξούσιοι υπέγραψαν την παρούσα Συνθήκη
IN WITNESS WHEREOF, the undersigned plenipotentiaries have signed this Treaty
EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leur signature au bas du présent traitéDÁ FHIANÚ SIN, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gConradh seo
IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la loro firma in calce al presente
trattato
TO APLIECINOT, attiec īgi pilnvarotas personas ir parakst ījušasšoLīgumu
TAI PALIUDYDAMI šiąSutartįpasirašėtoliau nurodyti įgaliotieji atstovai
FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak aláírták ezt a szerz ődést
B'XIEHDA TA' DAN, il-plenipotenzjarji sottoskritti ffirmaw dan it-TrattatTEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit verdrag
hebben gesteld
W DOWÓD CZEGO niż ej podpisani peł nomocnicy z łożyli swoje podpisy pod niniejszym Traktatem
EM FÉ DO QUE os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do
presente Tratado
NA DÔKAZ TOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto zmluvu
V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani poobla ščenci podpisali to pogodbo
TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksenTILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta fördrag
Hecho en Roma, el veintinueve de octubre del dos mil cuatro.
VŘímědne dvacátého devátého října dva tisíce čtyři
Udfærdiget i Rom den niogtyvende oktober to tusind og fire.
Geschehen zu Rom am neunundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne üheksandal päeval RoomasΈγινε στις Ρώμη, στις είκοσι εννέα Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα .
Done at Rome on the twenty ‑ninth day of October in the year two thousand and four.
Fait à Rome, le vingt ‑neuf octobre deux mille quatre.
Arna dhéanamh sa Róimh, an naoú lá fichead de Dheireadh Fómhair sa bhliain dhá mhíle is
a ceathair
Fatto a Roma, addì ventinove ottobre duemilaquattro.
Romā, divi tūkstoši
ceturtāgada divdesmit dev ītajāoktobrī
Priimta du t ūkstančiai ketvirt ųmetųspalio dvide šimt devint ądienąRomoje
Kelt Rómában, a kétezer-negyedik év október havának huszonkilencedik napjánC 310/192 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Magħmul f'Ruma fid-disa' u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa
Gedaan te Rome, de negenentwintigste oktober tweeduizendvier.Sporządzono w Rzymie dnia dwudziestego dziewi ątego października roku dwutysi ęcznego
czwartegoFeito em Roma, em vinte e nove de Outubro de dois mil e quatroV Ríme dvadsiatehodeviateho októbra dvetisíc štyri
V Rimu, devetindvajsetega oktobra leta dva tiso čštiri
Tehty Roomassa kahdentenakymmenentenäy hdeksäntenä päivänä lokakuuta vuonna
kaksituhattaneljä.Som skedde i Rom den tjugonionde oktober tjugohundrafyra.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/193
Pour Sa Majesté le Roi des Belges
Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen
Für Seine Majestät den König der Belgier
Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté
germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap,
het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische
Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
Za prezidenta České republiky
C 310/194 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
For Hendes Majestæt Danmarks Dronning
Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland
Eesti Vabariigi Presidendi nimel
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/195
Για τον Πρόεδρο της Ελληνικής Δημοκρατίας
Por Su Majestad el Rey de España
Pour le Président de la République française
C 310/196 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Thar ceann Uachtarán na hÉireann
For the President of Ireland
Per il Presidente della Repubblica italiana
Για τον Πρόεδρο της Κυπριακής Δημοκρατίας
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/197
Latvĳas Republikas Valsts prezidentes v ārdā
Lietuvos Respublikos Prezidento vardu
Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg
C 310/198 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
A Magyar Köztársaság Elnöke részér ől
Għall-President ta' Malta
Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/199
Für den Bundespräsidenten der Republik Österreich
Za Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej
Pelo Presidente da República Portuguesa
C 310/200 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Za predsednika Republike Sloven ĳe
Za prezidenta Slovenskej republiky
Suomen Tasavallan Presidentin puolesta
För Republiken Finlands President
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/201
För Konungariket Sveriges regering
For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
C 310/202 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
PROTOKOLY A PRÍLOHY
A. PROTOKOLY
PRIPOJENÉ K ZMLUVE O ÚSTAVE PRE EURÓPU16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/203
1. PROTOKOL O ÚLOHE NÁRODNÝCH PARLAMENTOV V EURÓPSKEJ ÚNII
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA NA TO, že spôsob, akým národné parlamenty vykonávajú kontrolu svojej vlády vo vz ťahu
kčinnostiam Únie, je zále žitosťou ústavného systému a praxe ka ždéhočlenského štátu,
ŽELAJÚC SI povzbudzova ťnárodné parlamenty k vä čšiemu zapojeniu do činností Európskej únie a posil ňovaťich
možnosťvyjadrova ťsvoje názory k návrhom európskych legislatívnych aktov, ako aj k ďalším záležitostiam ich
osobitného záujmu,SA DOHODLI NA týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
HLAVA I
INFORMÁCIE PRE NÁRODNÉ PARLAMENTY
Článok 1
Konzultačné dokumenty Komisie (zelené a biele knihy a oznámenia) postúpi Komisia pri ich
zverejnení priamo národným parlamentom. Komisia tie žpostúpi národným parlamentom ro čný
plán legislatívnych úloh, ako aj v šetky ostatné dokumenty legislatívneho plánovania alebo stratégie
politiky v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.
Článok 2
Návrhy európskych legislatívnych aktov zaslané Európskemu parlamentu a Rade sa postúpia
národným parlamentom.
Na účely tohto protokolu „návrh európskeho legislatívneho aktu “znamená návrhy Komisie, podnety
skupinyčlenských štátov, podnet Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania
Európskej centrálnej banky alebo žiadosti Európskej investi čnej banky na prijatie európskeho
legislatívneho aktu.Návrh európskeho legislatívneho aktu pochádzajúci od Komisie postúpi národným parlamentom
priamo Komisia v rovnakom čase ako Európskemu parlamentu a Rade.
Návrh európskeho legislatívneho aktu pochádzajúci od Európskeho parlamentu postúpi národnýmparlamentom priamo Európsky parlament.
Návrh európskeho legislatívneho aktu pochádzajúci od skupiny členských štátov, Súdneho dvora,
Európskej centrálnej banky alebo Európskej investi čnej banky postúpi národným parlamentom Rada.C 310/204 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 3
Národné parlamenty mô žu poslaťpredsedom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie odôvodnené
stanovisko k tomu, či je návrh európskeho legislatívneho aktu v súlade so zásadou subsidiarity,
v súlade s postupom ustanoveným v Protokole o uplat ňovaní zásad subsidiarity a proporcionality.
Ak návrh európskeho legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štátov, vládam týchto
členských štátov postúpi odôvodnené stanovisko(-á) predseda Rady.
Ak návrh európskeho legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky
alebo Európskej investi čnej banky, príslu šnej inš titúcii alebo orgánu postúpi odôvodnené stanovisko
(-á) predseda Rady.
Článok 4
Od sprístupnenia návrhu európskeho legislatívneho aktu národným parlamentom v úradných
jazykoch Únie a ždo dátumu, ke ďsa zaradí do predbe žného programu rokovania Rady s cieľ om jeho
prijatia alebo prijatia pozície v rámci legislatívneho postupu, musí uplynú ťšesťtýždňová lehota.
Výnimky sú prípustné v naliehavých prípadoch, ktorých dôvody sa uvedú v akte alebo v pozícii Rady.S výnimkou naliehavých prípadov, ktoré sú nále žite odôvodnené, nesmie po čas týchto šiestich
týždňov dôjsťkžiadnej dohode o návrhu európskeho legislatívneho aktu. S výnimkou naliehavých
prípadov, ktoré sú nále žite odôvodnené, musí medzi zaradením návrhu európskeho legislatívneho
aktu do predbe žného programu rokovania Rady a prijatím pozície uplynú ťdesaťdňová lehota.
Článok 5
Programy rokovaní Rady a výsledky zasadnutí vrátane zápisníc zo zasadnutí, na ktorých Rada rokuje
o návrhoch európskych legislatívnych aktov, sa predkladajú priamo národným parlamentom
v rovnakom čase ako vládam členských štátov.
Článok 6
Ak má Európska rada v úmysle uplatni ťustanovenie v článku IV-444 ods. 1 alebo 2 ústavy, národné
parlamenty sú o zámere Rady informované najmenej šesťmesiaco
v pred prijatím európskeho
rozhodnutia.
Článok 7
Dvor audítorov postúpi svoju výro čnú správu pre informáciu národným parlamentom v rovnakom
čase ako Európskemu parlamentu a Rade.
Článok 8
Ak národný parlamentný systém nie je jednokomorový, uplatnia sa články 1 a ž7 na komory,
z ktorých sa parlament skladá.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/205
HLAVA II
MEDZIPARLAMENTNÁ SPOLUPRÁCA
Článok 9
Európsky parlament a národné parlamenty spolo čne vymedzia organizáciu a podporu efektívnej
a pravidelnej medziparlamentnej spolupráce v rámci Únie.
Článok 10
Konferencia parlamentných výborov pre zále žitosti Únie mô že do pozornosti Európskeho
parlamentu, Rady a Komisie predlo žiťvšetky podnety, ktoré pova žuje za vhodné. Táto konferencia
okrem toho podporuje výmenu informácií a najlep šej praxe medzi národnými parlamentmi
a Európskym parlamentom vrátane ich osobitných výborov. Mô že organizova ťaj medziparlamentné
konferencie ku konkrétnym témam, najmä diskutova ťo záležitostiach spolo čnej zahrani čnej
a bezpečnostnej politiky, vrátane spolo čnej bezpe čnostnej a obrannej politiky. Príspevky zo strany
konferencie nie sú záväzné pre národné parlamenty a nie sú nimi dotknuté ich pozície.C 310/206 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. PROTOKOL O UPLAT ŇOVANÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY A PROPORCIONALITY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI zabezpe čiť, aby sa rozhodnutia prijímali čo najbližšie k obč anom Únie,
ROZHODNUTÉ ur čiťpodmienky uplat ňovania zásad subsidiarity a proporcionality zakotvených v článku I-11 ústavy
a zaviesťsystém sledovania uplat ňovania týchto zásad,
SA DOHODLI NA týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Každá inštitúcia zabezpe čuje trvalé dodr žiavanie zásad subsidiarity a proporcionality vymedzených
včlánku I-11 ústavy.
Článok 2
Predtým, ako Komisia navrhne európsky legislatívny akt, uskuto čníširoké konzultácie. Ak je to
vhodné, zoh ľadnia takéto konzultácie regionálny a miestny rozmer zamý šľaných opatrení. Komisia
neuskuto ční takéto konzultácie v mimoriadne naliehavých prípadoch. Vo svojom návrhu uvedie
dôvody tohto rozhodnutia.
Článok 3
Na účely tohto protokolu „návrh európskeho legislatívneho aktu “znamená návrhy Komisie, podnety
skupinyčlenských štátov, podnety Európskeho parlamentu, žiadosti Súdneho dvora, odporúč ania
Európskej centrálnej banky a žiadosti Európskej investi čnej banky na prijatie európskeho
legislatívneho aktu.
Článok 4
Komisia postupuje svoje návrhy európskych legislatívnych aktov a svoje zmenené a doplnené návrhy
národným parlamentom členských štátov v rovnakom čase ako zákonodarcovi Únie.
Európsky parlament postupuje svoje návrhy európskych legislatívnych aktov, ako aj svoje zmenené
a doplnené návrhy národným parlamentom.
Rada postupuje návrhy európskych legislatívnych aktov pochádzajúcich od skupiny členských štátov,
Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky alebo Európskej investi čnej banky, ako aj zmenené
a doplnené návrhy národným parlamentom členských štátov.
Po ich prijatí legislatívnych uznesení Európskym parlamentom a pozície Radou ich tieto in štitúcie
postúpia národným parlamentom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/207
Článok 5
Návrhy európskych legislatívnych aktov sa odôvodnia so zreteľ om na zásadu subsidiarity a zásadu
proporcionality. Ka ždý návrh európskeho legislatívneho aktu by mal obsahova ťdôvodovú správu, na
základe ktorej je mo žné vyhodnoti ťjeho súlad so zásadami subsidiarity a proporcionality. Dôvodová
správa by mala obsahova ťpribližný odhad finan čného dosahu návrhu a v prípade európskeho
rámcového zákona jeho dôsledky týkajúce sa právnych predpisov, ktoré majú prija ťčlenskéštáty, a to
vrátane regionálnych právnych predpisov, ak je to potrebné. Dôvody, ktoré vedú k záveru, že cieľ
Únie sa dá lep šie dosiahnu ťna úrovni Únie, sa podlo žia kvalitatívnymi, a kedyko ľvek je to mo žné,
kvantitatívnymi ukazovateľ mi. Návrhy európskych legislatívnych aktov zoh ľadnia potrebu udr žať
akúkoľ vek finan čnú alebo administratívnu zá ťažÚnie, národných vlád, regionálnych alebo miestnych
orgánov, hospodárskych subjektov a ob čanov na čo najnižšej úrovni, primeranej sledovanému cie ľu.
Článok 6
Došiestich týždňov od doru čenia návrhu európskeho legislatívneho aktu mô že ktorýkoľ vek národný
parlament alebo ktorákoľ vek komora národného parlamentu posla ťpredsedom Európskeho
parlamentu, Rady a Komisie odôvodnené stanovisko s uvedením dôvodov, pre ktoré sú presved čení,
že daný návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity. Je vecou ka ždého národného parlamentu alebo
každej komory národného parlamentu, aby sa prípadne poradili s regionálnymi parlamentmi so
zákonodarnými právomocami.
Ak návrh európskeho legislatívneho aktu pochádza od skupiny členských štát ov, vládam týchto
členských štátov predkladá stanovisko predseda Rady.
Ak návrh európskeho legislatívneho aktu pochádza od Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky
alebo Európskej investi čnej banky, dotknutej in štitúcii alebo orgánu postúpi stanovisko predseda
Rady.
Článok 7
Európsky parlament, Rada a Komisia, a ak je to vhodné, skupina členských štátov, Súdny dvor,
Európska centrálna banka alebo Európska investi čná banka, ak návrh legislatívneho aktu pochádza
od nich, zoh ľadnia odôvodnené stanoviská vydané národnými parlamentmi alebo komorou
niektorého z národných parlamentov.
Každý národný parlament má dva hlasy rozdelené v závislosti od národného parlamentného
systému. V dvojkomorovom národnom parlamentnom systéme má ka ždá z dvoch komôr jeden hlas.
Pokiaľ odôvodnené stanoviská k nesúladu návrhu európskeho legislatívneho aktu so zásadou
subsidiarity predstavujú aspo ňjednu tretinu v šetkých hlasov pridelených národným parlamentom
podľa druhého odseku, návrh sa musí opätovne posúdi ť. V prípade návrhu európskeho legislatívneho
aktu predlo ženého na základe článku III-264 ústavy týkajúceho sa priestoru slobody, bezpe čnosti
a spravodlivosti je potrebná jedna štvrtina hlasov.C 310/208 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Po takomto opätovnom posúdení sa mô že Komisia alebo, ak je to vhodné, skupina členských štátov,
Európsky parlament, Súdny dvor, Európska centrálna banka alebo Európska investi čná banka, ak
návrh európskeho legislatívneho aktu pochádza od nich, rozhodnú ť,že ponechá, zmení, doplní alebo
stiahne návrh. Takéto rozhodnutie musí by ťodôvodnené.
Článok 8
Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťožalobách z dôvodu poru šenia zásady
subsidiarity európskym legislatívnym aktom podaných členskými štátmi v súlade s pravidlami
ustanovenými v článku III-365 ústavy alebo predlo ženýchčlenským štátom v súlade s jeho právnym
poriadkom v mene jeho národného parlamentu alebo komory národného parlamentu.
V súlade s podmienkami ustanovenými v uvedenom článku mô že aj Výbor regiónov poda ťtakéto
žaloby voči európskym legislatívnym aktom, na prijatie ktorých ústava vyž aduje poradu s ním.
Článok 9
Komisia predkladá ka ždý rok Európskej rade, Európskemu parlamentu, Rade a národným
parlamentom správu o uplat ňovaníčlánku I-11 ústavy. Táto výro čná správa sa postúpi aj Výboru
regiónov a Hospodárskemu a sociálnemu výboru.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/209
3. PROTOKOL O ŠTATÚTE SÚDNEHO DVORA EURÓPSKEJ ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI ustanoviťŠ tatút Súdneho dvora Európskej únie uvedený v článku III-381 ústavy,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
Článok 1
Súdny dvor Európskej únie je zriadený a pôsobí v súlade s ústavou, Zmluvou o zalo žení Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu (Zmluva o ESAE) a týmto štatútom.
HLAVA I
SUDCOVIA A GENERÁLNI ADVOKÁTI
Článok 2
Pred nástupom do funkcie zlo žík aždý sudca pred Súdnym dvorom na verejnom zasadaní sľ ub,že
svoju funkciu bude vykonáva ťnestranne a podľ a svojho najlep šieho svedomia a bude zachováva ť
mlčanlivosťo obsahu porád.
Článok 3
Sudcovia nepodliehajú právomoci iných súdnych orgánov. Po ukon čení ich funkcie aj na ďalej
požívajú imunitu v súvislosti s úkonmi, ktoré urobili pri výkone ich úradnej funkcie vrátane v šetkých
ústnych a písomných prejavov.
Imunity ich mô že zbaviťSúdny dvor zasadajúci v pléne. Ak sa rozhodnutie týka člena Vš eobecného
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.Ak je sudca zbavený imunity a za čalo proti nemu trestné konanie, toto trestné konanie mô že proti
nemu vies ťv ktoromkoľ vek zčlenských štátov len súdny orgán príslu šný súdiťčlenov najvy šších
vnútroštátnych súdov.
Články 11 a ž14 ačlánok 17 Protokolu o výsadách a imunitách Únie sa vz ťahujú na sudcov,
generálnych advokátov, tajomníkov a pomocných spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez
toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa imunity sudcov vo či právomoci súdov, ktoré sú
vymedzené v prvom, druhom a tre ťom odseku.C 310/210 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 4
Sudcovia nesmú vykonáva ťžiadne politické funkcie alebo funkcie vo verejnej správe.
Nesmú vykonáva ťžiadnu zárobkovú alebo nezárobkovú činnosť, pokiaľim vo výnimo čných
prípadoch Rada jednoduchou vä čšinou neudelí výnimku európskym rozhodnutím.
Pri nástupe do funkcie sa slávnostne zavia žu,žep očas svojho funk čného obdobia aj po jeho skon čení
budú plni ťpovinnosti vyplývajúce z tejto funkcie, najmä povinnos ťkonaťčestne a obozretne pri
prijímaní určitých miest alebo výhod po skon čení funkcie.
V prípade pochybností rozhodne Súdny dvor. Ak sa rozhodnutie týka člena Vš eobecného súdu alebo
osobitného súdu, Súdny dvor rozhodne po porade s dotknutým súdom.
Článok 5
Funkcia sudcu kon čí okrem riadneho uplynutia funkčného obdobia alebo smrti aj vzdaním sa
funkcie.
Ak sa sudca vzdá funkcie, písomne to oznámi predsedovi Súdneho dvora, ktorý oznámenie postúpi
predsedovi Rady. Oznámením predsedovi Rady sa miesto sudcu uvo ľní.
S výnimkou prípadov, ke ďsa uplatňuječlánok 6, zostáva sudca vo funkcii a ždovtedy, keď funkciu
prevezme jeho nástupca.
Článok 6
Sudca mô žeb yťzbavený funkcie alebo práva na dôchodok alebo ostatných výhod súvisiacich s jeho
funkciou, len ak podľ a jednomyse ľného stanoviska sudcov a generálnych advokátov Súdneho dvora
prestal spĺň aťpožadované podmienky alebo si neplní povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie.
Dotknutý sudca sa tohto rozhodovania nezú častňuje. Ak sa rozhodnutie týka člena Vš eobecného
súdu alebo osobitného súdu, Súdny dvor rozhoduje po porade s dotknutým súdom.
Tajomník upovedomí o rozhodnutí Súdneho dvora predsedu Európskeho parlamentu a predseduK
omisie a doru čí ho predsedovi Rady.
V prípade rozhodnutia o zbavení sudcu funkcie sa týmto posledným doru čením miesto sudcu uvoľ ní.
Článok 7
Sudca, ktorý má nahradi ťčlena, ktorého funk čné obdobie neuplynulo riadnym spôsobom, je
vymenovaný len na zvy šok funkčného obdobia jeho predchodcu.
Článok 8
Ustanovenia článkov 2 a ž7s av zťahujú na generálnych advokátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/211
HLAVA II
ORGANIZÁCIA SÚDNEHO DVORA
Článok 9
Čiastočná obmena sudcov, ktorá sa koná ka ždé tri roky, sa týka striedavo trinástich a dvanástich
sudcov.
Čiastočná obmena generálnych advokátov, ktorá sa koná ka ždé tri roky, sa týka v ždyštyroch
generálnych advokátov.
Článok 10
Tajomník skladá pred Súdnym dvorom s ľub,že svoju funkciu bude vykonáva ťnestranne a podľ a
svojho najlep šieho svedomia a bude zachováva ťmlčanlivosťo obsahu porád, po ktorých rozhoduje
Súdny dvor.
Článok 11
Súdny dvor zabezpe čí zastupovanie tajomníka v prípade preká žky jeho ú časti.
Článok 12
Súdny dvor má k dispozícii úradníkov a iných zamestnancov, ktorí zabezpe čujú plnenie jeho úloh.
Títo podliehajú tajomníkovi pod dohľ adom predsedu.
Článok 13
Európsky zákon mô že ustanovi ťmožnosťvymenovania pomocných spravodajcov a upravi ťich
postavenie. Prijíma sa na základe žiadosti Súdneho dvora. Pomocní spravodajcovia mô žub yť
povolaní zú častniťsa za podmienok uvedených v rokovacom poriadku na dokazovaní vo veciach
predložených Súdnemu dvoru a spolupracova ťso sudcom spravodajcom.
Pomocní spravodajcovia sú vyberaní z osôb, ktoré poskytujú záruku úplnej nezávislosti a ktoré majú
potrebné právnické vzdelanie; vymenúva ich Rada európskym rozhodnutím, ktoré prijíma
jednoduchou vä čšinou. Pred Súdnym dvorom skladajú s ľub,že svoju funkciu budú vykonáva ť
nestranne a podľ a svojho najlep šieho svedomia a budú zachováva ťmlčanliv osťo obsahu porád.
Článok 14
Sudcovia, generálni advokáti a tajomník musia ma ťbydlisko v sídle Súdneho dvora.
Článok 15
Súdny dvor plní svoje úlohy nepretr žite. Trvanie súdnych prázdnin ur čí Súdny dvor s prihliadnutím
na služobné potreby.C 310/212 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 16
Súdny dvor vytvára komory zlo žené z troch a piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných radov zvolia
predsedov komôr. Predsedovia komôr zlo žených z piatich sudcov sú volení na tri roky. Mo žno ich
zvoliťznova iba raz.
Veľká komora sa skladá z trinástich sudcov. Predsedá jej predseda Súdneho dvora. Veľ kú komoru
tvoria tie žpredsedovia komôr zlo žených z piatich sudcov a ďalší sudcovia vymenovaní v súlade
s podmienkami ustanovenými v rokovacom poriadku.
Súdny dvor zasadá vo ve ľkej komore, ak o to po žiadačlenskýštát alebo in štitúcia Únie, ktorý je
účastníkom konania.
Súdny dvor zasadá v pléne vo veciach predlo žených podľ ačlánku III-335 ods. 2, článku III-347
druhej zará žky,článku III-349 alebo článku III-385 ods. 6 ústavy.
Okrem toho mô že Súdny dvor po vypo čutí generálneho advokáta rozhodnú ťo postúpení veci plénu,
ak sa domnieva, že predložená vec je mimoriadne dôlež itá.
Článok 17
Rozhodnutia Súdneho dvora sú platné len vtedy, ak zasadá nepárny po čet sudcov.
Rozhodnutia komôr zlo žených z troch alebo piatich sudcov sú platné len vtedy, ak sú prijaté troma
sudcami.Rozhodnutia ve ľkej komory sú platné len vtedy, ak zasadá devä ťsudcov.
Rozhodnutia Súdneho dvora zasadajúceho v pléne sú platné len vtedy, ak zasadá pätnás ťsudcov.
Ak sa jeden zo sudcov komory nemô žez účastniťzasadania, mô žeb yťna zasadanie prizvaný sudca
z inej komory v súlade s podmienkami ustanovenými v rokovacom poriadku.
Článok
18
Žiadny sudca ani generálny advokát sa nemô žez účastniťprejednávania a rozhodovania o veci,
v ktorej predtým vystupoval ako splnomocnený zástupca, poradca alebo advokát jedného
zúčastníkov konania, alebo o ktorej rozhodoval ako člen súdu, vyš etrovacej komisie alebo
z akéhokoľ vek iného dôvodu.
Ak sa z nejakého osobitného dôvodu ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát domnieva, žeb ys a
nemal zú častniťrozhodovania alebo preskúmavania určitej veci, oznámi to predsedovi. Ak sa
z nejakého osobitného dôvodu predseda domnieva, že by ktorýko ľvek sudca alebo generálny advokát
nemal z osobitného dôvodu zasada ťalebo predklada ťnávrhy v určitej veci, oznámi mu to.
V prípade ťažkostí pri uplat ňovaní tohto článku rozhodne Súdny dvor.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/213
Účastník konania nemô žep ožiadaťo zmenu zlo ženia Súdneho dvora alebo jednej z jeho komôr
z dôvodu štátnej príslu šnosti sudcu alebo z dôvodu, že na Súdnom dvore alebo v komore nie je
sudca, ktorý by mal štátnu príslu šnosťtohto účastníka.
HLAVA III
KONANIE PRED SÚDNYM DVOROM
Článok 19
Členskéštáty a inštitúcie Únie zastupuje na Súdnom dvore splnomocnený zástupca vymenovaný pre
každý prípad osobitne; splnomocnenému zástupcovi mô že pomáha ťporadca alebo advokát.
Štáty, ktoré nie sú členskými štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom
hospodárskom priestore, a taktie žDozorný úrad EZVO uvedený v tejto dohode, sú zastupované
rovnakým spôsobom.
Ostatných ú častníkov konania zastupuje advokát.
Účastníka konania mô že pred Súdnym dvorom zastupova ťalebo mu pomáha ťlen advokát, ktorý má
oprávnenie vykonáva ťadvokátsku činnosťpred súdom členského štátu alebo iného štátu, ktorý je
zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore.Splnomocnení zástupcovia, poradcovia a advokáti vystupujúci pred Súdnym dvorom majú práva
a imunity potrebné na nezávislý výkon svojich funkcií za podmienok uvedených v rokovacom
poriadku.
Voči týmto poradcom a advokátom, ktorí vystupujú pred Súdnym dvorom, má Súdny dvor za
podmienok ustanovených v rokovacom poriadku právomoci, ktoré sú v šeobecne priznávané súdnym
orgánom.Vysokoš kolskí učitelia, ktorí sú štátnymi príslu šníkmičlenského štátu, ktorého právny poriadok im
priznáva právo zastupova ťpred súdom, majú pred Súdnym dvorom rovnaké práva, aké tento článok
priznáva advokátom.
Článok 20
Konanie pred Súdnym dvorom pozostáva z dvoch častí: písomnej a ústnej.
Písomné konanie pozostáva z doru čovania návrhu na za čatie konania, vyjadrení, vyjadrení k žalobe,
pripomienok a prípadných replík, ako aj v šetkých listín a dokumentov alebo ich overených kópií
účastníkom konania, inš titúciám, orgánom, úradom alebo agentúram Únie, ktorých akty sú
predmetom konania.
Doručo
vanie zabezpe čuje tajomník v poradí a v lehotách uvedených v rokovacom poriadku.
Ústne konanie pozostáva z čítania správy predlo ženej sudcom spravodajcom, z výsluchu
splnomocnených zástupcov, poradcov a advokátov, a z prednesu návrhov generálnym advokátom,
prípadne z výsluchu svedkov a znalcov.C 310/214 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Ak sa Súdny dvor domnieva, že prejednávaná vec nenastolí novú právnu otázku, mô že po vypoč utí
generálneho advokáta rozhodnú ť,že o veci sa rozhodne bez návrhov generálneho advokáta.
Článok 21
Konanie pred Súdnym dvorom sa za čína podaním návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh musí
obsahova ťmeno a bydlisko navrhovateľ a, označenie zástupcu, označenie odporcu alebo odporcov,
predmet konania, čoho sa navrhovateľ domáha, a stru čné vysvetlenie dôvodov návrhu.
K návrhu sa v prípade potreby prilo ží právny akt, ktorého zru šenia sa navrhovateľ domáha, alebo
v prípade upravenom v článku III-367 ústavy listina preukazujúca dátum, kedy bola in štitúcia
v súlade s uvedeným článkom vyzvaná, aby konala. Ak tieto listiny nie sú prilo žené k návrhu,
tajomník vyzve navrhovateľ a, aby ich predlo žil v primeranej lehote; návrh nemo žno zamietnu ť
z toho dôvodu, žep ožadované listiny boli predlo žené ažpo uplynutí lehoty stanovenej pre podanie
návrhu.
Článok 22
V prípadoch upravených v článku 18 Zmluvy o ESAE konanie pred Súdnym dvorom za čína podaním
návrhu adresovaného tajomníkovi. Návrh obsahuje meno a bydlisko navrhovateľ a, označenie
zástupcu, ozna čenie rozhodnutia, proti ktorému sa návrh podáva, označ enie odporcov, predmet
konania, čoho sa navrhovateľ domáha, a stru čné vysvetlenie dôvodov návrhu.
K návrhu musí by ťpriložená overená kópia napadnutého rozhodnutia Arbitrá žneho výboru.
Ak Súdny dvor návrh zamietne, nadobudne rozhodnutie Arbitrá žneho výboru právoplatnos ť.
Ak
Súdny dvor zru ší rozhodnutie Arbitrá žneho výboru, na návrh jedného z ú častníkov konania sa
môže vec vráti ťnaďalšie konanie Arbitrá žnemu výboru, ak je to dôvodné. Arbitrá žny výbor je
viazaný rozhodnutiami Súdneho dvora o právnych otázkach.
Článok 23
V prípadoch uvedených v článku III-369 ústavy rozhodnutie súdneho orgánu členského štátu,
ktorým preru ší svoje konanie a podá návrh na za čatie konania o prejudiciálnej otázke Súdnemu
dvoru, doru čí Súdnemu dvoru príslu šný súd. Toto rozhodnutie potom doru čí tajomník Súdneho
dvora účastníkom konania, členským štátom a Komisii, ako aj inš titúcii, orgánu, úradu alebo
agentúre, ktoré prijali akt, ktorého platnos ťalebo výklad sú sporné.
Účastníci konania, členskéštáty, Komisia, prípadne aj inš titúcia, orgán, úrad alebo agentúra, ktoré
prijali akt, ktorého platnos ťalebo výklad sú sporné, sú oprávnené predlo žiťSúdnemu dvoru do
dvoch mesiacov od tohto posledného doru čenia vyjadrenia alebo písomné pripomienky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/215
Rozhodnutie vnútro štátneho súdneho orgánu okrem toho doru čuje tajomník Súdneho dvora štátom,
ktoré nie sú členskými štátmi, ale ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom
hospodárskom priestore, a taktie žDozornému úradu EZVO uvedenému v tejto dohode, ktoré
môžu do dvoch mesiacov od doru čenia predlo žiťSúdnemu dvoru svoje vyjadrenia alebo písomné
pripomienky, ak sa vec týka niektorej z oblastí uplat ňovania tejto dohody. Tento odsek sa neuplat ňuje
na otázky, ktoré patria do pôsobnosti Zmluvy o ESAE.
Ak dohoda týkajúca sa určitej oblasti uzavretá medzi Radou a jedným alebo viacerými tretími
krajinami ustanovuje, že tieto krajiny sú oprávnené predlo žiťsvoje vyjadrenia alebo písomné
pripomienky v prípade, že súdny orgán členského štátu podá na Súdny dvor návrh na za čatie
konania o prejudiciálnej otázke patriacej do oblasti pôsobnosti takejto dohody, rozhodnutievnútroštátneho súdneho orgánu obsahujúce takúto otázku sa tie ždoručuje dotknutým tretím
krajinám, ktoré mô žu v lehote dvoch mesiacov odo dň a doručenia predlo žiťSúdnemu dvoru svoje
vyjadrenia alebo písomné pripomienky.
Článok 24
Súdny dvor mô žeúčastníkov konania po žiadať, aby predlo žili všetky dokumenty a poskytli v šetky
informácie, ktoré pova žuje zažiaduce. O odmietnutí poskytnutia uvedených listín a informácií Súdny
dvor spíše záznam.
Súdny dvor mô žep ožiadaťajčlenskéštáty
a inš titúcie, orgány, úrady a agentúry Únie, ktoré nie sú
účastníkmi konania, aby poskytli v šetky informácie, ktoré pova žuje za potrebné pre konanie.
Článok 25
Súdny dvor mô že kedykoľ vek poveri ťosobu, zdru ženie osôb, úrad, výbor alebo inú inš titúciu pod ľa
svojho výberu vypracovaním znaleckého posudku.
Článok 26
Svedkovia mô žub yťvypočutí za podmienok ustanovených v rokovacom poriadku.
Článok 27
Voči svedkom, ktorí sa nedostavia pred Súdny dvor, má Súdny dvor právomoci, ktoré sú v šeobecne
priznávané súdom, a mô že ukladaťpeňažné pokuty za podmienok ustanovených v rokovacom
poriadku.
Článok 28
Svedkovia a znalci mô žub yťvypoč utí pod prísahou vo forme uvedenej v rokovacom poriadku alebo
spôsobom ustanoveným právnym poriadkom ich krajiny.
Článok 29
Súdny dvor mô žed ožiadaťformou uznesenia, aby bol svedok alebo znalec vypo čutý súdnym
orgánom v mieste jeho bydliska.C 310/216 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Dožiadanie o výsluch svedka alebo znalca sa zasiela príslu šnému súdnemu orgánu podľ a podmienok
uvedených v rokovacom poriadku. Spisový materiál vyplývajúci z vykonaných úkonov do žiadania sa
pošle Súdnemu dvoru za rovnakých podmienok.
Súdny dvor platí trovy konania bez toho, aby bolo dotknuté právo ulo žiťprípadne ich
náhradu ú častníkom konania.
Článok 30
Členskýštát považuje porušenie prísahy svedkom alebo znalcom za čin obdobný trestnému činu
spáchaný pred jedným z jeho vnútro štátnych súdov, ktoré majú právomoci rozhodova ť
vo bčianskych veciach. Na základe oznámenia Súdneho dvora stíha tento členskýštát páchateľ a
pred vlastným príslu šným súdom.
Článok 31
Pojednávania sú verejné, pokia ľSúdny dvor bez návrhu alebo na návrh ú častníkov konania
nerozhodne zo záva žných dôvodov inak.
Článok 32
V priebehu pojednávaní mô že Súdny dvor samostatne vypo čúvaťznalcov, svedkov a ú častníkov
konania. Ú častníci konania v šak môžu ústne vystupova ťpred Súdnym dvorom len prostredníctvom
svojich zástupcov.
Článok 33
Ok aždom ústnom pojednávaní sa vyhotoví zápisnica, ktorú podpisuje predseda a tajomník.
Článok 34
Rozvrh pojednávaní zostavuje predseda.
Článok 35
Porady Súdneho dvora sú a zostávajú tajné.
Článok 36
Rozsudky musia by ťodôvodnené. Obsahujú mená sudcov, ktorí sa zú častnili rozhodovania.
Článok 37
R
ozsudky podpisuje predseda a tajomník. Vyhlasujú sa na verejnom zasadaní.
Článok 38
Súdny dvor rozhoduje o trovách konania.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/217
Článok 39
Predseda Súdneho dvora mô že skráteným konaním, ktoré sa mô že v nevyhnutnej miere odchýli ť
od pravidiel uvedených v tomto štatúte a ktoré je upravené v rokovacom poriadku, rozhodova ť
o návrhoch na pozastavenie uplat ňovania napadnutého aktu podľ ačlánku III-379 ods. 1 ústavy
ačlánku 157 Zmluvy o ESAE alebo na vydanie predbe žného opatrenia pod ľačlánku III-379 ods. 2
ústavy, alebo na zastavenie výkonu rozhodnutia v súlade s článkom III-401 štvrtým odsekom ústavy
alebo sčlánkom 164 tretím odsekom Zmluvy o ESAE.
Ak sa predseda nemô že konania zú častniť, jeho miesto zaujme iný sudca pod ľa podmienok
ustanovených v rokovacom poriadku.
Uznesenie predsedu alebo sudcu, ktorý ho zastupuje, má predbe žnú povahu a v žiadnom prípade
ním nie je dotknuté rozhodnutie Súdneho dvora vo veci samej.
Článok 40
Členskéštáty a inš titúcie Únie mô žu vo veciach prejednávaných pred Súdnym dvorom vstúpi ť
do konania ako ved ľajšíúčastníci.
Rovnaké právo majú orgány, úrady a agentúry Únie a akáko ľvek iná osoba, ktorá preuká že oprávnený
záujem na rozhodnutí veci prejednávanej Súdnym dvorom. Fyzické alebo právnické osoby nemô žu
vstupovaťdo konaní ako ved ľajšíúčastníci medzi členskými štátmi, medzi inš titúciami Únie
navzájom alebo medzi členskými štátmi na jednej strane a in štitúciami Únie na strane druhej.
Bez toho, aby bol dotknutý druhý odsek, mô žuštáty , ktoré nie sú členskými štátmi a ktoré sú
zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ako aj Dozorný úrad EZVO
uvedený v tejto dohode, vstúpi ťako vedľajšíúčastník do konania vo veciach prejednávaných pred
Súdnym dvorom, ak sa tieto veci týkajú niektorej z oblastí pôsobnosti tejto dohody.
Návrh na vstúpenie do konania ako ved ľajšíúčastník mô že obsahova ťiba návrhy podporujúce iba
jedného z ú častníkov konania.
Článok 41
Ak riadne predvolaný odporca nepredlo žížiadne písomné návrhy, Súdny dvor mô že rozhodnú ť
rozsudkom pre zmeš kanie. Proti tomuto rozsudku mo žno do jedného mesiaca od jeho doru čenia
podaťnávrh na zru šenie. Návrh na zru šenie nemá odkladný ú činok na výkon rozsudku pre
zmeš kanie, pokiaľ Súdny dvor nerozhodne inak.
Článok 42
Členskéštáty, inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a v šetky ostatné fyzické a právnické osoby
môžu v prípadoch a za podmienok stanovených rokovacím poriadkom poda ťproti rozsudku
mimoriadny návrh na jeho zmenu, ak sa s nimi nekonalo ako s ú častníkmi konania a sú týmto
rozsudkom ukrátené na svojich právach.C 310/218 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 43
Ak existujú pochybnosti o zmysle a ú činku rozsudku, je Súdny dvor príslu šný ho vylo žiťnažiadosť
jedného z ú častníkov konania alebo jednej z inš titúcií Únie, ak na tom preuká žu oprávnený záujem.
Článok 44
Návrh na obnovu konania mo žno Súdnemu dvoru poda ť, len ak boli zistené skutočnosti
rozhodujúceho významu, ktoré v dobe vyhlásenia rozsudku neboli známe Súdnemu dvoru
aúčastníkovi konania, ktorý obnovu navrhuje.
Obnova konania sa za čne rozsudkom Súdneho dvora, v ktorom sa výslovne uvedie, že jestvuje nová
skutočnos ť, ktorá umožň uje začaťobnovu konania, a potvrdí, že z tohto dôvodu je návrh na obnovu
konania prípustný.
Návrh na obnovu konania nemô žeb yťpodaný po uplynutí 10 rokov od vydania rozsudku.
Článok 45
Rokovací poriadok stanoví osobitné lehoty zoh ľadňujúce vzdialenosti.
Uplynutie lehoty nie je na ujmu práva, ak dotknutý ú častník konania preuká že existenciu
nepredvídate ľnej okolnosti alebo vy ššej moci.
Článok 46
Nároky vyplývajúce z mimozmluvnej zodpovednosti Únie sa preml čujú po uplynutí piatich rokov od
udalosti, ktorá ich zalo žila. Plynutie tejto lehoty sa preru šuje podaním návrhu na za čatie konania na
Súdnom dvore, alebo ak oprávnená osoba pred týmto konaním uplatnila svoj nárok na príslu šnej
inštitúcii Únie. V poslednom uvedenom prípade sa návrh musí poda ťv lehote dvoch mesiacov pod ľa
článku III-365 ústavy. Uplatnia sa ustanovenia článku III-367 druhého odseku ústavy.
Tentočlánok sa tiežvzťahuje na konanie o mimozmluvnej zodpovednosti proti Európskej centrálnej
banke.
HLAVA IV
VŠEOBECNÝ SÚD
Článok 47
Na Vš eobecný súd a jeho členov sa vzť ahuječlánok 9 prvý odsek, články 14 a 15, článok 17 prvý,
druhý,štvrtý a piaty odsek a článok 18.
Články 10, 11 a 14 sa primerane vzť ahujú na tajomníka Vš eobecného súdu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/219
Článok 48
Všeobecný súd sa skladá z dvadsiatich piatich sudcov.
Článok 49
Členovia Vš eobecného súdu mô žub yťpoverení vykonávaním funkcie generálnych advokátov.
Úlohou generálneho advokáta je verejne a úplne nezávisle a nestranne predklada ťodôvodnené
návrhy vo veciach predlo žených Všeobecnému súdu, a tým mu pomáha ťpri výkone jeho úloh.
Kritériá pre výber vecí, ako aj postup vymenúvania generálnych advokátov sa ustanovia v rokovacom
poriadku Vš eobecného súdu.
Člen Vš eobecného súdu, poverený, aby vo veci vykonával funkciu generálneho advokáta, sa nesmie
zúčastniťrozhodovania o veci.
Článok 50
Všeobecný súd zasadá v komorách zlo žených z troch alebo piatich sudcov. Sudcovia si z vlastných
radov zvolia predsedov komôr. Predsedovia komôr zlo žených z piatich sudcov sú volení na tri roky.
Môžub yťznovuzvolení iba raz.
Zloženie komôr a pride ľovanie vecí komorám upravuje rokovací poriadok. V ur čitých prípadoch,
ktoré upravuje rokovací poriadok, mô žeVšeobecný súd zasada ťv pléne alebo ako samosudca.
Rokovací poriadok mô že taktiežustanoviť,žeVšeobecný súd mô že zasadať vo veľkej komore
v prípadoch a za podmienok bli žšie určených v rokovacom poriadku.
Článok 51
Bez ohľ adu na pravidlo uvedené v článku III-358 ods. 1 ústavy má Súdny dvor výlu čnú právomoc
rozhodova ťožalobách uvedených v článkoch III-365 a III-367, ktoré podal členskýštát a ktorými sa
napáda:
a) akt Európskeho parlamentu, alebo Rady alebo oboch inš titúcií rozhodujúcich spolo čne alebo ich
nečinnosťspočívajúca v neprijatí rozhodnutia s výnimkou:
—európskych rozhodnutí prijatých Radou na základe článku III-168 ods. 2 tretieho pododseku
ústavy,
—aktov Rady prijatých na základe aktu Rady o opatreniach na ochranu obchodu pod ľa
článku III-315 ústavy,
—aktov Rady, ktorými táto vykonáva vykonávacie právomoci v súlade s článkom I-37 ods. 2
ústavy;C 310/220 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) akt Komisie alebo jej ne činnosťspočívajúca v neprijatí rozhodnutia podľ ačlánku III-420 ods. 1
ústavy.
Súdny dvor má tie žvýlučnú právomoc rozhodova ťožalobách uvedených v tých istých článkoch,
ktoré podala inš titúcia Únie proti aktu Európskeho parlamentu, Rady, oboch in štitúcií rozhodujúcich
spoločne alebo Komisie alebo ich ne činnosti spo čívajúcej v neprijatí rozhodnutia, ako aj o žalobách,
ktoré podala inš titúcia proti aktu Európskej centrálnej banky alebo jej ne činnosti spočívajúcej
v neprijatí rozhodnutia.
Článok 52
Predseda Súdneho dvora a predseda Vš eobecného súdu určia na základe vzájomnej dohody
podmienky, za ktorých úradníci a ostatní zamestnanci zamestnaní Súdnym dvorom poskytujú svoje
služby Všeobecnému súdu, aby mu umož nili plniťjeho úlohy. Ur čití úradníci a ostatní zamestnanci
podliehajú tajomníkovi Vš eobecného súdu pod dohľ adom predsedu Vš eobecného súdu.
Článok 53
Konanie pred Vš eobecným súdom sa spravuje hlavou III.
Ďalšie podrobnej šie a dopl ňujúce ustanovenia sa v prípade potreby ustanovia v jeho rokovacom
poriadku. Rokovací poriadok sa mô že odchýli ťodčlánku 40 štvrtého odseku a článku 41 s cie ľom
zohľadniťosobitnú povahu konaní v oblasti práva du ševného vlastníctva.
Odchylne od článku 20 štvrtého odseku mô že generálny advokát predklada ťsvoje odôvodnené
návrhy písomne.
Článok 54
Ak je návrh alebo iný procesný úkon, ktorý je adresovaný V šeobecnému súdu, omylom podaný
tajomníkovi Súdneho dvora, ten ho ihne ďpostúpi tajomníkovi Vš eobecného súdu. Obdobne, ak je
návrh alebo iný procesný úkon, ktorý je adresovaný Súdnemu dvoru, omylom podané tajomníkovi
Všeobecného súdu, ten ho ihneď postúpi tajomníkovi Súdneho dvora.
Ak Vš eobecný súd zistí, že nie je príslu šný konaťa rozhodova ťožalobe, pre ktorú je príslu šný Súdny
dvor, postúpi túto žalobu Súdnemu dvoru. Obdobne, ak Súdny dvor zistí, žežaloba patrí do
príslušnosti Vš eobecného súdu, postúpi túto žalobu Vš eobecnému súdu, ktorý sa nemô že v tejto veci
vyhlásiťza nepríslu šný.
Ak sú na Súdny dvor a na V šeobecný súd podané návrhy s rovnakým predmetom konania týkajúce sa
tej istej otázky výkladu alebo napadajúce platnos ťtoho istého aktu, mô žeVšeobecný súd po vypo čutí
účastníkov konania preru šiťkonanie a ždo vyhlásenia rozsudku Súdnym dvorom alebo, ak ide
ožaloby podané na základe článku III-365 ústavy alebo článku 146 Zmluvy o ESAE, Vš eobecný súd
tiežmôže rozhodnú ťo postúpení veci tak, aby o nej mohol rozhodnú ťSúdny dvor. Za rovnakých
podmienok mô že Súdny dvor tie žrozhodnú ťo prerušení konania, ktoré na ňom prebieha; v takom
prípade konanie pokra čuje pred Vš eobecným súdom.
Akčlenskýštát alebo inš titúcia napadnú rovnaký akt, Vš eobecný súd rozhodne o postúpení veci tak,
aby o nej mohol rozhodnú ťSúdny dvor.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/221
Článok 55
Tajomník Vš eobecného súdu doru čí konečné rozhodnutia Vš eobecného súdu vo veci samej
a rozhodnutia Vš eobecného súdu, ktorými rozhodol len o časti prejednávanej veci alebo ktorými
rozhodol o preká žke konania súvisiacej s námietkou nepríslu šnosti alebo neprípustnosti, v šetkým
účastníkom konania, ako aj členským štátom a inš titúciám Únie aj vtedy, ak do konania vo veci
prejednávanej Vš eobecným súdom nevstúpili ako ved ľajšíúčastníci.
Článok 56
Proti kone čným rozhodnutiam V šeobecného súdu a proti rozhodnutiam, ktorými rozhodol len
očasti prejednávanej veci alebo ktorými rozhodol o preká žke konania súvisiacej s námietkou
nepríslušnosti alebo neprípustnosti, mož no do dvoch mesiacov od doru čenia napadnutého
rozhodnutia poda ťodvolanie na Súdny dvor.
Toto odvolanie mô že podaťkaždý účastník konania, ktorý vo svojich návrhoch nebol úspe šný vôbec
alebo bol úspe šný lenčiastočne. Ved ľajšíúčastníci konania s výnimkou členských štátov a inš titúcií
Únie však môžu podaťodvolanie len vtedy, ak sa ich rozhodnutie V šeobecného súdu priamo dotýka.
S
výnimkou prípadov týkajúcich sa sporov medzi Úniou a jej zamestnancami mô žu odvolanie poda ť
ajčlenskéštáty a inštitúcie Únie, ktoré nevstúpili do konania pred V šeobecným súdom ako ved ľajší
účastníci. V tomto prípade majú tieto členskéštáty a inštitúcie rovnaké postavenie ako členskéštáty
alebo inš titúcie, ktoré by do konania na Vš eobecnom súde vstúpili ako ved ľajšíúčastníci.
Článok 57
Každá osoba, ktorej návrh na vstúpenie do konania ako ved ľajšíúčastník Vš eobecný súd zamietol, sa
môže odvolaťna Súdny dvor do dvoch tý ždňov od doru čenia rozhodnutia o zamietnutí návrhu.
Účastníci konania mô žu Súdnemu dvoru poda ťodvolanie proti ka ždému rozhodnutiu Vš eobecného
súdu prijatému podľ ačlánku III-379 ods. 1 alebo 2, alebo článku III-401 štvrtého odseku ústavy alebo
článku 157 alebo článku 164 tretieho odseku Zmluvy o ESAE do dvoch mesiacov od ich doru čenia.
Odvolanie uvedené v prvom a druhom odseku tohto článku sa prejedná a rozhodne sa o ňom podľa
postupu uvedeného v článku 39.
Článok
58
Odvolanie na Súdny dvor sa obmedzuje len na právne otázky. Mô že sa zaklada ťna dôvodoch
nepríslušnosti Vš eobecného súdu, vadách konania pred Vš eobecným súdom, ktorými sú nepriaznivo
dotknuté záujmy odvolateľ a, ako aj na poru šení práva Únie Vš eobecným súdom.
Odvolaním nemo žno napadnú ťrozhodnutie o vý ške trov konania alebo o povinnosti ú častníka
konania ich nahradi ť.C 310/222 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 59
Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu V šeobecného súdu, konanie pred Súdnym dvorom
pozostáva z písomnej časti a ústnej časti. V súlade s podmienkami ustanovenými v rokovacom
poriadku mô že Súdny dvor po vypo čutí generálneho advokáta a ú častníkov konania upustiť od
ústnejčasti konania.
Článok 60
Bez toho, aby bol dotknutý článok III-379 ods. 1 a 2 ústavy a článok 157 Zmluvy o ESAE, nemá
odvolanie odkladný ú činok.
Odchylne od článku III-380 ústavy rozhodnutia Vš eobecného súdu, ktorými zru šujú európske
zákony alebo európske nariadenia záväzné v celom rozsahu a priamo uplatnite ľné vo všetkých
členských štátoch, nadobúdajú právoplatnos ťažpo uplynutí lehoty uvedenej v článku 56 prvom
odseku tohto štatútu alebo, ak bolo v rámci tejto lehoty podané odvolanie, po jeho zamietnutí, tým
však nie je dotknuté právo ú častníka konania poda ťnávrh na Súdny dvor podľ ačlánku III-379 ods. 1
a 2 ústavy alebo článku 157 Zmluvy o ESAE o pozastavenie uplat ňovania európskeho zákona alebo
európskeho nariadenia, ktoré bolo zru šené, alebo o nariadenie iného predbe žného opatrenia.
Článok 61
Ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zru ší rozhodnutie V šeobecného súdu. Ak to stav konania
dovoľ uje, môže sám právoplatne rozhodnú ťo veci samej, alebo mô že vec vráti ťVšeobecnému súdu
naďalšie konanie.
Ak je vec vrátená spä ťVšeobecnému súdu, tento súd je v právnych otázkach viazaný rozhodnutím
Súdneho dvora.
Ak je odvolanie podané členským štátom alebo inš titúciou Únie, ktoré nevstúpili do konania pred
Všeobecným súdom ako ved ľajšíúčastníci, dôvodné, Súdny dvor mô že, ak to pova žuje za
nevyhnutné, rozhodnú ť, ktoré z ú činkov rozhodnutia Vš eobecného súdu, ktoré bolo zru šené, sa
považujú vočiú častníkom konania za kone čné.
Článok 62
V prípadoch uvedených v článku III-358 ods. 2 a 3 ústavy mô že prvý generálny advokát navrhnú ť,
aby Súdny dvor preskúmal rozhodnutie Vš eobecného súdu, ak sa domnieva, že existuje vá žne
nebezpečenstvo,že by mohla by ťdotknutá jednota alebo vnútorný súlad práva Únie.
Návrh musí predlo žiťdo jedného mesiaca od vyhlásenia rozhodnutia V šeobecného súdu. Súdny dvor
do jedného mesiaca od doru čenia návrhu predlo ženého prvým generálnym advokátom rozhodne
o tom,či rozhodnutie bude preskúmané alebo nie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/223
HLAVA V
ZÁVERE ČNÉ USTANOVENIA
Článok 63
Rokovacie poriadky Súdneho dvora a Vš eobecného súdu obsahujú v šetky ustanovenia potrebné na
uplatňovanie tohto štatútu a v prípade potreby na jeho doplnenie.
Článok 64
Pravidlá pou žívania jazykov uplat ňované na Súdnom dvore Európskej únie ustanoví európskym
nariadením Rada, ktorá sa uzná ša jednomyse ľne. Toto nariadenie sa prijme bu ďnažiadosťSúdneho
dvora a po porade s Komisiou a Európskym parlamentom, alebo na návrh Komisie a po porade so
Súdnym dvorom a Európskym parlamentom.
Do prijatia týchto pravidiel platia ustanovenia rokovacieho poriadku Súdneho dvora a rokovacieho
poriadku V šeobecného súdu o pou žívaní jazykov. Odchylne od ustanovení článkov III-355 a III-356
ústavy mô žub yťtieto ustanovenia zmenené, doplnené alebo zru šené len s jednomyse ľným súhlasom
Rady.
Článok 65
1. Odchylne od ustanovení článku IV-437 ústavy v šetky zmeny a doplnenia Protokolu o Štatúte
Súdneho dvora, pripojeného k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve o zalo žení Európskeho
spoločenstva a k Zmluve o ESAE, ktoré sa prijmú medzi podpisom Zmluvy o Ústave pre Európu
a nadobudnutím jej platnosti, zostávajú v platnosti.
2. S cieľ om včleniť ich medzi ustanovenia tohto štatútu budú zmeny a doplnenia uvedené
v odseku 1 úradne kodifikované európskym zákonom Rady prijatým na žiadosťSúdneho dvora.
Nadobudnutím ú činnosti tohto kodifikujúceho európskeho zákona sa tento článok zru ší.C 310/224 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. PROTOKOL O ŠTATÚTE EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
A EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC si prija ťŠtatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ako ustanovujú články I-
30 a III-187 ods. 2 ústavy,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
KAPITOLA 1
EURÓPSKY SYSTÉM CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 1
Európsky systém centrálnych bánk
1. V súlade s článkom I-30 ods. 1 ústavy Európska centrálna banka a národné centrálne banky
tvoria Európsky systém centrálnych bánk. Európska centrálna banka a národné centrálne banky tých
členských štátov, ktorých menou je euro, tvoria Eurosystém.
2. Európsky systém centrálnych bánk a Európska centrálna banka plnia svoje úlohy a vykonávajúčinnosťpodľa ústavy a tohto štatútu.
KAPITOLA II
CIELE A ÚLOHY EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 2
Ciele
Podľačlánku I-30 ods. 2 a III-185 ods. 1 ústavy hlavným cieľ om Európskeho systému centrálnych
bánk je udr žiavať cenovú stabilitu. Bez toho, aby bol dotknutý tento cie ľ, Európsky systém
centrálnych bánk podporuje v šeobecné hospodárske politiky v Únii s cieľ om prispieva ťk dosiahnutiu
cieľov Únie ustanovených v článku I-3 ústavy. Európsky systém centrálnych bánk koná v súlade so
zásadou otvoreného trhového hospodárstva s vo ľnou hospodárskou sú ťažou, pričom podporuje
účelné rozde ľovanie zdrojov, a v súlade so zásadami ustanovenými v článku III ‑177 ústavy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/225
Článok 3
Úlohy
1. Podľačlánku III-185 ods. 2 ústavy sú základnými úlohami Európskeho systému centrálnych
bánk:
a) tvoriťa uskutočň ovaťmenovú politiku Únie,
b) vykonáva ťdevízové operácie v súlade s ustanoveniami článku III-326 ústavy,
c) držaťa spravovať oficiálne devízové rezervy členských štátov,
d) podporova ťplynulé fungovanie platobných systémov.
2. V súlade s článkom III-185 ods. 3 ústavy uplat ňovaním odseku 1 písm. c) nie je dotknutá dr žba
a správa hotovostných devízových aktív vládami členských štátov.
3. V súlade s článkom III - 185 ods. 5 ústavy prispieva Európsky systém centrálnych bánk
k hladkému uskutočň ovaniu politík prijatých príslu šnými orgánmi, ktoré sa týkajú dohľ adu nad
obozretným podnikaním úverových inš titúcií a stability finan čného systému.
Článok 4
Poradné funkcie
V súlade s článkom III-185 ods. 4 ústavy sa uskutočnia konzultácie s Európskou centrálnou bankou:
a) o každom návrhovanom právnom akte Únie v oblastiach jej pôsobnosti,
b) vnútro štátnymi orgánmi o ka ždom návrhu právneho predpisu v oblastiach jej pôsobnosti, ale
v medziach a za podmienok ustanovených Radou v súlade s postupom pod ľačlánku 41.
Európska centrálna banka mô že v oblastiach svojej pôsobnosti predklada ťstanoviská inš titúciám,
orgánom, úradom alebo agentúram Únie alebo vnútro štátnym orgánom.
Článok 5
Zber štatistických údajov
1. Na zabezpe čenie plnenia úloh Európskeho systému centrálnych bánk zbiera Európska centrálna
banka za pomoci národných centrálnych bánk potrebné št atistické údaje od príslu šných
vnútroštátnych orgánov alebo priamo od hospodárskych subjektov. Na tento ú čel spolupracuje
si nštitúciami, orgánmi, úradmi alebo agentúrami Únie a s príslu šnými orgánmi členských štátovC 310/226 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
alebo tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami.
2. Úlohy vymedzené v odseku 1 uskuto čňujú v rámci mo žností národné centrálne banky.
3. Ak je to potrebné, Európska centrálna banka prispieva k harmonizácii pravidiel a postupov,
ktorými sa spravuje zber, zostavovanie a šírenieštatistických údajov v oblastiach jej pôsobnosti.
4. V súlade s postupom ustanoveným v článku 41 Rada vymedzí, ktoré fyzické a právnické osoby
podliehajú po žiadavkám na vykazovanie, ako aj re žim dôvernosti a primerané vykonávacie a sank čné
ustanovenia.
Článok 6
Medzinárodná spolupráca
1. O zastupovaní Európskeho systému centrálnych bánk v oblasti medzinárodnej spoluprácetýkajúcej sa úloh, ktorými je poverený Európsky systém centrálnych bánk, rozhoduje Európska
centrálna banka.
2. Európska centrálna banka a s jej súhlasom aj národné centrálne banky sa mô žuz účastniťna
činnosti medzinárodných menových in štitúcií.
3. Odsekmi 1 a 2 nie je dotknutý článok III-196 ústavy.
KAPITOLA III
ORGANIZÁCIA EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 7
Nezávislos ť
V súlade s článkom III-188 ústavy pri výkone svojich právomocí a pri plnení úloh a povinností, ktoré
im zverili ústava a tento štatút, Európska centrálna banka, národné centrálne banky ani žiadenčlen
ich orgánov s rozhodovacími právomocami nesmú žiadaťani prijíma ťpokyny od inš titúcií, orgánov,
úradov alebo agentúr Únie, od žiadnej vlády členského štátu, ani od žiadneho iného subjektu.
Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a vlády členských štátov sa zaväzujú dodr žiavať túto zásadu
a nesnažiťsa ovplyv ňovaťčlenov orgánov Európskej centrálnej banky či národných centrálnych bánk
s rozhodovacími právomocami pri plnení ich úloh.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/227
Článok 8
Všeobecné zásady
Európsky systém centrálnych bánk riadia orgány Európskej centrálnej banky s rozhodovacími
právomocami.
Článok 9
Európska centrálna banka
1. Európska centrálna banka, ktorá má podľ ačlánku I - 30 ods. 3 ústavy právnu subjektivitu, po žíva
vk aždomčlenskom štátečon a jširšiu právnu spôsobilos ťa spôsobilos ťna právne úkony, aké ich
právo priznáva právnickým osobám. Európska centrálna banka mô že najmä nadobúda ťalebo
scudzova ťhnuteľný a nehnuteľ ný majetok a by ťúčastníkom súdneho konania.
2. Európska centrálna banka zabezpe čuje, aby sa úlohy zverené Európskemu systému centrálnych
bánk podľ ačlánku III-185 ods. 2, 3 a 5 ústavy plnili bu ďjej vlastnou činnosťou podľ a tohtoštatútu,
alebo prostredníctvom národných centrálnych bánk pod ľačlánku 12 ods. 1 a článku 14.
3. V súlade s článkom III-187 ods. 1 ústavy sú orgánmi Európskej centrálnej banky
s rozhodovacími právomocami Rada guvernérov a Výkonná rada.
Článok 10
Rada guvernérov
1. V súlade s článkom III-382 ods. 1 ústavy Radu guvernérov tvoria členovia Výkonnej rady
Európskej centrálnej banky a guvernéri národných centrálnych bánk členských štátov, pre ktoré
neplatí výnimka v zmysle článku III-197 ústavy.
2. Každýčlen Rady guvernérov má jeden hlas. Odo d ňa, keď početčleno v Rady guvernérov
prekročí dvadsa ťjeden, má ka ždýčlen Výkonnej rady jeden hlas a po čet guvernérov s hlasovacím
právom je pätnás ť. Tieto hlasovacie práva sa pride ľujú a rotujú takto:
a) odo d ňa, keď počet guvernérov prekro čí pätnás ť,an eždosiahne dvadsa ťdva, sú guvernéri
rozdelení do dvoch skupín v závislosti od klasifikácie pod ľav ýšky podielu členského štátu
príslušnej centrálnej banky na celkovom hrubom domácom produkte v trhových cenách a na
celkovej agregovanej bilancii pe ňažných finan čných inštitúciíčlenských štátov, ktorých menou je
euro. Podielom na celkovom hrubom domácom produkte v trhových cenách sa pridelí vá žený
podiel 5/6 a podielom na celkovej agregovanej bilancii pe ňažných finan čných inš titúcií sa pridelí
vážený podiel 1/6. Prvá skupina sa skladá z piatich guvernérov a druhá skupina sa skladá
z ostatných guvernérov. Frekvencia hlasovacích práv guvernérov patriacich k prvej skupine nie jenižšia nežfrekvencia hlasovacích práv guvernérov patriacich k skupine druhej. s výhradou
predchádzajúcej vety sa štyri hlasovacie práva pridelia prvej skupine a jedenás ťhlasovacích práv
sa pridelí druhej skupine,C 310/228 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) odo d ňa, keďpočet guvernérov dosiahne dvadsa ťdva, sú guvernéri rozdelení do troch skupín
v závislosti od klasifikácie pod ľa kritérií uvedených v písmene a). Prvá skupina sa skladá z piatich
guvernérov a pridelia sa jej štyri hlasovacie práva. Druhá skupina sa skladá z polovice celkového
počtu guvernérov, pri čom sa ka ždé desatinné číslo zaokrúhli smerom nahor, a je jej pridelených
osem hlasovacích práv. Tretia skupina sa skladá z ostatných guvernérov a pridelia sa jej tri
hlasovacie práva,
c) v rámci ka ždej skupiny majú guvernéri hlasovacie právo na rovnaké obdobie,
d)článok 29 ods. 2 sa pou žije pri výpoč te podielov na celkovom hrubom domácom produkte
v trhových cenách. Celková agregovaná bilancia peň ažných finan čných inš titúciíčlenských štátov
sa vypočíta v súlade so štatistickým rámcom platným v Únii v čase výpočtu,
e) vždy, keďdôjde k zmene celkového hrubého domáceho produktu v trhových cenách pod ľa
článku 29 ods. 3, alebo v ždy, keďsa zvýšip očet guvernérov, ve ľkosťa/alebo zlo ženie skupín sa
upraví v súlade so zásadami ustanovenými v tomto pododseku,
f) Rada guvernérov dvojtretinovou vä čšinou všetkých svojich členov s hlasovacím právom alebo
bez neho prijme v šetky opatrenia potrebné na vykonávanie zásad ustanovených v tomto odseku
am ôže rozhodnú ť,že odložíz ačatie rota čného systému dovtedy, kým po čet guvernérov
neprekročí osemnás ť.
Hlasovacie právo sa vykonáva osobne. Odchylne od tohto pravidla mô že rokovací poriadok uvedený
včlánku 12 ods. 3 ustanovi ť,žečlenovia Rady guvernérov mô žu hlasovať prostredníctvom
telekonferencie. Rokovací poriadok mô že tiežustanoviť,žečlen Rady guvernérov, ktorý sa nemô že
zúčastniťna rokovaniach Rady guvernérov dlh šíčas, môže za seba vymenova ťnáhradníka.
Prvým a druhým pododsekom nie sú dotknuté hlasovacie práva v šetkýchčlenov Rady guvernérov
s hlasovacím právom alebo bez neho podľ a odseku 3 a článku 40 ods. 2 a 3. Pokia ľnie je v tomto
štatúte ustanovené inak, Rada guvernérov sa uzná ša jednoduchou vä čšinoučlenov, ktorí majú
hlasovacie právo. Pri rovnosti hlasov rozhoduje hlas prezidenta.
Rada guvernérov je uzná šaniaschopná, ak sú prítomné dve tretiny členov, ktorí majú hlasovacie
právo. Ak nie je uzná šaniaschopná, prezident mô že zvolaťmimoriadne zasadnutie, na ktorom
možno prijaťrozhodnutia bez oh ľadu na kvórum.
3. Pri rozhodovaní podľ ačlánkov 28, 29, 30, 32, 33 a 49 sa hlasy členov Rady guvernérov vá žia
podľa
podielu národných centrálnych bánk na upísanom základnom imaní Európskej centrálnej
banky. Hlasy členov Výkonnej rady majú nulovú váhu. Rozhodnutie vy žadujúce kvalifikovanú
väčšinu je prijaté, ak súhlasné odovzdané hlasy predstavujú aspo ňdve tretiny upísaného základného
imania Európskej centrálnej banky a aspo ňpolovicu podielnikov. Ak niektorý z guvernérov nemô že
byťprítomný, mô žes iu rčiťnáhradníka, ktorý odovzdá jeho vá žený hlas.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/229
4. Rokovania na zasadnutiach sú dôverné. Rada guvernérov mô že rozhodnú ťo zverejnení výsledku
svojho rokovania.
5. Rada guvernérov zasadá najmenej desa ťkrát za rok.
Článok 11
Výkonná rada
1. V súlade s článkom III-382 ods. 2 prvým pododsekom ústavy sa Výkonná rada skladá
z prezidenta, viceprezidenta a štyrochďalšíchčlenov.
Členovia plnia svoje povinnosti v rámci plného úväzku. Žiadnyčlen nesmie vykonáva ťžiadnu inú
zárobkovú ani nezárobkovú činnosť, pokiaľmu Rada guvernérov neudelí mimoriadnu výnimku.
2. V súlade s článkom III-382 ods. 2 ústavy sú prezident, viceprezident a ďalšíčlenovia Výkonnej
rady vymenovaní Európskou radou, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou, spomedzi uznávaných
a skúsených odborníkov v menovej alebo bankovej oblasti na základe odporú čania Rady a po porade
s Európskym parlamentom a Radou guvernérov.Ich funkčné obdobie je osemro čné a nemo žno ich vymenova ťznova.
Členmi Výkonnej rady mô žub yťlenštátni príslu šnícičlenských štátov.
3. Podmienky zamestnania členov Výkonnej rady, najmä ich platy, dôchodky a iné dávky
sociálneho zabezpečenia, sú predmetom zmlúv uzavretých s Európskou centrálnou bankou
a ustanoví ich Rada guvernérov na návrh výboru skladajúceho sa z troch členov vymenovaných
Radou guvernérov a z troch členov vymenovaných Radou. Členovia Výkonnej rady nemajú právo
hlasovať o záležitostiach uvedených v tomto odseku.
4. Akčlen Výkonnej rady prestal spĺň aťpodmienky
 požadované pre výkon svojej funkcie alebo ak
sa dopustil záva žného pochybenia, mô že ho Súdny dvor na žiadosťRady guvernérov alebo Výkonnej
rady odvola ť.
5. Každý prítomný člen Výkonnej rady má právo hlasova ťan at e n t oú čel má jeden hlas. Pokiaľ nie
je ustanovené inak, Výkonná rada rozhoduje jednoduchou vä čšinou odovzdaných hlasov. Pri rovnosti
hlasov rozhoduje hlas prezidenta. Pravidlá o hlasovaní presne vymedzí rokovací poriadok uvedenývčlánku 12 ods. 3.
6. Výkonná rada je zodpovedná za be žný chod Európskej centrálnej banky.
7. Uvoľ nené miesto vo Výkonnej rade sa doplní vymenovaním nového člena podľ a odseku 2.C 310/230 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 12
Úlohy orgánov s rozhodovacími právomocami
1. Rada guvernérov vydáva usmernenia a prijíma rozhodnutia potrebné na zabezpe čenie plnenia
úloh zverených Európskemu systému centrálnych bánk ústavou a týmto štatútom. Rada guvernérov
vymedzuje menovú politiku Únie vrátane prípadných rozhodnutí týkajúcich sa strednodobých
menových cieľ ov, kľúčových úrokových sadzieb a vytvárania menových rezerv Európskeho systému
centrálnych bánk a vydáva usmernenia potrebné na ich vykonávanie.
Výkonná rada uskuto čňuje menovú politiku v súlade s usmerneniami a rozhodnutiami prijatými
Radou guvernérov. Pritom Výkonná rada vydáva potrebné pokyny národným centrálnym bankám.
Okrem toho Výkonnej rade mo žno udeliťurčité právomoci aj rozhodnutím Rady guvernérov.
V rozsahu, ktorý sa pova žuje za mo žný a primeraný, a bez toho, aby bol dotknutý tento článok,
Európska centrálna banka sa obracia na národné centrálne banky, aby uskuto čnili operácie, ktoré sú
súčasťou úloh Európskeho systému centrálnych bánk.
2. Výkonná rada zodpovedá za prípravu zasadnutí Rady guvernérov.
3. Rada guvernérov prijme rokovací poriadok, ktorý určí vnútornú organizáciu Európskej
centrálnej banky a jej orgánov s rozhodovacími právomocami.
4. Rada guvernérov vykonáva poradné funkcie uvedené v článku 4.
5. Rada guvernérov prijíma rozhodnutia uvedené v článku 6.
Článok 13
Prezident
1. Prezident, alebo v jeho neprítomnosti viceprezident, predsedá Rade guvernérov a Výkonnej rade
Európskej centrálnej banky.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 38, zastupuje Európsku centrálnu banku navonok prezident
alebo ním poverený zástupca.
Článok 14
Národné centrálne banky
1. V súlade s článkom III-189 ústavy ka ždýčlenskýštát zabezpe čí súlad jeho vnútro štátnych
právnych predpisov vrátane štatútu jeho národnej centrálnej banky s ústavou a s týmto štatútom.
2.Štatúty národných centrálnych bánk najmä ustanovia, že funkčné obdobie guvernéra národnej
centrálnej banky je najmenej pä ťrokov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/231
Guvernéra mo žno z funkcie odvola ť, len ak prestal sp ĺňaťpodmienky po žadované pre výkon svojej
funkcie, alebo ak sa dopustil záva žného pochybenia. Takéto rozhodnutie mô že dotknutý guvernér
alebo Rada guvernérov predlo žiťSúdnemu dvoru z dôvodu, že bola poru šená ústava alebo predpis na
jej vykonávanie. Takýto návrh musí by ťpodaný do dvoch mesiacov od zverejnenia rozhodnutia alebo
od jeho oznámenia navrhovate ľovi, prípadne, ak sa tak nestalo, odo dň a, keďsa navrhovateľ o tomto
rozhodnutí dozvedel.
3. Národné centrálne banky sú neoddelite ľnou súčasťou Európskeho systému centrálnych bánk
a konajú v súlade s usmerneniami a pokynmi Európskej centrálnej banky. Rada guvernérov prijme
potrebné opatrenia na zabezpe čenie plnenia usmernení a pokynov Európskej centrálnej banky
av yžaduje, aby sa jej poskytovali v šetky potrebné informácie.
4. Národné centrálne banky mô žu vykonávať aj iné funkcie, ako sú uvedené v tomto štatúte, ak
Rada guvernérov dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov nerozhodne, že ide o zasahovanie do
cieľov a úloh Európskeho systému centrálnych bánk. Takéto funkcie vykonávajú národné centrálne
banky na vlastnú zodpovednos ťa na vlastný ú čet a nepokladajú sa za sú časťfunkcií Európskeho
systému centrálnych bánk.
Článok 15
Povinnos ťpredklada ťsprávy
1. Európska centrálna banka vypracúva a zverej ňuje správy o činnosti Európskeho systému
centrálnych bánk aspo ňraz zaštvrťrok.
2. Konsolidovaný finan čný výkaz Európskeho systému centrálnych bánk sa zverej ňuje každý
týždeň.
3.
V súlade s článkom III-383 ods. 3 ústavy Európska centrálna banka predkladá Európskemu
parlamentu, Európskej rade, Rade a Komisii výro čné správy o činnosti Európskeho systému
centrálnych bánk a o menovej politike za predchádzajúci a za be žný rok.
4. Správy a výkazy uvedené v tomto článku sa záujemcom poskytujú bezplatne.
Článok 16
Bankovky
V súlade s článkom III-186 ods. 1 ústavy má Rada guvernérov výlu čné právo povoľ ovaťvydávanie
eurobankoviek v Únii. Tieto bankovky mô žu vydávaťEurópska centrálna banka a národné centrálne
banky. Postavenie zákonného platidla majú v Únii výlu čne bankovky vydané Európskou centrálnou
bankou a národnými centrálnymi bankami.C 310/232 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Ak je to mo žné, Európska centrálna banka re špektuje existujúce zvyklosti vydávania a dizajnu
bankoviek.
KAPITOLA IV
MENOVÉ FUNKCIE AOPERÁCIE EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 17
Účty v Európskej centrálnej banke a národných centrálnych bankách
Na vykonávanie svojich operácií Európska centrálna banka a národné centrálne banky mô žu otvárať
účty úverovým inš titúciám, verejnoprávnym subjektom a iným ú častníkom trhu a ako kolaterál
prijímaťaktíva vrátane zaknihovaných cenných papierov.
Článok 18
Operácie na vo ľnom trhu a úverové operácie
1. Na dosiahnutie cieľ ov Európskeho systému centrálnych bánk a vykonávanie jeho úloh mô žu
Európska centrálna banka a národné centrálne banky:
a) obchodova ťna finančných trhoch s poh ľadávkami a obchodovateľ nými cennými papiermi
v eurách alebo v iných menách, ako aj s drahými kovmi v rámci priamych promptných alebo
termínovaných nákupov a predajov alebo dohodou o spätnej kúpe a uskuto čňovaťs nimi
výpožičné alebo pô žičkové obchody,
b) uskutočň ovaťúverové operácie s úverovými in štitúciami a inými ú častníkmi trhu, pri čom sa
požičiavanie zabezpe čuje na základe primeraného kolaterálu.
2. Európska centrálna banka stanovuje v šeobecné zásady operácií na vo ľnom trhu a úverových
operácií, ktoré uskutočň uje Európska centrálna banka alebo národné centrálne banky, vrátane zásad
oznamovania podmienok, na základe ktorých sú pripravené uzatvára ťtakéto operácie.
Článok 19
Povinné minimálne rezervy
1. S výhradou článku 2 mô že Európska centrálna banka od úverových in štitúcií zriadených
včlenských štátoch vyž adovať , aby v súlade s cieľ mi menovej politiky na ú čtoch v Európskej
centrálnej banke a v národných centrálnych bankách udrž iavali povinné minimálne rezervy.
Nariadenia týkajúce sa výpo čtu a určenia pož adovaných povinných minimálnych rezerv mô že vydať
Rada guvernérov. V prípade ich nedodr žania je Európska centrálna banka oprávnená ulo žiťúroky z
omeškania a iné sankcie s porovnateľ ným účinkom.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/233
2. Na ú čely uplat ňovania tohto článku Rada v súlade s postupom podľ ačlánku 41 ur čuje základ ňu
pre výpočet povinných minimálnych rezerv a najvy šší prípustný pomer medzi týmito rezervami a ich
základňou, ako aj primerané sankcie pre prípad ich nedodr žania.
Článok 20
Iné nástroje menovej kontroly
S výhradou článku 2 mô že Rada guvernérov dvojtretinovou vä čšinou odovzdaných hlasov
rozhodnú ťo použití iných operatívnych metód menovej kontroly, ktoré pokladá za vhodné.
Ak tieto metódy ukladajú povinnosti tretím stranám, Rada postupom pod ľačlánku 41 ustanoví
rozsah pôsobnosti týchto metód.
Článok 21
Operácie s verejnoprávnymi subjektmi
1. V súlade s článkom III-181 ústavy je pre čerpávanie ú čtov alebo získavanie iného druhu úveru
v Európskej centrálnej banke alebo v národných centrálnych bankách v prospech inš titúcií, orgánov,
úradov alebo agentúr Únie, ústredných vlád, regionálnych, miestnych alebo iných orgánov verejnej
moci, iných subjektov, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo verejných podnikov členských
štátov zakázané. Rovnako sa zakazuje nákup dlhových nástrojov priamo od nich Európskou
centrálnou bankou alebo národnými centrálnymi bankami.
2. Európska centrálna banka a národné centrálne banky mô žu pre subjekty uvedené v odseku 1
pôsobiťako finan ční zástupcovia.
3. Ustanovenia tohto článku sa nevz ťahujú na úverové inš titúcie vo verejnom vlastníctve, s ktorými
národné centrálne banky a Európska centrálna banka v oblasti ponuky finan čných zdrojov
z centrálnych bánk zaobchádzajú rovnako ako so súkromnými úverovými in štitúciami.
Článok 22
Zúčtovacie a platobné systémy
Európska centrálna banka a národné centrálne banky mô žu poskytova ťzariadenia a Európska
centrálna banka mô že vydáva ťnariadenia na zabezpe čenie účinnosti a spoľ ahlivosti zú čtovacích
a platobných systémov v rámci Únie a voči tretím krajinám.C 310/234 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 23
Operácie s inými štátmi a s medzinárodnými organizáciami
Európska centrálna banka a národné centrálne banky mô žu:
a) nadväzova ťvzťahy s centrálnymi bankami a s finan čnými inš titúciami v tretích krajinách, a ak je
to vhodné, aj s medzinárodnými organizáciami,
b) nadobúda ťa predáva ťpromptné a terminované devízové aktíva v šetkých druhov a drahé kovy;
pojem „devízové aktíva “zahŕňa cenné papiere a v šetky ostatné aktíva v akejkoľ vek mene alebo
akejkoľ vek zúčtovacej jednotke bez oh ľadu na formu, v ktorej ich dr žia,
c) držaťa spravovať aktíva uvedené v tomto článku,
d) uskutočň ovaťs tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami bankové operácie v šetkých
druhov vrátane prijímania a poskytovania úverov.
Článok 24
Iné operácie
Európska centrálna banka a národné centrálne banky mô žu okrem operácií vyplývajúcich z ich úloh
uskutočň ovaťoperácie pre potreby svojej prevádzky a pre svojich zamestnancov.
KAPITOLA V
DOH ĽAD NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM
Článok 25
Dohľad nad obozretným podnikaním
1. Európska centrálna banka mô že poskytova ťrady a Rada, Komisia a príslu šné orgány členských
štátov ju mô žu konzultova ťv otázkach týkajúcich sa rozsahu pôsobnosti a uplat ňovania právne
záväzných aktov Únie týkajúcich sa dohľ adu nad obozretným podnikaním úverových inš titúcií
a stability finan čného systému.
2. V súlade s ka ždým európskym zákonom prijatým na základe článku III-185 ods. 6 ústavy mô že
Európska centrálna banka plni ťosobitné úlohy, ktoré sa týkajú politiky doh ľadu nad obozretným
podnikaním úverových a ďalších finančných inštitúcií, s výnimkou pois ťovní.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/235
KAPITOLA VI
FINAN ČNÉ USTANOVENIA EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 26
Účtovná závierka
1. Finan čný rok Európskej centrálnej banky a národných centrálnych bánk sa za čína l. januára
ak o nčí 31. decembra.
2. Ročnú ú čtovnú závierku Európskej centrálnej banky zostavuje Výkonná rada v súlade so
zásadami ustanovenými Radou guvernérov. Ú čtovnú závierku schváli Rada guvernérov a potom ju
zverejní.
3. Na analytické a prevádzkové ú čely Výkonná rada zostavuje konsolidovanú súvahu Európskeho
systému centrálnych bánk, zahr ňujúcu tie aktíva a pasíva národných centrálnych bánk, ktoré spadajú
pod Európsky systém centrálnych bánk.
4. Na ú čely uplat ňovania tohto článku Rada guvernérov ustanovuje pravidlá potrebné na
štandardizovanie ú čtovníctva a vykazovanie operácií národných centrálnych bánk.
Článok 27
Audit
1. Účty Európskej centrálnej banky a národných centrálnych bánk overujú nezávislí externí audítori
odporúč aní Radou guvernérov a schválení Radou. Audítori majú plné právo preskúma ťvšetky
účtovné knihy a ú čty Európskej centrálnej banky a národných centrálnych bánk a dostáva ťúplné
informácie o ich operáciách.
2.Článok III-384 ústavy sa vz ťahuje len na skúmanie prevádzkovej ú čelnosti hospodárenia
Európskej centrálnej banky.
Článok 28
Základné imanie Európskej centrálnej banky
1. Základné imanie Európskej centrálnej banky je 5 miliárd eur. Základné imanie mô žeb yťzvýšené
európskym rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou vä čšinou podľ ačlánku 10 ods. 3
v medziach a za podmienok ustanovených Radou postupom podľ ačlánku 41.
2. Národné centrálne banky sú jedinými upisovateľ mi a držiteľmi základného imania Európskej
centrálnej banky. Základné imanie sa upisuje podľ akľúča stanoveného v súlade s článkom 29.C 310/236 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Rada guvernérov kvalifikovanou vä čšinou vymedzenou v článku 10 ods. 3 určí rozsah a formu
splácania základného imania.
4. S výhradou odseku 5 sa podiely národných centrálnych bánk na upísanom základnom imaní
Európskej centrálnej banky nesmú previes ť,d aťdo zálohu alebo sta ťpredmetom výkonu
rozhodnutia.
5. V prípade úpravy k ľúča uvedeného v článku 29 národné centrálne banky medzi sebou prevedú
podiely na základnom imaní tak, aby rozdelenie podielov na základnom imaní zodpovedalo
upravenému k ľúču. Rada guvernérov určí podmienky takýchto prevodov.
Článok 29
Kľúčna upisovanie základného imania
1. Kľúčna upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky stanovený po prvýkrát v roku
1998, keďbol zriadený Európsky systém centrálnych bánk, sa určí tak, žek aždej národnej centrálnej
banke sa v tomto k ľúči pridelí váž ený podiel, ktorý sa rovná sú čtu:
—50 % podielu príslu šnéhočlenského štátu na po čte obyvate ľstva Únie v predposlednom roku,
ktorý predchádzal zriadeniu Európskeho systému centrálnych bánk,
—50 % podielu príslu šnéhočlenského štátu na hrubom domácom produkte Únie v trhových
cenách za posledných pä ťrokov predchádzajúcich predposlednému roku pred zriadením
Európskeho systému centrálnych bánk.
Percentá sa zaokrúh ľujú smerom nahor alebo nadol na najbli žší násobok 0,0001 percentuálneho
bodu.
2.Štatistické údaje, ktoré sa majú pou žiťpri uplatňovaní tohto článku, poskytuje Komisia v súlade
s pravidlami prijatými Radou postupom podľ ačlánku 41.
3. Vážené podiely pridelené národným centrálnym bankám sa upravujú ka ždých päťrokov po
zriadení Európskeho systému centrálnych bánk primerane podľ a odseku 1. Upravený k ľúčsa
uplatňuje s účinnosťou od prvého d ňa nasledujúceho roka.
4. Rada guvernérov prijme v šetkyďalšie opatrenia potrebné na uplat ňovanie tohto článku.
Článok 30
Prevod devízových rezerv do Európskej centrálnej banky
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 28, národné centrálne banky poskytujú Európskej centrálnej
banke devízové rezervy v iných menách ako v menách členských štátov, v eurách, v rezervných
pozíciách v Medzinárodnom menovom fonde a v zvlá štnych právach čerpania a ždo protihodnoty
zodpovedajúcej 50 miliardám eur. Rada guvernérov rozhodne o čiastke, ktorá sa poskytne Európskej
centrálnej banke. Európska centrálna banka má plné právo dr žaťa spravova ťdevízové rezervy, ktoré
boli naňu prevedené, a vyu žívaťich na účely ustanovené v tomto štatúte.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/237
2. Príspevky jednotlivých národných centrálnych bánk sa ur čia v pomere k podielu na upísanom
základnom imaní Európskej centrálnej banky.
3. Európska centrálna banka pripí še v prospech ka ždej národnej centrálnej banky poh ľadávku vo
výške zodpovedajúcej jej príspevku. Rada guvernérov rozhoduje o nominálnej hodnote a úro čení
týchto poh ľadávok.
4. V medziach a za podmienok ustanovených Radou postupom podľ ačlánku 41 mô že Európska
centrálna banka v súlade s odsekom 2 po žadovaťď alšie poskytnutie devízových rezerv nad limit
stanovený v odseku 1.
5. Európska centrálna banka mô žed ržaťa spravova ťrezervné pozície v Medzinárodnom menovom
fonde a zvlá štne práva čerpania a zabezpe čovaťzdružovanie týchto aktív.
6. Rada guvernérov prijme v šetkyďalšie opatrenia potrebné na uplat ňovanie tohto článku.
Článok 31
Devízové rezervy národných centrálnych bánk
1. Národné centrálne banky sú oprávnené uskuto čňovaťoperácie pri plnení svojich záväzkov vo či
medzinárodným organizáciám podľ ačlánku 23.
2. Vš etky ostatné operácie s devízovými rezervami, ktoré zostanú národným centrálnym bankám
po prevodoch podľ ačlánku 30, a transakcie členských štátov s hotovostnými devízovými aktívami
nad urč itý limit, stanovený v zmysle odseku 3, musí schváli ťEurópska centrálna banka, aby sa
zabezpečil súlad s kurzovou a menovou politikou Únie.
3. Rada guvernérov vydá usmernenia na u ľahčenie týchto operácií.
Článok 32
Rozde ľovanie menových príjmov národných centrálnych bánk
1. Príjmy, ktoré patria národným centrálnym bankám z plnenia úloh menovej politiky Európskeho
systému centrálnych bánk ( ďalej len „menové príjmy “), sa rozde ľujú koncom ka ždého finan čného
roku pod ľa tohtočlánku.
2. Výška menového príjmu ka ždej národnej centrálnej banky sa rovná jej ro čnému príjmu z jej
aktív vedených ako protihodnota bankoviek v obehu a zo záväzkov z vkladov úverových in štitúcií.
Národné centrálne banky vedú tieto aktíva oddelene v súlade s usmerneniami, ktoré vydá Rada
guvernérov.C 310/238 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Ak po za čatí tretej etapy štruktúra súvah národných centrálnych bánk neumo žní na základe
posúdenia Rady guvernérov pou žiťustanovenia odseku 2, mô že Rada guvernérov kvalifikovanou
väčšinou rozhodnú ť, aby sa odchylne od postupu uvedeného v odseku 2 v období maximálne piatich
rokov menový príjem meral pod ľa inej metódy.
4. Výška menového príjmu ka ždej národnej centrálnej banky sa zni žuje o sumu rovnajúcu sa
úrokom, ktoré táto centrálna národná banka platí za záväzky z vkladov úverových in štitúcií podľ a
článku 19.
Rada guvernérov mô že rozhodnú ť,že národným centrálnym bankám nahradí náklady spojené
s vydávaním bankoviek alebo, za výnimo čných okolností, osobitné straty vzniknuté v súvislosti
s operáciami menovej politiky, uskuto čňovanými v prospech Európskeho systému centrálnych bánk.
Náhrady sa poskytujú v takej forme, akú Rada guvernérov pokladá za vhodnú. Tieto sumy sa mô žu
započítaťvoči menovému príjmu národných centrálnych bánk.
5. Celkový menový príjem národných centrálnych bánk sa rozdeľ uje medzi národné centrálne
banky v pomere, ktorý zodpovedá ich splateným podielom na základnom imaní Európskej centrálnej
banky, s výhradou rozhodnutí prijatých Radou guvernérov podľ ačlánku 33 ods. 2.
6. Zúčtovanie a vyrovnanie zostatkov po rozdelení menového príjmu vykoná Európska centrálna
banka v súlade s usmerneniami vydanými Radou guvernérov.
7. Rada guvernérov prijme v šetkyďalšie opatrenia potrebné na uplat ňovanie tohto článku.
Článok 33
Rozdeľ ovanie čistých ziskov a strát Európskej centrálnej banky
1.Čistý zisk Európskej centrálnej banky sa prevádza v tomto poradí:
a) suma, ktorú určí Rada guvernérov a ktorá nesmie prekro čiť20 %čistého zisku, sa prevedie do
všeobecného
rezervného fondu a ždo výšky 100 % základného imania,
b) zostávajúci čistý zisk sa rozde ľuje podielnikom Európskej centrálnej banky v pomere k ich
splateným podielom na základnom imaní.
2. V prípade, že Európska centrálna banka zaznamená stratu, mô že schodok zapo čítaťvoči svojmu
všeobecnému rezervnému fondu, a ak je to potrebné, po rozhodnutí Rady guvernérov vo či
menovému príjmu príslu šného finan čného roka pomerne a a ždo výškyčiastok rozdelených
národným centrálnym bankám podľ ačlánku 32 ods. 5.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/239
KAPITOLA VII
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 34
Právne akty
1. V súlade s článkom III-190 ústavy Európska centrálna banka prijíma:
a) európske nariadenia v rozsahu potrebnom na plnenie úloh vymedzených v článku 3 ods. 1
písm. a), v článku 19 ods. 1, v článku 22 alebo v článku 25 ods. 2 tohto štatútu, ako aj
v prípadoch ustanovených v európskych nariadeniach a európskych rozhodnutiach uvedených
včlánku 41,
b) európske rozhodnutia potrebné na plnenie úloh zverených Európskemu systému centrálnych
bánk ústavou a týmto štatútom,
c) odporúč ania a stanoviská.
2. Európska centrálna banka mô že rozhodnú ť,že svoje európske rozhodnutia, odporúč ania
a stanoviská uverejní.
3. V medziach a za podmienok prijatých Radou postupom podľ ačlánku 41 je Európska centrálna
banka oprávnená uklada ťpodnikom pokuty alebo penále za nedodr žiavanie jej európskych nariadení
a európskych rozhodnutí.
Článok 35
Súdna kontrola a súvisiace zále žitosti
1. Konania alebo opomenutia Európskej centrálnej banky podliehajú preskúmaniu alebo výkladu
Súdneho dvora Európskej únie v prípadoch a za podmienok ustanovených ústavou. Európskacentrálna banka mô že v prípadoch a za podmienok ustanovených ústavou poda ťnávrh na za čatie
súdneho konania.
2. Spory medzi Európskou centrálnou bankou na jednej strane a jej veriteľ mi, dlžníkmi alebo
akoukoľ vek inou osobou na strane druhej rozhodujú príslu šné vnútro štátne súdy okrem prípadov,
keďje príslušný rozhodova ťSúdny dvor Európskej únie.
3. Na Európsku centrálnu banku sa vzť ahuje úprava o zodpovednosti ustanovená v článku III ‑431
ústavy. Zodpovednos ťnárodných centrálnych bánk sa spravuje príslu šným vnútro štátnym právom.
4. Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťna základe akýchkoľ vek
 rozhodcovských
doložiek zahrnutých v zmluve uzavretej Európskou centrálnou bankou alebo v jej mene bez oh ľadu
na to,či má zmluva verejnoprávnu alebo súkromnoprávnu povahu.C 310/240 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5. Rozhodnutie Európskej centrálnej banky o predlo žení veci Súdnemu dvoru Európskej únie
prijme Rada guvernérov.
6. Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťo sporoch týkajúcich sa plnenia povinností
národných centrálnych bánk podľ a ústavy a tohto štatútu. Ak sa Európska centrálna banka domnieva,
že národná centrálna banka nesplnila povinnos ťvyplývajúcu z ústavy a tohto štatútu, umož ní
d o t k n u t e jn á r o d n e jb a n k ev y j a d r i ťpripomienky a potom v danej veci vydá stanovisko
s odôvodnením. Ak dotknutá národná centrálna banka nevyhovie stanovisku v lehote stanovenej
Európskou centrálnou bankou, Európska centrálna banka mô že predložiťvec Súdnemu dvoru
Európskej únie.
Článok 36
Zamestnanci
1. Rada guvernérov na návrh Výkonnej rady ustanoví podmienky zamestnávania zamestnancovEurópskej centrálnej banky.
2. Súdny dvor Európskej únie je príslu šný rozhodova ťspory medzi Európskou centrálnou bankou
a jej zamestnancami v medziach a za podmienok ustanovených v podmienkach zamestnávania.
Článok 37
Služobné tajomstvo
1.Členovia riadiacich orgánov a zamestnanci Európskej centrálnej banky, ako aj národných
centrálnych bánk sú povinní, a to aj po skon čení svojich funkcií, zachováva ťmlčanlivosť
o skutočnostiach, ktoré sú predmetom slu žobného tajomstva.
2. Osoby, ktoré majú prístup k informáciám, na ktoré sa vz ťahuje právne záväzný akt Únie
ukladajúci povinnos ťmlčanlivosti, podliehajú tejto povinnosti.
Článok 38
Osoby s podpisovým právom
Európsku centrálnu banku vo či tretím stranám právne zaväzuje prezident alebo dvaja členovia
Výkonnej rady alebo podpisy dvoch zamestnancov Európskej centrálnej banky, ktorých prezident
náležite splnomocnil na podpisovanie v mene Európskej centrálnej banky.
Článok 39
Výsady a imunity
Európska centrálna banka po žíva za podmienok ustanovených v Protokole o výsadách a imunitách
Európskej únie také výsady a imunity na územiach členských štátov, aké sú potrebné na plnenie jej
úloh.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/241
KAPITOLA VIII
ZMENY A DOPLNENIA ŠTATÚTU A DOPL ŇUJÚCE PRÁVNE PREDPISY
Článok 40
Zjednodu šený postup pri prijímaní zmien a doplnení
1. V súlade s článkom III ‑187 ods. 3 ústavy mô žeb yťčlánok 5 ods. 1, 2 a 3, články 17, 18,
článok 19 ods. 1, články 22, 23, 24 a 26, článok 32 ods. 2, 3, 4 a 6, článok 33 ods. 1 písm. a)
ačlánok 36 tohto štatútu zmenený a doplnený európskym zákonom
a) na návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou alebo,
b) na základe odporúčania Európskej centrálnej banky a po porade s Komisiou.2.Článok 10 ods. 2 mô žeb yťzmenený a doplnený európskym rozhodnutím Európskej rady, ktorá
sa uznáša jednomyse ľne, a to bu ďna základe odporúčania Európskej centrálnej banky a po porade
s Európskym parlamentom a Komisiou, alebo na základe odporú čania Komisie a po porade
s Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou. Tieto zmeny a doplnenia nadobudnú
platnosťpo schválení členskými štátmi v súlade s ich príslu šnými ústavnými po žiadavkami.
3. V prípade odporú čania Európskej centrálnej banky pod ľa tohtočlánku sa vyž aduje jednomyse ľné
rozhodnutie Rady guvernérov.
Článok 41
Dopl ňujúce právne predpisy
V súlade s článkom III ‑187 ods. 4 ústavy Rada prijíma európske nariadenia a európske rozhodnutia,
ktoré ustanovujú opatrenia uvedené v článku 4, článku 5 ods. 4, článku 19 ods. 2, článku 20,
článku 28 ods. 1, článku 29 ods. 2, článku 30 ods. 4 a článku 34 ods. 3 tohto štatútu.
Rada sa uzná ša
po porade s Európskym parlamentom:
a) buďna návrh Komisie a po porade s Európskou centrálnou bankou alebo
b) na základe odporúčania Európskej centrálnej banky a po porade s Komisiou.C 310/242 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
KAPITOLA IX
PRECHODNÉ A INÉ USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA EURÓPSKEHO SYSTÉMU CENTRÁLNYCH BÁNK
Článok 42
Všeobecné ustanovenia
1. Výnimka uvedená v článku III ‑197 ods. 1 ústavy spôsobuje, že nasledujúce články tohto štatútu
nezakladajú práva ani povinnosti pre dotknutý členskýštát:články 3 a 6, článok 9 ods. 2, článok 12
ods. 1,článok 14 ods. 3, články 16, 18, 19, 20, 22 a 23, článok 26 ods. 2, články 27, 30, 31, 32, 33,
34 a 50.
2. Právomoci centrálnych bánk členských štátov, pre ktoré platí výnimka podľ ačlánku III ‑197
ods. 1 ústavy, v oblasti menovej politiky pod ľa vnútroštátneho práva zostávajú zachované.
3. V súlade s článkom III-197 ods. 2 druhým pododsekom ústavy sa v článku 3, článku 11 ods. 2
ačlánku 19 tohto štatútu pod pojmom „členskéštáty“rozumejú členskéštáty, ktorých menou je euro.
4. Včlánku 9 ods. 2, článku 10 ods. 2 a 3, článku 12 ods. 1, v článkoch 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30,
31 a 32, článku 33 ods. 2 a v článku 50 tohto štatútu sa pod pojmom „národné centrálne banky “
rozumejú centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro.
5. Včlánku 10 ods. 3 a článku 33 ods. 1 sa pod pojmom „podielnici “rozumejú národné centrálne
bankyčlenských štátov, ktorých menou je euro.
6. Včlánku 10 ods. 3 a článku 30 ods. 2 sa pod pojmom „upísané základné imanie “rozumie
základné imanie Európskej centrálnej banky upísané národnými centrálnymi bankami členských
štátov, ktorých menou je euro.
Článok 43
Prechodné úlohy Európskej centrálnej banky
Európska centrálna banka plní úlohy, ktoré pôvodne nále žali Európskemu menovému inš titútu,
uvedené v článku III ‑199 ods. 2 ústavy, ktoré je potrebné plni ťaj po zavedení eura v dôsledku
výnimiek, ktoré platia pre jeden alebo viac členských štátov.
Európska centrálna banka poskytuje rady pri prípravách na zru šenie výnimiek uvedených v článku
III‑198 ústavy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/243
Článok 44
Generálna rada Európskej centrálnej banky
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok III ‑187 ods. 1 ústavy, sa ako tretí orgán Európskej centrálnej
banky s rozhodovacou právomocou zria ďuje Generálna rada.
2. Generálna rada sa skladá z prezidenta a viceprezidenta Európskej centrálnej banky a guvernérov
národných centrálnych bánk. Ďalšíčlenovia Výkonnej rady sa mô žuz účastňovaťzasadnutí
Generálnej rady bez hlasovacieho práva.
3. Povinnosti Generálnej rady sú taxatívne vymedzené v článku 46.
Článok 45
Fungovanie Generálnej rady
1. Generálnej rade Európskej centrálnej banky predsedá prezident alebo v jeho neprítomnosti
viceprezident Európskej centrálnej banky.
2. Predseda Rady alebo člen Komisie sa mô žuz účastňovaťna zasadnutí Generálnej rady bez
hlasovacieho práva.3. Zasadnutie Generálnej rady pripravuje jej prezident.4. Odchylne od článku 12 ods. 3 prijme Generálna rada svoj rokovací poriadok.
5. Sekretariát Generálnej rady zabezpe čuje Európska centrálna banka.
Článok 46
Povinnosti Generálnej rady
1. Generálna rada:a) plní úlohy uvedené v článku 43,
b) prispieva k plneniu poradných funkcií uvedených v článku 4 a článku 25 ods. 1.
2. Generálna rada prispieva k:a) zberu štatistických údajov podľ ačlánku 5,
b) vypracovaniu správ o činnosti Európskej centrálnej banky podľ ačlánku 15,
c) ustanoveniu pravidiel uvedených v článku 26 ods. 4 potrebných na uplat ňovaniečlánku 26,
d) prijatiu v šetkýchďalších opatrení uvedených v článku 29 ods. 4 potrebných na uplat ňovanie
článku 29,C 310/244 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
e) ustanoveniu podmienok zamestnávania zamestnancov Európskej centrálnej banky pod ľa
článku 36.
3. Generálna rada prispieva k prípravám potrebným na neodvolate ľné stanovenie výmenných
kurzov mien členských štátov, pre ktoré platí výnimka, vo či euru pod ľačlánku III ‑198 ods. 3 ústavy.
4. Prezident Európskej centrálnej banky informuje Generálnu radu o rozhodnutiach Rady
guvernérov.
Článok 47
Prechodné ustanovenia o základnom imaní Európskej centrálnej banky
Podľačlánku 29 sa ka ždej národnej centrálnej banke pridelí vá žený podiel v k ľúči na upisovanie
základného imania Európskej centrálnej banky. Odchylne od článku 28 ods. 3 centrálne banky
členských štátov, pre ktoré platí výnimka, nesplácajú upísané základné imanie, pokia ľGenerálna rada
kvalifikovanou vä čšinou predstavujúcou aspo ňdve tretiny upísaného základného imania Európskej
centrálnej banky a najmenej polovicu podielnikov nerozhodne, že sa musí splati ťminimálne percento
ako príspevok na prevádzkové náklady Európskej centrálnej banky.
Článok 48
Odlo žené splátky základného imania, rezervných fondov a rezerv
Európskej centrálnej banky
1. Centrálna banka členského štátu, ktorého výnimka je zru šená, spláca upísaný podiel na
základnom imaní Európskej centrálnej banky v rovnakom rozsahu ako národné centrálne bankyinýchčlenských štátov, ktorých menou je euro, a devízové rezervy prevádza do Európskej centrálnej
banky pod ľačlánku 30 ods. 1. Vý ška týchto prevodov sa urč í vynásobením hodnoty devízových
rezerv vyjadrených v eurách pod ľa platného výmenného kurzu, ktoré u žboli prevedené do Európskej
centrálnej banky v súlade s článkom 30 ods. 1, koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi po čtom
podielov upísaných dotknutou národnou centrálnou bankou a po čtom podielov u žsplatených
ostatnými 
národnými centrálnymi bankami.
2. Okrem platby, ktorá sa má vykona ťv súlade s odsekom 1, dotknutá centrálna banka prispieva do
rezervných fondov Európskej centrálnej banky a do rezervných fondov rovnocenných rezerv, ako ajdo sumy, ktorá sa má poskytnú ťna rezervné fondy a rezervy podľ a zostatku ú čtu ziskov a strát
k 31. decembru roku, ktorý predchádzal zru šeniu výnimky. Suma, ktorá má tvori ťpríspevok, sa určí
vynásobením výš ky rezervných fondov, ktoré sú vymedzené vyšš ie a schválené v bilancii Európskej
centrálnej banky, koeficientom vyjadrujúcim pomer medzi po čtom podielov upísaných danou
centrálnou bankou a po čtom podielov u žsplatených ostatnými národnými centrálnymi bankami.
3. Potom, čo sa jeden alebo viaceré štáty stanú členskými štátmi a ich národné centrálne banky sa
stanú súčasťou Európskeho systému centrálnych bánk, zvý ši sa automaticky upísané základné imanie
Európskej centrálnej banky a limit devízových rezerv, ktoré mô žub yťprevedené na Európsku
centrálnu banku. Zvýš enie sa určí vynásobením príslu šných vtedy platných čiastok koeficientom,
ktorý vyjadruje pomer medzi vá ženým podielom vstupujúcich národných centrálnych bánk16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/245
av áženým podielom národných centrálnych bánk, ktoré sú u žčlenmi Európskeho systému
centrálnych bánk, v rámci roz šíreného k ľúča na upisovanie základného imania. Vá žený podiel ka ždej
národnej centrálnej banky v k ľúči na upisovanie základného imania sa vypo číta analogicky pod ľa
článku 29 ods. 1 a v súlade s článkom 29 ods. 2. Ako referen čné obdobia pre štatistické údaje sa
použijú rovnaké obdobia, ktoré sa pou žili pri poslednej pä ťročnej úprave váž ených podielov pod ľa
článku 29 ods. 3.
Článok 49
Výnimka z článku 32
1. Ak Rada guvernérov po za čatí tretej etapy rozhodne, že uplatňovaniečlánku 32 spôsobuje
významné zmeny v pomernom postavení príjmov národných centrálnych bánk, suma príjmu, ktorá
sa má rozdeli ťpodľačlánku 32, sa zní ži o jednotné percento, ktoré v prvom finan čnom roku po
začatí tretej etapy nesmie prekro čiť60 % a ktoré sa bude v ka ždom nasledujúcom finan čnom roku
znižovaťminimálne o 12 percentuálnych bodov.
2. Odsek 1 sa nesmie uplat ňovaťdlhšie ako po dobu piatich finan čných rokov po začatí tretej etapy.
Článok 50
Výmena bankoviek v menách členských štátov
Rada guvernérov v nadväznosti na neodvolateľ né stanovenie výmenných kurzov podľ ačlánku III ‑198
ods. 3 ústavy prijme opatrenia potrebné na to, aby národné centrálne banky vymie ňali bankovky
v menách členských štátov, pre ktoré boli stanovené neodvolateľ né výmenné kurzy, za ich nominálne
hodnoty.
Článok 51
Uplatň ovanie prechodných ustanovení
Články 42 a ž47 platia dovtedy, kým budú existova ťčlenskéštáty, pre ktoré platia výnimky.C 310/246 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5. PROTOKOL O ŠTATÚTE EURÓPSKEJ INVESTI ČNEJ BANKY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI ustanoviťŠ tatút Európskej investi čnej banky ustanovenej v článku III-393 ústavy,
SA DOHODLI NA týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Týmto sa zria ďuje Európska investi čná banka uvedená v článku III-393 ústavy, ďalej len „banka “,
ktorá vykonáva svoje úlohy a činnosti v súlade s ustanoveniami ústavy a tohto štatútu.
Článok 2
Úlohy banky sú definované v článku III-394 ústavy.
Článok 3
V súlade s článkom III-393 ústavy sú členmi banky členskéštáty.
Článok 4
1. Základné imanie banky je 163 653 737 000 eur, upísané členskými štátmi v tejto výš ke:
Nemecko 26 649 532 500
Francúzsko 26 649 532 500
Taliansko 26 649 532 500
Spojené krá ľovstvo 26 649 532 500
Španielsko 15 989 719 500
Belgicko 7 387 065 000
Holandsko 7 387 065 000
Švédsko 4 900 585 500
Dánsko 3 740 283 000
Rakúsko 3 666 973 500
Poľsko 3 411 263 500
Fínsko 2 106 816 00016.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/247
Grécko 2 003 725 500
Portugalsko 1 291 287 000
Česká republika 1 258 785 500
Maďarsko 1 190 868 500
Írsko 935 070 000
Slovensko 428 490 500
Slovinsko 397 815 000
Litva 249 617 500
Luxembursko 187 015 500
Cyprus 183 382 000
Lotyš sko 152 335 000
Estónsko 117 640 000
Malta 69 804 000
Členskéštáty ručia len do výš ky svojho upísaného a nesplateného podielu na základnom imaní.
2. Prijatím nového člena sa zvy šuje upísané základné imanie o čiastku zodpovedajúcu
dodatočnému kapitálu vnesenému novým členom.
3. Rada guvernérov mô že jednomyse ľne rozhodnú ťo zvýšení upísaného základného imania.
4. Podiel na upísanom základnom imaní sa nesmie previes ť,d aťdo zálohy ani sta ťpredmetom
výkonu rozhodnutia.
Článok 5
1. Upísané základné imanie splatia členskéštáty v priemere do vý šky 5 % sumy uvedenej v článku 4
ods. 1.
2. V prípade zvý šenia upísaného základného imania Rada guvernérov jednomyse ľne stanoví
percentuálnu sadzbu, ktorá sa má splati ť, a spôsob platby. Platby v hotovosti sa uskuto čňujú
výhradne v eurách.3. Správna rada mô žev yžadovať platbu zostatku základného imania do rozsahu potrebného na
plnenie záväzkov banky.Každýčlenskýštát vykonáva túto platbu v pomere k svojmu podielu na základnom imaní.C 310/248 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 6
Banku spravujú a riadia Rada guvernérov, Správna rada a predstavenstvo.
Článok 7
1. Rada guvernérov sa skladá z ministrov menovaných členskými štátmi.
2. Rada guvernérov ustanoví v šeobecné smernice o úverovej politike banky v súlade s cie ľmi Únie.
Rada guvernérov dohliada na vykonávanie týchto smerníc.
3. Rada guvernérov ďalej:
a) rozhoduje o akomkoľ vek zvýšení základného imania v súlade s článkom 4 ods. 3 a s článkom 5
ods. 2,
b) na účelyčlánku 9 ods. 1 ustanovuje zásady uplat ňované pri financovaní operácií vykonávaných
v rámci úloh banky,
c) vykonáva právomoci ustanovené v článkoch 9 a 11 o vymenovávaní a odvolávaní členov
Správnej rady a predstavenstva a právomoci uvedené v článku 11 ods. 1 druhom pododseku,
d) prijíma v súlade s článkom 16 ods. 1 rozhodnutia v súvislosti s ude ľovaním finan čných
prostriedkov pre investi čné operácie, ktoré sa majú úplne alebo čiastoč ne uskutočni ťmimo
územiačlenských štátov,
e) schva ľuje výročnú správu vypracovanú Správnou radou,
f) schva ľuje ročnú súvahu a výkaz ziskov a strát,
g) schva ľuje rokovací poriadok banky,
h) vykonáva iné právomoci a funkcie zverené týmto štatútom.
4. V rámci ústavy a tohto štatútu mô že Rada guvernérov jednomyse ľne prijať akékoľ vek
rozhodnutie, ktoré sa týka zastavenia činností banky a, pokia ľby to bolo nutné, jej likvidácie.
Článok 8
1
. Pokiaľtentoštatút neustanovuje inak, prijíma Rada guvernérov svoje rozhodnutia vä čšinou
hlasov svojich členov. Táto vä čšina musí reprezentova ťaspoň50 % upísaného základného imania.
Kvalifikovaná väčš ina vyž aduje súhlas osemnástich hlasov a 68 % upísaného základného imania.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/249
2. Zdržanie sa hlasovania prítomných členov alebo zastúpených členov v zastúpení nebráni prijatiu
rozhodnutí vyž adujúcich jednomyse ľnosť.
Článok 9
1. Správna rada rozhoduje o poskytovaní finan čných prostriedkov, najmä vo forme úverov a záruk
a o uzatváraní pô žičiek; stanovuje úrokové sadzby pô žičiek a sadzby provízií a záruk a iné poplatky.
Správna rada mô že, na základe rozhodnutia prijatého kvalifikovanou vä čšinou, prenies ťniektoré
svoje funkcie na predstavenstvo, pri čom pre takéto prenesenie ustanoví podmienky a dohliadne na
jeho vykonávanie.
Správna rada dohliada a zabezpe čuje riadnu správu banky; zabezpe čuje, aby bolo riadenie banky
v súlade s ústavou a týmto štatútom a so v šeobecnými smernicami ustanovenými Radou guvernérov.
Na konci rozpo čtového roka predlo ží Správna rada správu Rade guvernérov a po schválení ju
zverejní.2. Správna rada sa skladá z 26 správcov a 16 zástupcov.Správcovia sú vymenovaní Radou guvernérov na pä ťrokov, pri čom každýčlenskýštát navrhne
jednéhočlena správnej rady. Komisia tie žnavrhne jedného člena správnej rady.
Zástupcovia sú vymenovaní Radou guvernérov na pä ťrokov takto:
—dvoch zástupcov navrhne Spolková republika Nemecko,
—dvoch zástupcov navrhne Francúzska republika,
—dvoch zástupcov navrhne Talianska republika,
—dvoch zástupcov navrhne Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska,
—jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Španielske krá ľovstvo a Portugalská republika,
—jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Belgické krá ľovstvo, Luxemburské ve ľkovojvod-
stvo a Holandské krá ľo
vstvo,
—jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Dánske krá ľovstvo, Helénska republika a Írsko,
—jedného zástupcu navrhnú po vzájomnej dohode Rakúska republika, Fínska republika a Švédske
kráľovstvo,C 310/250 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
—troch zástupcov navrhnú po vzájomnej dohode Česká republika, Estónska republika, Cyperská
republika, Loty šská republika, Litovská republika, Ma ďarská republika, Maltská republika, Po ľská
republika, Slovinská republika a Slovenská republika,
—jedného zástupcu navrhne Komisia.
Správna rada kooptuje šiestich nehlasujúcich odborníkov: troch ako členov a troch ako zástupcov.
Správcov a zástupcov mo žno vymenova ťznova.
Rokovací poriadok ustanovuje pravidlá ú časti na zasadnutiach Správnej rady a ustanovenia
uplatňujúce sa na zástupcov a kooptovaných odborníkov.
Predseda alebo v jeho neprítomnosti jeden z podpredsedov predstavenstva predsedá rokovaniu
Správnej rady, av šak nehlasuje.
Členovia správnej rady sú vyberaní z radov osôb, ktoré poskytujú v šetky záruky nezávislosti
a odbornosti. Sú zodpovední len vo či banke.
3. Správca mô žeb yťodvolaný z funkcie rozhodnutím Rady guvernérov prijatým kvalifikovanou
väčšinou hlasov len vtedy, ak prestal spĺňa ťpodmienky potrebné pre vykonávanie funkcie.
V prípade neschválenia výro čnej správy Správna rada odstúpi.
4. V prípade uvo ľnenia miesta alebo miest v dôsledku smrti alebo individuálneho alebo
kolektívneho vzdania sa funkcie alebo odvolania z funkcie sa toto miesto alebo miesta obsadiapodľa pravidiel ustanovených v odseku 2. Okrem prípadov úplnej obmeny členov sú členovia
nahradení na zvy šok funkčného obdobia.
5. Rada guvernérov stanoví vý šku odmeny členov Správnej rady. Rada guvernérov rozhodne, aké
činnosti sú nezlu čiteľné s funkciou správcu alebo zástupcu.
Článok 10
1. Každý správca má v Správnej rade jeden hlas. Správca mô že svoj hlas delegova ťvo všetkých
prípadoch, v súlade s postupmi uvedenými v rokovacom poriadku banky.
2. Pokiaľ neustanovuje tento štatút inak, prijíma Správna rada svoje rozhodnutia aspo ňjednou
tre 
tinou hlasov členov rady oprávnených hlasova ť, reprezentujúcich aspo ň50 % upísaného
základného imania. Kvalifikovaná vä čšina predstavuje súhlas osemnás ťhlasov a 68 % upísaného
základného imania. Rokovací poriadok banky ustanoví podmienky uzná šaniaschopnosti Správnej
rady.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/251
Článok 11
1. Predstavenstvo sa skladá z prezidenta a ôsmich viceprezidentov vymenovaných na šesťrokov
Radou guvernérov na návrh Správnej rady. Mô žub yťvymenovaní znova.
Rada guvernérov mô že jednomyse ľne zmeniť početčlenov predstavenstva.
2. Na návrh Správnej rady, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou, mô že Rada guvernérov
kvalifikovanou vä čšinou hlasov odvola ťčlenov predstavenstva z funkcie.
3. Predstavenstvo je zodpovedné za be žný chod banky pod dohľ adom prezidenta a pod kontrolou
Správnej rady.
Pripravuje rozhodnutia Správnej rady vrátane rozhodnutí o uzavieraní pô žičiek a poskytovaní
finančných prostriedkov, najmä vo forme úverov a záruk. Je zodpovedné za vykonávanie týchto
rozhodnutí.4. Predstavenstvo, ktoré sa uzná šav äčšinou, prijíma stanoviská k návrhom na poskytnutie
finančných prostriedkov, najmä vo forme úverov a záruk, a návrhov na uzavretie pô žičiek.
5. Rada guvernérov stanoví odmenu členov predstavenstva a rozhodne o činnostiach, ktoré sú
nezlučiteľné s ich funkciou.
6. Prezident a v prípade preká žky v účasti jeden z viceprezidentov zastupuje banku v súdnych
konaniach alebo v iných zálež itostiach.
7. Zamestnanci banky podliehajú vedeniu prezidenta, ktorý ich prijíma a prepú šťa. Pri výbere
zamestnancov sa zoh ľadňujú nielen osobné schopnosti a odborná kvalifikácia, ale tie žspravodlivé
zastúpenie štátnych príslu šníkovčlenských štátov. Rokovací poriadok určí, ktorý orgán je príslu šný
pr
ijaťustanovenia vzť ahujúce sa na zamestnancov.
8. Predstavenstvo a zamestnanci banky sú zodpovední len banke a sú pri výkone svojich funkcií
úplne nezávislí.
Článok 12
1. Výbor pozostávajúci zo šiestichčlenov, vymenovaných na základe ich schopností Radou
guvernérov, overuje, čičinnosťbanky zodpovedá najlep šej bankovej praxi, a je zodpovedný za audit
jej účtovníctva.
2. Výbor uvedený v odseku 1 ka ždoročne overí, či operácie banky boli vykonané a jej ú čtovné
knihy vedené správnym spôsobom. Na tento ú čel overuje, či operácie banky boli vykonané v súlade
s formalitami a postupmi ustanovenými štatútom a rokovacím poriadkom.C 310/252 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Výbor uvedený v odseku 1 potvrdzuje, že finančné údaje, ako aj akékoľ vek ostatné finan čné
informácie obsiahnuté v ro čnej účtovnej závierke zostavenej Správnou radou poskytujú pravdivý
obraz finan čnej pozície banky v súvislosti s jej aktívami a pasívami a výsledkov jej operácií a pohybu
jej hotovosti v príslu šnom finan čnom roku.
4. Rokovací poriadok špecifikuje odbornú kvalifikáciu vy žadovanú od členov výboru a ustanovuje
podmienky činnosti výboru.
Článok 13
Banka komunikuje s jednotlivými členskými štátmi prostredníctvom orgánu ur čenéhočlenskými
štátmi. Pri výkone finan čných operácií sa banka mô že obrátiťna národné centrálne banky uvedeného
členského štátu alebo iné finan čné inš titúcie schválené členským štátom.
Článok 14
1. Banka spolupracuje so v šetkými medzinárodnými organizáciami pôsobiacimi v podobných
oblastiach.
2. Banka nadväzuje v šetky vhodné styky na ú čely spolupráce s bankovými a finan čnými orgánmi
krajín, v ktorých vykonáva svoje operácie.
Článok 15
Nažiadosťčlenského štátu alebo Komisie alebo z vlastného podnetu Rada guvernérov podá výklad
alebo doplnení smernice, ktoré vydala na základe článku 7 tohto štatútu, za rovnakých podmienok
ako ich schválila.
Článok 16
1. V rámci úloh vymedzených v článku III-394 ústavy poskytuje banka finan čné prostriedky, najmä
vo forme úverov a záruk svojim členom alebo súkromným alebo verejným podnikom na investície,
kt
oré majú by ťvykonané na území členských štátov, pokia ľnie sú za rozumných podmienok
dostupné prostriedky z iných zdrojov.Rozhodnutím Rady guvernérov, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou na návrh Správnej rady,
však môže banka poskytnú ťfinancovanie na investi čné projekty, ktoré majú by ťúplne alebo
čiastoč ne vykonané mimo európskeho územia členských štátov.
2. Poskytovanie úverov sa podľ am ožnostíčo najviac podmie ňuje využitím iných nástrojov
financovania.3. Pri schva ľovaní úveru podniku alebo inému subjektu ako členskému štátu podmieni banka
schválenie takéhoto úveru bu ďposkytnutím primeraných záruk členským štátom, na ktorého území
má byťinvestícia vykonaná, alebo finan čnou spoľ ahlivosť ou dlž níka.
V súlade so zásadami ustanovenými Radou guvernérov pod ľačlánku 7 ods. 3 písm. b) a, ak to
uskutočň ovanie operácií uvedených v článku III-394 ústavy vyž aduje, Správna rada kvalifikovanou16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/253
väčšinou okrem toho ustanovuje podmienky akejko ľvek finan čnej operácie predstavujúcej špecifické
riziko, a preto pova žovanej za osobitnú činnosť.
4. Banka sa mô že zaručiťza pôž ičky získané verejnými alebo súkromnými podnikmi alebo inými
subjektmi na ú čely vykonávania projektov uvedených v článku III-394 ústavy.
5. Celková suma úverov a záruk poskytnutých bankou nepresiahne 250 % upísaného základného
imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskov a zostatku na ú čte ziskov a strát. Posledná
súhrnná čiastka sa zní ži o sumu rovnajúcu sa (splatenej alebo nesplatenej) sume upísanej pre
akúkoľ vek majetkovú ú časťbanky.
Čiastka vyplatených majetkových ú častí banky nesmie nikdy prekro čiťčiastku zodpovedajúcu
celkovej hodnote upísaného základného imania, rezervných fondov, nepridelených rezerv a ziskova zostatku na ú čte ziskov a strát.
Na základe výnimky budú ma ťosobitné činnosti banky podľ a rozhodnutia Rady guvernérov
a Správnej rady prijatého v súlade s odsekom 3 špecifické umiestnenie rezerv.
Tento odsek sa tie župlatní na konsolidovanú ú čtovnú závierku banky.
6. Banka sa chráni proti kurzovým rizikám zaradením vhodných dolo žiek do zmlúv o pô žičkách
a zárukách.
Článok 17
1. Úrokové sadzby pre úvery, ktoré má banka poskytnú ť, a sadzby provízií záruk a iné poplatky sa
prispôsobia podmienkam na kapitálovom trhu a vypo čítajú sa tak, aby z nich vyplývajúce príjmy
umožň ovali banke plnenie jej záväzkov, pokrytie jej výdajov a rizík a vytvorenie rezervného fondu
ustanoveného v článku 22.
2. Banka nepovolí zní ženie úrokových sadzieb. Pokiaľ by sa zdalo by ťvhodné
zní žiťúrokovú
sadzbu vzhľ adom na zvlá štnu povahu investície, ktorá má by ťfinancovaná, mô že zainteresovaný
členskýštát alebo tretia osoba poskytnúť zľavu z úroku, pokia ľje poskytnutie takejto z ľavy zlučiteľné
s pravidlami ustanovenými v článku III-167 ústavy.
Článok 18
Pri finančných operáciách banka uplat ňuje tieto zásady:
1. Zabezpe čuje, aby boli prostriedky vyu žitéčon a j účelnejšie v záujme Únie.
Môže poskytnú ťúvery alebo záruky len:
a) pokiaľ je splácanie úroku a umorovanie dlhu zabezpe čené hospodárskym výsledkom
v prípade investícií podnikov vo výrobnom sektore alebo zárukou štátu, v ktorom je
investícia realizovaná, alebo iným spôsobom v prípade iných investícií a,C 310/254 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) pokia ľrealizácia investície prispeje k zvý šeniu všeobecnej hospodárskej produktivity
a podporuje vytvorenie alebo fungovanie vnútorného trhu.
2. Nezíska žiadnu účasťvžiadnom podniku ani neprevezme žiadnu zodpovednos ťza riadenie
takéhoto podniku, pokia ľto nie je nutné na ochranu vlastných práv na ú čely zabezpe čenia
splatenia dlhu tohto podniku.
Správna rada v šak kvalifikovanou vä čšinou v súlade so zásadami ustanovenými Radou
guvernérov podľ ačlánku 7 ods. 3 písm. b) a v prípadoch, ke ďsi to vykonávanie operácií
uvedených v článku III-394 ústavy vy žaduje, ustanoví podmienky vzniku majetkovej ú časti
v obchodnom podniku, pokia ľje to podmienka financovania investície alebo programu ako
doplnku k pô žičke alebo záruke.
3. Svoje poh ľadávky mô že postúpi ťna kapitálovom trhu a mô žen at e n t oú čel vyž adovať od svojich
dlžníkov vydanie dlhopisov alebo iných cenných papierov.
4. Banka ani členskéštáty neulo žiažiadne podmienky, pod ľa ktorých sa vydaná pô žička má
vyčerpaťvu rčitomčlenskom štáte.
5. Môže podmieni ťposkytnutie pô žičiek uskutočnením medzinárodnej verejnej sú ťaže.
6. Úplne ani s časti nefinancuje žiadnu investíciu, proti ktorej sa postaví členskýštát, na ktorého
území má by ťrealizovaná.
7. Banka mô že, ako doplnenie svojich úverových aktivít, poskytova ťslužby technickej pomoci
v súlade s podmienkami ustanovenými Radou guvernérov, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou
väčšinou, a v súlade s týmto štatútom.
Článok 19
1. Každý podnik alebo verejný alebo súkromný subjekt mô žep r i a m op o žiadaťbanku
o financovanie. Žiadosti mô žub yťadresované banke prostredníctvom Komisie alebo prostredníc-
tvomčlenského štátu, na ktorého území sa má investícia realizova ť.
2.Žiadosti podané prostredníctvom Komisie sa za šlúčlenskému štátu, na ktorého území sa má
investícia realizova ť, aby sa tento štát vyjadril. Žiadosti podané prostredníctvom štátu sa zaš lú
Komisii, aby sa vyjadrila. Žiadosti podané priamo podnikom sa za šlú uvedenému členskému štátu
a Komisii.Zainteresované členskéštáty a Komisia predlo žia
svoje stanovisko do dvoch mesiacov. Pokiaľ sa
v tejto lehote nevyjadria, banka mô že predpoklada ť,že proti danej investícií nemajú žiadne námietky.
3. Správna rada rozhoduje o finan čných operáciách, ktoré jej predlo ží predstavenstvo.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/255
4. Predstavenstvo preskúma, či sú predlo žené finan čné operácie v súlade s ustanoveniami tohto
štatútu, najmä s ustanoveniami článkov 16 a 18. Pokia ľpredstavenstvo rozhodne v prospech
finančných operácií, predlo ží Správnej rade zodpovedajúci návrh tejto zmluvy. Svoje kladné
stanovisko mô že podmieni ťtakými podmienkami, ktoré pova žuje za potrebné. Pokia ľpredstavenstvo
rozhodne v neprospech financovania, predlo ží Správnej rade príslu šné dokumenty spolo čne
so svojím stanoviskom.
5. Ak predstavenstvo vydá záporné stanovisko, vy žaduje sa pre financovanie jednomyse ľné
rozhodnutie Správnej rady.6. Ak vydá Komisia záporné stanovisko, je pre financovanie potrebné jednomyse ľné rozhodnutie
Správnej rady, pri čom hlasovania sa v tomto prípade zdr ží správca vymenovaný Komisiou.
7. Ak vydajú záporné stanovisko predstavenstvo i Komisia, Správna rada financovanie neposkytne.8. Ak je potrebné finan čnú operáciu vz ťahujúcu sa na schválenú investíciu re štrukturalizova ťna
účely ochrany práv a záujmov banky, predstavenstvo banky prijme bezodkladne núdzové opatrenia,
ktoré pova žuje za potrebné, pri čom o tom bezodkladne informuje Správnu radu.
Článok 20
1. Banka získava prostriedky potrebné na plnenie svojich úloh pô žičkami na kapitálovom trhu.
2. Banka mô že získaťpôžičku na kapitálových trhoch členských štátov v rámci právnych predpisov
vzťahujúcich sa na tieto trhy.
Príslušné orgány členského štátu, pre ktoré platí výnimka v zmysle článku III-197 ods. 1 ústavy, to
môžu odmietnu ť,
len ak je dôvod obáva ťsa,že na kapitálovom trhu uvedeného štátu dôjde
kz á v ažným poruchám.
Článok 21
1. Banka mô že využiťvoľné prostriedky, ktoré bezprostredne nepotrebuje na plnenie svojich
záväzkov, a to nasledujúcim spôsobom:a) môže investovať na peň ažných trhoch,
b) s výhradou ustanovení článku 18 ods. 2 mô že kupova ťa predáva ťcenné papiere,
c) môže vykona ťakúkoľ vek inú finan čnú operáciu vo vzť ahu k predmetu jej činnosti.
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 23, banka sa pri správe svojich investícií
nezapojí do žiadnej devízovej arbitrá že, ktorá nie je priamo potrebná na vykonávanie alebo plnenie
záväzkov, ktoré zmluvne prevzala prostredníctvom prijatých pô žičiek alebo poskytnutých záruk.C 310/256 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. V oblastiach, na ktoré sa vzť ahuje tento článok, banka pôsobí v zhode s príslu šnými orgánmi
členských štátov alebo s ich národnými centrálnymi bankami.
Článok 22
1. Postupne sa vytvorí rezervný fond, ktorý predstavuje 10 % upísaného základného imania. Pokia ľ
to vyžaduje stav záväzkov banky, mô že Správna rada rozhodnú ťo vytvorení dodatočných rezervných
fondov. Kým nie je úplne vytvorený tento rezervný fond, vkladajú sa doň :
a) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých bankou z čiastok, ktoré majú zaplati ťčlenskéštáty podľa
článku 5,
b) príjmy z úrokov z úverov poskytnutých z fondov získaných zo splatenia pô žičiek uvedených
v písmene a),
pokiaľ tieto príjmy z úrokov nie sú potrebné na plnenie záväzkov banky alebo na pokrytie jej
výdavkov.
2. Prostriedky v rezervnom fonde sa investujú tak, aby sa dali kedyko ľvek použiťna účely tohto
fondu.
Článok 23
1. Banka je oprávnená kedykoľ vek previes ťprostriedky, ktoré má v mene členského štátu, ktorého
menou nie je euro, na ú čely vykonania finan čných operácií v súlade so svojou pôsobnosť ou
ustanovenou v článku III-394 ústavy, pri čom zohľadní ustanovenia článku 21 tohto štatútu. Banka sa
včo najväčšej možnej miere vyhýba takýmto prevodom, pokia ľmá k dispozícii hotovostné alebo
likvidné aktíva.
2. Banka nesmie previes ťsvoje prostriedky v mene členského štátu, ktorého menou nie je euro, na
menu tretej krajiny bez súhlasu uvedeného členského štátu.
3. Banka mô žev oľne naklada ťso splatenou časťou svojho základného imania a s akouko ľvek
menou po žičanou na trhoch mimo Spoločenstva.
4.Členskéštáty sa zaväzujú da ťk dispozícii dlž níkom banky cudziu menu potrebnú na splatenie
istiny a úrokov súvisiacich s úvermi poskytnutými bankou, alebo za ktoré banka ru čív ov zťahu
k investíciám, ktoré majú by ťvykonávané na ich území.
Článok 24
Akčlenskýštát neplní povinnosti, ktoré mu vyplývajú ako členovi z tohto štatútu, najmä záväzok
splatiťsvoj podiel na upísanom základnom imaní alebo plni ťsi dlhovú slu žbu, poskytovanie pô žičiek
alebo záruk tomuto členskému štátu alebo jeho štátnym príslu šníkom mô žeb yťpozastavené
rozhodnutím Rady guvernérov, ktorá sa uzná ša kvalifikovanou vä čšinou.
Toto rozhodnutie nezbavuje členskýštát ani jeho štátnych príslu šníkov povinností vo či banke.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/257
Článok 25
1. Ak Rada guvernérov rozhodne o pozastavení činnosti banky, bezodkladne sa zastavia v šetky jej
činnosti s výnimkou operácií potrebných na zabezpe čenie riadneho vyu žitia, ochrany a uchovania jej
majetku a plnenia jej záväzkov.
2. V prípade likvidácie vymenuje Rada guvernérov likvidátorov a udelí im pokyny na vykonávanie
likvidácie. Zabezpe čí ochranu práv zamestnancov.
Článok 26
1. Banka po žíva v každomčlenskom štáte najširšiu právnu subjektivitu a subjektivitu na právne
úkony priznávanú právnickým osobám vnútro štátnymi právnymi predpismi. Mô že najmä nadobúda ť
a scudzova ťhnuteľný a nehnuteľ ný majetok a by ťúčastníkom súdneho konania.
2. Majetok banky nepodlieha žiadnej forme zabavenia alebo vyvlastnenia.
Článok 27
1. S výhradou právomocí priznaných Súdnemu dvoru Európskej únie spadá akýko ľvek spor medzi
bankou na jednej strane a jej verite ľmi, dlž níkmi alebo tretími osobami na strane druhej
do pôsobnosti príslu šného vnútro štátneho súdneho orgánu. Banka mô že zakotvi ťarbitrážnu
doložku v ktorejkoľ vek zmluve.
2. Banka si v ka ždomčlenskom štáte zvolí súdnu príslu šnosť. V zmluve v šak môžeu rčiťinú súdnu
príslušnosť.
3.
Majetok a aktíva banky nepodliehajú zabaveniu alebo nútenému výkonu rozhodnutia inak ako
na základe rozhodnutia súdu.
Článok 28
1. Rada guvernérov mô že jednomyse ľne rozhodnú ťo založení dcérskych spolo čností alebo iných
subjektov s právnou subjektivitou a finan čnou samostatnos ťou.
2. Rada guvernérov prijme jednomyse ľneštatúty subjektov uvedených v odseku 1, definujúc najmä
ich ciele, štruktúru, základné imanie, členstvo, umiestnenie sídla, finan čné zdroje, nástroje intervencie
a pravidlá auditu, ako aj povahu ich vzť ahu s orgánmi banky.
3. Banka sa mô žez účastňovaťna správe týchto subjektov a prispieva ťk ich upísanému základnému
imaniu do vý šky určenej jednomyse ľne Radou guvernérov.
4. Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie sa uplat ňuje na subjekty uvedené v odseku 1
v miere, v akej sa tieto spravujú právom Únie, na členov ich orgánov pri výkone ich povinností a na
ich zamestnancov za rovnakých podmienok, aké sa uplat ňujú v prípade banky.C 310/258 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Na dividendy, kapitálové výnosy alebo iné príjmy z takýchto subjektov, na ktoré majú iní členovia ne ž
Európska únia a banka nárok, sa v šak naďalej vzť ahujú platné da ňové právne predpisy.
5. Súdny dvor Európskej únie je príslu šný v medziach tu ustanovených rozhodova ťspory týkajúce
sa opatrení prijatých orgánmi subjektov podliehajúcich právu Únie. Návrh na za čatie konania proti
takým opatreniam mô že podaťktorýkoľ vekčlen takého subjektu alebo členskýštát v súlade
s podmienkami ustanovenými v článku III-365 ústavy.
6. Rada guvernérov mô že jednomyse ľne rozhodnú ťo umož není prístupu zamestnancov subjektov,
na ktoré sa vzť ahuje právo Únie do spolo čných systémov banky v súlade s príslu šnými vnútornými
postupmi.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/259
6. PROTOKOL O UMIESTNENÍ SÍDIEL IN ŠTITÚCIÍ A NIEKTORÝCH ORGÁNOV, ÚRADOV,
AGENTÚR A ÚTVAROV EURÓPSKEJ ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
SO ZRETE ĽOM načlánok III-432 ústavy,
ODVOLÁVAJÚC SA na a potvrdzujúc rozhodnutie z 8. apríla 1965 a bez toho, aby boli dotknuté rozhodnutia týkajúce
sa sídla budúcich in štitúcií, orgánov, úradov, agentúr a útvarov,
SA DOHODLI NA týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu,
Jediný článok
1. Európsky parlament má svoje sídlo v Štrasburgu, kde sa koná 12 mesa čných plenárnych schôdzí,
vrátane schôdze o rozpo čte. Dodatoč né plenárne schôdze sa konajú v Bruseli. Výbory Európskeho
parlamentu zasadajú v Bruseli. Generálny sekretariát Európskeho parlamentu a jeho oddelenia
zostávajú v Luxemburgu.
2. Rada má svoje sídlo v Bruseli. Počas apríla, júna a októbra sa zasadnutia Rady konajú
v Luxemburgu.
3. Komisia má svoje sídlo v Bruseli. Útvary uvedené v článkoch 7, 8 a 9 rozhodnutia z 8. apríla
1965 sú umiestnené v Luxemburgu.
4. Súdny dvor Európskej únie má svoje sídlo v Luxemburgu.
5. Európska centrála banka má svoje sídlo vo Frankfurte.
6. Dvor audítorov má svoje sídlo v Luxemburgu.
7. Výbor regiónov má svoje sídlo v Bruseli.
8. Hospodársky a sociálny výbor má svoje sídlo v Bruseli.
9. Európska investi čná banka má svoje sídlo v Luxemburgu.
10. Europol má svoje sídlo v Haagu.C 310/260 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
7. PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EURÓPSKEJ ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
BERÚC do úvahy, že podľa ustanovení článku III-434 ústavy Únia po žíva na území členských štátov výsady a imunity
potrebné na plnenie svojej úlohy,
DOHODLI SA na týchto ustanoveniach, pripojených k Zmluve o Ústave pre Európu a Zmluve o zalo žení Európskeho
spoloč enstva pre atómovú energiu:
KAPITOLA I
HNUTE ĽNÝ A NEHNUTE ĽNÝ MAJETOK, AKTÍVA A ÚKONY ÚNIE
Článok 1
Priestory a budovy Únie sú nedotknute ľné. Nesmú by ťprehľadávané, zabavené, zhabané alebo
vyvlastnené. Majetok a aktíva Únie nesmú by ťbez povolenia Súdneho dvora predmetom akéhoko ľvek
výkonu správneho alebo súdneho rozhodnutia.
Článok 2
Archívy Únie sú nedotknuteľ né.
Článok 3
Únia, jej aktíva, príjmy a iný majetok sú oslobodené od v šetkých priamych daní.
Vládyčlenských štátov prijmú vo v šetkých prípadoch, ktoré to pripú šťajú, vhodné opatrenia k z ľave
alebo vráteniu čiastok nepriamych daní a poplatkov z predaja, zahrnutých v cenách hnute ľnéhoči
nehnuteľ ného majetku, ak Únia vykonáva pre svoje úradné ú čely nákupy väčš ieho rozsahu, pri čom
cena tieto dane zah ŕňa. Tieto ustanovenia sa v šak nepou žijú tak, aby svojím ú činkom naru šovali
hospodársku sú ťažv Únii.
Oslobodenie sa nevz ťahuje na odvody, ktoré predstavujú výlu čne úhrady za verejnoprospe šné služby.
Článok 4
Únia je oslobodená od v šetkých ciel, zákazov a obmedzení dovozu a vývozu vo vzť ahu k predmetom
určeným na jej úradné pou žitie. Predmety, ktoré boli takto dovezené, sa na území štátu, kam boli
dovezené, nescudzujú, čiužbezplatne alebo za úhradu, s výnimkou prípadov ustanovených vládou
tohoštátu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/261
Únia je tie žoslobodená od v šetkých ciel i zákazov a obmedzení dovozu a vývozu, ktoré sa týkajú jej
publikácií.
KAPITOLA II
KOMUNIKÁCIA A PREUKAZY
Článok 5
Orgány Únie po žívajú na území ka ždéhočlenského štátu pre svoju úradnú komunikáciu a zasielanie
všetkých svojich dokumentov rovnaké zaobchádzanie, aké tento štát poskytuje diplomatickým
misiám.
Úradná kore špondencia a iná úradná komunikácia orgánov Únie nepodlieha cenzúre.
Článok 6
Preukazy vo forme predpísanej európskym nariadením Rady, ktorá sa uzná ša jednoduchou vä čšinou,
uznávané ako platné cestovné doklady orgánmi členských štátov, mô žučlenom a zamestnancom
orgánov Únie vydávať predsedovia týchto orgánov. Tieto preukazy sa vydávajú úradníkom
a ostatným zamestnancom za podmienok ustanovených v slu žobnom poriadku a podmienkach
zamestnávania ostatných zamestnancov Únie.Komisia mô že uzavrieť dohody o uznávaní týchto preukazov ako platných cestovných dokladov na
území tretích štátov.
KAPITOLA III
ČLENOVIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
Článok 7
Voľný pohyb členov Európskeho parlamentu cestujúcich na miesto jeho zasadnutia a pri návrate
z neho nepodlieha žiadnym správnym ani iným obmedzeniam.
Členom Európskeho parlamentu sa priznáva pri colnej a devízovej kontrole:
a) rovnaké zaobchádzanie zo strany ich vlád, aké tieto vlády poskytujú vysokým úradníkom
vysielaným do zahrani čia na doč asné služobné misie,
b) rovnaké zaobchádzanie zo strany vlád ostatných členských štátov, ktoré tieto vlády poskytujú
zástupcom cudzích vlád vysielaným na dočasné slu žobné misie.C 310/262 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 8
Vočičlenom Európskeho parlamentu sa nesmie v žiadnej forme vies ťvyšetrovanie, nesmú by ť
zadržaní alebo stíhaní pre názory vyjadrené alebo pre hlasovanie pri výkone svojich úloh.
Článok 9
Členovia Európskeho parlamentu v priebehu zasadnutia:
a) pož ívajú na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu,
b) nesmú by ťna území ktoréhokoľ vek iného členského štátu zadr žaní ani súdne stíhaní.
Imunita sa obdobne vz ťahuje na členov Európskeho parlamentu po čas ich cesty na miesto jeho
zasadnutia a pri návrate z neho.
Imunity sa nemo žno domáha ť,a kj ečlen Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného
činu; imunita tie žnebráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbavi ťimunity niektorého
zo svojich členov.
KAPITOLA IV
ZÁSTUPCOVIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZÚ ČASTŇUJÚ PRÁCE ORGÁNOV ÚNIE
Článok 10
Zástupcovia členských štátov, ktorí sa zú častňujú práce orgánov Únie, ich poradcovia a odborníci
z príslušnej oblasti pri výkone svojej funkcie a po čas svojich ciest na miesto zasadnutia a pri návrate
z neho po žívajú obvyklé výsady, imunity a výhody.
Tentočlánok sa vzť ahuje aj na členov poradných orgánov Únie.
KAPITOLA V
ÚRADNÍCI A OSTATNÍ ZAMESTNANCI ÚNIE
Článok 11
Bez ohľ adu na ich štátnu príslu šnosťúradníci a ostatní zamestnanci Únie na území ka ždého
členského štátu:
a) pož ívajú imunitu vo či právomoci súdov vo vzť ahu kčinnosti v rámci svojho úradného
postavenia vrátane ich ústnych alebo písomných prejavov, s výhradou pou žitia ustanovení ústavy
týkajúcich sa jednak pravidiel o zodpovednosti úradníkov a ostatných zamestnancov vo či Únii,
a jednak právomoci Súdneho dvora, ktorý rozhoduje o sporoch medzi Úniou a jej úradníkmi16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/263
a ostatnými zamestnancami; túto imunitu po žívajú aj po skon čení výkonu svojej funkcie,
b) nepodliehajú imigra čným obmedzeniam a prihlasovacej povinnosti cudzincov. To platí aj pre ich
manželov, manž elky a rodinných príslu šníkov, ktorí sú na nich závislí,
c) pokiaľ ide o menové a devízové predpisy, po žívajú výhody, ktoré sa obvykle priznávajú
úradníkom medzinárodných organizácií,
d) pri nástupe do úradu v príslu šnomštáte pož ívajú právo bez cla doviez ťnábytok a zariadenie, ako
aj právo tento nábytok a zariadenie spä ťbezcolne vyviez ťpri skončení výkonu svojej funkcie, a to
v oboch prípadoch v súlade s podmienkami, ktoré vláda štátu, kde je toto právo uplat ňované,
považuje za nevyhnutné,
e) pož ívajú právo bez cla doviez ťpre svoju osobnú potrebu motorové vozidlo nadobudnuté v štáte
svojho posledného bydliska alebo v štáte, ktorého sú štátnymi príslu šníkmi, za podmienok
platných na domácom trhu v tejto krajine, ako ho aj spä ťbezcolne vyviez ť, v oboch prípadoch v
súlade s podmienkami, ktoré vláda dotknutého štátu pova žuje za nevyhnutné.
Článok 12
Úradníci a ostatní zamestnanci Únie podliehajú v prospech Únie dani z platov, miezd a po žitkov,
ktoré im vypláca Únia, v súlade s podmienkami a postupmi ustanovenými európskym zákonom.
Tento zákon sa prijíma po porade s dotknutými inš titúciami.
Úradníci a iní zamestnanci Únie sú oslobodení od vnútro štátnych daní z platov, miezd a po žitkov
vyplácaných Úniou.
Článok 13
Pri uplatňovaní dane z príjmu, z majetku a dane z dedičstva, ako aj pri uplat ňovaní dohovorov o
zamedzení dvojitého zdanenia uzavretých medzi členskými štátmi Únie sa na úradníkov a ostatných
zamestnancov Únie, ktorí majú výlu čne z dôvodu výkonu úloh pre Úniu svoj pobyt na území iného
člensk ého štátu, nežkde majú svoje bydlisko na da ňové účely včase vstupu do slu žieb Únie, hľ adí, a
to vštáte ich skutočného pobytu, ako i v štáte bydliska na da ňové účely, ako keby mali bydlisko v
tomto druhom štáte, pokiaľ ide očlena Únie. Toto ustanovenie sa uplat ňuje aj na man žela/manželku,
pokiaľ nevykonáva žiadnu zárobkovú činnosť, ako aj na deti, závislé na osobách uvedených v tomto
článku a nachádzajúce sa v ich starostlivosti.
Hnuteľný majetok patriaci osobám uvedeným v prvom odseku, ktorý sa nachádza na území štátu,
kde sa zdrž ujú, je v tomto štáte oslobodený od dane z dedi čstva. Na takýto majetok sa na ú čely
vyrúbenia tejto dane hľ adí, ako by sa nachádzal v štáte bydliska na da ňové účely, bez toho, aby tým
boli dotknuté práva tretích štátov a prípadné uplatnenie ustanovení medzinárodných dohovorov
o zamedzení dvojitého zdanenia.Iné bydlisko získané len z dôvodu výkonu povinností v slu žbách inej medzinárodnej organizácie sa
pri uplatňovaní ustanovení tohto článku nezoh ľadní.C 310/264 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 14
Systém dávok sociálneho zabezpe čenia pre úradníkov a ostatných zamestnancov Únie ustanovuje
európsky zákon. Tento zákon sa prijíma po porade s dotknutými inš titúciami.
Článok 15
Kategórie úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, na ktoré sa úplne alebo čiastočne vz ťahujú
článok 11, článok 12 druhý odsek a článok 13, určuje európsky zákon. Tento zákon sa prijíma po
porade s príslu šnými inš titúciami.
Mená, slu žobné hodnosti a zaradenia a adresy úradníkov a ostatných zamestnancov zahrnutých do
týchto kategórií sa pravidelne oznamujú vládam členských štátov.
KAPITOLA VI
VÝSADY A IMUNITY MISIÍ TRETÍCH ŠTÁTOV AKREDITOVANÝCH PRI ÚNII
Článok 16
Členskýštát, na ktorého území má Únia svoje sídlo, prizná obvyklé diplomatické imunity a výsady
misiám tretích krajín akreditovaných pri Únii.
KAPITOLA VII
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 17
Výsady, imunity a výhody sa priznávajú úradníkom a ostatným zamestnancom Únie výlu čne
v záujme Únie.
Každá inš titúcia Únie zbaví úradníka alebo iného zamestnanca imunity vo v šetkých prípadoch, ak sa
táto inštitúcia domnieva, že zbavenie imunity nie je v rozpore so záujmami Únie.
Článok 18
Inštitúcie Únie pri uplat ňovaní tohto protokolu spolupracujú s príslu šnými orgánmi dotknutých
členských štátov.
Článok 19
Články 11 a ž14 ačlánok 17 sa vz ťahujú na členov Komisie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/265
Článok 20
Články 11 a ž14 ačlánok 17 sa vzť ahujú na sudcov, generálnych advokátov, tajomníkov
a pomocných spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia
článku 3 Protokolu o Štatúte Súdneho dvora Európskej únie týkajúce sa imunity sudcov
a generálnych advokátov vo či právomoci súdov.
Články 11 a ž14 ačlánok 17 sa vz ťahujú aj na členov Dvora audítorov.
Článok 21
Tento protokol sa tie žvzťahuje na Európsku centrálnu banku, na členov jej orgánov a na jej
zamestnancov bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia Protokolu o Štatúte Európskeho systému
centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.
Európska centrálna banka je okrem toho oslobodená od akejko ľvek formy zdanenia alebo dávok
podobnej povahy, ukladaných pri zvy šovaní základného imania, ako aj od rôznych formálnych
požiadaviek, ktoré s tým mô žub yťspojené v štáte, kde sa nachádza sídlo banky. Činnosťbanky a jej
orgánov, vykonávaná v súlade so Štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej
centrálnej banky, nepodlieha dani z obratu.
Článok 22
Tento protokol sa tie žvzťahuje na Európsku investi čnú banku, na členov jej orgánov, jej
zamestnancov a na zástupcov členských štátov zúčastňujúcich sa na jej činnostiach bez toho, aby tým
boli dotknuté ustanovenia protokolu o štatúte tejto banky.
Európska investi čná banka je okrem toho oslobodená od akejko ľvek formy zdanenia alebo dávok
podobnej povahy, ukladaných pri zvy šovaní základného imania, ako aj od rôznych formálnych
požiadaviek, ktoré s tým mô žub yťspojené vštáte, kde sa nachádza sídlo banky. Obdobne jej
zrušenie a likvidácia nie sú dôvodom na zdanenie. Činnosťbanky a jej orgánov, vykonávaná v súlade
s jejštatútom, nepodlieha dani z obratu.C 310/266 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
8. PROTOKOL K ZMLUVÁM A AKTOM O PRISTÚPENÍ DÁNSKEHO KRÁĽ OVSTVA, ÍRSKA
A SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA,
HELÉNSKEJ REPUBLIKY, ŠPANIELSKEHO KRÁ ĽOVSTVA A PORTUGALSKEJ REPUBLIKY
A RAKÚSKEJ REPUBLIKY, FÍNSKEJ REPUBLIKY A ŠVÉDSKEHO KRÁ ĽOVSTVA
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC sa na to, že Dánske krá ľovstvo, Írsko a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severné Írsko pristúpili
k Európskym spolo čenstvám 1. januára 1973; že Helénska republika pristúpila k Európskym spolo čenstvám 1. januára
1981;žeŠpanielske krá ľovstvo a Portugalská republika pristúpili k Európskym spolo čenstvám 1. januára 1986; že
Rakúska republika, Fínska republika a Švédske krá ľovstvo pristúpili k Európskym spolo čenstvám a Európskej únii
založenej Zmluvou o Európskej únii 1. januára 1995;
BERÚC DO ÚVAHY, žečlánok IV-437 ods. 2 ústavy ustanovuje, žev yššie uvedené zmluvy o pristúpení sa zru šujú;
BERÚC DO ÚVAHY, že niektoré ustanovenia, ktoré sa vyskytujú v týchto zmluvách o pristúpení a v aktoch k nim
pripojeným, zostávajú v platnosti; žečlánok IV-437 ods. 2 ústavy ustanovuje, že takéto ustanovenia sa musia prevzia ť
alebo uvies ťv protokole, aby zostali v platnosti a aby sa zachovali ich právne ú činky;
KEĎŽ E tieto ustanovenia vy žadujú technické úpravy potrebné na dosiahnutie súladu s textom ústavy bez zasahovania
do ich právneho úč inku;
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
HLAVA I
SPOLO ČNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Práva a záväzky vyplývajúce z prístupových zmlúv uvedených v článku IV-437 ods. 2 písm. a) a žd)
ústavy nadobudli právne ú činky za podmienok ustanovených v týchto zmluvách k týmto dátumom:
a) 1. januára 1973 pre Zmluvu o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska,
b) 1. januára 1981 pre Zmluvu o pristúpení Helénskej republiky,
c) 1. januára 1986 pre Zmluvu o pristúpení Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/267
d) 1. januára 1995 pre Zmluvu o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho
kráľovstva.
Článok 2
1. Od pristupujúcich štátov uvedených v článku 1 sa vy žaduje pristúpiť k týmto dohodám alebo
dohovorom uzavretým pred ich vlastným pristúpením, pokia ľsú tieto dohody alebo zmluvy na ďalej
platné:
a) dohody alebo zmluvy uzavreté medzi ostatnými členskými štátmi, ktoré sú zalo žené na Zmluve
o založení Európskeho spolo čenstva, Zmluve o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu alebo Zmluve o Európskej únii, alebo ktoré sú neoddelite ľné od dosiahnutia cie ľov týchto
zmlúv, ktoré sa vzť ahujú na činnosťSpoločenstiev alebo Únie, alebo ktoré sú spojené s ich
činnosťami,
b) dohody alebo zmluvy uzavreté ostatnými členskými štátmi, konajúcimi spolo čne s Európskymi
spoločenstvami, s jedným alebo viacerými tretími štátmi alebo s medzinárodnou organizáciou
a zmluvy, ktoré súvisia s týmito dohodami alebo zmluvami. Únia a ostatné členskéštáty v tomto
ohľade pomáhajú pristupujúcim štátom uvedeným v článku 1.
2. Pristupujúce štáty uvedené v článku 1 prijmú v prípade potreby vhodné opatrenia, aby
prispôsobili svoje postavenie vo vz ťahu k medzinárodným organizáciám a k tým medzinárodným
zmluvám, ktorých zmluvnými stranami sú tie žÚnia, Európske spolo čenstvo pre atómovú energiu
alebo ostatné členskéštáty, vo vzť ahu k právam a povinnostiam vyplývajúcim z ich pristúpenia.
Článok 3
Ustanovenia aktov o pristúpení, ktorých ú čelom alebo právnym ú činkom je zru šenie alebo zmena
a doplnenie, inak ako prechodným opatrením, aktov prijatých in štitúciami, orgánmi, úradmi alebo
agentúrami Európskych spolo čenstiev alebo Európskej únie zriadenými Zmluvou o Európskej únii,
zostávajú v platnosti tak, ako sú vykladané Súdnym dvorom Európskych spolo čenstiev a Súdom
prvého stup ňa, v súlade s druhým odsekom.
Ustanovenia uvedené v prvom odseku majú rovnakú právnu povahu ako akty, ktoré zru šujú alebo
menia a dopĺň ajú, a podliehajú rovnakým pravidlám ako tieto akty.
Článok 4
Texty aktov in štitúcií, orgánov, úradov a agentúr Spoloč enstiev alebo Európskej únie zriadených
Zmluvou o Európskej únii, ktoré boli prijaté pred pristúpeniami uvedenými v článku 1 a ktoré boli
následne vypracované postupne v anglickom a dánskom jazyku, v gréckom jazyku, v španielskom
a portugalskom jazyku a vo fínskom a švédskom jazyku, sú autentické od dátumu daných pristúpení
uvedených v článku 1 za rovnakých podmienok ako texty vypracované a autentické v ostatných
jazykoch.C 310/268 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 5
Európsky zákon Rady mô žez r ušiťprechodné ustanovenia uvedené v tomto protokole, ak prestanú
byťuplatniteľ né. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
HLAVA II
USTANOVENIA PREVZATÉ Z AKTU O PODMIENKACH PRISTÚPENIA DÁNSKEHO KRÁ ĽOVSTVA,
ÍRSKA A SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA
ODDIEL 1
Ustanovenia o Gibraltári
Článok 6
1. Akty in štitúcií vzť ajúce sa na produkty prílohy I ústavy a produkty podliehajúce pri dovoze do
Únie osobitnej právnej úprave v dôsledku uplat ňovania spolo čnej poľ nohospodárskej politiky,
rovnako ako akty v oblasti harmonizácie právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní
z obratu, sa nevz ťahujú na Gibraltár, pokia ľRada prijme európske rozhodnutie, ktoré ustanovuje
inak. Rada sa uzná ša jednomyse ľne na návrh Komisie.
2. Situácia Gibraltáru vymedzená v bode VI prílohy II (1) Aktu o podmienkach pristúpenia
Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska zostáva
zachovaná.
ODDIEL 2
Ustanovenia o Faerských ostrovoch
Článok 7
Dánskištátni príslu šníci s bydliskom na Faerských ostrovoch sa pova žujú zaštátnych príslu šníkov
členského štátu v zmysle ústavy a žod dátumu za čatia uplat ňovania tejto ústavy na Faerských
ostrovoch.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/269
(1) Ú. v. ES L 73, 27.3.1972, s. 47.
ODDIEL 3
Ustanovenia o Normanských ostrovoch a ostrove Man
Článok 8
1. Právna úprava Únie v colnej oblasti a v oblasti mno žstvových obmedzení, najmä clá, poplatky
s rovnakým ú činkom a Spoločný colný sadzobník, sa uplat ňujú na Normanské ostrovy a ostrov Man
za rovnakých podmienok ako na Spojené krá ľovstvo.
2. Na po ľnohospodárske produkty a na produkty pochádzajúce z ich spracovania, ktoré sú
predmetom osobitného obchodného re žimu vzhľadom na tretie krajiny, sa uplatnia odvody a iné
opatrenia ustanovené v predpisoch Únie, ktoré sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo.
Rovnako sa uplat ňujú ustanovenia predpisov Únie, ktoré sú potrebné na zabezpe čenie voľ ného
pohybu a dodr žiavania obvyklých podmienok hospodárskej sú ťaže pri obchodovaní s týmito
produktmi.
Rada na návrh Komisie prijme európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktoré ustanovia
podmienky uplat ňovania ustanovení prvého a druhého pododseku na tieto územia.
Článok 9
Práva, ktoré v Spojenom krá ľovstve po žívajúštátni príslu šníci z Normanských ostrovov alebo ostrova
Man, nie sú dotknuté právnymi predpismi Únie. Títo štátni príslu šníci však nepožívajú výhody
z ustanovení právnych predpisov Únie týkajúcich sa vo ľného pohybu osôb a slu žieb.
Článok 10
Ustanovenia Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu, ktoré sa vzť ahujú na
osoby alebo podniky v zmysle článku 196 uvedenej zmluvy, sa vz ťahujú na tieto osoby alebo
podniky, ak sa usadili na územiach uvedených v článku 8 tohto protokolu.
Článok 11
Orgány území uvedených v článku 8 zaobchádzajú rovnako so v šetkými fyzickými i právnickými
osobami Únie.
Článok 12
Ak sa v priebehu uplat ňo vania re žimu vymedzeného v tomto oddiele vyskytnú ťažkosti vo vz ťahoch
medzi Úniou a územiami uvedenými v článku 8 na jednej alebo druhej strane, Komisia bezodkladne
navrhne Rade ochranné opatrenia, ktoré uzná za potrebné, pri čom upresní podmienky a spôsoby ich
použitia.
Rada prijme vhodné európske nariadenia alebo európske rozhodnutia do jedného mesiaca.C 310/270 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 13
Zaštátneho príslu šníka Normanských ostrovov alebo ostrova Man sa v zmysle tohto oddielu
považuje každý britský ob čan, ktorý získal toto ob čianstvo na základe skutočnosti, že on, jeden
z jeho rodi čov alebo jeden z jeho starých rodi čov sa narodil, bol adoptovaný, naturalizovaný alebo
zapísaný do matriky na jednom z dotknutých ostrovov; takáto osoba nie je pova žovaná za ob čana
týchto území, ak ona sama, jeden z jej rodi čov alebo jej starých rodi čov sa narodil, bol adoptovaný,
naturalizovaný alebo zapísaný do matriky v Spojenom krá ľovstve. Osoba nie je pova žovaná za
štátneho príslu šníka týchto území ani v prípade, ak v ktoromko ľvek období mala v Spojenom
kráľovstve miesto obvyklého pobytu po čas piatich rokov.
Správne ustanovenia potrebné na určenie týchto osôb sa oznámia Komisii.
ODDIEL 4
Ustanovenia o uskuto čňovaní politiky industrializácie a hospodárskeho rozvoja v Írsku
Článok 14
Členskéštáty berú na vedomie skuto čnosť,že írska vláda uskutočň uje politiku industrializácie
a hospodárskeho rozvoja, ktorej cie ľom je zosúladi ťživotnú úrove ňv Írsku so životnou úrov ňou
ostatných európskych národov a odstráni ťnedostatoč nú zamestnanos ť, zatiaľčo budú postupne
vyrovnané rozdiely medzi regiónmi v úrovni rozvoja.
Uznávajú, že ich spolo čným záujmom je dosiahnutie cie ľov tejto politiky a súhlasia, že budú na tento
účel odporú čať, aby orgány pou žili všetky prostriedky a postupy ustanovené v ústave, predov šetkým
primeraným vyu žívaním prostriedkov Únie určených na realizáciu jej cieľ ov.
Členskéštáty osobitne uznávajú, že v prípade uplatnenia článkov III-167 a III-168 ústavy je potrebné
zohľadniťciele hospodárskeho rozmachu a zvý šeniaživotnej úrovne obyvateľ stva.
ODDIEL 5
Ustanovenia o výmene poznatkov s Dánskom v oblasti jadrovej energie
Článok 15
1. Od 1. januára 1973 sú Dánsku sprístupnené poznatky oznámené členským štátom, osobám
a podnikom v súlade s článkom 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu, ktoré ich na svojom území šíri v obmedzenom rozsahu za podmienok ustanovených
v uvedenom článku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/271
2. Od 1. januára 1973 Dánsko sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú energiu rovnaké
množstvo poznatkov v oblastiach uvedených v odseku 3. Podrobný výklad týchto poznatkov sa
uvedie v dokumente predlo ženom Komisii. Komisia oznámi tieto poznatky podnikom Spolo čenstva
za podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu.
3. Oblasti, o ktorých Dánsko sprístupní Spoločenstvu pre atómovú energiu poznatky, sú tieto:
a) DOR —pomalé reaktory vyu žívajúceťažkú vodu a chladené organickou kvapalinou,
b) DT —350, DK —400 —reaktory vyu žívajúceťažkú vodu v tlakovej nádobe,
c) plynový okruh na vysokú teplotu,
d)špeciálne elektronické zariadenia a vybavenia,
e) technická spo ľahlivosť,
f) fyzikálne vlastnosti reaktora, dynamika reaktora a prenos tepla,
g) skúšky materiálov a zariadenia v reaktore.
4. Dánsko sa zaväzuje sprístupni ťSpoločenstvu pre atómovú energiu v šetky dopl ňujúce poznatky
k predkladaným správam, najmä po čas návštev zástupcov Spolo čenstva pre atómovú energiu alebo
členských štátov v stredisku Risö, za podmienok určených spolo čnou dohodou v jednotlivých
prípadoch.
Článok 16
1. V oblastiach, v ktorých Dánsko sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú energiu
poznatky, ude ľujú príslu šné orgány na žiadosťlicencie za obchodných podmienok členským štátom,
osobám a podnikom Spolo čenstva, ak tieto orgány vlastnia výlu čné práva na patenty zapísané
včlenských štátoch a ak nemajú žiadnu povinnosť alebo záväzok vo vzť ahu k tretím stranám
udeľovaťalebo ponúka ťvýlučné alebo čiastočne výlu čné licencie na práva vyplývajúce z týchto
patentov.2. Ak je výlu čná licencia alebo čiastočne výlu čná licencia udelená, Dánsko podporí a u ľahčí
udelenie sublicencií členským štátom, osobám a podnikom Spoloč enstva zo strany dr žiteľov takýchto
licencií za obchodných podmienok.Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.C 310/272 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 6
Ustanovenia o výmene poznatkov s Írskom v oblasti jadrovej energie
Článok 17
1. Od 1. januára 1973 sú Írsku sprístupnené poznatky oznámené členským štátom, osobám
a podnikom v súlade s článkom 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu, ktoré ich na svojom území šíri v obmedzenom rozsahu za podmienok ustanovených
v uvedenom článku.
2. Od 1. januára 1973 Írsko sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú energiu poznatky
získané v oblasti v jadrovej energie v Írsku, ktorých roz širovanie je obmedzené, pokia ľnejde
vyslovene o obchodné pou žitie. Komisia oznámi tieto poznatky podnikom Spolo čenstva za
podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu.
3. Poznatky uvedené v odsekoch 1 a 2 sa týkajú najmä štúdií v oblasti rozvoja výkonnosti reaktorov
a prác na rádioizotopoch a ich vyu žití v medicíne, vrátane problematiky ochrany proti ú činkom
ionizujúceho žiarenia.
Článok 18
1. V oblastiach, v ktorých Írsko sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú energiu
poznatky, udelia príslu šné orgány na základe žiadosti licencie za obchodných podmienok členským
štátom, osobám a podnikom Spolo čenstva, ak tieto orgány vlastnia výlu čné práva na patenty
zapísané v členských štátoch a ak nemajú vo vzť ahu k tretím stranám povinnos ťalebo záväzok
udeľovaťalebo ponúkať výlučné licencie alebo čiastoč ne výlučné licencie na práva vyplývajúce
z týchto patentov.
2. Ak je výlu čná licencia alebo čiastočne výlučná licencia udelená, Írsko podporí a u ľahčí udelenie
sublicencií členským štátom, osobám a podnikom Spolo čenstva zo strany dr žiteľov takýchto licencií
za obchodných podmienok.
Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.
ODDIEL 7
Ustanovenia o výmene poznatkov so Spojeným krá ľovstvom v oblasti jadrovej energie
Článok 19
1. Od 1. januára 1973 sú Spojenému krá ľovstvu sprístupnené poznatky oznámené členským
štátom, osobám a podnikom v súlade s článkom 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/273
atómovú energiu, ktoré ich na svojom území šírenie v obmedzenom rozsahu za podmienok
ustanovených v uvedenom článku.
2. Od 1. januára 1973 Spojené krá ľovstvo sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú
energiu rovnaké mno žstvo poznatkov v oblastiach uvedených na zozname, ktorý obsahuje príloha (1)
k Protokolu č. 28 k Aktu o podmienkach pristúpenia Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného
kráľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska. Podrobný výklad týchto poznatkov je predmetom
dokumentu predlo ženého Komisii. Komisia oznámi tieto poznatky podnikom Spolo čenstva za
podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu.
3. So zreteľ om na zvý šený záujem Spoloč enstva pre atómovú energiu o určité oblasti kladie
Spojené krá ľovstvo osobitný dôraz na výmenu poznatkov v týchto oblastiach:
a) výskum a rozvoj rýchlych reaktorov (vrátane bezpe čnosti),
b) základný výskum (vyu žiteľný na typy reaktorov),
c) bezpe čnosťiných ako rýchlych reaktorov,
d) metalurgia, ocele, zliatiny zirkónu a betóny,
e) kompatibilita štruktúrnych materiálov,
f) experimentálna výroba paliva,g) termohydrodynamika,
h) prístrojové vybavenie.
Článok 20
1. V tých oblastiach, v ktorých Spojené krá ľovstvo sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre
atómovú energiu poznatky, udelia príslu šné orgány na žiadosťlicencie za obchodných podmienok
členským štátom, osobám a podnikom Spolo čenstva, ak vlastnia výhradné práva na patenty
zaregistrované v členských štátoch Spolo čenstva a pokiaľ nemajúžiadnu povinnos ťalebo záväzok vo
vzťahu k tretím stranám, pokiaľ ide o udelenie alebo ponuku udelenia výlu čnej alebo čiastočne
výlučnej licencie na práva na tieto patenty.C 310/274 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 73, 27.3.1972, s. 84.
2. Ak bola udelená výlu čná licencia alebo čiastočne výlučná licencia, Spojené krá ľovstvo podporí
auľahčí udelenie sublicencií za obchodných podmienok členským štátom, osobám a podnikom
Spoločenstva dr žiteľmi takýchto licencií.
Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.
HLAVA III
USTANOVENIA PREVZATÉ Z AKTU O PODMIENKACH PRISTÚPENIA HELÉNSKEJ REPUBLIKY
ODDIEL 1
Ustanovenia o udelení oslobodenia od cla Helénskou republikou
na dovoz ur čitých tovarov
Článok 21
Článok III-151 ústavy nebráni Helénskej republike dodr žiavaťopatrenia týkajúce sa oslobodenia od
cla udeleného pred 1. januárom 1979 podľ a:
a) zákona č. 4171/61 (v šeobecné opatrenia na podporu rozvoja národného hospodárstva krajiny),
b) nariadenia č. 2687/53 (investície a ochrana zahrani čného kapitálu),
c) zákona č. 289/76 (stimuly zamerané na podporu rozvoja pohrani čných území a úprava v šetkých
súvisiacich otázok)
do doby uplynutia platnosti dohôd uzavretých gréckou vládou s osobami, ktoré po žívali výhody z
týchto opatrení.
ODDIEL 2
Ustanovenia o zda ňovaní
Článok 22
Akty uvedené v bode II.2 prílohy VIII (1) k Aktu o podmienkach pristúpenia Helénskej republiky sa
uplatňujú vo vzť ahu k Helénskej republike za podmienok ustanovených v uvedenej prílohe,
s výnimkou odkazov na body 9 a 18.b.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/275
(1) Ú. v. ES L 291, 19.11.1979, s. 163.
ODDIEL 3
Ustanovenia o bavlne
Článok 23
1. Tento oddiel sa vz ťahuje na nemykanú a ne česanú bavlnu podpolo žkyč. 5201 00 Kombinovanej
nomenklatúry.
2. V Únii sa zavádza úprava najmä s cieľ om:
a) podpory výroby bavlny na územiach Únie, kde je táto výroba dôle žitá pre po ľnohospodárstvo,
b) umož niťprijateľné príjmy pre dotknutých výrobcov,
c) stabilizácie trhu štrukturálnymi zlep šeniami na úrovni ponuky a obchodu.
3. Úprava uvedená v odseku 2 zah ŕňa poskytnutie výrobnej pomoci.
4. S cieľ om umož niťvýrobcom bavlny koncentrova ťponuky a prispôsobi ťvýrobu po žiadavkám
trhu sa ustanovuje úprava na povzbudenie vytvárania spolo čenstiev výrobcov a ich zväzov.
Táto úprava umož ní poskytovanie pomoci s cieľ om uľahčiťvytváranie spolo čenstiev výrobcov a ich
pôsobenia.Výhody tejto úpravy po žívajú výlu čne zoskupenia:
a) vytvorené z podnetu samotných výrobcov,b) poskytujúce dostato čnú záruku, pokia ľide o trvanie a ú čelnosťichčinnosti,
c) uznané príslu šnýmčlenským štátom.
5. Úprava obchodovania Únie s tretími krajinami nie je dotknutá. Nesmú by ťnajmä prijaté žiadne
opatrenia obmedzujúce dovoz.6. Európsky zákon Rady ustanoví potrebné prispôsobenia tejto úpravy ustanovenej v tomto
oddiele.
Rada na návrh Komisie prijme európske nariadenia a európske rozhodnutia, ktorými sa ustanovia
základné predpisy potrebné na vykonanie ustanovení uvedených v tomto oddiele.
Rada sa uzná ša po porade s Európskym parlamentom.C 310/276 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 4
Ustanovenia o hospodárskom a priemyselnom rozvoji Grécka
Článok 24
Členskéštáty berú na vedomie skuto čnosť,že grécka vláda uskuto čňuje politiku industrializácie
a ekonomického rozvoja, ktorej cieľ om je zosúladi ťživotnú úrove ňv Grécku so životnou úrov ňou
ostatných európskych národov a odstráni ťpodzamestnanos ť, zatiaľčo budú postupne vyrovnané
rozdiely medzi regiónmi v úrovni ich rozvoja.
Uznávajú, že ich spolo čným záujmom je dosiahnutie cieľ ov tejto politiky.
Na tento ú čel inš titúcie vykonávajú v šetky prostriedky a postupy ustanovené ústavou, najmä
primeraným vyu žívaním zdrojov Únie urč ených na uskutočň ovanie jej cieľ ov.
Predovšetkým pri uplat ňovaníčlánkov III-167 a III-168 ústavy je potrebné zoh ľadniť ciele
hospodárskeho rozmachu a zvý šeniaživotnej úrovne obyvateľ stva.
ODDIEL 5
Ustanovenia o výmene poznatkov s Gréckom v oblasti jadrovej energie
Článok 25
1. Od 1. januára 1981 sú Helénskej republike sprístupnené poznatky, ktoré boli odovzdávané
členským štátom, osobám a podnikom podľ ačlánku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva
pre atómovú energiu, a Helénska republika zabezpe čí na svojom území ich šírenie v obmedzenom
rozsahu za podmienok ustanovených v uvedenom článku.
2. Od 1. januára 1981 Helénska republika sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú
energiu poznatky získané v jadrovej oblasti v Grécku, ktoré sú ur čené len na šírenie v obmedzenom
rozsahu, pokiaľ sa nemajú pou žiťpre výlučne komer čné účely. Komisia oznámi tieto poznatky
podnikom Spoloč enstva za podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu.
3. Poznatky uvedené v odsekoch 1 a 2 sa týkajú najmä:
a)štúdií o vyu žití rádioizotopov v týchto oblastiach: zdravotníctvo, po ľnohospodárstvo,
entomológia a ochrana životného prostredia,
b) využitia atómovej technológie v archeometrii,
c) rozvoja elektronických zdravotníckych prístrojov,
d) rozvoja metód rádioaktívneho prieskumu rudy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/277
Článok 26
1. V odvetviach, v ktorých Helénska republika sprístupní poznatky Európskemu spolo čenstvu pre
atómovú energiu, príslu šné orgány udelia na základe žiadosti licencie za obchodných podmienok
členským štátom, osobám a podnikom Spolo čenstva, ak vlastnia výhradné práva na patenty
zaregistrované v členských štátoch Spolo čenstva a pokiaľ nemajúžiadnu povinnos ťalebo záväzok vo
vzťahu k tretím stranám, pokiaľ ide o udelenie alebo ponuku udelenia výlu čnej alebo čiastočne
výlučnej licencie na práva na tieto patenty.
2. Ak bola udelená výlu čná licencia alebo čiastočne výlu čná licencia, Helénska republika podporí
auľahčí udelenie sublicencií za obchodných podmienok členským štátom, osobám a podnikom
Spoločenstva pre atómovú energiu dr žiteľmi takýchto licencií.
Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.
HLAVA IV
USTANOVENIA PREVZATÉ Z AKTU O PODMIENKACH PRISTÚPENIA ŠPANIELSKEHO KRÁĽOVSTVA
A PORTUGALSKEJ REPUBLIKY
ODDIEL 1
Finan čné ustanovenia
Článok 27
Vlastné zdroje pochádzajúce z dane z pridanej hodnoty sa vypo čítajú a overia, akoby Kanárske
ostrovy, Ceuta a Melilla boli zahrnuté do územnej pôsobnosti Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo
17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu –
spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej vyrúbenia.
ODDIEL 2
Ustanovenia o patentoch
Článok 28
Ustanovenia španielskych vnútro štátnych právnych predpisov, týkajúce sa dôkazového bremena,
ktoré boli prijaté v súlade s odsekom 2 Protokolu č. 8 k Aktu o podmienkach pristúpenia
Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky, sa nepou žijú, ak je podaná žaloba pre poru šenie
patentu proti vlastníkovi iného patentu na výrobu toto žného výrobku, ktorý je výsledkomC 310/278 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
patentovanej výroby žalobcu, ak bol tento iný patent vydaný pred 1. januárom 1986.
Ak sa presun dôkazového bremena neuplatní, Španielske krá ľovstvo bude od vlastníka patentu
naďalej pož adovať , aby predlo žil dôkaz o poru šení. Vo v šetkých takýchto prípadoch Španielske
kráľovstvo uplat ňuje súdny postup známy ako „dokumenta čno-záložné konanie “.
„Dokumenta čno-záložné konanie “predstavuje postup tvoriaci sú časťsystému uvedeného v prvom
a druhom odseku, prostredníctvom ktorého mô že osoba oprávnená poda ťžalobu za poru šenie po
získaní súdneho príkazu, poskytnutého na základe jej žiadosti, zariadi ťrealizáciu podrobného popisu
príslušných výrobných postupov v prevádzkových priestoroch údajného poru šovateľ a, prostredníc-
tvom súdneho úradníka za pomoci odborníkov, predov šetkým prostredníctvom fotokópií
technických dokumentov, prípadne vzatím dokumentácie do zálohy. Tento súdny príkaz mô že
nariadiťplatbu záruky s cieľ om poskytnú ťodškodnenie údajnému poru šiteľovi v prípade ujmy
spôsobenej „dokumenta čno-záložným konaním “.
Článok 29
Ustanovenia portugalských vnútro štátnych právnych predpisov týkajúce sa dôkazového bremena,
ktoré boli prijaté pod ľa druhého odseku Protokolu č. 19 k Aktu o podmienkach pristúpenia
Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej republiky, sa nepou žijú, ak je podaná žaloba pre poru šenie
patentu proti vlastníkovi iného patentu na výrobu toto žného výrobku, ktorý je výsledkom
patentovanej výroby žalobcu, ak bol tento iný patent vydaný pred 1. januárom 1986.
V prípadoch, kde sa neuplatní prechod dôkazného bremena, bude Portugalská republika i na ďalej
vyžadovať od majite ľa patentu, aby uviedol dôkaz o poru šení patentu. Vo v šetkých takýchto
prípadoch Portugalská republika uplat ňuje súdny postup známy ako „dokumenta čno-záložné
konanie “.
„Dokumenta čno-záložné konanie “znamená postup tvoriaci sú časťsystému uvedeného v prvom
a druhom odseku, prostredníctvom ktorého mô že osoba oprávnená poda ťžalobu za poru šenie po
získaní súdneho príkazu, poskytnutého na základe jej žiadosti, zariadi ťrealizáciu podrobného popisu
príslušných výrobných postupov v prevádzkových priestoroch údajného poru šovateľ a, prostredníc-
tvom súdneho úradníka za pomoci odborníkov, predov šetkým prostredníctvom fotokópií
technických dokumentov, prípadne vzatím dokumentácie do zálohy. Tento súdny príkaz mô že
nariadiťplatbu záruky s cieľ om poskytnú ťodškodnenie údajnému poru šiteľovi v prípade ujmy
spôsobenej „dokumenta čno-záložným konaním “.
ODDIEL 3
Ustanovenia o mechanizme doplnkových zodpovedností v rámci dohôd o rybnom
hospodárstve, ktoré uzavrela Únia s tretími krajinami
Článok 30
1. Týmto sa zavádza osobitný systém na činnosťvykonávanú ako doplnok rybolovných činností,
ktoré podnikajú plavidlá plaviace sa pod vlajkou členského štátu v územných vodách tretej krajiny
alebo vo vodách patriacich do jej jurisdikcie v rámci zodpovedností vytvorených na základe dohôd
o rybnom hospodárstve, ktoré uzavrela Únia s príslu šnými tretími krajinami.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/279
2. Tieto činnosti, ktoré vzniknú pravdepodobne ako doplnok činností rybného hospodárstva za
podmienok a v rámci limitov uvedených v odsekoch 3 a 4, sa vz ťahujú na:
a) spracovanie produktov rybného hospodárstva, ktoré ulovili plavidlá plaviace sa pod vlajkou
členského štátu vo vodách tretej krajiny po čas rybolovných činností uskutočň ovaných na základe
dohôd o rybnom hospodárstve na území príslu šnej tretej krajiny, čo sa týka tých produktov, ktoré
sa dajú na trh Únie pod colnými polo žkami patriacimi do kapitoly 03 Spoločného colného
sadzobníka,
b) nakladanie a prekladanie produktov rybného hospodárstva patriacich do kapitoly 03 Spolo čného
colného sadzobníka na palube plavidla plaviaceho sa pod vlajkou členského štátu, ktoré patria
do rámca činností umož nených na základe takejto dohody o rybnom hospodárstve v súvislosti
s ich dopravou a akýmkoľ vek spracovaním na ú čel dodania na trh Únie.
3. Dovoz produktov, ktoré boli predmetom operácií uvedených v odseku 2, do Únie sa uskuto ční
s výhradou odkladu cla Spolo čného colného sadzobníka, s časti alebo ako celok, alebo na základe
osobitného systému poplatkov, a to za podmienok a v rámci limitov dodato čne stanovených ka ždý
rok, pokia ľide o objem rybolovu umož nený na základe príslu šných dohôd a ich sprievodných
podrobných pravidiel.
4. Európsky zákon alebo európsky rámcový zákon ustanoví v šeobecné pravidlá uplat ňovania tohto
systému a najmä kritériá pre stanovovanie a rozde ľovanie príslu šných mno žstiev.
Podrobné vykonávacie predpisy tohto systému a príslu šné množstvá sa schvália pod ľa postupu
uvedeného v článku 37 nariadenia (ES) č. 104/2000.
ODDIEL 4
Ustanovenia týkajúce sa Ceuty a Melilly
Pododdiel 1
Všeobecné ustanovenia
Článok 31
1. Ústava a akty orgánov in štitúcií sa uplat ňujú na Ceutu a na Melillu s výhradou výnimiek
uvedených v odsekoch 2 a 3 a v iných ustanoveniach tohto oddielu.
2. Podmienky, za ktorých sa uplat ňujú ustanovenia ústavy týkajúce sa voľ ného pohybu tovaru
a akty inš titúcií týkajúce sa právnych predpisov v colnej oblasti a obchodnej politiky na Ceutu a na
Melillu, sú ustanovené v pododdiele 3 tohto oddielu.3. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia článku 32, akty inš titúcií týkajúce sa spolo čnej
poľnohospodárskej politiky a spolo čnej politiky v oblasti rybného hospodárstva sa nevz ťahujú na
Ceutu ani na Melillu.C 310/280 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
4. NažiadosťŠpanielskeho krá ľovstva mô že európsky zákon alebo európsky rámcový zákon Rady:
a) zahrnúť Ceutu a Melillu do colného územia Únie,
b) vymedzi ťvhodné opatrenia zamerané na roz šírenie pôsobnosti ustanovení platných právnych
predpisov Únie na Ceutu a na Melillu.
Na návrh Komisie konajúcej z vlastného podnetu alebo na žiadosťčlenského štátu môže Rada prijať
v prípade potreby európsky zákon alebo európsky rámcový zákon o úprave dojednaní uplat ňujúcich
sa na Ceutu a na Melillu.
Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Pododdiel 2
Ustanovenia o spolo čnej politike v oblasti rybného hospodárstva
Článok 32
1. S výhradou odseku 2 a bez toho, aby bol dotknutý pododdiel 3, spolo čná politika v oblasti
rybného hospodárstva sa nevz ťahuje na Ceutu ani na Melillu.
2. Rada na návrh Komisie prijme európske zákony, európske rámcové zákony, európske nariadenia
alebo európske rozhodnutia, ktoré:
a) určia štrukturálne opatrenia, ktoré mô žub yťprijaté v prospech Ceuty a Melilly,
b) určia postupy vhodné na zoh ľadňovanie všetkých alebo časti záujmov Ceuty a Melilly pri
prijímaní aktov od prípadu k prípadu s oh ľadom na rokovania Únie, zamerané na obnovenie
alebo uzavretie dohôd o rybnom hospodárstve s tretími krajinami, a na osobitné záujmy Ceuty
a Melilly v rámci medzinárodných dohovorov týkajúcich sa rybného hospodárstva, ktorých
zmluvnou stranou je Únia.
3. Rada prijme na návrh Komisie európske zákony, európske rámcové zákony, európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktoré, ak je to vhodné, ur čia možnosti a podmienky vzájomného
prístupu k jednotlivým rybárskym zónam a ich zdrojom. Uzná ša sa jednomyse ľne.
4. Európske zákony a európske rámcové zákony uvedené v odsekoch 2 a 3 sa prijímajú po porades Európskym parlamentom.
Pododdiel 3
Ustanovenia o voľ nom pohybe tovaru, právnych predpisoch v colnej oblasti a obchodnej politike
Článok 33
1. Produkty pochádzajúce z Ceuty alebo z Melilly a produkty pochádzajúce z tretích krajín
a dovezené do Ceuty alebo do Melilly za podmienok, ktoré sa v tomto prípade na ne vz ťahujú, sa po16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/281
ich prepustení do re žimu voľ ný obeh na colné územie Únie nepova žujú za tovar spĺň ajúci podmienky
článku III-151 odsekov 1, 2 a 3 ústavy.
2. Colné územie Únie nezah ŕňa Ceutu a Melillu.
3. Ak nie je v tomto pododdiele ustanovené inak, akty in štitúcií týkajúce sa právnych predpisov
v oblasti colníctva pre zahrani čný obchod sa za rovnakých podmienok uplat ňujú na obchod medzi
colným územím Únie na jednej strane a Ceutou a Melillou na strane druhej.4. Ak nie je v tomto pododdiele ustanovené inak, akty in štitúcií týkajúce sa spolo čnej obchodnej
politiky, čiužautonómne alebo zmluvné, priamo súvisiace s dovozom a vývozom tovaru, sa
nevzťahujú na Ceutu alebo na Melillu.
5. Ak nie je v tejto hlave ustanovené inak, Únia vo svojom obchodovaní s Ceutou a Melillou pri
produktoch patriacich do prílohy I ústavy uplat ňuje všeobecné opatrenia, ktoré uplat ňuje na svoj
zahraničný obchod.
Článok 34
S výhradou článku 35 sa clá na dovoz produktov pochádzajúcich z Ceuty alebo z Melilly do colného
územia Únie ru šia.
Článok 35
1. Produkty rybného hospodárstva spadajúce do polo žiek 0301, 0302, 0303, 1604, 1605
a podpolo žiek 0511 91 a 2301 20 Spoločného colného sadzobníka a pochádzajúce z Ceuty alebo z
Melilly sú v rámci tarifných kvót vypo čítaných na produkt a na základe priemerných mno žstiev
obchodovaných v rokoch 1982, 1983 a 1984 oprávnené na oslobodenie od cla v rámci celého
colného územia Únie.
Prepustenie produktov, ktoré sú dovezené na colné územie Únie v rámci týchto colných kvót, do
režimu voľný obeh je podmienené dodr žiavaním predpisov ustanovených spolo čnou organizáciou
trhov, predov šetkým pokiaľ ide o referen čné ceny.
2. Rada na návrh Komisie prijíma ka ždý rok európske nariadenia alebo európske rozhodnutia
stanovujúce a umiest ňujúce kvóty v súlade s podrobnými pravidlami ustanovenými v odseku 1.
Článok 36
1. Ak by uplat ňovaniečlánku 34 viedlo k podstatnému rastu vývozu urč itýc
 h produktov
pochádzajúcich z Ceuty alebo z Melilly, ktorý by mohol po škodiť výrobcov Únie, Rada mô žen a
návrh Komisie prija ťeurópske nariadenia alebo európske rozhodnutia s cie ľom podmieni ťvstup
týchto produktov na colné územie Únie osobitnými podmienkami.
2. Ak v dôsledku toho, že sa spolo čná obchodná politika a Spolo čný colný sadzobník neuplat ňujú
na dovoz surovín alebo polotovarov do Ceuty alebo do Melilly, dovoz produktu pochádzajúceho
z Ceuty alebo z Melilly zapríčiní alebo mô že zapríčiniťvážnu ujmu výrobnej činnosti v jednom aleboC 310/282 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
viacerých členských štátoch, Komisia mô žen ažiadosťčlenského štátu alebo z vlastného podnetu
prijaťpríslušné opatrenia.
Článok 37
Clá na dovoz produktov pochádzajúcich z colného územia Únie do Ceuty alebo do Melilly a poplatky
s rovnocenným ú činkom sa ru šia.
Článok 38
Clo a poplatky s rovnocenným ú činkom ako tieto clá a obchodné opatrenia uplat ňované na dovoz
tovaru prichádzajúceho z tretej krajiny do Ceuty a do Melilly nesmú by ťmenej priaznivé ako tie,
ktoré uplat ňuje Únia v súlade so svojimi medzinárodnými záväzkami alebo svojimi preferen čnými
opatreniami vo či tejto tretej krajine za predpokladu, že táto tretia krajina zaobchádza s dovozmi
z Ceuty a z Melilly rovnako ako s dovozmi z Únie. Pokiaľ ide o tovar pochádzajúci z tejto tretej
krajiny, opatrenia uplat ňované na dovozy do Ceuty a do Melilly nesmú by ťmenej priaznivé ako tie,
ktoré sa uplat ňujú v súvislosti s dovozmi produktov s pôvodom na colnom území Únie.
Článok 39
Rada prijíma na návrh Komisie európske nariadenia alebo európske rozhodnutia ustanovujúcepravidlá uplat ňovania tohto pododdielu a predov šetkým pravidlá pôvodu uplatniteľ né na obchod
podľačlánkov 34, 35 a 37, vrátane ustanovení vz ťahujúcich sa na určovanie pôvodných produktov
a kontroly pôvodu.
Medzi tieto pravidlá patria predov šetkým ustanovenia o zna čkovaní a/alebo označ ovaní produktov
štítkami, o podmienkach registrácie plavidiel, o uplat ňovaní pravidla zmie šaného pôvodu pri
produktoch rybného hospodárstva a aj ustanovenia umo žňujúce urč iťpôvod produktov.
ODDIEL 5
Ustanovenia o regionálnom rozvoji Španielska
Článok 40
Členskéštáty berú na vedomie skuto čnosť,žešpanielska vláda uskuto čňuje politiku regionálneho
rozvoja urč enú predov šetkým na stimulovanie hospodárskeho rastu v menej rozvinutých regiónoch
a oblastiach Španielska.
Uznávajú, že je v ich spolo čnom záujme dosiahnu ťciele tejto politiky.
S cieľom pomôc ťšpanielskej vláde splni ťtúto úlohu sa dohodli na odporú čaní, aby inš titúcie
uplatňovali všetky prostriedky a postupy ustanovené ústavou, predov šetkým primeraným
využívaním prostriedkov Únie určených na realizáciu cie ľov Únie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/283
Členskéštáty najmä uznávajú, že pri uplat ňovaníčlánkov III-167 a III-168 ústavy je potrebné
zohľadniťciele hospodárskeho rozmachu a zvy šovaniaživotnej úrovne obyvate ľstva menej
rozvinutých regiónov a oblastí Španielska.
ODDIEL 6
Ustanovenia o hospodárskom a priemyselnom rozvoji Portugalska
Článok 41
Členskéštáty berú na vedomie skutoč nosť,že portugalská vláda uskutočň uje politiku industrializácie
a hospodárskeho rozvoja, ktorej cie ľom je zosúladi ťživotnú úrove ňv Portugalsku so životnou
úrovňou ostatných európskych štátov a odstráni ťpodzamestnanos ť,p r ičom budú postupne
vyrovnávané rozdiely medzi regiónmi, pokia ľide o úrove ňrozvoja.
Uznávajú, že je v ich spolo čnom záujme dosiahnu ťciele tejto politiky.
Súhlasia, že budú na tento ú čel odporú čať,a b yi nštitúcie pou žili všetky prostriedky a postupy
ustanovené v ústave, predov šetkým primeraným vyu žívaním prostriedkov Únie určených na
realizáciu cie ľov Únie.
Členskéštáty osobitne uznávajú, že v prípade uplatnenia článkov III-167 a III-168 ústavy je potrebné
zohľadniťciele hospodárskeho rozmachu a zvý šeniaživotnej úrovne obyvateľ stva.
ODDIEL 7
Ustanovenia o výmene poznatkov so Španielskym krá ľovstvom v oblasti jadrovej energie
Článok 42
1. Od 1. januára 1986 sú Španielskemu krá ľovstvu sprístupnené poznatky, ktoré boli odovzdávané
členským štátom, osobám a podnikom podľ ačlánku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva
pre atómovú energiu, a Španielske krá ľovstvo zabezpe čí na svojom území ich šírenie v obmedzenom
rozsahu za podmienok ustanovených v uvedenom článku.
2. Od 1. januára 1986 Španielske krá ľovstvo sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú
energiu poznatky získané v oblasti jadrovej energie v Španielsku, ktorých roz širovanie je obmedzené,
pokiaľ nejde o vyslovene komer čné použitie. Komisia oznámi tieto poznatky podnikom Spolo čenstva
za podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu.
3. Poznatky uvedené v odsekoch 1 a 2 sa týkajú najmä:a) jadrovej fyziky (nízkych a vysokých energií),b) ochrany pred žiarením,C 310/284 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
c) izotopových aplikácií, predov šetkým aplikácií stabilných izotopov,
d) výskumných reaktorov a príslu šného paliva,
e) výskumu v oblasti palivového cyklu (a to ťažby a spracovania chudobnej uránovej rudy;
optimalizácie palivových článkov pre výkonové energetické reaktory).
Článok 43
1. V tých odvetviach, v ktorých Španielske krá ľovstvo sprístupní poznatky Európskemu
spoločenstvu pre atómovú energiu, udelia príslu šné orgány na po žiadanie licencie za obchodných
podmienok členským štátom, osobám a podnikom Spoločenstva, ak vlastnia výhradné práva na
patenty zaregistrované v členských štátoch a pokia ľnemajúžiadnu povinnos ťani záväzok vo vz ťahu
k tretím stranám, pokiaľ ide o udelenie alebo ponuku udelenia výlu čnej alebo čiastoč ne výlučnej
licencie na práva na tieto patenty.
2. Ak bola udelená výlu čná alebo čiastočne výlu čná licencia, Španielske krá ľovstvo podporí
a umož ní udelenie sublicencií za obchodných podmienok členským štátom, osobám a podnikom
Spoločenstva dr žiteľmi týchto licencií.
Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.
ODDIEL 8
Ustanovenia o výmene poznatkov s Portugalskou republikou v oblasti jadrovej energie
Článok 44
1. Od 1. januára 1986 sú Portugalskej republike sprístupnené také poznatky, ktoré boli
odovzdávané členskýmštátom, osobám a podnikom podľ ačlánku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu, a Portugalská republika zabezpe čí na svojom území ich šírenie
v obmedzenom rozsahu za podmienok ustanovených v uvedenom článku.
2. Od 1. januára 1986 Portugalská republika sprístupní Európskemu spolo čenstvu pre atómovú
energiu poznatky získané v oblasti v jadrovej energie v Portugalsku, ktorých roz širovanie je
obmedzené, pokia ľnejde vyslovene o komer čné použitie. Komisia oznámi tieto poznatky podnikom
Spoločenstva za podmienok ustanovených v článku 13 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva
pre atómovú energiu.
3. Poznatky uvedené v odsekoch 1 a 2 sa týkajú najmä:
a) dynamiky reaktorov,
b) ochrany pred žiarením,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/285
c) uplatňovania jadrových meracích techník (v priemyselnej, po ľnohospodárskej, archeologickej
a geologickej oblasti),
d) atómovej fyziky (efektívne meranie prierezov, techniky re ťazenia),
e) metalurgie extrakciou uránovej rudy.
Článok 45
1. V tých sektoroch, v ktorých Portugalská republika sprístupní poznatky Európskemu
spoločenstvu pre atómovú energiu, udelia príslu šné orgány na po žiadanie licencie za obchodných
podmienok členským štátom, osobám a podnikom Spoločenstva, ak vlastnia výhradné práva na
patenty zaregistrované v členských štátoch a pokiaľ nemajúžiadnu povinnos ťalebo záväzok vo
vzťahu k tretím stranám, pokiaľ ide o udelenie alebo ponuku udelenia výlu čnej alebo čiastočne
výlučnej licencie na práva na tieto patenty.
2. Ak bola výlu čná licencia alebo čiastočne výlu čná licencia udelená, Dánsko povzbudí a u ľahčí
udelenie sublicencií za obchodných podmienok členským štátom, osobám a podnikom Spolo čenstva
cez držiteľov takýchto licencií.
Udelenie takýchto výlu čných alebo čiastočne výlu čných licencií sa vykonáva na be žnom obchodnom
základe.
HLAVA V
USTANOVENIA PREVZATÉ Z AKTU O PODMIENKACH PRISTÚPENIA RAKÚSKEJ REPUBLIKY,
FÍNSKEJ REPUBLIKY A ŠVÉDSKEHO KRÁĽOVSTVA
ODDIEL 1
Finan čné ustanovenia
Článok 46
Vlastné zdroje pochádzajúce z dane z pridanej hodnoty sa vypo čítajú a preveria, akoby Alandy boli
zahrnuté do územnej pôsobnosti Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení
právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu –spoločný systém dane z pridanej
hodnoty: jednotný základ jej stanovenia.C 310/286 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ODDIEL 2
Ustanovenia o po ľnohospodárstve
Článok 47
Ak aj po plnom vyu žití ustanovení článku 48 a iných opatrení vyplývajúcich z pravidiel existujúcich
v Únii na ďalej pretrvávajú záva žnéťažkosti, mô že Komisia prija ťeurópske rozhodnutie povo ľujúce
Fínsku udelenie štátnej pomoci výrobcom tak, aby u ľahčila ich úplné za členenie do spolo čnej
poľnohospodárskej politiky.
Článok 48
1. Komisia prijme európske rozhodnutia opráv ňujúce Fínsko a Švédsko udeli ťdlhodobú štátnu
pomoc s cieľ om zachova ťpoľnohospodárske činnosti v špecifických regiónoch. Medzi tieto regióny
by mali patri ťpoľnohospodárske oblasti nachádzajúce sa na sever od 62. stup ňa severnej šírky
a niektoré pri ľahlé oblasti na juh od tohto stup ňa ovplyvnené porovnateľ nými klimatickými
podmienkami, ktoré obzvlá šťsťažujú poľ nohospodárske činnosti.
2. Komisia určí regióny uvedené v odseku 1, pri čom zoh ľadní najmä:
a) nízku hustotu obyvateľ stva,
b) podiel po ľnohospodárskej pôdy na celkovej rozlohe,
c) podiel po ľnohospodárskej pôdy určenej na pestovanie po ľnohospodárskych plodín urč ených na
spotrebu pre ľudí na celkovej ploche vyu žitej poľ nohospodárskej pôdy.
3. Vnútroš tátna pomoc uvedená v odseku 1 sa mô žev zťahovať na prírodné výrobné faktory, ako je
počet hektárov po ľnohospodárskej pôdy alebo kusov zvierat, s prihliadnutím na príslu šné limity
stanovené spolo čnou organizáciou trhu, ako aj na historické výrobné postupy jednotlivých
hospodárstiev, av šak nesmie:
a) sa spája ťs budúcou výrobou,;
b) alebo vies ťk nárastu výroby alebo nárastu úrovne celkovej podpory zaznamenanej po čas
referenčného obdobia predchádzajúceho 1. januáru 1995, ktoré ur čí Komisia.
Pomoc mô žeb yťdiferencovaná podľ a regiónov.
Táto pomoc musí by ťudelená najmä s cie ľom:
a) zachova ťtradičnú prvovýrobu a spracovanie prirodzene prispôsobené klimatickým podmienkam
dotknutých regiónov,
b) zlepšiťštruktúru výroby, marketingu a spracovania po ľnohospodárskych produktov,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/287
c) uľahčiťodbyt spomenutých produktov,
d) zabezpe čiťochranu životného prostredia a zachovanie krajiny.
Článok 49
1. Pomoc ustanovená v článkoch 47 a 48 a akákoľ vek ináštátna pomoc podliehajúca povoleniu
Komisie podľ a tejto hlavy sa oznámi Komisii. Túto pomoc nemo žno poskytnú ť, pokiaľnebolo
vydané takéto povolenie
2. Pokiaľ ide o pomoc ustanovenú v článku 48, Komisia predlo ží Rade ka ždých päťrokov počínajúc
1. januárom 1996 správu o:a) udelených povoleniach;
b) výsledkoch pomoci udelenej na základe týchto povolení.Počas prípravy návrhov týchto správ poskytnú členskéštáty Komisii v primeranom čase po doru čení
povolenia informácie o ú činkoch udelenej pomoci, popisujúce vývoj zaznamenaný v po ľnohos-
podárstve dotknutých regiónov.
Článok 50
V oblasti pomoci ustanovenej v článkoch III-167 a III-168 ústavy:
a) spomedzi druhov pomoci uplat ňovaných v Rakúsku, Fínsku a Švédsku pred 1. januárom 1995 sa
za„existujúcu “pomoc v zmysle článku III-168 ods. 1 ústavy pova žuje iba tá, ktorá bola
oznámená Komisii do 30. apríla 1995,
b) existujúca pomoc a zámery udeli ťalebo zmeni ťpomoc, ktoré boli oznámené Komisii pred
1. januárom 1995, sa pova žujú za oznámené k tomuto dátumu.
Článok 51
1. Pokia ľnie je v urč itých prípadoch ustanovené inak, Rada na návrh Komisie prijme európske
nariadenia alebo európske rozhodnutia potrebné na vykonanie tohto oddielu.
2. Európsky zákon Rady mô že
 ustanoviťúpravy ustanovení tohto oddielu, ktoré sa uká žua k o
potrebné v dôsledku zmeny práva Únie. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym
parlamentom.
Článok 52
1. Ak sú potrebné prechodné opatrenia na u ľahčenie prechodu od re žimu existujúceho v Rakúsku,
Fínsku a Švédsku k re žimu vyplývajúcemu z uplat ňovania spolo čnej organizácie trhu za podmienok
ustanovených v Akte o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho
kráľovstva, takéto opatrenia sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 38 nariadenia
č. 136/66/EHS, prípadne v príslu šnýchčlánkoch iných nariadení o spolo čnej organizácii
poľnohospodárskych trhov. Tieto opatrenia mô žub yťprijaté po čas obdobia kon čiacehoC 310/288 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
31. decembrom 1997 a ich platnos ťkončí týmto d ňom.
2. Európsky zákon Rady mô že predĺžiťobdobie uvedené v odseku 1. Rada sa uzná ša jednomyse ľne
po porade s Európskym parlamentom.
Článok 53
Články 51 a 52 sa vzť ahujú na produkty rybného hospodárstva.
ODDIEL 3
Ustanovenia o prechodných opatreniach
Článok 54
Akty uvedené v bodoch VII.B.I, VII.D.1, VII.D.2.c, IX.2.b, c, f, g, h, i, j, l, m, n, x, y, z a aa, X.a, b a c
prílohy XV (1) k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho
kráľovstva sa uplat ňujú voči Rakúsku, Fínsku a Švédsku podľ a podmienok ustanovených v uvedenej
prílohe.
So zreteľom na bod IX.2.x prílohy XV uvedenom v prvom odseku sa odkazy na ustanovenia Zmluvy
o založení Európskych spolo čenstiev, najmä jej články 90 a 91, chápu ako odkazy na ustanovenia
ústavy, najmä na jej článok III-170 ods. 1 a 2.
ODDIEL 4
Ustanovenia o uplatň ovaní ur čitých aktov
Článok 55
1. Jednotlivé rozhodnutia o výnimkách a rozhodnutia o negatívnom ateste prijaté pred 1. januárom
1995 podľ ačlánku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) alebo článku 1
Protokolu 25 k tejto dohode, čiužDozorným úradom Európskeho zdru ženia voľ ného obchodu
(EZVO) alebo Komisiou, a týkajúce sa prípadov, na ktoré sa v dôsledku pristúpenia vz ťahuje
článok 81 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva, zostanú na ú čelyčlánku III-161 ústavy
platné do uplynutia lehoty v nich určenej, alebo kým Komisia v súlade s právom Únie prijme riadne
odôvodnené európske rozhodnutie o opaku.
2. Vš etky rozhodnutia prijaté pred 1. januárom 1995 Dozorným úradom EZVO pod ľačlánku 61
Dohody o EHP, ktoré sa týkajú prípadov, na ktoré sa v dôsledku pristúpenia vz ťahuječlánok 87
Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva, zostanú v platnosti so zreteľ om načlánok III-16716.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/289
(1) Ú. v. ES L 241, 29.8.1994, s. 322.
ústavy, pokia ľKomisia neprijme európske rozhodnutie o opaku podľ ačlánku III-168 ústavy. Tento
odsek sa nevz ťahuje na rozhodnutia, ktoré podliehajú konaniu ustanovenému v článku 64 Dohody
o EHP.
3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2, zostávajú rozhodnutia prijaté Dozorným úradom
EZVO v platnosti aj po 1. januári 1995, pokia ľKomisia v súlade s právom Únie neprijme riadne
odôvodnené rozhodnutie o opaku.
ODDIEL 5
Ustanovenia o Alandách
Článok 56
Ustanovenia ústavy nevylu čujú uplat ňovanie ustanovení o Alandách platných k 1. januáru 1994 o:
a) obmedzeniach na nediskrimina čnom základe týkajúcich sa práva fyzických osôb, ktoré nemajú
hembygdsrätt/kotiseutuoikeus (regionálne ob čianstvo) Alánd, alebo právnických osôb nadobúda ť
a vlastniťnehnuteľ nosti na Alandách bez povolenia príslu šných orgánov Alánd,
b) obmedzeniach na nediskrimina čnom základe týkajúcich sa práva fyzických osôb, ktoré nemajú
hembygdsrätt/kotiseutuoikeus (regionálne ob čianstvo) Alánd, alebo právnických osôb usadi ťsa
a práva poskytova ťslužby bez povolenia príslu šných orgánov Alánd.
Článok 57
1. Územie Alánd —považ ované za tretie územie v zmysle článku 3 ods. 1 tretej zará žky smernice
Rady 77/388/EHS a za štátne územie mimo pôsobnosti smerníc harmonizujúcich spotrebné dane
v zmysle článku 2 smernice Rady 92/12/EHS —je vyňaté z územnej pôsobnosti ustanovení práva
Únie v oblasti harmonizácie právnych predpisov členských štátov o daniach z obratu a spotrebných
daniach a iných formách nepriameho zdanenia.
Tento odsek sa nevz ťahuje na ustanovenia smernice Rady 69/335/EHS týkajúcej sa dane
zo zvyšovania základného imania.C 310/290 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2. Cieľom výnimky uvedenej v odseku 1 je udrž aťživotaschopnos ťmiestneho hospodárstva na
ostrovoch a nesmie ma ťnegatívne následky na záujmoch Únie alebo jej spolo čných politikách. Ak sa
Komisia domnieva, že ustanovenia uvedené v odseku 1 u žnie sú odôvodnené, najmä vzhľ adom na
spravodlivú hospodársku sú ťažalebo vlastné prostriedky, predlo ží príslušné návrhy Rade, ktorá
prijme potrebné akty v súlade s príslu šnýmičlánkami ústavy.
Článok 58
Fínska republika zabezpe čí, aby sa na území Alánd zaobchádzalo rovnako so v šetkými fyzickými
a právnickými osobami z členských štátov.
Článok 59
Ustanovenia tohto oddielu sa uplat ňujú v zmysle Vyhlásenia o Alandách, ktoré v sebe zah ŕňa znenie
preambuly k Protokolu č. 2 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky
aŠvédskeho krá ľovstva bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.
ODDIEL 6
Ustanovenia o etnickej skupine Samov
Článok 60
Bez ohľ adu na ustanovenia ústavy mô žub yťpríslušníkom etnickej skupiny Samov poskytnuté
výlučné práva na chov sobov v oblastiach tradi čne obývaných touto etnickou skupinou.
Článok 61
Tento oddiel mô žeb yťrozšírený tak, aby zoh ľadnil akýkoľ vekďalší vývoj výlu čných práv Samov,
viažucich sa na ich tradi čný spôsob života. Európsky zákon Rady mô že vykona ťpotrebné zmeny
a doplnenia k tomuto oddielu. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom
a Výborom regiónov.
Článok 62
Ustanovenia tohto oddielu sa uplat ňujú v zmysle Vyhlásenia o etnickej skupine Samov, ktorá v sebe
zahŕňa znenie preambuly k Protokolu č. 3 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky,
Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/291
ODDIEL 7
Osobitné ustanovenia v rámci štrukturálnych fondov vo Fínsku a Švédsku
Článok 63
Oblasti, na ktoré sa vzť ahuje stály cieľ podporova ťrozvoj a štrukturálne prispôsobenie regiónov
s mimoriadne nízkou hustotou obyvate ľstva, v zásade predstavujú alebo patria k regiónom na úrovni
NUTS II s hustotou obyvate ľstva osem osôb na km2an ižšou. Podpora Únie mô žeb yť, za splnenia
podmienky hustoty obyvate ľstva, rozšírená na pri ľahlé a susediace men šie oblasti, ktoré spĺň ajú
rovnaké kritérium hustoty obyvateľ stva. Regióny a oblasti uvedené v tomto článku sú vymenované
v prílohe 1 (1) k Protokolu č. 6 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej
republiky a Švédskeho krá ľovstva.
ODDIEL 8
Ustanovenia o cestnej a kombinovanej doprave v Rakúsku
Článok 64
1. Na ú čely tohto oddielu platia tieto definície:
a)„nákladný automobil “znamená ka ždé motorové vozidlo s maximálnou povolenou hmotnos ťou
nad 7,5 tony registrované v členskom štáte a určené na prepravu tovarov alebo vle čenie prívesov,
vrátane návesových traktorových jednotiek, a prívesy s maximálnou povolenou hmotnos ťou nad
7,5 tony vle čené motorovým vozidlom registrovaným v členskom štáte s maximálnou povolenou
hmotnosťou 7,5 ton alebo menej,
b)„kombinovaná doprava “znamená prepravu tovarov na nákladných automobiloch alebo
prepravných jednotkách, ktoré absolvujú časťcesty po železnici a za čínajú alebo kon čia svoju
jazdu na ceste, pri čom tranzitná doprava za žiadnych okolností nesmie prechádza ťcez územie
Rakúska zo železničného terminálu alebo na terminál len po ceste.
2.Články 65 a ž71 sa vzťahujú na opatrenia týkajúce sa poskytovania železničnej a kombinovanej
dopravy prechádzajúcej cez územie Rakúska.
Článok 65
Únia a dotknuté členskéštáty v rámci svojich právomocí prijmú a úzko koordinujú opatrenia na
rozvoj a podporu železničnej a kombinovanej dopravy pre transalpskú nákladnú dopravu.C 310/292 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 241, 29.8.1994, s. 355.
Článok 66
Únia pri vydávaní usmernení v zmysle článku III-247 ústavy zabezpe čí, aby osi definované
v prílohe 1 (1) k Protokolu č. 9 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej
republiky a Švédskeho krá ľovstva tvorili sú časťtranseurópskych sietí železničnej a kombinovanej
dopravy a aby boli označ ené za projekty spolo čného záujmu.
Článok 67
Únia a dotknuté členskéštáty vykonajú v rámci svojich kompetencií opatrenia uvedené v prílohe 2 (2)
k Protokolu č. 9 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky
aŠvédskeho krá ľovstva.
Článok 68
Únia a dotknuté členskéštáty vynalo žia maximálne úsilie na to, aby vybudovali a vyu žívali dodatočné
železničné kapacity uvedené v prílohe 3 (3) k Protokolu č. 9 k Aktu o podmienkach pristúpenia
Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva.
Článok 69
Únia a dotknuté členskéštáty prijmú opatrenia na zlep šenieželezničnej a kombinovanej dopravy.
V prípade potreby a v súlade s ustanoveniami ústavy sa prijmú takéto opatrenia v úzkej spolupráci so
železničnými spolo čnosťami a inými poskytovateľ miželezničných služieb. Uprednostni ťby sa mali
tie opatrenia, ktoré sú uvedené v ustanoveniach práva Únie o železničnej a kombinovanej doprave.
Pri uskutočň ovaní opatrení sa mimoriadna pozornos ťsústredí na konkurencieschopnos ť, efektivitu
a transparentnos ťnákladov v železničnej a kombinovanej doprave. Dotknuté členskéštáty sa sna žia
prijaťnajmä také opatrenia, ktoré zabezpe čia konkurencieschopnos ťcien kombinovanej dopravy
s cenami iných druhov dopravy. Podpora poskytnutá na tieto ú čely musí by ťv súlade s právom Únie.
Článok 70
Únia a dotknuté členskéštáty prijmú v prípade vá žneho naru šeniaželezničnej dopravy, napríklad
v prípade prírodnej katastrofy, v šetky možné spoločné opatrenia s cieľ om udržaťplynulosťdopra vy.
Prednosťmajú citlivé náklady, napríklad potraviny podliehajúce skaze.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/293
(1) Ú. v. ES L 241, 29.8.1994, s. 364.
(2) Ú. v. ES L 241, 29.8.1994, s. 365.
(3) Ú. v. ES L 241, 29.8.1994, s. 367.
Článok 71
Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 73 ods. 2 prehodnotí uplat ňovanie tohto
oddielu.
Článok 72
1. Tento článok sa vz ťahuje na cestnú nákladnú dopravu na území Spolo čenstva.
2. Pre jazdy, ktoré zah ŕňajú tranzit tovaru cez Rakúsko, platia ustanovenia prvej smernice Rady
z 23. júla 1962 a nariadenie Rady (EHS) č. 881/92 týkajúce sa prepravy vykonávanej na vlastný ú čet
a prepravy vykonávanej ako živnosť, pokiaľv tomtočlánku nie je ustanovené inak.
3. Do 1. januára 1998 platia tieto ustanovenia:
a) Celkové emisie NOxz nákladných automobilov prechádzajúcich pri tranzite územím Rakúska sa
v období od 1. januára 1992 do 31. decembra 2003 v súlade s tabu ľkou v prílohe 4 zní žia
o6 0% .
b) Zníženie celkových emisií NOxz nákladných automobilov sa bude riadi ťpodľa systému eko-
bodov. Pod ľa tohto systému ka ždé nákladné vozidlo prechádzajúce pri tranzite územím Rakúska
potrebuje určitý počet eko-bodov zodpovedajúci jeho emisiám NOx[schválený pod ľa hodnoty na
základe posudzovania systému kvality výroby (COP) alebo hodnoty na základe posúdenia vzorky
typu]. Metóda výpo čtu a spravovania týchto bodov je opísaná v prílohe 5.
c) Ak po čet tranzitných jázd v jednom roku prekro čí referenčnú hodnotu stanovenú na rok 1991
o viac ne ž8 %, Komisia v súlade s postupom ustanovenom v článku 16 prijme primerané
opatrenia v súlade s odsekom 3 prílohy 5.
d) Rakúsko vydá a v čas sprístupní karty eko-bodov potrebné pre spravovanie systému eko-bodov
pre nákladné vozidlá prechádzajúce cez Rakúsko v zmysle prílohy 5.
e) Eko-body Komisia rozdelí medzi členskéštáty v súlade s ustanoveniami, ktoré sa prijmú podľ a
odseku 7.
4. Rada na základe správy Komisie pred 1. januárom 1998 prehodnotí uplat ňovanie ustanovení
týkajúcich sa tranzitu tovaru po ceste cez Rakúsko. Hodnotenie sa vykoná v súlade s princípmi
komunitárneho práva, ako je riadne fungovanie vnútorného trhu, najmä vo ľného pohybu tovaru
a služieb, ochrana životného prostredia v záujme Spolo čenstva ako celku a bezpe čnosťdopravy.
Pokiaľ Rada jednomyse ľne na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom nerozhodne
inak, prechodné obdobie trvá do 1. januára 2001, a po čas neho platia ustanovenia odseku 3.C 310/294 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5. Pred 1. januárom 2001 Komisia v spolupráci s Európskou environmentálnou agentúrou
vypracuje vedeckú štúdiu o tom, do akej miery bol cieľ znížiťznečistenie, ustanovený v odseku 2
písm. a) splnený. Ak Komisia dospeje k záveru, že tento cieľ bol splnený na udrž ateľnom základe,
prestanú ustanovenia odseku 2 plati ť1. januára 2001. Ak Komisia dospeje k záveru, že cieľ nie je
splnený na udrž ateľnom základe, mô že Rada v súlade s článkom 75 Zmluvy o ES prija ťopatrenia
v rámci Spoločenstva, ktoré zabezpe čia ekvivalentnú ochranu životného prostredia, najmä 60 %
zníženie znečistenia. Ak Rada neprijme tieto opatrenia, pred ĺži sa prechodné obdobie automaticky na
konečné obdobie troch rokov, po čas ktorých platia ustanovenia odseku 2.
6. Po uplynutí prechodného obdobia sa acquis communautaire bude uplat ňovaťv plnej miere.
7. Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 16 prijme podrobné opatrenia týkajúce sa
systému eko-bodov, rozdelenia eko-bodov, technických otázok a uplat ňovania tohto článku, ktoré
nadobudnú platnos ťvd eňpristúpenia Rakúska.
Opatrenia uvedené v prvom odseku zabezpe čia,že pre súčasnéčlenskéštáty sa nezmení skutkový
stav vyplývajúci z uplat ňovania nariadenia Rady (EHS) č. 3637/92 a správnej dohody, podpísanej
23. decembra 1992, stanovujúcej dátum nadobudnutia ú činnosti a postupy pre zavedenie systému
eko-bodov uvedeného v dohode o tranzite. Vynalo ží sa maximálne úsilie na to, aby sa zabezpe čilo,že
podiel
eko-bodov pridelených Grécku primerane zoh ľadní potreby Grécka v tejto súvislosti.
Článok 73
1. Komisii pomáha výbor.
2. Keďsa odkazuje na tento odsek, uplatnia sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
ODDIEL 9
Ustanovenia o pou žívaní špecifických rakúskych výrazov v nemeckom jazyku v rámci
Európskej únie
Článok 74
1.Špecifické rakúske výrazy v nemeckom jazyku obsiahnuté v rakúskych právnych predpisoch
a uvedené v prílohe (1) k Protokolu č. 10 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky,
Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva majú rovnaký status a mô žub yťpoužívané s rovnakým16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/295
(1) Ú. v. ES C 241, 29.8.1994, s. 370.
právnym ú činkom ako zodpovedajúce výrazy pou žívané v Nemecku a vymenované v uvedenej
prílohe.
2. V nemeckej verzii nových právnych predpisov sa špecifické rakúske výrazy uvedené v prílohe
k Protokolu č. 10 k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky
aŠvédskeho krá ľovstva uvedú v primeranej forme popri zodpovedajúcich výrazoch pou žívaných
v Nemecku.C 310/296 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
9. PROTOKOL K ZMLUVE A AKTU O PRISTÚPENÍ ČESKEJ REPUBLIKY
ESTÓNSKEJ REPUBLIKY, CYPERSKEJ REPUBLIKY, LOTY ŠSKEJ REPUBLIKY, LITOVSKEJ REPUBLIKY,
MAĎARSKEJ REPUBLIKY, MALTSKEJ REPUBLIKY, PO ĽSKEJ REPUBLIKY,
SLOVINSKEJ REPUBLIKY A SLOVENSKEJ REPUBLIKY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA NA TO, žeČeská republika, Estónska republika, Cyperská republika, Loty šská republika, Litovská
republika, Maď arská republika, Maltská republika, Po ľská republika, Slovinská republika a Slovenská republika pristúpili
1. mája 2004 k Európskym spolo čenstvám a Európskej únii zalo ženej Zmluvou o Európskej únii;
BERÚC DO ÚVAHY, žečlánok IV-437 ods. 2 písm. e) ústavy ustanovuje, žev yššie uvedená Zmluva o pristúpení zo
16. apríla 2003 sa zruš uje;
BERÚC DO ÚVAHY, žev eľký poč et ustanovení nachádzajúcich sa v akte pripojenom k tejto zmluve o pristúpení je aj
naďalej dôležitých;žečlánok IV-437 ods. 2 ústavy ustanovuje, že tieto ustanovenia sa musia upravi ťalebo uvies ťv
protokole, aby zostali v platnosti a zachovali sa ich právne ú činky;
BERÚC DO ÚVAHY, že niektoré z týchto ustanovení vy žadujú technické úpravy nevyhnutné pre dosiahnutie súladu s
textom ústavy bez zmeny ich právneho ú činku;
SA DOHODLI NA týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
PRVÁČASŤ
USTANOVENIA O AKTE O PRISTÚPENÍ ZO 16. APRÍLA 2003
HLAVA I
ZÁSADY
Článok 1
Na účely tohto protokolu:
a) pojem „Akt o pristúpení zo 16. apríla 2003“ znamená Akt o podmienkach pristúpenia Českej
republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky,
Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej
republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je zalo žená Európska únia;16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/297
b) pojmy „Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva “(Zmluva o ES) a „Zmluva o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu “(Zmluva o ESAE) znamenajú tieto zmluvy
v znení zmenenom a doplnenom zmluvami a inými aktmi, ktoré nadobudli platnos ťpred
1. májom 2004;
c) pojem „Zmluva o Európskej únii “(„Zmluva o EÚ “) znamená túto zmluvu v znení doplnenom
alebo zmenenom zmluvami alebo inými aktmi, ktoré nadobudli platnos ťpred 1. májom 2004;
d) pojem „Spoločenstvo“ znamená podľ a okolností jedno alebo obidve Spolo čenstvá uvedené v
písmene b);
e) pojem „súčasnéčlenskéštáty“znamená tieto členskéštáty: Belgické krá ľovstvo, Dánske
kráľovstvo, Spolkovú republiku Nemecko, Helénsku republiku, Španielske krá ľovstvo, Francúzsku
republiku, Írsko, Taliansku republiku, Luxemburské ve ľkovojvodstvo, Holandské krá ľovstvo,
Rakúsku republiku, Portugalskú republiku, Fínsku republiku, Švédske krá ľovstvo a Spojené
kráľovstvo Veľ kej Británie a Severného Írska.
f) pojem „novéčlenskéštáty“znamená tieto členskéštáty:Českú republiku, Estónsku republiku,
Cyperskú republiku, Loty šskú republiku, Litovskú republiku, Ma ďarskú republiku, Maltskú
republiku, Poľ skú republiku, Slovinskú republiku a Slovenskú republiku;
Článok 2
Práva a povinnosti vyplývajúce zo Zmluvy o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky,
Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky,
Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky, uvedenej v článku IV ‑437 ods. 2
písm. e) ústavy, nadobudli v súlade s podmienkami ustanovenými touto zmluvou ú činnosť1. mája
2004.
Článok 3
1. Ustanovenia Schengenského acquis za členeného do rámca Únie protokolom pripojeným k
Zmluve o Ústave pre Európu ( ďalej len „Schengenský protokol “), a akty na ňom založené alebo inak s
ním súvisiace uvedené v prílohe I k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, ako aj iné takéto akty
prijaté pred 1. májom 2004 sú záväzné a uplat ňované v nových členských štátoch od 1. mája 2004.
2. Ustanovenia Schengenského acquis za členené do rámca Únie a na ňom založených alebo inak
s ním súvisiacich aktov neuvedených v odseku 1, ktoré sú síce od 1. mája 2004 záväzné pre novéčlenskéštáty, sa však uplatňujú v novom členskom štáte ažna základe európskeho rozhodnutia Rady
prijatého po overení v súlade s platným schengenským hodnotiacim postupom, že nevyhnutné
podmienky pre uplat ňovanie celého príslu šného acquis boli v tomto novom členskom štáte splnené.
Rada po porade s Európskym parlamentom prijme jednomyse ľne rozhodnutie svojimi členmi, ktorí
zastupujú vlády členských štátov, v ktorých sú u žustanovenia uvedené v tomto odseku ú činné, a
člena, 
ktorý zastupuje vládu členského štátu, v ktorom majú tieto ustanovenia nadobudnú ťúčinnosť.C 310/298 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Členovia Rady, ktorí zastupujú vlády Írska a Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska,
sa na takomto rozhodovaní zúčastnia v takom rozsahu, v akom sa vz ťahuje na ustanovenia
Schengenského acquis a na ňom založených alebo inak s ním súvisiacich aktov, na ktorých sú tieto
členskéštáty zúčastnené.
3. Zmluvy uzavreté Radou podľ ačlánku 6 Schengenského protokolu sú záväzné pre nové členské
štáty od 1. mája 2004.
4. So zreteľ om na dohovory alebo nástroje v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, ktoré sú
neoddeliteľ né od dosiahnutia cie ľov Zmluvy o EÚ, sa od nových členských štátoch vyž aduje:
a) pristúpi ťk tým, ktoré sú k 1. máju 2004 otvorené na podpis sú časnými členskými štátmi, a
k tým, ktoré boli vypracované Radou v súlade s hlavou VI Zmluvy o EÚ a ktorých prijatie bolo
odporučenéčlenským štátom;
b) zavies ťsprávne a iné opatrenia, ako napríklad opatrenia prijaté k 1. máju 2004 sú časnými
členskými štátmi alebo Radou s cieľ om uľahčiťpraktickú spoluprácu medzi orgánmi a
organizáciami členských štátovčinnými v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí.
Článok 4
Každý nový členskýštát sa od 1. mája 2004 stane ú častníkom hospodárskej a menovej únie ako
členskýštát, pre ktorý platí výnimka v zmysle článku III-197 ústavy.
Článok 5
1. Od nových členských štátov, ktoré pristúpili prostredníctvom Aktu o pristúpení zo 16. apríla
2003 k rozhodnutiam a dohodám prijatým zástupcami vlád členských štátov na zasadnutí Rady, sa
vyžaduje, aby pristúpili ku v šetkým ostatným zmluvám uzavretým sú časnými členskými štátmi,
týkajúcim sa fungovania Únie alebo súvisiacim s jej činnosťou.
2. Od nových členských štátov sa vy žaduje pristúpiť k dohovorom uvedeným v článku 293 Zmluvy
o ES a k tým, ktoré sú neoddeliteľ né od dosiahnutia cieľ ov Zmluvy o ES, pokia ľsú stále v platnosti, a
tiežk protokolom o výklade týchto dohovorov Súdnym dvorom Európskych spolo čenstiev, ktoré
podpísali sú časnéčlenskéštáty, a na tento ú čel sa od nich vy žaduje začaťso súčasnými členskými
štátmi rokovania s cie ľom prijať nevyhnutné úpravy.
Článok 6
1. Od nových členských štátov sa vy žaduje pristúpi ť, za podmienok ustanovených v tomto
protokole, k dohodám alebo dohovorom uzavretým alebo predbe žne uplatňovaným sú časnými
členskými štátmi a Úniou alebo Európskym spolo čenstvom pre atómovú energiu, a k zmluvám
uzav
retými týmito štátmi, ktoré súvisia s týmito dohodami alebo dohovormi.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/299
Pristúpenie nových členských štátov k dohodám alebo dohovorom uvedeným v odseku 4 a
k dohodám s Bieloruskom, Čínou, Chile, Mercosur-om a Švajčiarskom, ktoré boli uzavreté alebo
podpísané spolo čne Spoloč enstvom a jeho sú časnými členskými štátmi, bude schválené uzavretím
protokolov k týmto dohodám alebo dohovorom medzi Radou, ktorá koná jednomyse ľne v mene
členských štátov, a príslu šnou treťou krajinou, prípadne tretími krajinami, alebo príslu šnou
medzinárodnou organizáciou. Týmto postupom nie je dotknutá príslu šnosťÚnie alebo Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu, ani rozdelenie právomocí medzi nimi a členskými štátmi, pokiaľ
ide o uzavieranie takýchto dohôd alebo dohovorov v budúcnosti alebo akéko ľvek zmeny a doplnenia,
ktoré sa netýkajú pristúpenia. Komisia dohodne tieto protokoly v mene členských štátov na základe
pokynov jednomyse ľne schválených Radou a po porade s výborom zlo ženým zo zástupcov
členských štátov. Návrhy protokolov, ktoré majú by ťuzavreté, predlo ží Rade.
2. Po pristúpení k dohodám a dohovorom uvedených v odseku 1 nadobudnú nové členskéštáty
rovnaké práva a povinnosti vyplývajúce z týchto dohôd a dohovorov, ako majú sú časnéčlenskéštáty.
3. Od nových členských štátov sa vy žaduje pristúpiť , za podmienok ustanovených v tomto
protokole, k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (1)v súlade s článkom 128 tejto dohody.
4. Od 1. mája 2004 a, ak je to potrebné, do uzavretia potrebných protokolov uvedených
v odseku 1 uplat ňujú nové členskéštáty ustanovenia zmlúv, ktoré uzavreli spolo čne súčasnéčlenské
štáty a Spolo čenstvo s Al žírskom, Arménskom, Azerbajd žanom, Bulharskom, Bývalou juhoslovan-
skou republikou Macedónsko, Chorvátskom, Egyptom, Gruzínskom, Izraelom, Jordánskom,Kazachstanom, Kirgizskom, Libanonom, Mexikom, Moldavskom, Marokom, Rumunskom, Ruskou
federáciou, San Marínom, Ju žnou Afrikou, Kórejskou republikou, Sýriou, Tuniskom, Tureckom,
Turkménskom, Ukrajinou a Uzbekistanom, ako aj ustanovenia ostatných zmlúv uzavretých spolo čne
súčasnými členskými štátmi a Spoločenstvom pred 1. májom 2004.
Každá úprava týchto zmlúv sa uskutoč ní prostredníctvom protokolov uzavretých so zmluvnými
štátmi v súlade s odsekom 1 druhým pododsekom. Ak neboli protokoly uzavreté do 1. mája 2004,
Únia, Európske spolo čenstvo pre atómovú energiu a členskéštáty prijmú v rámci svojich oprávnení
nevyhnutné opatrenia na rie šenie tejto situácie.
5. Od 1. mája 2004 nové členskéštáty uplat ňujú dvojstranné dohody a dojednania o textile
uzavreté Spoloč enstvom s tretími krajinami.
Množstvové obmedzenia uplat ňované Úniou na dovoz textilných a odevných výrobkov sú upravené
tak, aby sa zoh ľadnilo pristúpenie nových členských štátov.
Ak zmeny a doplnenia dvojstranných dohôd a dojednaní o textile nenadobudli platnos ťdo 1. mája
2004, prijme Únia potrebné úpravy svojich predpisov o dovoze textilných a odevných výrobkovz tretích krajín, aby sa zoh ľadnilo pristúpenie nových členských štátov.C 310/300 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.
6. Mno žstvové obmedzenia, ktoré Únia uplat ňuje na dovoz ocele a výrobkov z ocele, sú upravené
na základe dovozu výrobkov z ocele s pôvodom v príslu šných dodávateľ ských krajinách do nových
členských štátov v rokoch bezprostredne predchádzajúcich podpísaniu zmluvy o pristúpení.
7. Dohody o rybnom hospodárstve uzavreté pred 1. májom 2004 medzi novými členskými štátmi
a tretími krajinami sú spravované Úniou.
Práva a záväzky vyplývajúce pre nové členskéštáty z týchto dohôd zostávajú nedotknuté, pokia ľ
zostanú ustanovenia týchto dohôd predbe žne zachované.
Rada v ka ždom prípade bez zbyto čného odkladu, najneskôr v šak pred uplynutím platnosti dohôd
uvedených v prvom pododseku, prijme na návrh Komisie vhodné európske rozhodnutia
pre pokra čovanie rybolovných činností vyplývajúcich z týchto dohôd vrátane mo žnosti pred ĺženia
platnosti urč itých dohôd o najviac jeden rok.
8. S účinnosťou od 1. mája 2004 odstúpia nové členskéštáty od v šetkých dohôd o voľ nom
obchode s tretími krajinami vrátane Stredoeurópskej dohody o vo ľnom obchode.
Novéčlenskéštáty prijmú v rozsahu nesúladu dohôd medzi jedným alebo viacerými novými
členskými štátmi na jednej strane a jednou alebo viacerými tretími krajinami na strane druhej
so záväzkami vyplývajúcimi z ústavy a najmä z tohto protokolu potrebné kroky na odstránenie
vzniknutého nesúladu. Ak sa nový členskýštát stretne s ťažkosťami pri úprave dohody uzavretej
pred pristúpením s jedným alebo viacerými štátmi, odstúpi od tejto dohody v súlade s podmienkami
v nej ustanovenými.
9. Nové členskéštáty prijmú v prípade potreby vhodné opatrenia, aby prispôsobili svoje postavenie
vo vzťahu k medzinárodným organizáciám a k tým medzinárodným zmluvám, ktorých zmluvnými
stranami sú Únia alebo Európske spolo čenstvo pre atómovú energiu alebo iné člensk éštáty, právam a
povinnostiam vyplývajúcim pre Úniu z ich pristúpenia.K 1. máju 2004 alebo čo najskôr po tomto dátume odstúpia od medzinárodných zmlúv o rybnom
hospodárstve, ktorých je Únia zmluvnou stranou, a vystúpia z organizácií, ktorých je Spolo čenstvo
členom, pokia ľsa ichčlenstvo nevz ťahuje aj na iné oblasti ako na rybné hospodárstvo.
Článok 7
Právny status aktov prijatých inš titúciami, na ktoré sa vz ťahujú prechodné ustanovenia tohto
protokolu, zostáva zachovaný; na ďalej platia predov šetkým postupy pre zmeny a doplnenia týchto
aktov.
Článok 8
Ustanovenia Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, ktorých ú čelom alebo právnym ú činkom je
zrušenie alebo zmena a doplnenie, inak ako prechodným opatrením, aktov prijatých in štitúciami,
orgánmi, úradmi alebo agentúrami Spolo čenstva alebo Európskej únie zriadenými Zmluvou o
Európskej únii, zostávajú v platnosti, ako sú vykladané Súdnym dvorom Európskych spolo čenstiev
Súdom prvého stup ňa, s výhradou uplat ňovania druhého odseku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/301
Tieto ustanovenia majú rovnakú právnu povahu ako akty, ktoré zru šujú alebo menia a dop ĺňajú, a
podliehajú rovnakým pravidlám ako tieto akty.
Článok 9
Znenie aktov in štitúcií, orgánov, úradov a agentúr Spolo čenstva alebo Európskej únie zriadenej
Zmluvou o Európskej únii, ako aj znenie aktov Európskej centrálnej banky prijatých pred 1. májom
2004, ktoré boli vyhotovené v českom, estónskom, lotyš skom, litovskom, ma ďarskom, maltskom,
poľskom, slovenskom a slovinskom jazyku, sú autentické od uvedeného dátumu za rovnakých
podmienok ako znenia vyhotovené a autentické v ostatných jazykoch.
Článok 10
Európsky zákon Rady mô žez r ušiťprechodné ustanovenia tohto protokolu, ak sa tieto prestanú by ť
uplatniteľ né. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Článok 11
Uplatňovanie ústavy a aktov prijatých inš titúciami podlieha, ako prechodné opatrenie, výnimkám
ustanoveným v tomto protokole.
HLAVA II
TRVALÉ USTANOVENIA
Článok 12
Úpravy aktov uvedených v prílohe III k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, ktoré sú nevyhnutné
v dôsledku pristúpenia, sú vypracované v súlade s usmerneniami ustanovenými v tejto prílohe
a v súlade s postupom a za podmienok ustanovených v článku 36.
Článok 13
Opatrenia uvedené v prílohe IV k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 sa uplat ňujú za podmienok
ustanovených v tejto prílohe.
Článok 14
Európsky zákon Rady mô že vykona ťúpravy ustanovení tohto protokolu týkajúcich sa spolo čnej
poľnohospodárskej politiky, ktoré sú nevyhnutné v dôsledku zmeny práva Únie. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.C 310/302 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
HLAVA III
DOČ ASNÉ USTANOVENIA
Článok 15
Opatrenia uvedené v prílohách V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII a XIV k Aktu o pristúpení zo
16. apríla 2003 sa uplat ňujú vo vz ťahu k novým členským štátom za podmienok ustanovených
v týchto prílohách.
Článok 16
1. Príjmy ozna čované ako „clá spolo čného colného sadzobníka a ostatné clá “uvedené v článku 2
odseku 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2000/597/ES, Euratom z 29. septembra 2000 o systéme
vlastných zdrojov Európskych spolo čenstiev (1), alebo v príslu šných ustanoveniach iného roz-
hodnutia, ktoré ho nahrádza, zah ŕňajú aj clá vypo čítané na základe sadzieb vyplývajúcich
zo Spolo čného colného sadzobníka a v šetky s tým súvisiace ú ľavy, ktoré uplat ňuje Únia
v obchodných vzť ahoch medzi novými členskými štátmi a tretími krajinami.
2. Pre rok 2004 sa harmonizovaný vymeriavací základ DPH a základ HNP (hrubého národnéhoproduktu) ka ždého nového členského štátu, ktoré sú uvedené v článku 2 odseku 1 písm. c) a d)
rozhodnutia 2000/597/ES, Euratom, stanovuje na dve tretiny ro čného základu. Základ HNP ka ždého
novéhočlenského štátu, ktorý sa zoh ľadní pri financovaní úpravy rozpo čtovej nevyrovnanosti
v prospech Spojeného krá ľovstva pod ľačlánku 5 odseku 1 rozhodnutia 2000/597/ES, Euratom sa
tiežrovná dvom tretinám ro čného základu.
3. Na ú čely stanovenia zmrazenej sadzby pre rok 2004 podľ ačlánku 2 odseku 4 písm. b)
rozhodnutia 2000/597/ES, Euratom sa obmedzené vymeriavacie základy DPH nových členských
štátov vypo čítajú na základe dvoch tretín ich neobmedzeného základu DPH a dvoch tretín ich HNP.
Článok 17
1. Rozpo čet Únie pre rozpo čtový rok 2004 sa pomocou opravného rozpo čtu, ktorý nadobudne
účinnosť1. mája 2004, upraví tak, aby zoh ľadňoval pristúpenie nových členských štátov.
2. Dvanás ťmesačných dvanástin zdrojov zalo ženýc
h na DPH a HNP, ktoré sú povinné zaplati ťnové
členskéštáty podľ a opravného rozpo čtu uvedeného v odseku 1, ako aj spätne ú činná úprava týchto
dvanástin pre obdobie január a žapríl 2004, ktorá sa vz ťahuje len na sú časnéčlenskéštáty, sa
prepočítajú na osminy, ktoré budú po žadované po čas obdobia mesiacov máj a ždecember 2004.
Spätne účinné úpravy, ktoré vyplynú z akéhokoľ vek následného opravného rozpo čtu prijatého v roku
2004, sa podobným spôsobom prepo čítajú na rovnaké časti, ktoré budú po žadované počas zvy šku
roka.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/303
(1) Ú. v. ES L 253, 7.10.2000, s. 42.
Článok 18
V prvý pracovný de ňkaždého mesiaca zaplatí Únia Českej republike, Cypru, Malte a Slovinsku,
v podobe výdavkovej polo žky rozpočtu Únie, jednu osminu v roku 2004 od 1. mája 2004 a v rokoch
2005 a 2006 jednu dvanástinu z nasledujúcich súm dočasnej rozpo čtovej kompenzácie:
(mil. EUR, v cenách roku 1999)
2004 2005 2006
Česká republika 125,4 178,0 85,1
Cyprus 68,9 119,2 112,3
Malta 37,8 65,6 62,9
Slovinsko 29,5 66,4 35,5
Článok 19
V prvý pracovný de ňkaždého mesiaca zaplatí Únia Českej republike, Estónsku, Cypru, Loty šsku,
Litve, Maď arsku, Malte, Poľ sku, Slovinsku a Slovensku, v podobe výdavkovej polo žky rozpo čtu Únie,
jednu osminu v roku 2004 od 1. mája 2004 a v rokoch 2005 a 2006 jednu dvanástinu
z nasledujúcich súm osobitných pauš álnych hotovostných prostriedkov:
(mil. EUR, v cenách roku 1999)
2004 2005 2006
Česká republika 174,7 91,55 91,55
Estónsko 15,8 2,9 2,9
Cyprus 27,7 5,05 5,05
Lotyš sko 19,5 3,4 3,4
Litva 34,8 6,3 6,3
Maďarsko 155,3 27,95 27,95
Malta 12,2 27,15 27,15
Poľsko 442,8 550,0 450,0
Slovinsko 65,4 17,85 17,85
Slovensko 63,2 11,35 11,35C 310/304 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
1 miliarda EUR pre Po ľsko a 100 miliónov EUR pre Českú republiku, ktoré sú zahrnuté v osobitných
paušálnych hotovostných prostriedkoch, sa zoh ľadnia pri výpo čtoch rozdelenia štrukturálnych
prostriedkov pre roky 2004, 2005 a 2006.
Článok 20
1. Nižšie uvedené nové členskéštáty zaplatia Výskumnému fondu uhlia a ocele pod ľa rozhodnutia
zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zi šli na zasadnutí Rady, 2002/234/ESUO z 27. februára
2002 o finan čných dôsledkoch skon čenia platnosti Zmluvy o ESUO a o Výskumnom fonde uhlia
a ocele (1), tieto sumy :
(mil. EUR, v be žných cenách)
Česká republika 39,88
Estónsko 2,5
Lotyš sko 2,69
Maďarsko 9,93
Poľsko 92,46
Slovinsko 2,36
Slovensko 20,11
2. Príspevky do Výskumnému fondu uhlia a ocele sa uhradia v štyroch splátkach v súlade
s tabuľkou počnúc rokom 2006 v ždy v prvý pracovný de ňprvého mesiaca ka ždého roka:
2006: 15 %
2007: 20 %
2008: 30 %
2009: 35 %.
Článok 21
1. Pokia ľnie je v tomto protokole ustanovené inak, po 31. decembri 2003 sa podľ a programu
PHARE (2), programu PHARE pre cezhrani čnú spoluprácu, predvstupových prostriedkov programu
PHARE (3) pre Cyprus a Maltu (4), programu ISPA (5) a programu SAPARD (6) nevyhradia v prospech
novýchčlenských štátovžiadne prostriedky. S novými členskými štátmi sa od 1. januára 200416.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/305
(1) Ú. v. ES L 79, 22.3.2002, s. 42.
(2) Nariadenie (EHS) č. 3906/89 (Ú. v. ES L 375, 23.12.1989, s. 11).
(3) Nariadenie (ES) č. 2760/98 (Ú. v. ES L 345, 19.12.1998, s. 49).
(4) Nariadenie (ES) č. 555/2000 (Ú. v. ES L 68, 16.3.2000, s. 3).
(5) Nariadenie (ES) č. 1267/1999 (Ú. v. ES L 161, 26.6.1999, s. 73).
(6) Nariadenie (ES) č. 1268/1999 (Ú. v. ES L 161, 26.6.1999, s. 87).
zaobchádza rovnako ako so sú časnýmičlenskými štátmi, pokia ľide o výdavky pod ľa prvých troch
kapitol rozpo čtového výhľ adu, ako sú definované v medziin štitucionálnej dohode zo 6. mája
1999 (1), pričom sa uplatnia osobitné ustanovenia a výnimky ustanovené nižš ie alebo inde v tomto
protokole. Maximálne doplnkové vyhradené prostriedky pre kapitoly 1, 2, 3 a 5 rozpo čtového
výhľadu súvisiace s roz šírením sú ustanovené v prílohe XV k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003.
V rámci rozpo čtu na rok 2004 v šak nemožno vyhradi ťžiadne prostriedky pre príslu šné programy
alebo agentúry pred skutočným pristúpením príslu šného nového členského štátu.
2. Odsek 1 sa neuplatní na výdavky z prostriedkov sekcie záruk Európskeho po ľnohospodárskeho
usmerňovacieho a záru čného fondu podľ ačlánku 2 ods. 1 a 2 a článku 3 ods. 3 nariadenia Rady (ES)
č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spolo čnej poľnohospodárskej politiky (2), na ktoré
bude možno poskytnúť príspevky Spoločenstva a žod 1. mája 2004 podľ ačlánku 2 tohto protokolu.
Odsek 1 sa v šak uplatní na výdavky z prostriedkov oddelenia záruk Európskeho po ľnohospodár-
skeho usmer ňovacieho a záru čného fondu podľ ačlánku 47a nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo
17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho po ľnohospodárskeho usmer ňovacieho
a záručného fondu (EPUZF), ktorým sa menia a dopĺň ajú a zru šujú niektoré nariadenia (3), a to
za podmienok ustanovených v zmene a doplnení uvedeného nariadenia, ktoré sa nachádzajú
v prílohe II k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003.
3. S výnimkou prípadu ustanoveného v odseku 1 poslednej vete sa nové členskéštáty od 1. januára
2004 zú častňujú na programoch a v agentúrach Únie s finan čnou podporou zo v šeobecného
rozpočtu Únie za rovnakých podmienok ako sú časnéčlenskéštáty.
4. Komisia prijme opatrenia potrebné na u ľahčenie prechodu z predvstupového re žimu na re žim
vyplývajúci z uplat ňovania tohto článku.
Článok 22
1. Predkladanie ponúk, uzatváranie zmlúv, výkon a platby v rámci verejného obstarávania
a uzatvárania zmlúv na jeho základe pre predvstupovú pomoc v rámci programu PHARE, programu
PHARE CBC a predvstupové prostriedky pre Cyprus a Maltu sú od 1. mája 2004 spravované
vykonávacími agentúrami v nových členských štátoch.
Komisia prijme európske rozhodnutia s cieľ om zrušiťKomisiou predbe žnú kontrolu verejného
obstarávania a uzatvárania zmlúv na jeho základe po kladnom posudku o roz šírenom
decentralizovanom systéme vykonávania (EDIS) pod ľa kritérií a podmienok ustanovenýchC 310/306 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Medziin štitucionálna dohoda medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou zo 6. mája 1999 o rozpo čtovej disciplíne a zlep šení
rozpočtového postupu (Ú. v. ES C 172, 18.6.1999, s. 1).
(2) Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 103.
(3) Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 80.
v prílohe k nariadeniu Rady (ES) č. 1266/1999 z 21. júna 1999 o koordina čnej pomoci kandidátskym
krajinám v rámci predvstupovej stratégie, ktorým sa mení a dop ĺňa nariadenie (EHS) č. 3906/89 (1).
Ak tieto rozhodnutia o zru šení predbe žnej kontroly neboli prijaté pred 1. májom 2004, nemo žno
predvstupovú pomoc poskytnú ťprežiadne zmluvy podpísané v období medzi 1. májom 2004
adňom prijatia rozhodnutí Komisie.
Ak sa rozhodnutia Komisie o zru šení predbe žnej kontroly prijmú a žpo 1. máji 2004 z dôvodov,
ktoré nemo žno pripísa ťorgánom nového členského štátu, mô že Komisia výnimo čne v riadne
odôvodnených prípadoch súhlasi ťs predvstupovou pomocou pre zmluvy podpísané v období medzi
1. májom 2004 a d ňom prijatia týchto rozhodnutí Komisie a s pokra čovaním vo vykonávaní
predvstupovej pomoci na obmedzené obdobie s výnimkou predbe žnej kontroly verejného
obstarávania a uzatvárania zmlúv na jeho základe Komisiou.
2. Globálne viazania rozpo čtových prostriedkov, ktoré sa vykonali pred 1. májom 2004 podľ a
predvstupových finan čných nástrojov uvedených v odseku 1, vrátane uzatvárania a registrácie
následných jednotlivých právnych záväzkov a platieb vykonaných po 1. máji 2004, sa na ďalej
spravujú pravidlami a nariadeniami predvstupových finan čných nástrojov a ú čtujú sa v príslu šných
rozpočtových kapitolách do ukon čenia príslu šných programov a projektov. Verejné obstarávanie
začaté po 1. máji 2004 sa v šak uskutoční v súlade príslu šnými aktmi Únie.
3. Posledné programové plánovanie pre predvstupovú pomoc uvedenú v odseku 1 sa vykoná
v poslednom celom kalendárnom roku predchádzajúcom 1. máju 2004. Zákazky na činnosti pod ľa
týchto programov sa musia zada ťdo dvoch rokov a výplata sa musí uskuto čniť podľa ustanovení
finančného memoranda (2) spravidla do konca tretieho roka po vyhradení prostriedkov. Pred ĺženie
lehôt na udelenie zákaziek sa nepovo ľuje. Výnimo čne a v riadne odôvodnených prípadoch mo žno
povoliťobmedzené pred ĺženie lehôt na výplatu.
4. S cieľ om zabezpe čiťpotrebné postupné zru šenie predvstupovej finan čnej pomoci uvedenej
v odseku 1, ako aj programu ISPA, a hladký prechod z úpravy uplat ňovanej pred 1. májom 2004
na úpravu uplat ňovanú po tomto dátume mô že Komisia prijať vhodné opatrenia, aby zabezpe čila,že
sa v nových členských štátoch zachová najviac po dobu pätnástich mesiacov po 1. máji 2004
dostatoč ný počet štatutárneho personálu.
Počas tohto obdobia sa na úradníkov, ktorí boli pridelení na plánovacie miesta v nových členských
štátoch pred 1. májom 2004 a ktorí musia zosta ťv službe v týchto štátoch aj po tomto dátume,
výnimočne vzť ahujú rovnaké finan čné a hmotné podmienky, aké uplat ňovala Komisia pred 1. májom
2004 v súlade s prílohou X k Slu žobnému poriadku a podmienok zamestnávania ostatných
zamestnancov Európskych spolo čenstiev ustanovených v nariadení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/307
(1) Ú. v. ES L 232, 2.9.1999, s. 34.
(2) Usmernenie PHARE [SEC (1999) 1596, aktualizované 6.9.2002 dokumentom C 3303/2].
68 (1). Administratívne náklady, ktoré sú potrebné pre riadenie predvstupovej pomoci, vrátane miezd
pre ostatný personál, sa uhradia za celý rok 2004 a za obdobie do konca júla 2005 v rámci kapitoly
„výdavky na pomoc pre operácie “(pôvodne časťB rozpočtu) alebo zodpovedajúcich kapitol rozpo čtu
pre finan čné nástroje uvedené v odseku 1, ako aj program ISPA, z príslu šných predvstupových
rozpočtov.
5. Ak projekty schválené podľ a nariadenia (ES) č. 1258/1999 u žnemôžub yťfinancované podľ a
toho nástroja, mô žub yťzahrnuté do programov rozvoja vidieka a financované v rámci Európskeho
poľnohospodárskeho usmer ňovacieho a záru čného fondu. Komisia prijme v tejto súvislosti potrebné
prechodné opatrenia v súlade s postupom ustanoveným v článku 50 odseku 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o v šeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (2).
Článok 23
1. V období od 1. mája 2004 do konca roku 2006 poskytne Únia novým členským štátom dočasnú
finančnú pomoc, ďalej len „prechodové prostriedky “, aby rozvinuli a posilnili svoju správnu kapacitu
na vykonávanie a presadzovanie práva Únie a Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu
a podporili výmenu osved čených postupov.
2. Cieľom pomoci je vyhovie ťpretrvávajúcej potrebe posilni ťinštitucionálnu kapacitu v urč itých
oblastiach prostredníctvom opatrení, ktoré nemo žno financova ťzoštrukturálnych fondov, najmä
v týchto oblastiach:
a) spravodlivos ťa vnútorné veci (posilnenie súdnictva, kontroly vonkaj ších hraníc, stratégia boja
proti korupcii, posilnenie kapacít v rámci trestnoprávneho stíhania),
b) finan čná kontrola,
c) ochrana finan čných záujmov Únie a Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu a boj proti
podvodom,
d) vnútorný trh vrátane colnej únie,e)životné prostredie,
f) veterinárne slu žby a budovanie správnych kapacít v oblasti potravinovej bezpe čnosti,
g) správne a kontrolné štruktúry pre po ľnohospodárstvo a rozvoj vidieka vrátane integrovaného
správneho a kontrolného systému (ISKS),C 310/308 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 56, 4.3.1968, s. 1.
(2) Ú. v. ES L 161, 26.6.1999, s. 1.
h) jadrová bezpe čnosť(posilnenie ú činnosti a právomoci orgánov jadrovej bezpe čnosti a organizácií
ich technickej podpory, ako aj verejných subjektov pre nakladanie s rádioaktívnym odpadom),
i)štatistika,
j) posilnenie verejnej správy podľ a potrieb označ ených v súhrnnej monitorovacej správe Komisie,
ktoré nie sú pokryté štrukturálnymi fondmi.
3. Pomoc v rámci prechodových prostriedkov je pridelená v súlade s postupom ustanovenom
včlánku 8 nariadenia Rady (EHS) č. 3906/89 z 18. decembra 1989 o hospodárskej pomoci krajinám
strednej a východnej Európy (1).
4. Program sa vykoná v súlade s článkom 53 ods. 1 písm. a) a b) rozpo čtového nariadenia
uplatňovaného na v šeobecný rozpo čet Európskych spolo čenstiev (2) alebo v súlade s európskym
zákonom, ktorý ho nahradí. Pre twinningové projekty medzi orgánmi verejnej správy na ú čely
inštitucionálnej výstavby sa na ďalej uplat ňuje postup pre výzvu na podávanie návrhov
prostredníctvom siete kontaktných miest v členských štátoch, ako je zriadená v rámcových
dohodách so sú časnými členskými štátmi na ú čely predvstupovej pomoci.
Prostriedky vyhradené na prechodové nástroje, vyjadrené v cenách roku 1999, predstavujú
200 miliónov EUR v roku 2004, 120 miliónov EUR v roku 2005 a 60 miliónov EUR v roku 2006.
Ročné vyhradené prostriedky sú povoľ ované rozpo čtovým orgánom v medziach finan čného výh ľadu,
ako je vymedzené medziin štitucionálnou dohodou zo 6. mája 1999.
Článok 24
1. Týmto sa vytvárajú schengenské prostriedky ako doč asný nástroj, ktorého ú čelom je pomôc ť
oprávneným členským štátom v období od 1. mája 2004 do konca roka 2006 financova ťopatrenia
na nových vonkaj ších hraniciach Únie, ktorými sa vykonáva Schengenské acquis a kontrola
vonkajších hraníc.
Na odstránenie nedostatkov zistených v príprave na ú časťv schengenskom priestore sú nasledujúce
druhy opatrení spôsobilé by ťfinancované v rámci schengenských prostriedkov:
a) investície do výstavby, rekon štrukcie a modernizácie infra štruktúry hrani čných priechodov
a súvisiacich budov,
b) investície do prevádzkového vybavenia akéhoko ľvek druhu (napr. laboratórne vybavenie,
detektory, hardvér a softvér Schengenského informa čného systému SIS II, dopravné prostriedky),
c) odborná príprava pohrani čnej stráže,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/309
(1) Ú. v. ES L 375, 23.12.1989, s. 11.
(2) Nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1).
d) príspevky na výdavky na logistiku a prevádzku.
2. V rámci schengenských prostriedkov sa ku dň u pristúpenia oprávneným členským štátom
poskytnú tieto pauš álne sumy:
(mil. EUR, v cenách roku 1999)
2004 2005 2006
Estónsko 22,90 22,90 22,90
Lotyš sko 23,70 23,70 23,70
Litva 44,78 61,07 29,85
Maďarsko 49,30 49,30 49,30
Poľsko 93,34 93,33 93,33
Slovinsko 35,64 35,63 35,63
Slovensko 15,94 15,93 15,93
3. Oprávnené členskéštáty sú zodpovedné za výber a vykonanie jednotlivých opatrení v súlade
s týmtočlánkom. Taktie žsú povinné koordinova ťvyužitie schengenských prostriedkov s pomocou
ostatných nástrojov Únie, aby tak zabezpe čili súlad s politikami a opatreniami Únie a súlad
s rozpočtovým nariadením, ktoré sa uplat ňuje na všeobecný rozpo čet Európskych spolo čenstiev
alebo s európskym zákonom, ktorý ho nahrádza.
Poskytnuté pau šálne platby sa vyu žijú počas obdobia troch rokov od prvej platby a Komisia odníme
všetky nevyu žité alebo neoprávnene pou žité prostriedky. Oprávnený členskýštát predlo ží najneskôr
došiestich mesiacov po uplynutí trojro čnej lehoty súhrnnú správu o pou žití poskytnutých
paušálnych platieb spolu s odôvodnením výdavkov.
Oprávnené členskéštáty vykonávajú túto pôsobnos ťbez toho, aby tým bola dotknutá zodpovednos ť
Komisie za plnenie rozpo čtu Únie, a v súlade s ustanoveniami uvedeného rozpo čtového nariadenia
alebo s európskym zákonom, ktorý ho nahrádza.4. Právo Komisie preskúmava ťprostredníctvom Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF)
zostáva zachované. Komisia a Dvor audítorov mô žu v súlade s príslu šnými postupmi vykonáva ť
kontroly na mieste.5. Komisia mô žep r i j aťtechnické predpisy potrebné na uplatnenie schengenských prostriedkov.
Článok 25
Sumy uvedené v článkoch 18, 19, 23 a 24 sa ka ždý rok upravia v rámci technických úprav
ustanovených v odseku 15 medziin štitucionálnej dohody zo 6. mája 1999.C 310/310 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 26
1. Ak do konca obdobia nepresahujúceho tri roky od 1. mája 2004 vzniknú ťažkosti váž nej
a trvalej povahy v niektorom odvetví hospodárstva alebo ťažkosti, ktoré by mohli spôsobi ťzhoršenie
hospodárskej situácie urč itej oblasti, mô žen o v ýčlenskýštát pož iadaťo povolenie prija ťochranné
opatrenia na nápravu tejto situácie a prispôsobenie príslu šného odvetvia hospodárstvu vnútorného
trhu.
Za rovnakých okolností mô že ktorýkoľ vek súčasnýčlenskýštát požiadaťo povolenie prija ťochranné
opatrenia vo vzť ahu k jednému alebo viacerým novým členským štátom.
2. Nažiadosťpríslušnéhočlenského štátu Komisia mimoriadnym postupom prijme európske
nariadenia alebo európske rozhodnutia ustanovujúce ochranné opatrenia, ktoré pova žuje
za nevyhnuté, pri čom určí podmienky a podrobnosti ich uplatnenia.
V prípade vá žnych hospodárskych ťažkostí a na výslovnú žiadosťdotknutého členského štátu sa
Komisia uznesie do piatich pracovných dní odo dň a doručeniažiadosti sprevádzanej príslu šnými
doplnk
ovými informáciami. Opatrenia, o ktorých sa takto rozhodne, sú uplatnite ľné ihneď , musia
zohľadňovaťzáujmy v šetkých dotknutých strán a nesmú ma ťza následok hrani čné kontroly.
3. Opatrenia povolené na základe odseku 2 mô žu zahŕňaťvýnimky z pravidiel ustanovených
ústavou, najmä z tohto protokolu, v takom rozsahu a na také obdobie, aké sú nevyhnutné
na dosiahnutie cieľ ov uvedených v odseku 1. Prednos ťmajú pritom tie opatrenia, ktoré najmenej
narušia fungovanie vnútorného trhu.
Článok 27
Ak nový členskýštát nevykoná záväzky prijaté v súvislosti s rokovaniami o pristúpení vrátane
záväzkov v odvetvových politikách, ktoré sa týkajú hospodárskych činností s cezhrani čnými
účinkami, a spôsobí tým vá žne narušenie fungovania vnútorného trhu alebo bezprostredné
nebezpečenstvo takého naru šenia, môže Komisia do uplynutia obdobia, ktoré nepresahuje tri roky od
1. mája 2004, na odôvodnenú žiadosťčlenského štátu alebo z vlastného podnetu prija ťeurópske
nariadenia alebo európske rozhodnutia ustanovujúce primerané opatrenia.
Opatrenia musia by ťproporcionálne, pri čom prednos ťmajú opatrenia, ktoré čo najmenej narú šajú
fungovanie vnútorného trhu, prípadne uplat ňovanie existujúcich odvetvových ochranných
mechanizmov. Takéto ochranné mechanizmy nesmú by ťpoužité ako prostriedok svojvoľ nej
diskriminácie alebo skrytého obmedzovania obchodovania medzi členskými štátmi. Opatrenia mô žu
byťzac hované iba po bezpodmiene čne nevyhnutné obdobie a budú v ka ždom prípade zru šené, keď
bude splnený príslu šný záväzok. Mo žno ich však uplatňovaťaj po uplynutí obdobia uvedeného
v prvom odseku, ak príslu šný záväzok nebol splnený. Na základe pokroku príslu šnéhočlenského
štátu v plnení jeho záväzkov mô že Komisia opatrenia vhodne upravi ť. Komisia pred zru šením
európskych nariadení alebo európskych rozhodnutí ustanovujúcich ochranné opatrenia v čas
upovedomí Radu a v tejto súvislosti nále žite zohľadní všetky pripomienky Rady.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/311
Článok 28
Ak sa v novom členskom štáte vyskytnú alebo bezprostredne hrozia záva žné nedostatky
v transpozícii, vykonávaní alebo uplat ňovaní rámcových rozhodnutí alebo iných príslu šných
záväzkov, nástrojov spolupráce a rozhodnutí týkajúcich sa vzájomného uznávania v oblasti trestného
práva podľ a hlavy VI Zmluvy o EÚ a smerníc a nariadení týkajúcich sa vzájomného uznávania
vo bčianskych veciach podľ a hlavy IV Zmluvy o ES, ako aj európskych zákonov a európskych
rámcových zákonov prijatých na základe časti III hlavy III kapitoly IV oddielov 3 a 4 ústavy, mô že
Komisia do uplynutia obdobia, ktoré nepresahuje viac ako tri roky od 1. mája 2004, na základe
odôvodnenej žiadostičlenského štátu alebo z vlastného podnetu a po porade s členskými štátmi
prijaťeurópske nariadenia alebo európske rozhodnutia ustanovujúce primerané opatrenia a ur čiť
podmienky a podrobnosti ich uplatnenia.
Tieto opatrenia mô žum aťpovahu doč asného pozastavenia uplat ňovania príslu šných ustanovení a
rozhodnutí vo vz ťahoch medzi novým členským štátom a ktorýmkoľ vekčlenským štátom alebo
členskými štátmi bez toho, aby tým bolo dotknuté pokra čovanie úzkej justi čnej spolupráce.
Opatrenia mô žub yťzachované iba po nevyhnutné obdobie a budú zru šené, keď budú nedostatky
napravené. Mo žno ich však uplatňovaťaj po uplynutí obdobia uvedeného v prvom odseku, ak tieto
nedostatky trvajú. Na základe pokroku nového členského štátu v náprave nedostatkov mô že Komisia
po porade s členskými štátmi opatrenia vhodne upravi ť. Komisia upovedomí Radu v dostato čnom
predstihu pred zru šením ochranných opatrení a v tejto súvislosti nále žite zohľadní všetky
pripomienky Rady.
Článok 29
Aby sa nebránilo správnemu fungovaniu vnútorného trhu, nesmie uplat ňovanie vnútro štátnych
predpisov nových členských štátov počas prechodných období uvedených v prílohách V a žXIV k
Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 vies ťk hraničným kontrolám medzi členskými štátmi.
Článok 30
Ak sú na u ľahčenie prechodu zo sú časného re žimu v nových členských štátoch na re žim vyplývajúci
z uplatňovania spolo čnej poľ nohospodárskej politiky pod ľa podmienok uvedených v tomto
protokole potrebné prechodné opatrenia, prijme Komisia takéto opatrenia v súlade s postupom
ustanoveným v článku 42 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spolo čnom
organizovaní trhu v sektore cukru (1) alebo v zodpovedajúcich článkoch ostatných nariadení
o spoločnej organizácii po ľnohospodárskych trhov alebo v európskych zákonoch, ktoré ich
nahrádzajú, alebo v súlade s postupmi výboru, ako sú ustanovené v príslu šných právnych predpisoch.
Prechodné opatrenia uvedené v tomto článku mô žub yťprijaté počas obdobia troch rokov
nasledujúcich po 1. máji 2004 a ich uplat ňovanie sa obmedzí na toto obdobie. Európsky zákon Rady
môže toto obdobie pred ĺžiť. Rada sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.C 310/312 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 178, 30.6.2001, s. 1.
Článok 31
Ak sú v nových členských štátoch na u ľahčenie prechodu zo sú časného re žimu na re žim vyplývajúci
z uplatňovania právnych predpisov Únie v oblasti veterinárstva a rastlinolekárstva potrebné
prechodné opatrenia, Komisia ich prijme v súlade so zodpovedajúcim postupom ur čeným
v príslušných platných právnych predpisoch. Tieto opatrenia sa prijmú po čas obdobia troch rokov
nasledujúcich po 1. máji 2004 a ich uplat ňovanie sa obmedzí na toto obdobie.
Článok 32
1. Funk čné obdobia nových členov výborov, skupín a iných orgánov, ktoré sú uvedené
v prílohe XVI k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, uplynú v rovnakom čase ako funk čné
obdobiačlenov vo funkcii k 1. máju 2004.
2. Funk čné obdobia nových členov výborov a skupín zriadených Komisiou, ktoré sú uvedené
v prílohe XVII k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, uplynú v rovnakom čase ako funk čné obdobia
členov vo funkcii k 1. máju 2004.
HLAVA IV
UPLATNITE ĽNOS ŤAKTOV IN ŠTITÚCIÍ
Článok 33
Novéčlenskéštáty sa od 1. mája 2004 pova žujú za adresátov smerníc a rozhodnutí v zmysle
článku 249 Zmluvy o ES a článku 161 Zmluvy o ESAE za predpokladu, že tieto smernice
a rozhodnutia boli adresované v šetkým sú časnýmčlenským štátom. S výnimkou smerníc
a rozhodnutí, ktoré nadobúdajú ú činnosťpodľačlánku 254 odseku 1 a 2 Zmluvy o ES, sa tieto
smernice a rozhodnutia pova žujú za oznámené novým členským štátom k 1. máju 2004.
Článok 34
Novéčlenskéštáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby od 1. mája 2004 dosiahli súlad
s ustanoveniami smerníc a rozhodnutí v zmysle článku 249 Zmluvy o ES a článku 161 Zmluvy
o ESAE, pokiaľ v prílohách uvedených v článku 15 alebo v ktoromko ľvek inom ustanovení tohto
protokolu nie je stanovená iná lehota.
Článok 35
Pokiaľ nie je ustanovené inak, Rada na návrh Komisie prijme európske nariadenia a európske
rozhodnutia nevyhnutné na vykonanie ustanovení obsiahnutých v prílohách III a IV Aktu o
pristúpení zo 16. apríla 2003, uvedených v článkoch 12 a 13 tohto protokolu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/313
Článok 36
1. Ak si akty orgánov pred pristúpením vyž adujú úpravy z dôvodu pristúpenia, pri čom nevyhnutné
úpravy neboli ustanovené v tomto protokole, vykonajú sa tieto úpravy v súlade s postupom
ustanoveným v odseku 2. Tieto úpravy nadobúdajú ú činnosť1. mája 2004.
2. Na tento ú čel prijme bu ďRada na návrh Komisie, alebo Komisia, pod ľa toho, ktorý z orgánov
prijal pôvodné akty, potrebné akty.
Článok 37
Novéčlenskéštáty oznámia Komisii v súlade s článkom 33 Zmluvy o ESAE do troch mesiacov
od 1. mája 2004 ustanovenia zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrenína zabezpe čenie ochrany zdravia pracovníkov a zdravia verejnosti na území nových členských štátov
pred nebezpe čenstvami z ionizujúceho žiarenia.
DRUHÁ ČASŤ
USTANOVENIA O PROTOKOLOCH
PRIPOJENÝCH K AKTU O PRISTÚPENÍ ZO 16. APRÍLA 2003
HLAVA I
PRECHODNÉ USTANOVENIA O EURÓPSKEJ INVESTIČ NEJ BANKE
Článok 38
Španielske krá ľovstvo zaplatí 309 686 775 EUR ako svoj podiel na splatenom základom imaní
v súlade so zvý šením upísaného základného imania. Tento príspevok bude splatený v ôsmich
rovnakých splátkach splatných k 30. septembru 2004, 30. septembru 2005, 30. septembru 2006,
31. marcu 2007, 30. septembru 2007, 31. marcu 2008, 30. septembru 2008 a 31. marcu 2009.
Španielske krá ľovstvo prispeje ôsmimi rovnakými splátkami splatnými k týmto dň om do rezervných
fondov a im rovnocenných rezerv, ako aj na čiastku, ktorá má by ťešte vyčlenená na rezervný fond
a rezervy zodpovedajúcu zostatku vo výkaze ziskov a strát na konci apríla 2004, ako boli vykázané
v súvahe banky, vo vý ške zodpovedajúcej 4,1292 % rezervných fondov a rezerv.C 310/314 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 39
Od 1. mája 2004 platia nové členskéštáty nasledujúce príspevky zodpovedajúce ich podielu
na splatenom upísanom základnom imaní v zmysle článku 4 štatútu Európskej investi čnej banky.
Poľsko 170 563 175 EUR
Česká republika 62 939 275 EUR
Maďarsko 59 543 425 EUR
Slovensko 21 424 525 EUR
Slovinsko 19 890 750 EUR
Litva 12 480 875 EUR
Cyprus 9 169 100 EUR
Lotyš sko 7 616 750 EUR
Estónsko 5 882 000 EUR
Malta 3 490 200 EUR
Tieto príspevky budú splatené v ôsmich rovnakých splátkach splatných k 30. septembru 2004,
30. septembru 2005, 30. septembru 2006, 31. marcu 2007, 30. septembru 2007, 31. marcu 2008,
30. septembru 2008 a 31. marcu 2009.
Článok 40
Novéčlenskéštáty prispejú ôsmimi rovnakými splátkami splatnými ku dň om uvedeným v článku 39
do rezervných fondov a im rovnocenných rezverv a na čiastku, ktorá má by ťešte vyčlenená na
rezervný fond a rezervy, zodpovedajúcu zostatku vo výkaze ziskov a strát, zostavenému na konciapríla 2004, ako boli vykázané v súvahe Európskej investi čnej banky, čiastkami vo výš ke
zodpovedajúcej týmto percentuálnym podielom na rezervných fondoch a rezervách:
Poľsko 2,2742 %
Česká republika 0,8392 %
Maďarsko 0,7939 %
Slovensko 0,2857 %
Slovinsko 0,2652 %
Litva 0,1664 %
Cyprus 0,1223 %
Lotyš sko 0,1016 %
Estónsko 0,0784 %
Malta 0,0465 %16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/315
Článok 41
Základné imanie a platby ustanovené v článkoch 38, 39 a 40 budú Španielskym krá ľovstvom
a novými členskými štátmi uhradené v hotovosti v eurách, pokia ľRada guvernérov jednomyse ľne
nerozhodne o výnimke.
HLAVA II
USTANOVENIA O RE ŠTRUKTURALIZÁCII ČESKÉHO OCELIARSKEHO PRIEMYSLU
Článok 42
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov III ‑167 a III ‑168 ústavy, sa štátna pomoc
poskytnutá v rokoch 1997 a ž2003Českou republikou na ú čely reštrukturalizácie ur čitýmčastiam
českého oceliarskeho priemyslu pova žuje za zlu čiteľnú s vnútorným trhom, ak:
a) obdobie uvedené v článku 8 ods. 4 Protokolu č. 2 k Európskej dohode o pridru žení uzatvorenej
medzi Európskymi spolo čenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Českou republikou
na strane druhej (1) týkajúceho sa výrobkov ESUO bolo pred ĺžené do 1. mája 2004,
b) podmienky ustanovené v pláne re štrukturalizácie, na základe ktorých bola pred ĺžená platnos ť
uvedeného protokolu, budú dodr žané počas celého obdobia rokov 2002 a ž2006,
c) sú splnené podmienky ustanovené v tejto hlave a
d) po 1. máji 2004 nebude českému oceliarskemu priemyslu vyplatená žiadnaštátna pomoc
na reštrukturalizáciu.
2. Reštrukturalizácia českého oceliarskeho priemyslu, ako je opísaná v obchodných plánoch
obchodných spolo čností uvedených v prílohe 1 k Protokolu č. 2 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla
2003 (ďalej len „oprávnené spolo čnosti “) a v súlade s podmienkami ustanovenými v tejto hlave, bude
ukončená najneskôr 31. decembra 2006 ( ďalej len „koniec obdobia re štrukturalizácie “).
3.Štátna pomoc mô žeb yťv rámci programu re štrukturalizácie českého oceliarskeho priemyslu
poskytnutá výlu čne oprávneným spolo čnostiam.
4. Oprávnená spolo čnosťnesmie:
a) v prípade zlúčenia so spolo čnosťou, ktorá nie je uvedená v prílohe 1 k Protokolu č. 2 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003, previes ťnaňu výhody zo štátnej pomoci poskytnutej oprávnenej
spoločnost,C 310/316 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 360, 31.12.1994, s. 2.
b) prevzia ťaktíva akejkoľ vek spolo čnosti, ktorá nie je uvedená v prílohe 1 k Protokolu č. 2 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003, na ktorú bol do 31. decembra 2006 vyhlásený konkurz.
5. Každá následná privatizácia ktorejkoľ vek oprávnenej spolo čnosti musí spĺňa ťpodmienky
a zásady týkajúce sa životaschopnosti, štátnej pomoci a zní ženia výrobnej kapacity vymedzené v tejto
hlave.
6. Celková re štrukturaliza čná pomoc, ktorá má by ťposkytnutá oprávneným spolo čnostiam, sa určí
na základe hľ adísk stanovených v schválenom pláne re štrukturalizácie českého oceliarskeho
priemyslu a v jednotlivých obchodných plánoch schválených Radou. Pomoc vyplatená v období
rokov 1997 –2003 nesmie v žiadnom prípade presiahnu ťlimit 14 147 425 201 CZK. Z tejto celkovej
sumy získa Nová Hu ťnajviac 5 700 075 201 CZK, Vítkovice Steel najviac 8 155 350 000 CZK a
Válcovny plechu Frýdek Místek najviac 292 000 000 CZK v závislosti od po žiadaviek vymedzených
v schválenom pláne re štrukturalizácie. Pomoc sa poskytuje iba jedenkrát. Česká republika neposkytne
žiadnuďalšiu pomoc na ú čely reštrukturalizácie českého oceliarskeho priemyslu.
7.Čistý objem zní ženia výrobnej kapacity pre hotové výrobky, ktorý je Česká republika povinná
dosiahnu ťv období rokov 1997 –2006, sa stanovuje na 590 000 ton.
Zníženie výrobnej kapacity bude merané iba na základe trvalého uzavretia výrobných zariadení ich
fyzickým zni čením tak, aby u žnemohli by ťuvedené do prevádzky. Vyhlásenie konkurzu
na oceliarsku spolo čnosťnemožno považovaťza zníženie výrobnej kapacity.
Vyššie uvedená úrove ňčistého zní ženia výrobnej kapacity a ka ždé zníženie výrobnej kapacity, ktoré
bolo v programoch re štrukturalizácie označ ené za nevyhnutné, bude ukon čené v súlade s časovým
harmonogramom v prílohe 2 k Protokolu č. 2 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003.
8.Česká republika do pristúpenia zru ší prekážky obchodu na trhu s uhlím v súlade s acquis tak,
abyčeské oceliarske spolo čnosti mali prístup k uhliu za medzinárodné trhové ceny.
9. Vykoná sa obchodný plán pre oprávnenú spolo čnosťNová Hu ť. Najmä:
a) závod Vysoké pece Ostrava bude v členený do organiza čného rámca Novej Hute nadobudnutím
výlučného vlastníctva. Bude stanovený cie ľový dátum tohto zlú čenia vrátane ur čenia
zodpovednosti za jeho vykonanie,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/317
b) reštrukturaliza čné snahy sa zamerajú na to, aby:
i) sa Nová Hu ťzmenila z výrobne orientovaného podniku na trhovo orientovaný a zlep šila
výkonnos ťaúčinnosťsvojho obchodného riadenia vrátane vä čšej prehľadnosti nákladov,
ii) Nová Hu ťprehodnotila svoj sortiment výrobkov a vstúpila na trhy s vy ššou pridanou
hodnotou,
(iii) Nová Hu ťvykonala investície potrebné na dosiahnutie vyšš ej kvality hotových výrobkov
v krátkej dobe po podpísaní zmluvy o pristúpení,
c) sa vykoná re štrukturalizácia zamestnanosti; do 31. decembra 2006 sa dosiahne úrove ň
produktivity porovnateľ ná s úrov ňou skupín výrobkov oceliarskeho priemyslu Únie na základe
konsolidovaných čísiel dotknutých oprávnených spolo čností,
d) sa do 1. mája 2004 dosiahne súlad s príslu šným acquis Spolo čenstva v oblasti ochrany životného
prostredia vrátane nevyhnutných investícií uvedených v obchodnom pláne. V súlade
s obchodným plánom sa tie žvykonajú potrebné budúce investície do integrovanej prevencie
a kontroly zne čisťovania, aby sa do 1. novembra 2007 zabezpe čil súlad so smernicou Rady 96/
61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole zne čisťovaniaživotného
prostredia (1).
10. Vykoná sa obchodný plán pre oprávnenú spolo čnosťVítkovice Steel. Najmä:
a) valcov ňa duo bude najneskôr 31. decembra 2006 natrvalo uzavretá. V prípade kúpy spolo čnosti
strategickým investorom bude kúpna zmluva podmienená uzavretím do tohto dň a,
b) reštrukturaliza čné snahy sa zamerajú na:
i) zvýšenie priameho predaja a vä čšiu pozornos ťzníženiu nákladov, čo je základným
predpokladom ú činnejšieho obchodného riadenia,
ii) prispôsobenie sa dopytu trhu a preorientovanie sa na výrobky s vy ššou pridanou hodnotou,
iii) presunutie navrhovanej investície do sekundárnej oceliarskej výroby z roku 2004 na rok
2003, aby mohla by ťspoločnosťkonkurencie schopná viac z hľ adiska kvality ako z hľ adiska
ceny,
c) súlad s príslu šným acquis Spoloč enstva v oblasti ochrany životného prostredia vrátane
nevyhnutných investícií uvedených v obchodnom pláne, ktoré zah ŕňajú potrebu budúcich
investícií súvisiacich s integrovanou prevenciou a kontrolou zne čisťovaniaživotného prostredia,
sa dosiahne do 1. mája 2004.C 310/318 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 257, 10.10.1996, s. 26.
11. Vykoná sa obchodný plán pre oprávnenú spolo čnosťVálcovny plechu Frýdek Místek (VPFM).
Najmä:
a) valcovne za tepla č. 1 a 2 budú natrvalo uzavreté na konci roka 2004,
b) reštrukturaliza čné snahy sa zamerajú na:
i) vykonanie investícií potrebných na dosiahnutie vy ššej kvality hotových výrobkov v krátkej
dobe po podpísaní zmluvy o pristúpení,
ii) uprednostnenie vykonania identifikovaných k ľúčových mo žností zvý šenia zisku (vrátane
reštrukturalizácie zamestnanosti, zní ženia nákladov, zvý šenia výnosov a presmerovania
odbytu).
12. Všetky následné zmeny v celkovom pláne re štrukturalizácie a v jednotlivých plánoch
reštrukturalizácie musia by ťschválené Komisiou a, ak je to vhodné, Radou.
13. Reštrukturalizácia sa vykoná za plnej transparentnosti a na základe zdravých zásad trhového
hospodárstva.14. Komisia a Rada pred 1. máji 2004 a po ňom aždo konca obdobia re štrukturalizácie pozorne
sledujú v súlade s odsekmi 15 a ž18 vykonávanie re štrukturalizácie a plnenie podmienok
vymedzených v tejto hlave týkajúcich sa životaschopnosti, štátnej pomoci a zní ženia výrobnej
kapacity. Na tento ú čel predkladá Komisia Rade správy.
15. Komisia a Rada sledujú hodnoty re štrukturalizácie stanovené v prílohe 3 k Protokolu č.2
k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003. Pod odkazmi na odsek 16 uvedeného protokolu v uvedenej
prílohe sa rozumie odsek 16 tohto článku.
16. Sledovanie zah ŕňa nezávislé hodnotenie, ktoré sa vykoná v rokoch 2003, 2004, 2005 a 2006.
Testživotaschopnosti ustanovený Komisiou je významným prvkom v zabezpe čeníživotaschopnosti.
17.Česká republika bude plne spolupracova ťv súvislosti so v šetkými opatreniami na sledovanie.
Najmä:
a) bude Komisii do konca re štrukturaliza čného
obdobia podáva ťpolročné správy
or eštrukturalizácii oprávnených spolo čností najneskôr do 15. marca a 15. septembra ka ždého
roka,
b) prvá správa musí by ťdoručená Komisii do 15. marca 2003 a posledná správa do 15. marca 2007,
pokiaľ Komisia nerozhodne inak,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/319
c) správy musia obsahova ťvšetky údaje potrebné na sledovanie procesu re štrukturalizácie a
obmedzenie a vyu žitie výrobnej kapacity a poskytova ťdostatočné finan čné údaje na posúdenie
splnenia podmienok a po žiadaviek uvedených v tejto hlave. Správy musia obsahova ťaspoň
informácie ustanovené v prílohe 4 k Protokolu č. 2 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003,
pričom Komisia si vyhradzuje právo na ich zmenu so zreteľ om na svoje skúsenosti po čas
monitorovacieho procesu. Okrem obchodných správ jednotlivých oprávnených spolo čností bude
vypracovaná správa o celkovej situácii českého oceliarskeho odvetvia vrátane najnov šieho
makroekonomického vývoja,
d)Česká republika zavia že oprávnené spolo čnosti, aby sprístupnili v šetky údaje, ktoré by mohli by ť
za iných okolností pova žované za dôverné. Komisia pri podávaní správ Rade zabezpe čí, aby
dôverné informácie týkajúce sa jednotlivých spolo čností neboli zverejnené.
18. Komisia je oprávnená kedykoľ vek rozhodnú ťo poverení nezávislého poradcu, ktorý posúdi
výsledky sledovania, vykoná akéko ľvek nevyhnutné preskúmanie a podá správu Komisii a Rade.
19. Ak Komisia na základe správ uvedených v odseku 17 zistí, že sa vyskytli podstatné odchýlky
od finančných údajov, na základe ktorých bola hodnotená životaschopnos ť,m ôžep ožadovať od
Českej republiky, aby prijala vhodné opatrenia na posilnenie re štrukturaliza čných opatrení
dotknutých oprávnených spolo čností.
20. Ak by sa sledovaním preukázalo, že:
a) podmienky pre prechodnú úpravu uvedené v tejto hlave neboli splnené, alebo že
b) záväzky prijaté v rámci pred ĺženia obdobia, po čas ktorého mô žeČeská republika výnimo čne
poskytnú ťštátnu pomoc na re štrukturalizáciu svojho oceliarskeho priemyslu pod ľa Európskej
dohody o pridru žení uzatvorenej medzi Európskymi spolo čenstvami na jednej strane a Českou
republikou na strane druhej (1), neboli splnené, alebo že
c)Česká republika po čas obdobia re štrukturalizácie poskytla oceliarskemu priemyslu a najmä
oprávneným spolo čnostiam dodato čnú nezlu čiteľnúštátnu pomoc,
stratí prechodná úprava uvedená v tejto hlave ú činnosť.
Komisia prijme vhodné opatrenia, ktoré budú od dotknutej spolo čnosti vyž adovať vrátenie
akejkoľ vek pomoci poskytnutej v rozpore s podmienkami ustanovenými v tejto hlave.C 310/320 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 360, 31.12.1994, s. 2.
HLAVA III
USTANOVENIA O VÝSOSTNÝCH PÁSMACH SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE
A SEVERNÉHO ÍRSKA NA CYPRE
Článok 43
1. Výsostné pásma sú zahrnuté do colného územia Únie a na tento ú čel sa na ne uplat ňujú akty
Únie colnej a spolo čnej obchodnej politiky uvedené v prvej časti prílohy k Protokolu č. 3 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003 spolu so zmenami a doplneniami ustanovenými v uvedenej prílohe.
V uvedenej prílohe sa pod odkazom na „tento protokol “rozumie táto hlava.
2. Akty Únie o daniach z obratu, spotrebných daniach a ostatných formách nepriamych daní
uvedené v druhej časti prílohy k Protokolu č. 3 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 sa vz ťahujú
na výsostné pásma spolu so zmenami a doplneniami, ako sú ustanovené v uvedenej prílohe, a spolus príslušnými ustanoveniami tohto protokolu, ktoré sa vz ťahujú na Cyprus.
3. Akty Únie uvedené v tretej časti prílohy k Protokolu č. 3 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003
sa menia a dop ĺňajú podľ a ustanovení uvedenej prílohy tak, aby sa Spojenému krá ľovstvu umož nilo
zachovaťúľavy a oslobodenia z ciel a daní na dodávky pre jeho ozbrojené sily a priradený personál
udelené Zmluvou o zalo žení Cyperskej republiky ( ďalej len „zmluva o zalo žení“).
Článok 44
Články III ‑225 ažIII‑232 ústavy spolu s ustanoveniami prijatými na ich základe a ustanoveniami
prijatými v súlade s článkom III ‑278 ods. 4 písm. b) ústavy sa vz ťahujú na výsostné pásma.
Článok 45
Na účely nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplat ňovaní systémov sociálneho
zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslu šníkov,
ktorí sa pohybujú v rámci Spoloč enstva (
1), sa s osobami, ktoré majú bydlisko alebo sú zamestnané
vo výsostných pásmach a ktoré podľ a dojednaní uskutoč nených pod ľa zmluvy o zalo žení a súvisiacej
výmeny nót zo 16. augusta 1960 podliehajú právnym predpisom v oblasti sociálneho zabezpe čenia
Cyperskej republiky, zaobchádza, ako keby mali bydlisko alebo boli zamestnané na území Cyperskej
republiky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/321
(1) Ú. v. ES L 149, 5.7.1971, s. 2.
Článok 46
1. Cyperská republika nie je povinná vykonáva ťkontrolu osôb, ktoré prekračujú jej hranice na mori
an as úši pri vstupe so výsostných pásem a taktie žsa na ne neuplatnia žiadne obmedzenia Únie
v súvislosti s prekrač ovaním vonkaj ších hraníc.
2. Spojené krá ľovstvo vykonáva kontrolu osôb prekra čujúcich vonkaj šie hranice výsostných pásem
v súlade so záväzkami ustanovenými v štvrtejčasti prílohy k Protokolu č. 3 k Aktu o pristúpení zo
16. apríla 2003.
Článok 47
Na zabezpe čenie účinného vykonania cieľ ov tejto hlavy mô že Rada na návrh Komisie prija ťeurópske
rozhodnutie, ktorým sa menia a dopĺň ajúčlánky 43 a ž46 vrátane prílohy k Protokolu č. 3 k Aktu o
pristúpení zo 16. apríla 2003, alebo uplatni ťiné ustanovenia ústavy a aktov Únie do výsostných
pásem za podmienok, ktoré na tento ú čel môžeu rčiť. Rada sa uzná ša jednomyse ľne. Komisia sa
predtým, ako predlo ží návrh, poradí so Spojeným krá ľovstvom a Cyperskou republikou.
Článok 48
1. Pokia ľv odseku 2 nie je ustanovené inak, zodpovedá za vykonanie tejto hlavy vo výsostných
pásmach Spojené krá ľovstvo. Najmä:
a) Spojené krá ľovstvo zodpovedá za uplat ňovanie opatrení Únie v oblasti colníctva, nepriamych
daní a spolo čnej obchodnej politiky vo vz ťahu k tovarom vstupujúcim na Cyperský ostrov
a odchádzajúcim z neho cez prístav alebo letisko v rámci výsostných pásem, ktoré sú bli žšie
určené v tejto hlave,
b) colná kontrola tovaru dovezeného na Cyperský ostrov alebo vyvezeného z neho ozbrojenými
silami
Spojeného krá ľovstva cez prístav alebo letisko sa mô že vykonávať v rámci výsostných
pásem,
c) Spojené krá ľovstvo zodpovedá za vydávanie licencií, povolení a osved čení, ktoré mô žub yť
vyžadované pod ľa uplatnite ľného opatrenia Únie vo vz ťahu k tovarom dovezeným na Cyperský
ostrov alebo vyvezeným z neho ozbrojenými silami Spojeného krá ľovstva.
2. Cyperská republika je zodpovedná za správu a vyplácanie v šetkých prostriedkov Únie, na ktoré
majú nárok osoby vo výsostných pásmach na základe uplat ňovania spolo čnej poľnohospodárskej
politiky vo výsostných pásmach podľ ačlánku 44, a za tieto výdavky zodpovedá Komisii.C 310/322 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2, mô že Spojené krá ľovstvo v súlade s dojednaniami
uskutočnenými pod ľa zmluvy o zalo žení prenies ťna príslu šné orgány Cyperskej republiky
vykonávanie úloh ulo ženýchčlenskému štátu pod ľa ktoréhokoľ vek ustanovenia uvedeného
včlánkoch 43 a ž46.
4. Spojené krá ľovstvo a Cyperská republika spolupracujú s cieľ om zabezpe čiťúčinné vykonávanie
tejto hlavy vo výsostných pásmach, a ak je to vhodné, uzavrú ďalšie dojednania týkajúce sa prenesenia
vykonávania ustanovení uvedených v článkoch 43 a ž46. Kópia takýchto dojednaní sa predlo ží
Komisii.
Článok 49
Dojednania ustanovené v tejto hlave sú urč ené výlučne na úpravu osobitnej situácie vo výsostných
pásmach Spojeného krá ľovstva na Cypre a nemô žu sa uplatni ťnažiadne iné územie Únie, ani vcelku
alebo sčasti predstavova ťprecedens pre ďalšie osobitné dojednania, ktoré u žexistujú alebo ktoré
môžub yťustanovené na inom európskom území pod ľačlánku IV-440 ústavy.
Článok 50
Komisia predlo žík aždých päťrokov od 1. mája 2004 Európskemu parlamentu a Rade správu
o vykonávaní ustanovení tejto hlavy.
Článok
51
Ustanovenia tejto hlavy sa uplat ňujú v zmysle Vyhlásenia o výsostných pásmach Spojeného
kráľovstva Ve ľkej Británie a Severného Írska na Cypre, ktoré v sebe zah ŕňa znenie preambuly
k Protokolu č. 3 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.
HLAVA IV
USTANOVENIA O JADROVEJ ELEKTRÁRNI IGNALINA V LITVE
Článok 52
Berúc na vedomie pripravenosť Únie poskytnú ťprimeranú doplnkovú pomoc Litve pri odstavení
jadrovej elektrárne Ignalina a zvýraz ňujúc tento výraz solidarity sa Litva zaviazala uzavrie ťblok 1
jadrovej elektrárne Ignalina pred rokom 2005 a blok 2 najneskôr do 31. decembra 2009 a následne
ich odstavi ť.
Článok 53
1. Počas obdobia rokov 2004 –2006 poskytne Únia doplnkovú finan čnú pomoc na podporu Litvy
pri odstavení s cie ľom zmierni ťnásledky uzavretia a odstavenia jadrovej elektrárne Ignalina ( ďalej len16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/323
„program Ignalina “).
2. O opatreniach v rámci programu Ignalina sa rozhodne a budú vykonané v súlade
s ustanoveniami nariadenia Rady (EHS) č. 3906/89 z 18. decembra 1989 o hospodárskej pomoci
niektorým krajinám strednej a východnej Európy (1).
3. Program Ignalina zah ŕňa okrem iného: opatrenia na podporu odstavenia jadrovej elektrárne
Ignalina; opatrenia na modernizáciu so zreteľ om naživotné prostredie v súlade s acquis a
moderniza čné opatrenia pre konven čné kapacity výroby elektrickej energie, ktoré majú nahradi ťdva
reaktory jadrovej elektrárne Ignalina; a iné opatrenia, ktoré vyplývajú z rozhodnutia uzavrie ťa
odstaviťtúto elektráre ňa ktoré prispievajú k nevyhnutnej re štrukturalizácii, vylep šeniu so zreteľ om
naživotné prostredie a modernizácii výroby elektrickej energie, odvetviach prenosu a rozvodu
v Litve, ako aj k zvý šeniu bezpe čnosti dodávok elektrickej energie a zvý šeniu energetickej ú činnosti
v Litve.
4. Program Ignalina zah ŕňa opatrenia na podporu zamestnancov elektrárne v zachovaní vysokej
úrovne bezpe čnosti prevádzky v jadrovej elektrárni Ignalina pred jej uzavretím a po čas odstavovania
uvedených blokov.5. Na obdobie rokov 2004 –2006 sa na program Ignalina vyhradí 285 miliónov eur vyhradených
prostriedkov v rovnakej výš ke na každý rok.
6. Príspevok pre ur čité opatrenia v rámci programu Ignalina mô že predstavova ťaž100 %
celkových nákladov. Treba vynalo žiťvšetko úsilie, aby sa pokra čovalo v praxi spolufinancovania
zavedenej v rámci predvstupovej pomoci úsiliu Litvy pri odstavovaní, prípadne aby sa na šli iné zdroje
spolufinancovania.
7. Pomoc v rámci programu Ignalina mo žno poskytnú ťako príspevok Únie Medzinárodnému
fondu pre odstavenie jadrovej elektrárne Ignalina, ktorý spravuje Európska banka pre obnovu a
rozvoj.
8. Verejná pomoc z vnútro štátnych zdrojov, zo zdrojov Únie a z medzinárodných zdrojov:
a) na modernizáciu so zreteľ om naživotné prostredie v súlade s acquis a modernizáciu Litovskej
tepelnej elektrárne v Elektrenai ako k ľúčovej náhrady za výrobnú kapacitu dvoch reaktorov
jadro
vej elektrárne Ignalina a
b) na odstavenie jadrovej elektrárne Ignalina
musí byťzlučiteľná s vnútorným trhom v zmysle ústavy.C 310/324 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. ES L 375, 23.12.1989, s. 11.
9. Verejnú pomoc z vnútro štátnych zdrojov, zo zdrojov Únie a z medzinárodných zdrojov
na podporu Litvy pri zmier ňovaní následkov uzavretia a odstavenia jadrovej elektrárne Ignalina
možno v jednotlivých prípadoch pova žovaťza zlučite ľnú s vnútorným trhom pod ľa ústavy, najmä
verejnú pomoc poskytnutú na zlep šenie bezpe čnosti dodávok elektrickej energie.
Článok 54
1. Uznávajúc, že odstavenie jadrovej elektrárne Ignalina je dlhotrvajúcej povahy a predstavuje
pre Litvu výnimo čné finan čné zaťaženie, ktoré je neúmerné ve ľkosti a hospodárskej sile krajiny, Únia
zo solidarity s Litvou poskytne doplnkovú pomoc primeranú aj odstavovaniu po roku 2006.
2. Program Ignalina pokra čuje na tento ú čel bez preru šenia a bude pred ĺžený aj na dobu po roku
2006. Vykonávacie ustanovenia na pred ĺženie programu Ignalina sa prijmú v súlade s postupom
ustanoveným v článku 35 tohto protokolu a nadobudnú ú činnosťnajneskôr v de ňuplynutia
finančného výhľ adu definovaného v medziin štitucionálnej dohode zo 6. mája 1999.
3. Program Ignalina pred ĺžený v súlade s ustanoveniami odseku 2 bude zalo žený na rovnakých
prvkoch a zásadách, ako sú uvedené v článku 53.
4. Celkové priemerné vyhradené prostriedky podľ a predĺženého programu Ignalina sa pre obdobie
nasledujúcich finan čných výhľ adov stanovia primerane. Plánovanie týchto zdrojov bude zalo žené
na skutočných platobných potrebách a prijímajúcej kapacite.
Článok 55
Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 52, sa do 31. decembra 2012 v prípade preru šenia
dodávok elektrickej energie v Litve uplat ňuje všeobecná ochranná dolo žka uvedená v článku 26.
Článok 56
Táto hlava sa uplat ňuje v zmysle Vyhlásenia o jadrovej elektrárni Ignalina v Litve, ktoré v sebe zah ŕňa
znenie preambuly Protokolu č. 4 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 bez toho, aby sa zmenili jej
právne účinky.
HLAVA V
USTANOVENIA O TRANZITE OSÔB PO SÚ ŠI MEDZI OBLAS ŤOU KALININGRAD A OSTATNÝMI
ČASŤAMI RUSKEJ FEDERÁCIE
Článok 57
Právne predpisy a dojednania Únie o tranzite osôb po sú ši medzi oblasť ou Kaliningrad a ostatnými
časťami Ruskej federácie, najmä Rady (ES) č. 693/2003 zo 14. apríla 2003, ktorým sa ustanovuje
osobitný zjednodu šený tranzitný dokument (FTD) a zjednodu šenýželezničný tranzitný dokument16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/325
(FRTD) a ktorým sa menia a dopĺňajú Spoločné konzulárne pokyny a Spoločná príru čka (1), nesmú
sami osebe oddiali ťalebo zabráni ťneobmedzenej ú časti Litvy na Schengenskom acquis vrátane
odstránenia kontrol na vnútorných hraniciach.
Článok 58
Únia pomô že Litve pri vykonávaní právnych predpisov a dojednaní o tranzite osôb medzi oblas ťou
Kaliningrad a ostatnými časťami Ruskej federácie s cieľ omčo najskor šieho zaradenia Litvy
do Schengenského priestoru.
Únia pomô že Litve pri riadení tranzitu osôb medzi oblas ťou Kaliningrad a ostatnými časťami Ruskej
federácie a predov šetkým zná šavšetky dodato čné náklady, ktoré vzniknú vykonávaním osobitných
ustanovení acquis o tomto tranzite.
Článok 59
Bez toho, aby tým boli dotknuté zvrchované práva Litvy, akýko ľvekďalší akt týkajúci sa tranzitu osôb
medzi oblasť ou Kaliningrad a ostatnými časťami Ruskej federácie prijíma Rada na návrh Komisie.
Rada sa uzná ša jednomyse ľne.
Článok 60
Ustanovenia tejto hlavy sa uplat ňujú v zmysle Vyhlásenia o tranzite osôb po sú ši medzi oblasť ou
Kaliningrad a ostatnými časťami Ruskej federácie, ktoré v sebe zah ŕňa znenie preambuly k Protokolu
č. 5 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.
HLAVA VI
USTANOVENIA O NADOBÚDANÍ DRUHÝCH BYDLÍSK NA MALTE
Článok 61
So zreteľ om na ve ľmi obmedzený po čet obydlí na Malte a ve ľmi obmedzenú plochu pozemkov
vhodných na stavebné úč ely, ktoré umo žňujú pokry ťiba základné potreby vyplývajúce
z demografického vývoja sú časného obyvate ľstva, je Malta oprávnená na nediskrimina čnom základe
ponechaťv platnosti ustanovenia zákona o nehnuteľ nostiach (nadobúdanie osobami, ktoré nemajú
bydlisko na Malte) (kapitola 246), ktoré sa týkajú nadobúdania a vlastníctva nehnute ľného majetku na
účely druhých bydlísk štátnymi príslu šníkmičlenských štátov, ktorí nemali riadne bydlisko na Malte
po dobu najmenej piatich rokov.C 310/326 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1) Ú. v. EÚ L 99, 17.4.2004, s. 8.
Malta uplatní na nadobúdanie nehnute ľného majetku na ú čely druhých bydlísk na Malte povoľ ovacie
postupy. Tieto postupy sú zalo žené na uverejnených, objektívnych, stálych a transparentných
kritériách. Tieto kritériá sa uplat ňujú nediskrimina čným spôsobom a nerozli šujú medzi maltskými
štátnymi príslu šníkmi a štátnymi príslu šníkmi iných členských štátov. Malta zabezpe čí, aby sa
naštátnych príslu šníkovčlenských štátov vžiadnom prípade nevz ťahovalo viac obmedzení ako
naštátnych príslu šníkov tretích krajín.
Ak hodnota jednej takejto nehnuteľ nosti kúpenej štátnym príslu šníkomčlenského štátu presiahne
hranicu stanovenú v maltských právnych predpisoch, a to 30 000 maltských lír za byt a 50 000
maltských lír za inú nehnuteľ nosťs výnimkou bytov a nehnuteľ ností historického významu, udelí sa
povolenie. Malta je oprávnená zmeni ťtieto prahy ustanovené takýmito právnymi predpismi
so zreteľom na zmeny v cenách na trhu s nehnute ľnosťami na Malte.
HLAVA VII
USTANOVENIA O POTRATOCH NA MALTE
Článok 62
Žiadnym ustanovením Zmluvy o Ústave pre Európu ani zmlúv a aktov, ktorými sa táto zmluva mení
alebo dopĺň a, nie je dotknuté uplat ňovanie vnútro štátnych právnych predpisov týkajúcich sa potratov
na území Malty.
HLAVA VIII
USTANOVENIE O RE ŠTRUKTURALIZÁCII PO ĽSKÉHO OCELIARSKEHO PRIEMYSLU
Článok 63
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov III-167 a III-168 ústavy, sa štátna pomoc
poskytnutá Poľ skom na ú čely reštrukturalizácie určitým častiam poľ ského oceliarskeho priemyslu
považuje za zlučite ľnú s vnútorným trhom, ak:
a) obdobie uvedené v článku 8 ods. 4 Protokolu 2 k Európskej dohode o pridru žení uzatvorenej
medzi Európskymi spolo čenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Poľ skom na strane
druhej (1) týkajúceho sa výrobkov ESUO bolo pred ĺžené do 1. mája 2004,
b) podmienky ustanovené v pláne re štrukturalizácie, na základe ktorých bola pred ĺžená platnos ť
uvedeného protokolu, budú dodr žané počas celého obdobia rokov 2002 a ž2006,
c) sú splnené podmienky ustanovené v tejto hlave a,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/327
(1) Ú. v. ES L 348, 31.12.1993, s. 2.
d) po 1. máji 2004 nebude po ľskému oceliarskemu priemyslu vyplatená žiadnaštátna pomoc
na reštrukturalizáciu.
2. Reštrukturalizácia po ľského oceliarskeho priemyslu, ako je opísaná v obchodných plánoch
obchodných spolo čností uvedených v prílohe 1 k Protokolu č. 8 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla
2003 (ďalej len „oprávnené spolo čnosti“ ) a v súlade s podmienkami ustanovenými v tejto hlave, je
ukončená najneskôr 31. decembra 2006 ( ďalej len „koniec obdobia re štrukturalizácie “).
3.Štátna pomoc mô žeb yťv rámci programu re štrukturalizácie po ľského oceliarskeho priemyslu
poskytnutá výlu čne oprávneným spolo čnostiam.
4. Oprávnená spolo čnosťnesmie:
a) v prípade zlúčenia so spolo čnosťou, ktorá nie je uvedená v prílohe 1 k Protokolu č. 8 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003, previes ťnaňu výhody zo štátnej pomoci poskytnutej oprávnenej
spoločnosti,
b) prevzia ťaktíva akejkoľ vek spolo čnosti, ktorá nie je uvedená v prílohe 1 k Protokolu č. 8 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003, na ktorú bol do 31. decembra 2006 vyhlásený konkurz.
5. Každá následná privatizácia ktorejkoľ vek oprávnenej spolo čnosti sa musí uskutočni ťna takom
základe, ktorý re špektuje potrebu transparentnosti, a musí spĺňa ťpodmienky a zásady týkajúce sa
životaschopnosti, štátnej pomoci a zní ženia výrobnej kapacity vymedzené v tejto hlave. Žiadnaďalšia
štátna pomoc nebude poskytnutá ako sú časťpredaja akejkoľ vek spolo čnosti alebo jednotlivého
majetku.
6. Reštrukturaliza čná pomoc poskytnutá oprávneným spolo čnostiam sa určí na základe hľ adísk
stanovených v schválenom pláne re štrukturalizácie po ľského oceliarskeho priemyslu a v jednotlivých
obchodných plánoch schválených Radou. Celková suma pomoci vyplatenej v období rokov 1997 –
2003 nesmie presiahnu ť3 387 070 000 PLN.
Z tejto celkovej sumy,
a) pokiaľ ide o Polskie Huty Stali ( ďalej len „PHS“), nesmie re štrukturaliza čná pomoc, ktorá u žbola
alebo má by ťposkytnutá od konca roku 1997 do konca roku 2003, presiahnu ť3 140 360 000
PLN. PHS v období rokov 1997 –2001 uždostali re štrukturaliza čnú pomoc vo výš ke
62 360 000 PLN; v rokoch 2002 a 2003 majú dostaťď alšiu pomoc neprevy šujúcu
3 078 000 000 PLN v závislosti od po žiadaviek vymedzených v schválenom pláne
reštrukturalizácie (ktorú treba vyplati ťv celom rozsahu v roku 2002, ak bude prechodné
obdobie podľ a Protokolu 2 k Európskej dohode o pridru žení uzatvorenej medzi Európskymi
spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Po ľskom na druhej strane do konca roku
2002 pred ĺžené, inak v roku 2003),
b) pokiaľ ide o spolo čnosti Huta Andrzej S.A., Huta Bankowa Sp. z o.o., Huta Batory S.A., Huta
Buczek S.A., Huta L.W. Sp. z o.o., Huta Łabędy S.A. a Huta Pokój S.A. ( ďalej len „ostatné
oprávnené spolo čnosti “), pomoc na re štrukturalizáciu oceliarskeho priemyslu, ktorá bola alebo
má byťposkytnutá v období od roku 1997 do konca roku 2003, nesmie presiahnu ť
246 710 000 PLN. Tieto spolo čnosti v rokoch 1997 –2001 uždostali re štrukturaliza čnú pomoc
vo výške 37 160 000 PLN. Ďalej dostanú re štrukturaliza čnú pomoc neprevy šujúcu 210 210 000
PLN v závislosti od po žiadaviek vymedzených v schválenom pláne re štrukturalizácie (a to
182 170 000 PLN v roku 2002 a 27 380 000 PLN v roku 2003, ak bude prechodné obdobie
podľa Protokolu 2 k Európskej dohode o pridru žení uzatvorenej medzi EurópskymiC 310/328 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Poľ skom na druhej strane do konca
2002 roku pred ĺžené, inak 210 210 000 PLN v roku 2003).
Poľsko neposkytne žiadnuďalšiu pomoc na ú čely reštrukturalizácie po ľského oceliarskeho
priemyslu.
7.Čisté zníženie výrobnej kapacity, ktoré je Po ľsko povinné dosiahnu ťv období rokov 1997 –
2006, sa pre hotové výrobky stanovuje najmenej na 1 231 000 ton. Táto celková hodnota zah ŕňa
čisté zníženie výrobnej kapacity výrobkov valcovaných za tepla najmenej o 715 000 ton za rok a
zníženie výrobnej kapacity výrobkov valcovaných za studena najmenej o 716 000 ton za rok, ako aj
zvýšenie kapacity ostatných hotových výrobkov najviac o 200 000 ton za rok.
Zníženie výrobnej kapacity sa meria iba na základe trvalého uzavretia výrobných zariadení ich
fyzickým zni čením tak, aby u žnemohli by ťuvedené do prevádzky. Vyhlásenie konkurzu
na oceliarsku spolo čnosťnemožno považovaťza zníženie výrobnej kapacity.
Čisté zníženia výrobnej kapacity uvedené v prílohe 2 k Protokolu č. 8 k Aktu o pristúpení zo
16. apríla 2003 sú minimálne, skuto čnéčisté zníženia výrobnej kapacity, ktoré treba dosiahnu ť,a
časový harmonogram týchto zní žení sa stanovia na základe kone čného reštrukturaliza čného plánu
Poľska a jednotlivých obchodných plánov podľ a Európskej dohody o pridru žení uzatvorenej medzi
Európskymi spolo čenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Poľ skom na strane druhej,
pričom sa zoh ľadní cieľ zabezpečiťživotaschopnosť oprávnených spolo čností k 31. decembru 2006.
8. Vykoná sa obchodný plán pre oprávnenú spolo čnosťPHS. Najmä:
a) reštrukturaliza čné snahy v PHS sa zamerajú na:
i) reorganizáciu výrobných zariadení zameranú na výrobky a zabezpe čujúcu horizontálnu
organizáciu podľ a funkcií (nákup, výroba, predaj),
ii) zavedenie jednotnej štruktúry riadenia, ktorá umo žní plné uskuto čnenie synergií
pri konsolidácii,
iii) zmenu strategického zamerania z výrobne orientovaného podniku na trhovo orientovaný
podnik,
iv) zlepšenie výkonnosti a ú činnosti podnikového riadenia, ako aj zabezpe čenie lepšej kontroly
priamych predajov,
v) prehodnotenie stratégie osamostatnených spolo čností na základe riadneho preskúmania
hospodárskych hľ adísk a prípadné znovuza členenie slu žieb do materskej spolo čnosti,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/329
vi) preskúmanie sortimentu výrobkov, zní ženie nadmernej kapacity pri dlhých polotovaroch a
všeobecne preorientovanie sa na trh s výrobkami s vy ššou pridanou hodnotou,
vii) investovanie s cieľ om dosiahnu ťvyššiu kvalitu hotových výrobkov, pri čom osobitnú
pozornos ťtreba venova ťvykonaniu programu re štrukturalizácie do dátumu stanoveného
včasovom harmonograme, a najneskôr do konca roku 2006 dosiahnu ťúroveňkvality
výroby 3-Sigma v prevádzke PHS v Krakove,
b) zníženie nákladov v PHS bude maximalizované po čas obdobia re štrukturalizácie prostredníc-
tvom energetickej ú činnosti a zlep šeného nákupu a zabezpe čením úrovne produktivity
porovnateľ nej s úrov ňou v Únii,
c) vykoná sa re štrukturalizácia zamestnanosti; k 31. decembru 2006 sa dosiahne úrove ň
produktivity porovnateľ ná s úrov ňou skupín výrobkov oceliarskeho priemyslu Únie na základe
konsolidovaných údajov vrátane nepriamej zamestnanosti v spolo čnostiach vo výlu čnom
vlastníctve, ktoré poskytujú slu žby,
d) akákoľ vek privatizácia musí by ťzaložená na základe, ktorý re špektuje potrebu transparentnosti a
plne zohľadní trhovú hodnotu PHS. Žiadnaďalšiaštátna pomoc nebude poskytnutá ako sú časť
predaja.
9. Vykoná sa obchodný plán pre ostatné oprávnené spolo čnosti. Najmä:
a) pre v šetky ostatné oprávnené spolo čnosti sa re štrukturaliza čné snahy zamerajú na:
i) zmenu strategického zamerania z výrobne orientovaného podniku na trhovo orientovaný,
ii) zlepšenie výkonnosti a ú činnosti ich podnikového riadenia, ako aj zabezpe čenie lep šej
kontroly priamych predajov,
iii) prehodnotenie stratégie osamostatnených spolo čností na základe riadneho preskúmania
hospodárskych hľ adísk a prípadné znovuza členenie slu žieb do materskej spolo čnosti,
b) v prípade spolo čnosti Huta Bankowa sa uskuto ční program zni žovania nákladov,
c) v prípade spolo čnosti Huta Buczek získanie potrebnej finan čnej podpory od verite ľov
a miestnych finan čných inš titúcií a vykonanie programu zni žovania nákladov vrátane zní ženia
investičných nákladov úpravou existujúcich výrobných zariadení,
d) v prípade spolo čnosti Huta Łabędy vykonanie programu zni žovania nákladov a zní ženie
závislosti na banskom priemysle,
e) v prípade spolo čnosti Huta Pokój dosiahnutie medzinárodných noriem produktivity v dcérskych
spoločnostiach, uskuto čnenie opatrení na zní ženie spotreby energie a neuskuto čnenie
navrhovaných investícií v oblasti spracovania a výstavby,C 310/330 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
f) v prípade spolo čnosti Huta Batory dosiahnutie dohody s veriteľ mi a finan čným inš titúciami
o rozložení splátok dlhov a o investi čných úveroch. Spolo čnosťtiežzabezpečí dodatočné
podstatné úspory nákladov spojené s re štrukturalizáciou zamestnanosti a zlep šenými výnosmi,
g) v prípade spolo čnosti Huta Andrzej zabezpe čenie pevného finan čného základu pre jej rozvoj
dosiahnutím dohody medzi sú časnými veriteľ mi, dlhodobými verite ľmi, obchodnými veriteľ mi a
finančnými inš titúciami. Ďalej musia by ťvykonané investície do valcovne za horúca a program
zníženia počtu zamestnancov,
h) v prípade spolo čnosti Huta L.W. vykonanie investícií v súvislosti s projektom podniku týkajúceho
sa valcovní za horúca, zdvíhacích zariadení a zlep šení v oblasti životného prostredia. Táto
spoločnosťmusí tieždosiahnu ťvyššiu úroveňproduktivity, a to prostredníctvom re štruktura-
lizácie zamestnanosti a zní ženia nákladov vonkaj ších služieb.
10. Všetky následné zmeny v celkovom pláne re štrukturalizácie a v jednotlivých plánoch
reštrukturalizácie musia by ťschválené Komisiou a, ak je to vhodné, Radou.
11. Reštrukturalizácia sa vykoná za plnej transp arentnosti a na základe zásad trhového
hospodárstva.
12. Komisia a Rada budú pred 1. máji 2004 a po ňom aždo konca obdobia re štrukturalizácie
v súlade s odsekmi 13 a ž18 pozorne sledova ťvykonávanie re štrukturalizácie a plnenie podmienok
vymedzených v tejto hlave týkajúcich sa životaschopnosti, štátnej pomoci a zní ženia výrobnej
kapacity. Na tento ú čel bude Komisia predklada ťRade správy.
13. Okrem štátnej pomoci Komisia a Rada sledujú aj hodnoty re štrukturalizácie stanovené
v prílohe 3 k Protokolu č. 8 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003. Pod odkazmi na odsek 14
protokolu v uvedenej prílohe sa rozumie odsek 14 tohto článku.
14. Sledovanie zah ŕňa nezávislé hodnotenie, ktoré sa vykoná v rokoch 2003, 2004, 2005 a 2006.
Použije sa test životaschopnosti ustanovený Komisiou a sú časťou hodnotenia bude preskúmanie
produktivity.15. Poľsko bude plne spolupracova ťso zreteľom na všetky opatrenia na sledovanie. Najmä:
a) Poľs k od ok o n c ar e štrukturaliza čného obdobia podáva Komisii polro čné správy
or eštrukturalizácii oprávnených spolo čností najneskôr do 15. marca a 15. septembra ka ždého
roka,
b) prvá správa musí by ťdoručená Komisii do 15. marca 2003 a posledná správa do 15. marca 2007,
pokiaľ Komisia nerozhodne inak,
c) správy musia obsahova ťvšetky údaje potrebné na sledovanie procesu re štrukturalizácie, štátnej
pomoci a zní ženia a vyu žitia výrobnej kapacity a poskytova ťdostatočné
 finančné údaje
na zhodnotenie splnenia podmienok a po žiadaviek uvedených v tejto hlave. Správy musia16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/331
obsahova ťaspoňinformácie ustanovené v prílohe 4 k Protokolu č. 8 k Aktu o pristúpení zo
16. apríla 2003, pri čom Komisia si vyhradzuje právo na ich zmenu so zreteľ om na svoje
skúsenosti po čas procesu sledovania. V prílohe 4 k Protokolu č. 8 k Aktu o pristúpení zo
16. apríla 2003 sa pod odkazom na odsek 14 protokolu rozumie odsek 14 tohto článku. Okrem
obchodných správ jednotlivých oprávnených spolo čností je vypracovaná správa o celkovej
situácii po ľského oceliarskeho odvetvia vrátane najnov šieho makroekonomického vývoja,
d) Poľ sko musí poskytnú ťvšetkyďalšie informácie potrebné na nezávislé ohodnotenie ustanovené
v odseku 14,
e) Poľ sko zavia že oprávnené spolo čnosti, aby sprístupnili v šetky údaje, ktoré by mohli by ťza iných
okolností pova žované za dôverné. Komisia pri podávaní správ Rade zabezpe čí, aby dôverné
informácie týkajúce sa jednotlivých spolo čností neboli zverejnené.
16. Komisia je oprávnená kedyko ľvek rozhodnú ťo poverení nezávislého poradcu, ktorý zhodnotí
výsledky sledovania, vykoná akéko ľvek nevyhnutné preskúmanie a podá správu Komisii a Rade.
17. Ak Komisia na základe sledovania zistí, že sa vyskytli podstatné odchýlky od finan čných údajov,
na základe ktorých bola hodnotená životaschopnos ť,m ôžep ožadovať od Poľ ska, aby prijalo vhodné
opatrenia na posilnenie re štrukturaliza čných opatrení dotknutých oprávnených spolo čností.
18. Ak by sa sledovaním preukázalo, že:
a) podmienky pre prechodnú úpravu uvedené v tejto hlave neboli splnené, alebo že
b) záväzky prijaté v rámci pred ĺženia obdobia, po čas ktorého mô žeP oľsko výnimo čne poskytnú ť
štátnu pomoc pre re štrukturalizáciu svojho oceliarskeho priemyslu pod ľa Európskej dohody o
pridružení uzatvorenej medzi Európskymi spolo čenstvami a ich členskými štátmi na jednej
strane a Poľ skom na strane druhej neboli splnené, alebo že
c) Poľsko v priebehu obdobia re štrukturalizácie poskytlo oceliarskemu priemyslu a najmä
oprávneným spolo čnostiam dodato čnú nezlu čiteľnúštátnu pomoc,
stratí prechodná úprava uvedená v tejto hlave ú činnosť.
Komisia prijme vhodné opatrenia, ktoré budú od dotknutej spolo čnosti vyž adovať vrátenie
akejkoľ vek pomoci poskytnutej v rozpore s podmienkami ustanovenými v tejto hlave.C 310/332 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
HLAVA IX
USTANOVENIA O BLOKU 1 A BLOKU 2 JADROVEJ ELEKTRÁRNE BOHUNICE V1 NA SLOVENSKU
Článok 64
Slovensko sa zaviazalo uzavrie ťblok 1 jadrovej elektrárne Bohunice V1 najneskôr do 31. decembra
2006 a blok 2 tejto elektrárne najneskôr do 31. decembra 2008 a následne tieto bloky odstavi ť.
Článok 65
1. Počas obdobia rokov 2004 –2006 Únia poskytne Slovensku finan čnú pomoc na podporu jeho
úsilia pri odstavení s cie ľom zmierniť následky uzavretia a odstavenia bloku 1 a bloku 2 jadrovej
elektrárne Bohunice V1 ( ďalej len „pomoc “).
2. O pomoci sa rozhodne a pomoc sa vykoná v súlade s ustanoveniami nariadenia Rady (EHS)
č. 3906/89 z 18. decembra 1989 o hospodárskej pomoci niektorým krajinám strednej a východnejEurópy (
1).
3. Na obdobie rokov 2004 –2006 sa na pomoc vyhradí 90 miliónov eur vyhradených
prostriedkov v rovnakej výš ke na každý rok.
4. Pomoc alebo časti tejto pomoci mo žno poskytnú ťako príspevok Únie Medzinárodnému fondu
pre odstavenie jadrovej elektrárne Bohunice, ktorý spravuje Európska banka pre obnovu a rozvoj.
Článok 66
Únia berie na vedomie, že odstavenie jadrovej elektrárne Bohunice V1 musí pokra čovaťaj
po uplynutí finan čného výhľ adu definovaného v medziin štitucionálnej dohode zo 6. mája 1999 a že
pre Slovensko predstavuje znač né finančné zať aženie. Táto situácia sa zoh ľadní v rozhodnutiach
o pokračovaní pomoci Únie v tejto oblasti po roku 2006.
Článok 67
Ustanovenia tejto hlavy sa uplat ňujú v zmysle Vyhlásenia o bloku 1 a bloku 2 jadrovej elektrárne
Bohunice V1 na Slovensku, ktoré v sebe zah ŕňa znenie preambuly k Protokolu č. 9 k Aktu
o pristúpení zo 16. apríla 2003 bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/333
(1) Ú. v. ES L 375, 23.12.1989, s. 11.
HLAVA X
USTANOVENIA O CYPRE
Článok 68
1. Uplat ňovanie acquis Spoloč enstva a Únie sa odkladá v tých častiach Cyperskej republiky,
v ktorých vláda Cyperskej republiky nevykonáva ú činnú správu.
2. Rada na základe návrhu Komisie rozhodne o zru šení odkladu uvedeného v odseku 1. Uzná šas a
jednomyse ľne.
Článok 69
1. Rada na základe návrhu Komisie ustanoví podmienky, za ktorých sa ustanovenia práva Únie
uplatňujú na hranicu medzi dvoma územiami uvedenými v článku 68 a v oblastiach, v ktorých vláda
Cyperskej republiky vykonáva ú činnú správu. Rada sa uzná ša jednomyse ľne.
2. Hranica medzi Východnými výsostnými pásmami a oblas ťami uvedenými v článku 68 sa po čas
trvania odkladu uplat ňovania acquis Spolo čenstva a Únie pod ľačlánku 68 na ú čelyčasti IV prílohy
k Protokolu č. 3 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 o výsostných pásmach Spojeného krá ľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska na Cypre pova žuje za súčasťvonkajšej hranice výsostných pásem.
Článok 70
1.Žiadne ustanovenie tejto hlavy nebráni prijatiu opatrení na ú čely podpory hospodárskeho
rozvoja oblastí uvedených v článku 68.
2. Takéto opatrenia nemajú vplyv na uplat ňovanie acquis Spoločenstva a Únie za podmienok
vymedzených v tomto protokole v ostatných častiach Cyperskej republiky.
Článok 71
V prípade vyrie šenia cyperskej otázky Rada na základe návrhu Komisie rozhodne o úprave
podmienok pristúpenia Cypru k Únii so zreteľ om na turecké cyperské spolo čenstv o. Rada sa uzná ša
jednomyse ľne.
Článok 72
Táto hlava sa uplat ňuje v zmysle vyhlásenia o Cypre, ktoré v sebe zah ŕňa znenie preambuly
k Protokolu č. 10 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 bez toho, aby sa zmenili jej právne ú činky.C 310/334 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
TRETIAČASŤ
USTANOVENIA O PRÍLOHÁCH K AKTU O PRISTÚPENÍ ZO 16. APRÍLA 2003
Článok 73
Príloha I a prílohy III a žXVII k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003, ich dodatky, ako aj prílohy k
protokolom č. 2, 3 a 8 k Aktu o pristúpení zo 16. apríla 2003 (1) tvoria neoddeliteľ nú súčasťtohto
protokolu.
Článok 74
1. Pod odkazmi na „zmluvu o pristúpení “v prílohách uvedených v článku 73 tohto protokolu sa
rozumie zmluva uvedená v článku IV-437 ods. 2 písm. e) ústavy, pod odkazmi na dátum alebo
moment podpísania tejto zmluvy sa rozumie 16. apríl 2003, pod odkazmi na de ňpristúpenia sa
rozumie 1. máj 2004.
2. Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek, sa pod odkazmi na „tento akt“ v prílohách
uvedených v článku 73 tohto protokolu rozumie Akt o pristúpení zo 16. apríla 2003.
V prílohách uvedených v článku 73 tohto protokolu sa pod odkazmi na ustanovenia Aktu o
pristúpení zo 16. apríla 2003 rozumie tento protokol, a to v súlade s nasledovnou korela čnou
tabuľkou.
Akt o pristúpení zo 16. apríla 2003 Protokol
Článok 21 Článok 12
Článok 22 Článok 13
Článok 24 Článok 15
Článok 32 Článok 21
Článok 37 Článok 26
Článok 52 Článok 32
3. Pojmy, ktoré sa vyskytujú v prílohách uvedených v článku 73, majú význam podľ a nasledujúcej
korelačnej tabu ľky okrem prípadov, ke ďodkazujú výlu čne na právne situácie, ktoré predchádzajú
nadobudnutiu platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/335
(1) Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33.
Pojmy pou žívané v prílohách uvedených v článku 73 Význam
Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva Ústava
Zmluva o Európskej únii Ústava
Zmluvy, na ktorých je zalo žená Európska únia Ústava
(Európske) spolo čenstvo Únia
Rozšírené spolo čenstvo Únia
Spoločenstvo Únia
EÚ Únia
Rozšírená únia alebo roz šírená EÚ Únia
Bez ohľadu na prvý pododsek význam pojmu „Spoločenstva “, pokiaľ sa používa v súvislosti
s pojmami „uprednost ňovanie“ a„rybné hospodárstvo“ , zostáva nezmenený.
4. Pod odkazmi na časti alebo ustanovenia Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva
v prílohách uvedených v článku 73 tohto protokolu sa rozumejú časti alebo ustanovenia ústavy
v súlade s nasledovnou korela čnou tabu ľkou.
Zmluva o ES Ústava
Tretiačasťhlava I ČasťIII hlava III kapitola I oddiel 3
Tretiačasťhlava I kapitola 1 ČasťIII hlava III kapitola I oddiel 3 poddodiel 1
Tretiačasťhlava II ČasťIII hlava III kapitola III oddiel 4
Tretiačasťhlava III ČasťIII hlava III kapitola I oddiely 2 a 4
Tretiačasťhlava VI kapitola 1 ČasťIII hlava III kapitola I oddiel 5
Článok 31 Článok III-155
Článok 39 Článok III-133
Článok 49 Článok III-144
Článok 58 Článok III-158
Článok 87 Článok III-167
Článok 88 Článok III-168
Článok 226 Článok III-360
Príloha I Príloha I
5. V prípadoch, ke ďje v prílohách uvedených v článku 73 tohto protokolu ustanovené, že Rada
alebo Komisia prijímajú právne akty, tieto akty nadobúdajú formu európskych nariadení alebo
európskych rozhodnutí.C 310/336 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
10. PROTOKOL O POSTUPE PRI NADMERNOM SCHODKU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC si ustanovi ťpodrobnosti postupu pri nadmernom schodku, ako je uvedené v článku III-184 ústavy,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Referenčné hodnoty uvedené v článku III-184 ods. 2 ústavy sú:
a) 3 % pre pomer plánovaného alebo skuto čného schodku verejných financií k hrubému
domácemu produktu v trhových cenách,
b) 60 % pre pomer verejného dlhu k hrubému domácemu produktu v trhových cenách.
Článok 2
Na účelyčlánku III-184 ústavy a tohto protokolu:
a)„verejný “znamená taký, ktorý sa vzť ahuje na verejnú správu, t. j. na ústredné, regionálne
a miestne orgány a fondy sociálneho zabezpe čenia s výnimkou obchodných operácií, ako sú
vymedzené v Európskom systéme integrovaných hospodárskych ú čtov,
b)„schodok “označuječistú potrebu financií, ako je vymedzená v Európskom systéme
integrovaných hospodárskych ú čtov,
c)„investícia “je tvorba hrubého fixného kapitálu, ako je vymedzená v Európskom systéme
integrovaných hospodárskych ú čtov,
d)„dlh“ označuje celkový hrubý dlh v jeho nominálnej hodnote nesplatený na konci roka
a konsolidovaný v jednotlivých odvetviach verejnej správy a medzi týmito odvetviami, ako je
vymedzené v písmene a).16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/337
Článok 3
Na zabezpe čenie účinnosti postupu pri nadmernom schodku zodpovedajú vlády členských štátov
podľa tohto postupu za schodok vo verejnej správe v zmysle článku 2 písm. a). Členskéštáty
zabezpečia, aby im vnútro štátne postupy v rozpo čtových zále žitostiach umož nili plniťzáväzky
v tejto oblasti, ktoré vyplývajú z ústavy. Členskéštáty podávajú Komisii pravidelné a bezodkladné
správy o plánovaných a skutoč ných schodkoch, ako aj o vý ške dlhov.
Článok 4
Štatistické údaje potrebné na uplatnenie tohto protokolu poskytne Komisia.C 310/338 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
11. PROTOKOLO KONVERGENČ NÝCH KRITÉRIÁCH
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI podrobne upravi ťkonvergen čné kritériá, ktorými sa Únia riadi pri rozhodovaní o ukon čení výnimiek tých
členských štátov, pre ktoré platí výnimka, ako sa uvádza v článku III-198 ústavy,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Kritérium cenovej stability, ktoré je uvedené v článku III-198 ods. 1 písm. a) ústavy znamená, že daný
členskýštát si udržiava dlhodobú cenovú stabilitu a priemernú mieru inflácie vykazovanú v priebehu
roka pred skúmaním, ktorá nepresahuje o viac ako 1,5 % mieru inflácie najviac troch členských
štátov, ktoré dosiahli v oblasti cenovej stability najlep šie výsledky. Inflácia sa meria pomocou indexu
spotrebiteľ ských cien na porovnateľ nom základe, ktorý zoh ľadní rozdiely vo vymedzení pojmov
v jednotlivých členských štátoch.
Článok 2
Kritérium stavu verejných financií, ktoré je uvedené v článku III ‑198 ods. 1 písm. b) ústavy znamená,
ževčase preskúmania sa na daný členskýštát nevzťahuje európske rozhodnutie Rady podľ ačlánku
III‑184 ods. 6 ústavy o existencii nadmerného schodku.
Článok 3
Kritérium ú časti na mechanizme výmenných kurzov Európskeho menového systému, ktoré je
uvedené v článku III-198 ods. 1 písm. c) ústavy znamená, že danýčlenskýštát dodržiaval počas
najmenej dvoch posledných rokov pred preskúmaním normálne fluktua čného rozpätie, ako je
stanovené mechanizmom menových kurzov Európskeho menového systému bez toho, aby bol
výmenný kurz vystavený silným tlakom. Osobitne v tomto istom období členskýštát z vlastného
podnetu nedevalvoval bilaterálny stredný kurz svojej meny vo či euru.
Článok 4
Konvergen čné kritérium úrokových sadzieb, ktoré je uvedené v článku III ‑198 ods. 1 písm. d) ústavy,
znamená, že v priebehu jedného roka pred preskúmaním neprekro čila priemerná dlhodobá
nominálna úroková sadzba daného členského štátu viac ako o dve percentá úrokovú sadzbu
maximálne troch štátov, ktoré v oblasti cenovej stability dosiahli najlep šie výsledky. Úrokové sadzby
sa hodnotia na základe dlhodobých štátnych dlhopisov alebo porovnate ľných cenných papierov,
pričom sa prihliada na rozdiely vo vymedzení pojmov v jednotlivých členských štátoch.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/339
Článok 5
Štatistické údaje potrebné na uplat ňovanie tohto protokolu poskytne Komisia.
Článok 6
Rada jednomyse ľne na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom, Európskou centrálnou
bankou a Hospodárskym a finan čným výborom uvedeným v článku III-192 ústavy prijme
zodpovedajúce ustanovenia, ktoré podrobne upravia konvergen čné kritériá uvedené v článku III-198
ústavy, ktorými sa potom nahradí tento protokol.C 310/340 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
12. PROTOKOL O EUROSKUPINE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI presadzova ťpodmienky silnej šieho hospodárskeho rastu v Európskej únii a na tieto ú čely rozvíja ťstále
užšiu koordináciu hospodárskych politík v rámci oblasti, kde sa pou žíva euro,
VEDOMÉ SI potreby upravi ťosobitné ustanovenia pre posilnený dialóg medzi členskými štátmi, ktorých menou je euro,
očakávajúc, že euro sa stane menou v šetkýchčlenských štátov Únie,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Ministričlenských štátov, ktorých menou je euro, sa stretávajú na neformálnych zasadnutiach. Takéto
zasadnutia sa konajú, ak je to potrebné, na prediskutovanie otázok týkajúcich sa osobitných
povinností, ktoré majú spolo čné v súvislosti s jednotnou menou. Komisia sa zú častňuje na
zasadnutiach. Európska centrálna banka je pozývaná k ú časti na takýchto zasadnutiach, ktoré
pripravujú zástupcovia ministrov zodpovedných za financie v členských štátoch, ktorých menou je
euro, a zástupcovia Komisie.
Článok 2
Ministričlenských štátov, ktorých menou je euro, volia na dva a pol roka svojho predsedu vä čšinou
týchtočlenských štátov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/341
13. PROTOKOL O URČ ITÝCH USTANOVENIACH VZŤ AHUJÚCICH SA NA SPOJENÉ
KRÁĽOVSTVO VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA S OH ĽADOM NA
HOSPODÁRSKU A MENOVÚ ÚNIU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
UZNÁVAJÚC, že Spojené krá ľovstvo nie je viazané ani povinné prija ťeuro bez osobitného rozhodnutia svojej vlády
a parlamentu,
SO HĽADOM na skuto čnosť,že 16. októbra 1996 a 30. októbra 1997 vláda Spojeného krá ľovstva oznámila Rade svoj
úmysel nezú častniťsa tretej etapy hospodárskej a menovej únie, za podmienok uvedených v odseku 1 Protokolu
ou rčitých ustanoveniach vz ťahujúcich sa na Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska, ktorý je pripojený
k Zmluve o zalo žení Európskeho spolo čenstva,
BERÚC do úvahy prax vlády Spojeného krá ľovstva financova ťúvery predajom poh ľadávok súkromnému sektoru,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Pokiaľ Spojené krá ľovstvo neoznámi Rade, že má v úmysle prija ťeuro, nie je povinné ho prija ť.
Článok 2
So hľadom na oznámenie, ktoré vláda Spojeného krá ľovstva podala Rade 16. októbra 1996
a 30. októbra 1997, články 3 a ž8 a 10 sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo.
Článok 3
Spojené krá ľovstvo si ponechá právomoci v oblasti menovej politiky v súlade so svojím
vnútroštátnym právom.
Článok 4
Článok I-30 ods. 2, s výnimkou prvej a poslednej vety tohto článku,článok I-30 ods. 5, článok III-
177 druhý odsek, článok III-184 ods. 1, 9 a 10, článok III-185 ods. 1 a ž5,článok III-186, články III-
188, III-189, III-190 a III-191, článok III-196, článok III-198 ods. 3, článok III-326 a článok III-382
ústavy sa nevz ťahujú Spojené krá ľovstvo. To isté platí pre článok III-179 ods. 2, pokiaľ ide o prijatie
častí hlavných usmernení hospodárskej politiky, ktoré sa týkajú v šeobecne eurozóny.C 310/342 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Odkazy na Úniu alebo členskéštáty uvedené v ustanoveniach prvého odseku sa nevz ťahujú na
Spojené krá ľovstvo a odkazy na národné centrálne banky sa nevz ťahujú na Bank of England.
Článok 5
Spojené krá ľovstvo sa sna ží predchádza ťnadmernému schodku verejných financií.
Články III-192 ods. 4 a III-200 ústavy sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo tak, ako by sa týkali štátu,
pre ktorý platí výnimka. Články III-201 a III-202 ústavy sa na ďalej vzť ahujú na Spojené krá ľovstvo.
Článok 6
Hlasovacie práva Spojeného krá ľovstva sa pozastavujú, ak Rada prijíma opatrenia uvedené v článkoch
vymenovaných v článku 4. Na tento ú čel sa uplat ňuječlánok III-197 ods. 4 druhý a tretí pododsek
ústavy.
Spojené krá ľovstvo naviac nemá právo zúčast ňovaťsa na menovaní prezidenta, viceprezidenta
a inýchčlenov výkonnej rady Európskej centrálnej banky podľ ačlánku III-382 ods. 2 druhého,
tretieho a štvrtého pododseku ústavy.
Článok 7
Články 3, 4, 6 a 7, článok 9 ods. 2, článok 10 ods. 1, 2 a 3, článok 11 ods. 2, článok 12 ods. 1,
články 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 50 Protokolu o Štatúte Európskeho
systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky ( ďalej len „štatút “) sa na Spojené krá ľovstvo
nevzťahujú.
Odkazy
v týchtočlánkoch na Úniu alebo členskéštáty sa nevz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a odkazy
na národné centrálne banky alebo na podielnikov sa nevz ťahujú na Bank of England.
Odkazy v článkoch 10 ods. 3 a 30 ods. 2 štatútu na „upísané základné imanie Európskej centrálnej
banky “sa nevzťahujú na upísané základné imanie Bank of England.
Článok 8
Článok III-199 ústavy a články 43 a ž47štatútu sa uplat ňujú bez oh ľadu na to, či existuje členskýštát,
pre ktorý platí výnimka s týmito zmenami:a) odkazy v článku 43 štatútu na úlohy Európskej centrálnej banky a Európskeho menového
inštitútu sa týkajú tých úloh, ktoré je potrebné splni ťpo zavedení eura v dôsledku rozhodnutia
Spojeného krá ľovstva neprija ťeuro,
b) okrem úloh uvedených v článku 46 štatútu Európska centrálna banka poskytuje rady a pomoc
pri príprave ka ždého európskeho nariadenia alebo ka ždého európskeho rozhodnutia Rady, ktoré16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/343
sa týkajú Spojeného krá ľovstva pod ľačlánku 9 písm. a) a c) tohto protokolu,
c) Bank of England splatí svoje upísané základné imanie Európskej centrálnej banky ako príspevok
na jej prevádzkové náklady na rovnakom základe ako národné centrálne banky členských štátov,
pre ktoré platí výnimka.
Článok 9
Spojené krá ľovstvo mô že kedykoľ vek oznámi ťRade svoj úmysel prija ťeuro. V takom prípade:
a) Spojené krá ľovstvo má právo prija ťeuro len za predpokladu, že splní potrebné podmienky. Na
žiadosťSpojeného krá ľovstva za podmienok a v súlade s postupom podľ ačlánku III-198 ods. 1
a 2 ústavy sa Rada uznesie, či Spojené krá ľovstvo spĺň a potrebné podmienky,
b) Bank of England splatí svoj upísaný kapitál, prevedie do Európskej centrálnej banky menové
rezervy a prispieva do jej rezerv na rovnakom základe ako národná centrálna banka členského
štátu, ktorému sa zru šila výnimka,
c) Rada za podmienok a v súlade s postupom pod ľačlánku III-198 ods. 3 ústavy prijme v šetky
ďalšie rozhodnutia potrebné na to, aby Spojené krá ľovstvo mohlo prija ťeuro.
Ak Spojené krá ľovstvo prijme euro v súlade s ustanoveniami tohto článku,články 3 a ž8 stratia
účinnosť.
Článok 10
Rešpektujúc článok III-181 ústavy a článok 21 ods. 1 štatútu, vláda Spojeného krá ľovstva si mô že
ponec
haťvlastné „spôsoby a prostriedky “, ktoré uplat ňuje v styku s Bank of England dovtedy, pokia ľ
Spojené krá ľovstvo neprijme euro.C 310/344 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
14. PROTOKOL O URČ ITÝCH USTANOVENIACH VZ ŤAHUJÚCICH SA NA DÁNSKO
SO HĽADOM NA HOSPODÁRSKU A MENOVÚ ÚNIU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
BERÚC DO ÚVAHY, že ústava Dánska obsahuje ustanovenia, pod ľa ktorých sa mô žev yžadovaťreferendum predtým,
ako sa Dánsko vzdá výnimky,
BERÚC DO ÚVAHY, že 3. novembra 1993 vláda Dánska oznámila Rade svoj úmysel nezú častniťsa tretej etapy
hospodárskej a menovej únie, za podmienok uvedených v odseku 1 Protokolu o ur čitých ustanoveniach vz ťahujúcich sa
na Dánsko, ktorý je pripojený k Zmluve o zalo žení Európskeho spolo čenstva,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
So hľadom na oznámenie, ktoré vláda Dánska predlo žila Rade 3. novembra 1993, sa na Dánsko
vzťahuje výnimka. V dôsledku výnimky sa na Dánsko vz ťahujú všetky ustanovenia ústavy a Štatútu
Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ktoré odkazujú na výnimky.
Článok 2
Výnimku mo žno zrušiťpostupom pod ľačlánku III-198 ústavy, ktorý sa mô že uplatniťlen na základe
žiadosti Dánska.
Článok 3
Tento protokol stráca platnos ťv prípade zru šenia výnimky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/345
15. PROTOKOL O URČ ITÝCH ÚLOHÁCH NÁRODNEJ BANKY DÁNSKA
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC si urovnanie niektorých osobitných problémov, ktoré sa vz ťahujú na Dánsko,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Článok 14 Protokolu o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa
uplatňuje bez toho, aby bolo dotknuté právo Národnej banky Dánska vykonáva ťúlohy s oh ľadom na
tiečasti Dánskeho krá ľovstva, ktoré nie sú sú časťou Únie.C 310/346 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
16. PROTOKOL O RE ŽIME FRANKU V RÁMCI TICHOMORSKÉHO FINAN ČNÉHO
SPOLOČENSTVA (TFS)
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC si zoh ľadniťurčitú osobitnú zále žitosťtýkajúcu sa Francúzska,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Francúzsko si mô že zachova ťvýsadné právo menovej emisie v Novej Kaledónii, Francúzskej
Polynézii, Wallise a Futune za podmienok ustanovených vnútro štátnymi právnymi predpismi a jedine
Francúzsko zodpovedá za určenie parity franku Tichomorského finan čného spolo čenstva.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/347
17. PROTOKOL O SCHENGENSKOM ACQUIS ZAČLENENOM DO RÁMCA EURÓPSKEJ ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že ustanovenia Schengenského acquis , ktoré tvoria dohody o postupnom zru šení kontrol na
vnútorných hraniciach podpísané niektorými členskými štátmi Európskej únie v Schengene 14. júna 1985 a 19. júna
1990, ako aj s nimi spojené dohody a pravidlá prijaté na základe týchto dohôd, boli za členené do rámca Európskej únie
Protokolom pripojeným k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o zalo žení Európskeho spolo čenstva,
ŽELAJÚC SI zachova ťSchengenské acquis , tak ako sa rozvíjalo od nadobudnutia platnosti vy ššie uvedeného protokolu
v rámci ústavy, a rozvíja ťtoto acquis tak, aby sa tým prispelo k dosiahnutiu cie ľa poskytnú ťobčanom Únie priestor
slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti bez vnútorných hraníc,
BERÚC DO ÚVAHY osobitné postavenie Dánska,
BERÚC DO ÚVAHY skuto čnosť,že Írsko a Spojené krá ľovstvo Ve ľkej Británie a Severného Írska sa nepodie ľajú na
všetkých ustanoveniach Schengenského acquis ;a však je potrebné umo žniťtýmtočlenskýmštátom prija ťiné ustanovenia
tohto acquisčiastoč ne alebo úplne,
UZNÁVAJÚC, že následkom toho je potrebné pou žiťustanovenia ústavy, ktoré sa vz ťahujú na užš iu spoluprácu medzi
niektorými členskými štátmi,
BERÚC DO ÚVAHY potrebu zachova ťosobitné vz ťahy s Islandskou republikou a Nórskym krá ľovstvom, pri čom oba
štáty, ako aj severské štáty, ktoré sú členmi Európskej únie, sú viazané ustanoveniami Severskej pasovej únie,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Belgické krá ľovstvo,Česká republika, Dánske krá ľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska
republika, Helénska republika, Španielske krá ľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika,
Cyperská republika, Loty šská republika, Litovská republika, Luxemburské ve ľkovojvodstvo, Maď arská
republika, Maltská republika, Holandské krá ľovstvo, Rakúska republika, Po ľská republika, Portugalská
republika, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika a Švédske krá ľovstvo sú
oprávnené uskutočň ovaťmedzi sebou posilnenú spoluprácu v oblastiach upravených ustanoveniami
vymedzenými Radou, ktoré tvoria „Schengenské“ acquis . Táto spolupráca sa vykonáva v rámci
inštitucionálneho a právneho rámca Únie s oh ľadom na príslu šné ustanovenia ústavy.C 310/348 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 2
Schengenské acquis sa uplatňuje včlenských štátoch uvedených v článku 1 bez toho, aby bol
dotknutý článok 3 Protokolu vzť ahujúceho sa na Zmluvu a Akt o pristúpení Českej republiky,
Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej
republiky, Maltskej republiky, Poľ skej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky. Rada
nahrádza Výkonný výbor zriadený na základe Schengenských dohôd.
Článok 3
ÚčasťDánska pri prijímaní opatrení, ktoré predstavujú vývoj Schengenského acquis , rovnako ako
zavádzanie týchto opatrení a ich uplat ňovanie v Dánsku, sa spravuje príslu šnými ustanoveniami
Protokolu o postavení Dánska.
Článok 4
Írsko a Spojené krá ľovstvo Veľ kej Británie a Severného Írska mô žu kedykoľ vek pož iadaťo pripojenie
sa k niektorým, alebo v šetkým ustanoveniam Schengenského acquis.
Rada prijme európske rozhodnutie na základe žiadosti. Uzná ša sa jednomyse ľne hlasmi svojich
členov uvedených v článku 1 a zástupcu vlády dotknutého štátu.
Článok 5
Návrhy a podnety zalo žené na Schengenskom acquis podliehajú príslu šným ustanoveniam ústavy.
Ak v tejto súvislosti Írsko alebo Spojené krá ľovstvo alebo oba štáty neoznámia v primeranej lehote
predsedovi Rady svoje želanie pripoji ťsa, povolenie uvedené v článku III-419 ods. 1 ústavy sa
považuje za udelené členským štát om uvedeným v článku 1 a Írsku alebo Spojenému krá ľovstvu, ak
si jeden z nich želá zúčastniťsa spolupráce v daných oblastiach.
Článok 6
Islandská republika a Nórske krá ľovstvo sú pridru žené k vykonávaniu Schengenského acquis
a k pokra čovaniu na jeho ďalšom vývoji. Primerané postupy sa na tento ú čel dohodnú v dohode,
ktorú má Rada s týmito štátmi uzatvori ť,p r ičom sa uzná ša jednomyse ľne hlasmi svojich členov
uvedených v článku 1. Táto dohoda musí obsahova ťustanovenia o podieľ aní sa Islandu a Nórska
na akýchkoľ vek finan čných dôsledkoch vyplývajúcich z vykonávania tohto protokolu.
Rada jednomyse ľne uzavrie s Islandom a Nórskom osobitnú dohodu o určení práv a záväzkov medzi
Írskom a Spojeným krá ľovstvom Veľ kej Británie a Severného Írska na jednej strane a Islandom
a Nórskom na strane druhej, a to v oblastiach, v ktorých sa na tieto štáty vzť ahuje Schengenské acquis.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/349
Článok 7
Na účely rokovaní o prijatí nových členských štátov do Európskej únie sa Schengenské acquis a iné
opatrenia prijaté inš titúciami v rozsahu jeho pôsobnosti pova žujú za acquis, ktoré musí by ťv celom
rozsahu prijaté v šetkými kandidátskymi štátmi.C 310/350 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
18. PROTOKOL O UPLAT ŇOVANÍ URČ ITÝCH ASPEKTOV ČLÁNKU III-130 ÚSTAVY NA
SPOJENÉ KRÁ ĽOVSTVO A ÍRSKO
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI urovna ťniektoré osobitné problémy, ktoré sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a Írsko,
BERÚC NA VEDOMIE mnohoro čnú existenciu osobitných úprav o cestovaní medzi Spojeným krá ľovstvom a Írskom,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Spojené krá ľovstvo má právo, bez oh ľadu načlánky III-130 a III-265 ústavy, v šetky ostatné
ustanovenia tejto ústavy, v šetky opatrenia prijaté podľ a tejto ústavy alebo v šetky medzinárodné
zmluvy uzavreté Úniou alebo Úniou a jej členskými štátmi s jednou alebo viacerými tretími
krajinami, vykonáva ťna svojich hraniciach s ostatnými členskými štátmi také kontroly osôb
žiadajúcich o vstup do Spojeného krá ľovstva, aké pova žuje za nevyhnutné na ú čely:
a) overenia, čio bčaniačlenských štátov a ich závislé osoby vykonávajúcich práva priznané právom
Únie, ako aj ob čania ostatných štátov, ktorým boli tieto práva priznané na základe zmluvy,
ktorou je Spojené krá ľovstvo viazané, majú právo na vstup do Spojeného krá ľovstva, a
b) rozhodnutia, či sa iným osobám udelí povolenie na vstup do Spojeného krá ľovstva.
Články III-130 a III-265 ústavy, v šetky ostatné ustanovenia tejto ústavy alebo v šetky opatrenia prijaté
na jej základe sa uplat ňujú bez toho, aby bolo dotknuté právo Spojeného krá ľovstva prija ťalebo
vykonáva ťakékoľ vek takéto kontroly. Odkazy na Spojené krá ľovstvo v tomto článku zah ŕňajú
územia, za ktorých zahrani čné vzť ahy je Spojené krá ľovstvo zodpovedné.
Článok 2
Spojené krá ľovstvo a Írsko mô žua jn aďalej uzatvára ťmedzi sebou dojednania týkajúce sa pohybu
osôb medzi ich územiami ( „spoločná oblas ťcestovania “), pričom plne re špektujú práva osôb
uvedených v článku 1 prvom odseku písm. a) tohto protokolu. V dôsledku toho, pokia ľsú takéto
dojednania v platnosti, ustanovenia článku 1 tohto protokolu sa vzť ahujú na Írsko za rovnakých
podmienok, ako na Spojené krá ľovstvo.Články III-130 a III-265 ústavy, v šetky ostatné ustanovenia
tejto ústavy alebo v šetky opatrenia prijaté na jej základe sa uplat ňujú bez toho, aby bolo dotknuté
niektoré z takýchto dojednaní.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/351
Článok 3
Ostatnéčlenskéštáty majú právo vykonávať na svojich hraniciach alebo na ktoromko ľvek mieste
vstupu na ich územie takéto kontroly osôb žiadajúcich o vstup na ich územie zo Spojeného
kráľovstva alebo z území, za ktorých zahrani čné vzť ahy je Spojené krá ľovstvo zodpovedné, a to na tie
isté účely, aké sú uvedené v článku 1 tohto protokolu, alebo kontroly osôb žiadajúcich o vstup
z Írska, a to v rozsahu, v akom sa ustanovenia článku 1 tohto protokolu vzť ahujú na Írsko.
Články III-130 a III-265 ústavy, v šetky ostatné ustanovenia tejto ústavy alebo v šetky opatrenia prijaté
na jej základe sa uplat ňujú bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov prijať alebo vykonáva ť
takéto kontroly.
Článok 4
Tento protokol sa vz ťahuje aj na akty, ktoré zostávajú v platnosti na základe článku IV-438 ústavy.C 310/352 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
19. PROTOKOL O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA A ÍRSKA S OH ĽADOM
NA POLITIKY VZŤ AHUJÚCE SA NA HRANI ČNÉ KONTROLY, AZYL, PRIS ŤAHOVALECTVO,
AKO AJ NA JUSTI ČNÚ SPOLUPRÁCU V OB ČIANSKYCH VECIACH
A POLICAJNÚ SPOLUPRÁCU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI urovna ťniektoré problémy, ktoré sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a Írsko,
BERÚC NA VEDOMIE Protokol o uplat ňovaní určitých aspektov článku III-14 ústavy na Spojené krá ľovstvo a Írsko,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Podľačlánku 3 sa Spojené krá ľovstvo a Írsko nepodie ľajú na prijímaní navrhovaných opatrení Radou
podľačasti III hlavy III kapitoly IV oddielov 2 alebo 3 ústavy, článku III-260 ústavy, v rozsahu, v akom
sa tietočlánky týkajú oblastí, na ktoré sa vzť ahujú uvedené oddiely, článku III-263 alebo III-275
ods. 2 písm. a) ústavy. Jednomyse ľnosťčlenov Rady sa s výnimkou zástupcov vlád Spojeného
kráľovstva a Írska po žaduje s oh ľadom na akty Rady, ktoré majú by ťprijaté jednomyse ľne.
Na účely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 %
členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto
štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
Odchylne od druhého a tretieho odseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničných vecí Únie, po žado vaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa
najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva týchto štátov.
Článok 2
V zmysle článku 1 a s výhradou článkov 3, 4 a 6, žiadne z ustanovení časti III hlavy III kapitoly IV
oddielov 2 alebo 3 ústavy, článku III-260 ústavy, v rozsahu, v akom sa tieto články týkajú oblastí, na
ktoré sa vz ťahujú uvedené oddiely, článku III-263 alebo III-275 ods. 2 písm. a) ústavy, žiadne
ustanovenie prijaté podľ a týchto oddielov alebo článkov, žiadne ustanovenie akejkoľ vek medzi-
národnej zmluvy uzavretej Úniou podľ a týchto oddielov alebo článkov, a žiadne rozhodnutie16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/353
Súdneho dvora Európskej únie o výklade akéhoko ľvek takého ustanovenia alebo opatrenia, nie je
záväzné pre Spojené krá ľovstvo alebo Írsko alebo sa s oh ľadom na tieto štáty neuplat ňuje. Tieto
ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia neovplyv ňujúžiadnym spôsobom právomoci, práva
a záväzky týchto štátov. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajú
žiadnym spôsobom acquis communautaire, ani acquis Únie a netvoria sú časťpráva Únie tak, ako sa
uplatňujú na Spojené krá ľovstvo alebo Írsko.
Článok 3
1. Spojené krá ľovstvo alebo Írsko mô žu písomne oznámi ťRade do troch mesiacov od predlo ženia
návrhu Rade pod ľačasti III hlavy III kapitoly IV oddielov 2 alebo 3 ústavy, alebo návrhu alebo
podnetu podľ ačlánku III-263 alebo článku III-275 ods. 2 písm. a) ústavy, žes iželajú podieľ aťsa na
prijatí alebo uplat ňovaní akéhokoľ vek navrhovaného opatrenia, následne po čom je tento štát
oprávnený tak urobi ť. Jednomyse ľnosťčlenov Rady, s výnimkou člena, ktorý nepostúpil takéto
oznámenie, sa po žaduje s oh ľadom na akty Rady, ktoré majú by ťprijaté jednomyse ľne. Opatrenie
prijaté v zmysle tohto odseku je záväzné pre v šetkyčlenskéštáty, ktoré sa zú častnili na jeho prijatí.
Európsk
e nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktoré sú prijaté pod ľačlánku III-260 ústavy
ustanovujú podmienky ú časti Spojeného krá ľovstva a Írska na hodnoteniach týkajúcich sa oblastí
upravených v časti III hlave III kapitole IV oddieloch 2 alebo 3 ústavy.
Na účely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 %
členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto
štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
Odchylne od druhého a tretieho odseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničných vecí Únie, po žadovaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa
najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva týchto štátov.
2. Ak nemô žeb yťpo uplynutí primeranej lehoty prijaté opatrenie uvedené v odseku 1 s ú časťou
Spojeného krá ľovstva alebo Írska, mô že Rada prijať takéto opatrenie v súlade s článkom 1 bez ú časti
Spojeného krá ľovstva alebo Írska. V tomto prípade sa uplat ňuječlánok 2.
Článok 4
Spojené krá ľovstvo alebo Írsko mô žu kedykoľ vek po prijatí opatrenia pod ľačasti III hlavy III
kapitoly IV oddielov 2 alebo 3 ústavy, článku III-263 alebo článku III-275 ods. 2 písm. a) ústavy
oznámiťRade a Komisii svoj zámer prija ťuvedené opatrenie. V takom prípade sa primerane uplatní
postup ustanovený v článku III-420 ods. 1 ústavy.C 310/354 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 5
Členskýštát, ktorý nie je viazaný opatrením prijatým pod ľačasti III hlavy III kapitoly IV oddielov 2
alebo 3 ústavy, článku III-263 alebo článku III-275 ods. 2 písm. a) ústavy, sa nepodie ľa na finan čných
dôsledkoch tohto opatrenia, okrem administratívnych nákladov in štitúcií, pokiaľč lenovia Rady
jednomyse ľne hlasmi v šetkých svojich členov, po porade s Európskym parlamentom, nerozhodnú
inak.
Článok 6
Ak je v prípadoch uvedených v tomto protokole Spojené krá ľovstvo alebo Írsko viazané opatrením
prijatým podľ ačasti III hlavy III kapitoly IV oddielov 2 alebo 3 ústavy, článku III-260 ústavy
v rozsahu, v akom sa tieto články týkajú oblastí, na ktoré sa vzť ahujú uvedené oddiely, článok III-263
alebočlánok III-275 ods. 2 písm. a) ústavy, príslu šné ustanovenia ústavy sa uplat ňujú na tento štát
vo vzťahu k predmetnému opatreniu.
Článok 7
Články 3 a 4 sa uplat ňujú bez toho, aby bol dotknutý Protokol o Schengenskom acquis začlenenom
do rámca Európskej únie.
Článok 8
Írsko mô že písomne oznámi ťRade,žes iužneželá podlieha ťustanoveniam tohto protokolu.
V takom prípade sa uvedené ustanovenia u žna Írsko nevz ťahujú.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/355
20. PROTOKOL O POSTAVENÍ DÁNSKA
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA na rozhodnutie hláv štátov alebo predsedov vlád zo zasadania v rámci Európskej rady
v Edinburghu z 12. decembra 1992 o niektorých problémoch prednesených Dánskom k Zmluve o Európskej únii,
ZOHĽADŇUJÚC postavenie Dánska s oh ľadom na obč ianstvo, hospodársku a menovú úniu, obrannú politiku,
spravodlivos ťa vnútorné veci tak, ako je to uvedené v rozhodnutí z Edinburghu,
UVEDOMUJÚC SI skuto čnosť,že pokračovanie právneho re žimu v rámci ústavy, ktorý bol zalo žený rozhodnutím
z Edinburghu, významne obmedzí ú časťDánska na dôlež itých oblastiach spolupráce Únie a že by bolo v najlep šom
záujme Únie zabezpe čiťintegritu acquis v priestore slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti,
ŽELAJÚC SI z tohto dôvodu, aby sa zalo žil právny rámec, ktorý by Dánsku poskytol mo žnosťzúčastňovaťsa na
prijímaní opatrení navrhovaných na základe časti III hlavy III kapitoly IV ústavy a vítajúc zámer Dánska vyu žiťtúto
možnosť, pokiaľ to bude mo žné v súlade s jeho ústavnými po žiadavkami,
BERÚC DO ÚVAHY, že Dánsko nebude bráni ťostatným členským štátom, aby rozvíjali spoluprácu týkajúcu sa
opatrení, ktoré pre Dánsko nie sú záväzné,
BERÚC NA VEDOMIE Protokol o Schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k ústave:
ČASŤI
Článok 1
Dánsko sa nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou podľ ačasti III hlavy III kapitoly IV
ústavy. Jednomyse ľnosťčlenov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády po žaduje s oh ľadom na
akty Rady, ktoré majú by ťprijaté jednomyse ľne.
Na účely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 %
členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto
štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.C 310/356 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Odchylne od druhého a tretieho odseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničných vecí Únie, po žadovaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa
najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva týchto štátov.
Článok 2
Žiadne ustanovenie časti III hlavy III kapitoly IV ústavy, žiadne opatrenie prijaté podľ a uvedenej
kapitoly, žiadne ustanovenie akejkoľ vek medzinárodnej zmluvy uzavretej Úniou podľ a uvedenej
kapitoly a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie o výklade akéhoko ľvek takýchto
ustanovení alebo opatrení nie je záväzné pre Dánsko alebo sa s oh ľadom na tento štát neuplat ňuje.
Tieto ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia neovplyv ňujúžiadnym spôsobom právomoci, práva
a záväzky Dánska. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajúžiadnym
spôsobom acquis communautaire, ani acquis Únie a netvoria sú časťpráva Únie tak, ako sa uplat ňujú
na Dánsko.
Článok 3
Dánsko sa nepodie ľan af i n a n čných dôsledkoch opatrení uvedených v článku 1, okrem
administratívnych nákladov in štitúcií.
Článok 4
1. Dánsko sa v lehote šiestich mesiacov po prijatí opatrenia Rady, ktoré predstavuje vývoj
Schengenského acquis aso hľadom na časťI rozhodne, či transponuje toto opatrenie do svojho
vnútroštátneho práva. Ak sa tak rozhodne vykona ť, toto opatrenie predstavuje záväzok podľ a
medzinárodného práva medzi Dánskom a ostatnými členskými štátmi, ktoré sú týmto opatrením
viazané.
Ak sa Dánsko rozhodne neuplat ňovaťtoto opatrenie, členskéštáty, pre ktoré je toto opatrenie
záväzné, a Dánsko zvá žia vhodné opatrenia, ktoré sa majú prija ť.
2. Dánsko si ponechá práva a povinnosti existujúce pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o Ústave
pre Európu s oh ľadom na Schengenské acquis .
ČASŤII
Článok 5
So hľadom na opatrenia prijaté Radou podľ ačlánku I-41, článku III-295 ods. 1 a článkov III-309 a ž
III-313 ústavy sa Dánsko nepodie ľa na vypracovaní a vykonávaní rozhodnutí a opatrení Únie, ktoré
majú obranné dôsledky. Preto sa Dánsko nepodie ľa ani na ich prijímaní. Dánsko nebude bráni ť
ostatným členským štátom vďalšom rozvoji ich spolupráce v tejto oblasti. Dánsko nie je povinné
prispievaťna financovanie prevádzkových výdavkov, ktoré vyplývajú z takýchto opatrení, ani
poskytova ťÚnii svoje obranné kapacity.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/357
Jednomyse ľnosťčlenov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády po žaduje s oh ľadom na akty
Rady, ktoré musia by ťprijaté jednomyse ľne.
Na účely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 %
členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto
štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
Odchylne od tretieho a štvrtého odseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničných vecí Únie, po žadovaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa
najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva týchto štátov.
ČASŤIII
Článok
6
Tento protokol sa rovnako vz ťahuje na opatrenia, ktoré zostávajú v platnosti na základe článku IV-
438 ústavy, ktoré boli pred nadobudnutím platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu zahrnuté
v Protokole o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva.
Článok 7
Články 1, 2 a 3 sa nevz ťahujú na opatrenia určujúce tretie krajiny, ktorých štátni príslu šníci musia
maťpri prekro čení vonkaj ších hraníc členských štátov víza, alebo na opatrenia, ktoré sa vzť ahujú na
zavedenie jednotného formátu víz.
ČASŤIV
Článok 8
Dánsko mô že kedykoľ vek v súlade so svojimi ústavnými po žiadavkami informova ťostatnéčlenské
štáty o tom, žes iužneželá uplatňovaťčiastočne alebo úplne tento protokol. V takom prípade Dánsko
bude uplat ňovaťv celom rozsahu opatrenia platné v rámci Európskej únie.
Článok 9
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 8, mô že Dánsko kedykoľ vek v súlade s jeho ústavnými
požiadavkami oznámi ťostatným členským štátom,žesúčinnosťou od prvého d ňa v mesiaci
nasledujúceho po oznámení časťI tohto protokolu pozostáva z ustanovení uvedených v prílohe
k tomuto protokolu. V takom prípade sú podľ a toho pre číslované články 5 a ž9.C 310/358 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
2.Šesťmesiacov odo dň a nadobudnutia ú činnosti oznámenia uvedeného v odseku 1 je celé
Schengenské acquis, ako aj opatrenia prijaté s cieľ om vývoja tohto acquis, ktoré boli pre Dánsko
doteraz záväzné ako záväzky podľ a medzinárodného práva, záväzné pre Dánsko ako právo Únie.
PRÍLOHA
Článok 1
S výhradou článku 3 sa Dánsko nepodie ľa na prijímaní navrhovaných opatrení Radou pod ľačasti III
hlavy III kapitoly IV ústavy. Jednomyse ľnosťčlenov Rady sa s výnimkou zástupcov dánskej vlády
požaduje s oh ľadom na akty Rady, ktoré musia by ťprijaté jednomyse ľne.
Na účely tohto článku je kvalifikovaná vä čšina vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa najmenej 55 %
členov Rady, ktorí zastupujú zúčastnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 % obyvateľ stva týchto
štátov.
Blokujúcu men šinu musí tvori ťaspoňminimálny po četčlenov Rady, ktorí zastupujú viac ako 35 %
obyvateľstva zúčastnených členských štátov, plus jeden člen, v opa čnom prípade sa kvalifikovaná
väčšina považuje za dosiahnutú.
Odchylne od druhého a tretieho odseku, ak sa Rada neuzná ša na návrh Komisie alebo ministra
zahraničnýc
h vecí Únie, po žadovaná kvalifikovaná vä čšina je vymedzená ako vä čšina rovnajúca sa
najmenej 72 % členov Rady, ktorí zastupujú zú častnené členskéštáty zahŕňajúce aspo ň65 %
obyvateľstva týchto štátov.
Článok 2
V zmysle článku 1 a s výhradou článkov 3, 4 a 6, žiadne ustanovenia časti III hlavy III kapitoly IV
ústavy,žiadne opatrenie prijaté pod ľa uvedenej kapitoly, žiadne ustanovenie akejkoľ vek medzi-
národnej zmluvy uzavretej Úniou pod ľa tejto kapitoly a žiadne rozhodnutie Súdneho dvora
Európskej únie o výklade týchto ustanovení alebo opatrení nie je záväzné pre Dánsko alebo sa
so hľadom na tento štát neuplat ňuje. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo rozhodnutia neovplyv ňujú
žiadnym spôsobom právomoci, práva a záväzky Dánska. Tieto ustanovenia, opatrenia alebo
rozhodnutia nemenia ani nedop ĺňajúžiadnym spôsobom acquis communautaire, ani acquis Únie
a netvoria sú časťpráva Únie tak, ako sa uplat ňujú na Dánsko.
Článok 3
1. Dánsko mô že písomne oznámi ťpredsedovi Rady do troch mesiacov od predlo ženia návrhu
alebo podnetu Rade pod ľačasti III hlavy III kapitoly IV ústavy, žes iž elá podieľ aťsa na prijatí alebo
uplatňo vaní akéhokoľ vek navrhovaného opatrenia, následne po čom je Dánsko oprávnené tak urobi ť.
2. Pokiaľ sa opatrenie uvedené v odseku 1 nemô žep r i j aťza účasti Dánska v primeranej lehote,
môže Rada prija ťopatrenie uvedené v odseku 1 v súlade s článkom 1 bez ú časti Dánska. V takom
prípade sa uplat ňuječlánok 2.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/359
Článok 4
Dánsko mô že kedykoľ vek po prijatí opatrenia podľ ačasti III hlavy III kapitoly IV ústavy oznámi ťRade
a Komisii svoj zámer prija ťtoto opatrenie. V takom prípade sa primerane uplat ňuje postup
ustanovený v článku III-420 ods. 1 ústavy.
Článok 5
1. Oznámenie ustanovené v článku 4 sa podá najneskôr do 6 mesiacov po kone čnom prijatí
opatrenia, ktoré rozvíja Schengenské acquis .
Ak Dánsko nepodá oznámenie v súlade s článkami 3 alebo 4 s oh ľadom na opatrenia, ktoré rozvíjajú
Schengenské acquis ,členskéštáty, pre ktoré sú tieto opatrenia záväzné, a Dánsko zvá žia vhodné
opatrenia, ktoré sa majú prija ť.
2. Oznámenie podané podľ ačlánku 3 s oh ľadom na opatrenie, ktoré rozvíja Schengenské acquis sa
neodvolateľ ne považuje za oznámenie podané pod ľačlánku 3 s oh ľadom na v šetkyďalšie návrhy
a podnety, ktorých cieľ om je rozvíja ťtoto opatrenie, ak tento návrh alebo podnet rozvíja Schengenské
acquis .
Článok 6
Ak v prípadoch uvedených v tejto časti je opatrenie prijaté Radou podľ ačasti III hlavy III kapitoly IV
ústavy pre Dánsko záväzné, uplat ňujú sa na Dánsko príslu šné ustanovenia ústavy vo vz ťahu
k predmetnému opatreniu.
Článok 7
Ak opatrenie prijaté pod ľačasti III hlavy III kapitoly IV ústavy nie je pre Dánsko záväzné, Dánsko sa
nepodieľa na finan čných dôsledkoch tohto opatrenia, okrem administratívnych nákladov in štitúcií,
pokiaľ Rada jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom nerozhodne inak.C 310/360 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
21. PROTOKOL O VONKAJ ŠÍCH VZŤ AHOCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV S OH ĽADOM NA
PREKRAČOVANIE VONKAJ ŠÍCH HRANÍC
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ZOHĽADŇUJÚC potrebu členských štátov zabezpe čiťúčinnú kontrolu na svojich vonkaj ších hraniciach, a to prípadne
aj v spolupráci s tretími krajinami,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Ustanovenia o opatreniach pri prekra čovaní vonkaj ších hraníc upravené v článku III-265 ods. 2
písm. b) ústavy sa uplat ňujú bez toho, aby bola dotknutá právomoc členských štátov dojednáva ť
a uzatvára ťzmluvy s tretími krajinami, pokia ľuvedené zmluvy re špektujú právo Únie a ostatné
príslušné medzinárodné zmluvy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/361
22. PROTOKOL O PRÁVE ŠTÁTNYCH PRÍSLU ŠNÍKOVČLENSKÝCH ŠTÁTOV NA AZYL
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
KEĎŽ E v súlade s článkom I-9 ods. 1 ústavy Únia uznáva práva, slobody a zásady uvedené v Charte základných práv,
KEĎŽ E v súlade s článkom I-9 ods. 3 ústavy základné práva tak, ako ich zaru čuje Európsky dohovor o ochrane ľudských
práv a základných slobôd, sú sú časťou práva Únie ako v šeobecné zásady,
KEĎŽ E Súdny dvor Európskej únie má právomoc zabezpe čiť,že Únia pri výklade a uplat ňovaníčlánku I-9 ods. 1 a 3
ústavy re špektuje právo Únie,
KEĎŽ E podľačlánku I-58 ústavy musí ka ždý európsky štát uchádzajúci sa o členstvo v Únii re špektovaťhodnoty
uvedené v článku I-2 ústavy,
MAJÚC NA PAMÄTI, žečlánok I-59 ústavy vytvára mechanizmus pozastavenia ur čitých práv v prípade vá žneho
a pretrvávajúceho poruš enia týchto hodnôt zo strany členského štátu,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, žek aždýštátny príslu šníkčlenského štátu pož íva ako obč an Únie osobitné postavenie
a ochranu, ktorá je zaruč enáčlenskými štátmi v súlade s ustanoveniami časti I hlavy II a časti III hlavy II ústavy,
MAJÚC
NA PAMÄTI, že ústava vytvára priestor bez vnútorných hraníc a priznáva ka ždému obč anovi Únie právo na
slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov,
ŽELAJÚC SI zabráni ťtomu, aby bol in štitút azylu vyu žívaný na úč ely nezlu čiteľné s tými, na ktoré je ur čený,
KEĎŽ E tento protokol re špektuje nemennos ťa cieleŽenevského dohovoru z 28. júla 1951 o postavení ute čencov,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
So zreteľ om na úrove ňochrany základných práv a slobôd v členských štátoch Európskej únie sa
členskéštáty pova žujú za bezpe čné krajiny pôvodu vo vzájomných vz ťahoch pri v šetkých právnych
a praktických dôvodoch, ktoré sa týkajú zále žitostí azylu. V dôsledku toho je mo žné braťdo úvahy
žiadosťo azyl podanú štátnym príslu šníkomčlenského štátu alebo ju vyhlási ťza prípustnú na
prešetrenie iným členským štátom len v týchto prípadoch:
a) akčlenskýštát, ktorého je žiadateľš tátnym príslu šníkom, pokra čuje, vyu žívajúc ustanovenia
článku 15 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, v prijímaní
opatrení zbavujúcich ho na svojom území záväzkov podľ a tohto dohovoru,C 310/362 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
b) ak bol iniciovaný postup uvedený v článku I-59 ods. 1 alebo 2 ústavy a pokiaľ Rada alebo
prípadne Európska rada vo vz ťahu k nemu prijme európske rozhodnutie s oh ľadom na členský
štát, ktorého je žiadateľš tátnym príslu šníkom,
c) ak Rada prijala európske rozhodnutie v súlade s článkom I-59 ods. 1 ústavy s oh ľadom na členský
štát, ktorého je žiadateľštátnym príslu šníkom, alebo ak Európska rada prijala európske
rozhodnutie v súlade s článkom I-59 ods. 2 ústavy s oh ľadom na členskýštát, ktorého je žiadateľ
štátnym príslu šníkom,
d) ak by sa tak členskýštát rozhodol jednostranne vo vzť ahu kžiadostištátneho príslu šníka iného
členského štátu; v takom prípade musí by ťRada okam žite informovaná; žiadosťsa vybavuje na
základe domnienky, že je zjavne neodôvodnená bez toho, aby sú časne akýmko ľvek spôsobom,
podľa okolností prípadu, ovplyv ňovala rozhodovaciu právomoc členského štátu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/363
23. PROTOKOL O STÁLEJ ŠTRUKTÚROVANEJ SPOLUPRÁCI ZRIADENEJ ČLÁNKOM I-41 ODS.
6AČLÁNKOM III-312 ÚSTAVY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
BERÚC DO ÚVAHY článok I-41 ods. 6 a článok III-312 ústavy,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že Únia uskutočň uje spoloč nú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, ktorá je zalo žená na
dosiahnutí postupného zbli žovaniačinnostíčlenských štátov,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že spoločná bezpe čnostná a obranná politika je neoddelite ľnou súčasťou spoloč nej
zahraničnej a bezpe čnostnej politiky; že Únii poskytuje operač nú spôsobilos ťpomocou civilných a vojenských
prostriedkov; že Únia mô že použ iťtieto prostriedky na misiách uvedených v článku III-309 mimo územia Únie na
udržiavanie mieru, predchádzanie konfliktom a posil ňovanie medzinárodnej bezpe čnosti v súlade so zásadami Charty
Organizácie Spojených národov; že plnenie týchto úloh spo číva vo vyu žití spôsobilostí poskytnutých členskými štátmi
v súlade so zásadou „nedeliteľnosti síl “,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že spoločná bezpe čnostná a obranná politika Únie nemá vplyv na osobitnú povahu
bezpečnostnej a obrannej politiky niektorých členských štát ov,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že spoločná bezpe čnostná a obranná politika Únie re špektuje záväzky vyplývajúce zo
Severoatlantickej zmluvy tých členských štátov, ktoré zastávajú názor, že ich spoloč ná obrana sa má uskuto čňovať
v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy, ktorá zostáva základom kolektívnej obrany jej členov a je v súlade so
spoloč nou bezpe čnostnou a obrannou politikou vytvorenou v tomto rámci,
PRESVED ČENÉ,že rozhodnej šia úloha Únie v otázkach bezpe čnosti a obrany prispeje k životaschopnosti obnovenej
Atlantickej aliancie, v súlade s dohodami Berlín plus;
ODHODLANÉ zabezpeč iť, aby Únia bola schopná v plnom rozsahu prevzia ťzodpovednos ťv rámci medzinárodného
spoloč enstva,
UZNÁVAJÚC, že Organizácia Spojených národov mô žep ožiadaťÚniu o pomoc v prípade naliehavej potreby
uskutoč nenia misií na základe kapitol VI a VII Charty Organizácie Spojených národov,
UZNÁVAJÚC, že na posilnenie bezpe čnostnej a obrannej politiky bude potrebné vyvinú ťúsiliečlenských štátov
v oblasti spôsobilostí,S VEDOMÍM, žez ačatie novej etapy v rozvoji európskej bezpe čnostnej a obrannej politiky bude vy žadovaťodhodlané
úsilie prísluš nýchčlenských štátov,
ODVOLÁVAJÚC SA na význam úč asti ministra zahrani čných
vecí Únie v plnej miere na činnostiach, ktoré sú spojené so
stálouštruktúrovanou spoluprácou,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:C 310/364 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 1
Stálaštruktúrovaná spolupráca uvedená v článku I-41 ods. 6 ústavy je otvorená v šetkýmčlenským
štátom, ktoré sa zavia žu odo dňa nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu:
a) postupova ťintenzívnej šie v rozvoji svojich obranných spôsobilostí pomocou rozvoja svojich
národných príspevkov a prípadnej ú časti na mnohonárodných silách, v hlavných európskych
programoch vyzbrojovania a na činnosti Agentúry v oblasti rozvoja obranných spôsobilostí,
výskumu, obstarávania a vyzbrojovania (Európska obranná agentúra), a
b) maťschopnos ťzabezpečiťnajneskôr do roku 2007, bu ďna národnej úrovni alebo ako sú časť
skupín mnohonárodných síl, bojové jednotky špecializované pre plánované misie, štruktúrované
na taktickej úrovni ako bojové zoskupenia, s podpornými zlož kami zah ŕňajúcimi dopravu
a logistiku, schopné vykonáva ťúlohy uvedené v článku III-309, v lehote od 5 do 30 dní, najmä
nažiadosťOrganizácie Spojených národov, a ktoré mô žub yťudržateľné na poč iatočné obdobie
30 dní, ktoré sa mô že predĺžiťna najmenej 120 dní.
Článok 2
Na účely dosiahnutia cieľ ov uvedených v článku 1 sa členskéštáty, ktoré sa zú častňujú na stálej
štruktúrovanej spolupráci, zaväzujú:
a) spolupracova ťod nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu s cie ľom dosiahnu ť
odsúhlasené ciele týkajúce sa vý šky investi čných výdavkov na obranné prostriedky a pravidelne
preskúma ťtieto ciele v kontexte bezpe čnostného prostredia a medzinárodnej zodpovednosti
Únie,
b) zosúladi ťvzájomne svoje nástroje obrany v čo najväčš ej možnej miere, hlavne zosúladením
identifikácie ich vojenských potrieb, zdru žením a, kde je to vhodné, špecializáciou ich obranných
prostriedkov a spôsobilostí a podporovaním spolupráce v oblasti výcviku a logistiky,
c) prijaťkonkrétne opatrenia na posilnenie dostupnosti, interoperability, pru žnosti a schopnosti
nasadenia ich ozbrojených síl, hlavne pomocou určenia spolo čných cieľ ov v zále žitostiach
nasadenia ozbrojených síl, vrátane mo žnosti preskúmania ich vnútro štátnych rozhodovacích
postupov,
d) spolupracova ťs cieľom zabezpe čiťprijatie potrebných opatrení na nápravu nedostatkov zistených
v rámci „Mechanizmu rozvoja spôsobilostí “, vrátane pomocou mnohonárodných prístupov a bez
toho, aby boli dotknuté príslu šné záväzky v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy,
e) zúčastniťsa podľ a potreby na vývoji hlavných spolo čných alebo európskych programov
vyzbrojovania v rámci Európskej obrannej agentúry.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/365
Článok 3
Európska obranná agentúra prispieva k pravidelnému hodnoteniu príspevkov zú častnených
členských štátov v oblasti spôsobilostí, hlavne príspevkov uskuto čnených v súlade s kritériami
ustanovenými, medzi iným, na základe článku 2, a predlo ží o nich správu aspo ňraz ročne.
Hodnotenie mô že slúžiťako základ pre odporúčania a rozhodnutia Rady, ktoré sa prijímajú v súlade
sčlánkom III-312 ústavy.C 310/366 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
24. PROTOKOL K ČLÁNKU I-41 ODS. 2 ÚSTAVY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
MAJÚC NA PAMÄTI potrebu úplného vykonávania ustanovení článku I-41 ods. 2 ústavy,
MAJÚC NA PAMÄTI, že politika Únie v súlade s článkom I-41 ods. 2 nemá dosah na špecifický charakter bezpe čnostnej
a obrannej politiky niektorých členských štátov, a re špektuje záväzky niektorých členských štátov, ktoré uskuto čňujú
svoju spoloč nú obranu v rámci Organizácie Severoatlantickej zmluvy, a ktorá musí by ťzlučiteľná so spoloč nou
bezpečnostnou a obrannou politikou vytvorenou v tomto rámci,
SA DOHODLI na tomto ustanovení, ktoré je pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Únia v spolupráci so Západoeurópskou úniou vypracuje opatrenia na zlepš enie vzájomnej
spolupráce.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/367
25. PROTOKOL O DOVOZE ROPNÝCH PRODUKTOV SPRACOVANÝCH NA HOLANDSKÝCH
ANTILÁCH DO EURÓPSKEJ ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI podrobnej šie upraviťobchodný re žim pre dovoz ropných produktov, ktoré sú spracované na Holandských
Antilách do Únie,SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Tento protokol sa vz ťahuje na ropné produkty čísel kombinovanej nomenklatúry 2710, 2711, 2712
(parafín a vazelína), ex 2713 (parafínové zvy šky) a 2714 (olejová bridlica), pokia ľsa dočlenských
štátov dová žajú na účely spotreby.
Článok 2
Členskéštáty sa zaväzujú za podmienok ustanovených v tomto protokole poskytnú ťcolné výhody
ropným produktom spracovaným na Holandských Antilách, ktoré vyplývajú z pridru ženia
Holandských Antíl k Únii. Tieto ustanovenia platia bez oh ľadu na pravidlá o pôvode, ktoré sa
uplatňujú včlenských štátoch.
Článok 3
1. Ak Komisia uzná na žiadosťniektorého členského štátu alebo z vlastného podnetu, že dovozy
ropných produktov do Únie, ktoré sú spracované na Holandských Antilách v rež ime ustanovenom
včlánku 2, skutoč ne spôsobujú ťažkosti na trhu jedného alebo viacerých členských štátov, prijme
európske rozhodnutie ustanovujúce vymeranie, zvý šenie alebo opätovné zavedenie ciel na uvedený
dovoz zainteresovanými členskými štátmi, spôsobom a na obdobie, ktoré je potrebné na zvládnutie
tejto situácie. Takto vymerané, zvý šené alebo opätovne zavedené clo nesmie by ťvyššie ako clo,
ktoré sa uplat ňuje voči tretím krajinám na rovnaké produkty.
2. Odsek 1 sa mô že uplatniťvk aždom prípade, keď dovoz ropných produktov, ktoré sú spracované
na Holandských Antilách do Únie, dosiahne dva milióny ton za rok.
3. Európske rozhodnutia prijaté Komisiou v zmysle odsekov 1 a 2 vrátane tých, ktoré smerujú
k zamietnutiu žiadostičlensk éhoštátu, sa dajú na vedomie Rade. Tá mô že zasadnú ťna základe
žiadosti ktoréhokoľ vekčlenského štátu a mô že kedykoľ vek prijať európske rozhodnutie, ktorým sa
tieto európske rozhodnutia zmenia, doplnia alebo zru šia.C 310/368 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 4
1. Ak niektorý členskýštát zastáva názor, že dovoz ropných produktov, ktoré sú spracované
na Holandských Antilách, uskuto čňovaný priamo alebo cez niektorý iný členskýštát v režime
ustanovenom v článku 2, spôsobuje na jeho trhu skuto čnéťažkosti aže sú potrebné okam žité
opatrenia na zvrátenie tohto stavu, mô že z vlastného podnetu rozhodnú ťzvýšiťclo na tento dovoz,
ktoré však nesmie by ťvyššie ako clo uplat ňujúce sa voči tretím krajinám na rovnaké produkty. Toto
rozhodnutie oznámi Komisii, ktorá do jedného mesiaca prijme európske rozhodnutie ustanovujúce,
čis aštátom prijaté opatrenia mô žu zachova ťalebo sa musia zmeni ťalebo zru šiť.Článok 3 ods. 3 sa
vzťahuje na toto rozhodnutie Komisie.
2. Ak prekro čí dovoz ropných produktov, ktoré sú spracované na Holandských Antilách,
uskutočň ovaný priamo alebo cez niektorý iný štát alebo viacero štátov v re žime ustanovenom
včlánku 2 poč as jedného kalendárneho roka mno žstvo, ktoré je uvedené v prílohe k tomuto
protokolu, pova žujú sa prípadné opatrenia tohto štátu alebo daných členských štátov za daný rok
v zmysle odseku 1 za oprávnené. Komisia zoberie na vedomie prijaté opatrenia po tom, ako saubezpečí,že
sa dosiahlo stanovené mno žstvo. V takomto prípade ostatné členskéštáty nepredlo žia
vec Rade.
Článok 5
Ak Únia rozhodne o uplatnení mno žstvových obmedzení na dovoz ropných produktov akéhoko ľvek
pôvodu, tieto sa mô žu rovnako vzť ahovať na dovoz týchto produktov z Holandských Antíl.
V takomto prípade sa Holandským Antilám poskytne preferen čné zaobchádzanie oproti tretím
krajinám.
Článok 6
1. Rada mô že jednomyse ľným rozhodnutím revidova ťčlánky 2 a ž5 po porade s Európskym
parlamentom a Komisiou, ke ďvydá spolo čné vymedzenie pojmu pôvodu pre ropné produkty
z tretích krajín a pridru žených krajín alebo prijme rozhodnutia v rámci spolo čnej obchodnej politiky
o predmetných produktoch, alebo vytvorí spolo čnú energetickú politiku.
2. Pri takejto revízii sa v ka ždom prípade zachovajú rovnocenné výhody v prospech Holandských
Antíl v primeranej forme a na mno žstvo najmenej dva a pol milióna ton ropných produktov.
3. Záväzky Únie, ktoré sa vzť ahujú na rovnocenné výhody podľ a odseku 2, sa mô žu v prípade
potreby rozdeli ťna jednotlivé štáty, pričom sa berú do úvahy mno žstvá, ktoré sú uvedené v prílohe
k tomuto protokolu.
Článok 7
Pri vykonávaní tohto protokolu je Komisia zodpovedná za sledovanie vývoja dovozu ropnýchproduktov do členských štátov, ktoré sú spracované na Holandských Antilách. Členskéštáty oznámia
Komisii, ktorá dbá na príslu šné rozdeľ ovanie, v šetky informácie potrebné na tento ú čel formou
administratívnych postupov odporúč aných Komisiou.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/369
PRÍLOHA
Na vykonanie článku 4 ods. 2 sa Vysoké zmluvné strany uzniesli, že množstvo dva milióny ton
ropných produktov z Antíl sa rozdelí medzi členskéštáty takto:
Spolková republika Nemecko 625 000 ton
Belgicko –Luxemburská hospodárska únia 200 000 ton
Francúzsko 75 000 ton
Taliansko 100 000 ton
Holandsko 1 000 000 tonC 310/370 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
26. PROTOKOL O NADOBÚDANÍ NEHNUTEĽ NOSTÍ V DÁNSKU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC si urovnanie niektorých osobitných problémov týkajúcich sa Dánska,
SA DOHODLI na tomto ustanovení, ktoré je pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Bez ohľ adu na ustanovenia ústavy si Dánsko mô že zachova ťplatné právne predpisy o nadobúdaní
druhého bydliska.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/371
27. PROTOKOL O SYSTÉME VEREJNOPRÁVNEHO VYSIELANIA V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
BERÚC DO ÚVAHY, že systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch je priamo spojený s demokratickými,
sociálnymi a kultúrnymi potrebami ka ždej spoloč nosti, ako aj s potrebou zachovania plurality médií,
SA DOHODLI na týchto výkladových ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Ustanovenia ústavy sa uplat ňujú bez toho, aby bola dotknutá právomoc členských štátov pri
poskytovaní financovania verejnoprávneho vysielania, pokia ľsa takéto financovanie poskytuje
subjektom zabezpe čujúcim vysielanie na ú čely poskytovania slu žieb vo verejnom záujme, ktoré im
boli zverené, vymedzené a organizované zo strany kaž déhočlenského štátu, a za predpokladu, že
takéto financovanie nepozme ňuje obchodné podmienky a neobmedzuje hospodársku sú ťažv Únii
v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spolo čným záujmom, pri čom sa musí vzia ťdo úvahy
vykonávanie takejto verejnoprávnej slu žby.C 310/372 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
28. PROTOKOLK ČLÁNKU III-214 ÚSTAVY
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
SA DOHODLI na tomto ustanovení, ktoré je pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
Na účely uplatňovaniačlánku III-214 ústavy sa dávky v systéme sociálneho zabezpe čenia nepova žujú
za odmenu, ak sa týkajú obdobia zamestnania pred 17. májom 1990, s výnimkou prípadov
pracovníkov alebo oprávnených rodinných príslu šníkov, ktorí pred týmto dátumom podali žalobu na
súd alebo za čali podobné konanie podľ a uplatniteľ ného vnútro štátneho práva.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/373
29. PROTOKOL O HOSPODÁRSKEJ, SOCIÁLNEJ A ÚZEMNEJ SÚDR ŽNOSTI
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, žečlánok I-3 ústavy uvádza, okrem iných cie ľov, cieľ podporova ťhospodársku, sociálnu
a územnú súdr žnosťa solidaritu medzi členskými štátmi aže hospodárska, sociálna a územná súdrž nosťpatrí medzi
oblasti spoloč nej právomoci Únie, ktoré sú vymenované v článku I-14 ods. 2 písm. c) ústavy,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že ustanovenia časti III hlavy III kapitoly III oddielu 3 ústavy o hospodárskej, sociálnej
a územnej súdr žnosti ako celok poskytujú právny základ na konsolidáciu a ďalší rozvoj činnosti Únie v oblasti
hospodárskej, sociálnej a územnej súdrž nosti vrátane zriadenia fondu,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, žečlánok III-223 ústavy predpokladá zriadenie Kohézneho fondu,
BERÚC DO ÚVAHY, že Európska investi čná banka po žičiava veľké a ustavič ne sa zvy šujúcečiastky v prospech
chudobnej ších regiónov,
BERÚC DO ÚVAHY záujem o vä čšiu pruž nosťpri prideľ ovaní finan čných prostriedkov zo štrukturálnych fondov,
BERÚC DO ÚVAHY želanie rozliš ovaťmieru úč asti Únie na programoch a projektoch v niektorých členských štátoch,
BERÚC DO ÚVAHY návrh vo vy ššej miere zoh ľadňovaťrelatívnu prosperitu členských štátov v systéme vlastných
zdrojov,SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
1.Členskéštáty potvrdzujú, že podpora hospodárskej, sociálnej a územnej súdr žnosti ježivotne
dôlež itá pre celkový rozvoj a trvalý prospech Únie.
2.Členskéštáty opätovne potvrdzujú svoje presved čenie,žeštrukturálne fondy by mali na ďalej
zohrávaťznačnú úlohu pri dosahovaní cieľ ov Únie v oblasti súdr žnosti.
3.Členskéštáty opätovne potvrdzujú svoje presved čenie,že Európska investi čná banka by mala
naďalej venovať väčšinu svojich prostriedkov na podporu hospodárskej, sociálnej a územnej
súdržnosti a vyhlasujú, že sú ochotné preskúma ťkapitálové potreby Európskej investi čnej banky
hneď, ako to bude na tento ú čel potrebné.
4.Členskéštáty súhlasia, aby Kohézny fond poskytoval finan čné prostriedky Únie na projekty
v oblasti životného prostredia a transeurópskych sietí v členských štátoch s hrubým národným
dôchodkom na osobu ni žším ako 90 % priemeru Únie, ktoré majú program na splnenie podmienok
hospodárskeho zbli žovania, ako je to ustanovené v článku III-184 ústavy.C 310/374 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
5.Členskéštáty vyhlasujú, že majú úmysel umož niťväčšiu mieru pru žnosti pri prideľ ovaní
finančných prostriedkov zo štrukturálnych fondov na špecifické potreby nezahrnuté do sú časných
predpisov o štrukturálnych fondoch.
6.Členskéštáty vyhlasujú svoju ochotu upravi ťmieru účasti Únie v rámci programov a projektov
štrukturálnych fondov s cieľ om vyhnú ťsa nadmernému zvy šovaniu rozpo čtových výdavkov v menej
prosperujúcich členských štátoch.
7.Členskéštáty uznávajú potrebu pravidelne sledova ťpokrok, ktorý sa dosahuje v oblasti
hospodárskej, sociálnej a územnej súdr žnosti, a vyjadrujú svoju ochotu v tomto oh ľade analyzova ť
všetky potrebné opatrenia.
8.Členskéštáty potvrdzujú svoj zámer viac zoh ľadňovaťschopnos ťjednotlivých členských štátov
prispievaťdo systému vlastných zdrojov a preskúma ťprostriedky, ktoré menej prosperujúcim
členským štátom umožň ujú korigova ťregresívne prvky sú časného systému vlastných zdrojov.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/375
30. PROTOKOL O OSOBITNEJ ÚPRAVE PRE GRÓNSKO
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Jediný článok
1. Zaobchádzanie s dovozom výrobkov, ktoré podliehajú spolo čnej organizácii trhu s produktmi
rybného hospodárstva a ktoré majú pôvod v Grónsku do Únie, zah ŕňa, pri dodr žiavaní mechanizmov
spoločnej organizácie trhu, oslobodenie od cla a poplatkov s rovnocenným ú činkom a od
množstvových obmedzení a opatrení s rovnocenným ú činkom, ak sú mo žnosti prístupu do
grónskych zón rybolovu, ktoré sú Únii zaru čené na základe dohody medzi Úniou a príslu šnými
orgánmi Grónska, pre Úniu uspokojivé.
2. Opatrenia, ktoré sa vz ťahujú na re žim dovozu takých produktov, sa príjmu pod ľa postupov
ustanovených v článku III-231 ústavy.C 310/376 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
31. PROTOKOL O ČLÁNKU 40.3.3 ÚSTAVY ÍRSKA
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
Jediný článok
Žiadne ustanovenie v Zmluve o Ústave pre Európu, ani v zmluvách alebo v aktoch, ktoré ju menia
alebo dopĺňajú, nemá vplyv na uplat ňovaniečlánku 40.3.3 Ústavy Írska v Írsku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/377
32. PROTOKOL K ČLÁNKU I-9 ODS. 2 ÚSTAVY O PRISTÚPENÍ ÚNIE K EURÓPSKEMU
DOHOVORU O OCHRANE ĽUDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÝCH SLOBÔD
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
Zmluva o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd
(ďalej len „európsky dohovor “), ktorá je ustanovená v článku I-9 ods. 2 ústavy, musí odrá žaťpotrebu
zachovaťcharakteristické znaky Únie a práva Únie, najmä so zreteľ om na:
a) osobitné formy mo žnej účasti Únie v kontrolných orgánoch európskeho dohovoru,
b) mechanizmy potrebné na zabezpe čenie toho, aby žaloby podané štátmi, ktoré nie sú členskými
štátmi, ažaloby podané jednotlivcami boli správne adresované členským štátom a/alebo Únii
v závislosti od povahy veci.
Článok 2
Zmluva uvedená v článku 1 musí zaru čiť,že pristúpenie Únie sa nedotkne právomocí Únie alebo
právomocí jej in štitúcií. Musí zaru čiť,a b yžiadne z ustanovení nemalo vplyv na osobitné postavenie
členských štátov s ohľ adom na európsky dohovor a najmä na jeho protokoly, na opatrenia prijaté
členskými štátmi na odchýlenie sa od európskeho dohovoru v súlade s jeho článkom 15 a na výhrady
členských štátov vyjadrené v súlade s jeho článkom 57.
Článok 3
Žiadnym ustanovením zmluvy uvedenej v článku 1 nesmie by ťdotknutý článok III-375 ods. 2 ústavy.C 310/378 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
33. PROTOKOL K AKTOM A ZMLUVÁM, KTORÝMI BOLA DOPLNENÁ ALEBO ZMENENÁ
ZMLUVA O ZALO ŽENÍ EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA A ZMLUVA O EURÓPSKEJ ÚNII
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
KEĎŽ Ečlánok IV-437 ods. 1 ústavy zruš uje Zmluvu o zalo žení Európskeho spolo čenstva a Zmluvu o Európskej únii,
ako aj akty a zmluvy, ktoré ich doplnili alebo zmenili,KEĎŽ E sa zaviazali vypracova ťzoznam aktov a zmlúv, ktoré sú uvedené v článku IV-437 ods. 1,
KEĎŽ E sa dohodli prevzia ťpodstatu ustanovení článku 9 ods. 7 Amsterdamskej zmluvy,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, že Akt z 20. septembra 1976 o priamych a v šeobecných vo ľbách poslancov Európskeho
parlamentu musí zosta ťv platnosti,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
Článok 1
1. Týmto sa zru šujú tieto akty a zmluvy, ktorými sa doplnila alebo zmenila Zmluva o zalo žení
Európskeho spolo čenstva:
a) Protokol z 8. apríla 1965 o výsadách a imunitách Európskych spolo čenstiev pripojený k Zmluve
o vytvorení spolo čnej Rady a spolo čnej Komisie (Ú. v. ES L 152, 13. 7. 1967, s. 13),
b) Zmluva z 22. apríla 1970, ktorou sa menia a dopĺňajú niektoré rozpo čtové ustanovenia zmlúv
o založení Európskych spolo čenstiev a Zmluvy o vytvorení spolo čnej Rady a spolo čnej Komisie
Európskych spolo čenstiev (Ú. v. ES L 2, 2. 1. 1971, s. 1),
c) Zmluva z 22. júla 1975, ktorou sa menia a dopĺňajú niektoré finan čné ustanovenia zmlúv
o založení Európskych spolo čenstiev a Zmluvy o vytvorení spolo čnej Rady a spolo čnej Komisie
Európskych spolo čenstiev (Ú. v. ES L 359, 31. 12. 1977, s. 4),
d) Zmluva z 10. júla 1975, ktorou sa menia a dop ĺňajú niektoré ustanovenia Protokolu o Štatúte
Európskej investi čnej banky (Ú. v. ES L 91, 6. 4. 1978, s. 1),
e) Zmluva z 13. marca 1984, ktorou sa menia a dopĺňajú zmluvy o zalo žení Európskych
spoločenstiev so zreteľ om na Grónsko (Ú. v. ES L 29, 1. 2. 1985, s. 1),
f) Jednotný európsky akt zo 17. februára 1986 a 28. februára 1986 (Ú. v. ES L 169, 29. 6. 1987,
s. 1),16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/379
g) Akt z 25. marca 1993, ktorým sa mení a dopĺň a Protokol o Štatúte Európskej investi čnej banky,
oprávňujúci Radu guvernérov zriadi ťEurópsky investi čný fond (Ú. v. ES L 173, 7. 7. 1994, s. 14),
h) Rozhodnutie Rady 2003/223/ES zasadajúcej na úrovni hláv štátov alebo predsedov vlád z
21. marca 2003 o zmene a doplnení článku 10.2 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk
a Európskej centrálnej banky (Ú. v. EÚ L 83, 1. 4. 2003, s. 66).
2. Amsterdamská zmluva z 2. októbra 1997, ktorou sa mení a dop ĺňa Zmluva o Európskej únii,
zmluvy o zalo žení Európskych spolo čenstiev a niektoré súvisiace akty, sa týmto zru šuje (Ú. v. ES
C 340, 10. 11. 1997, s. 1).
3. Zmluva z Nice z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺň a Zmluva o Európskej únii, zmluvy
o založení Európskych spolo čenstiev a niektoré súvisiace akty, sa týmto zru šuje (Ú. v. ES C 80,
10. 3. 2001, s. 1).
Článok 2
1. Bez toho, aby bolo dotknuté uplat ňovaniečlánku III-432 ústavy a článku 189 Zmluvy o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu, zástupcovia vlád členských štátov prijmú na základe
vzájomnej dohody ustanovenia potrebné na urovnanie niektorých problémov týkajúcich sa
Luxemburského ve ľkovojvodstva, ktoré sú dôsledkom vytvorenia spolo čnej Rady a spolo čnej
Komisie Európskych spolo čenstiev.
2. Akt o priamych a v šeobecných voľ bách poslancov Európskeho parlamentu, ktorý je pripojený
k rozhodnutiu Rady 76/787/ESUO, EHS, ESAE (Ú. v. ES L 278, 8. 10. 1976, s. 1) v znení platnomvčase nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu, zostáva v platnosti. Na ú čely zosúladenia
s ústavou sa tento akt mení a dop ĺňa takto:
a) včlánku 1 sa vypú šťa odsek 3,
b) včlánku 5 ods. 1 druhom pododseku sa vypú šťa slovo „ustanovenia “,
c) včlánku
 6 ods. 2 sa vypú šťa slovné spojenie „z 8. apríla 1965 “a slovné spojenie „Európskych
spoločenstiev “sa nahrádza slovným spojením „Európskej únie “,
d) včlánku 7 ods. 1 druhej zará žke sa slovné spojenie „Komisia Európskych spolo čenstiev “nahrádza
slovným spojením „Európska komisia “,
e) včlánku 7 ods. 1 tretej zará žke sa slovné spojenie „Súdneho dvora Európskych spolo čenstiev
alebo Súdu prvého stup ňa“nahrádza slovným spojením „Súdneho dvora Európskej únie “,
f) včlánku 7 ods. 1 piatej zará žke sa slovné spojenie „Dvor audítorov Európskych spolo čenstiev “
nahrádza slovným spojením „Dvor audítorov “,
g) včlánku 7 ods. 1 šiestej zará žke sa slovné spojenie „Ombudsman Európskych spolo čenstiev “
nahrádza slovným spojením „Európsky ombudsman “,C 310/380 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
h) včlánku 7 ods. 1 siedmej zará žke sa slovné spojenie „Európskeho hospodárskeho spolo čenstva
a Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu “nahrádza slovným spojením „Európskej únie “,
i) včlánku 7 ods. 1 deviatej zará žke sa slovné spojenie „na základe alebo podľ a zmlúv o zalo žení
Európskeho hospodárskeho spolo čenstva a Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu “
nahrádza slovným spojením „na základe Zmluvy o Ústave pre Európu a Zmluvy o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu “a slovo „Spoločenstiev “sa nahrádza slovom
„Únie “,
j) včlánku 7 ods. 1 jedenástej zará žke sa slovné spojenie „orgánov Európskych spolo čenstiev alebo
k nim pripojených inš titúcií, úradov alebo agentúr alebo Európskej centrálnej banky “nahrádza
slovným spojením „inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Európskej únie “,
k) zarážkyčlánku 7 ods. 1 sa ozna čujú ako písmená a) a žk) v tomto poradí,
l) zarážkyčlánku 7 ods. 2 druhého pododseku sa ozna čujú ako písmená a) a b) v tomto poradí,
m) včlánku 11 ods. 2 druhom pododseku sa slovo „Spoločenstvo“ nahrádza slovom „Ú nia “; slovo
„stanoví “sa nahrádza slovným spojením „prijme európske rozhodnutie stanovujúce “; slovné
spojenie „predchádzajúci pododsek “sa nahrádza slovným spojením „prvý pododsek “,
n) včlánku 11 ods. 3 sa slovné spojenie „bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 139
Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva “nahrádza slovným spojením „bez toho, aby bol
dotknutý článok III-336 ústavy“ ,
o) Včlánku 14 sa slovo „podniknú ť“nahrádza slovom „prijať “; slovné spojenie „na návrh “sa
nahrádza slovným spojením „na podnet “; slovné spojenie „prijaťtaké opatrenia “sa nahrádza
slovným spojením „prijaťpotrebné európske nariadenia alebo európske rozhodnutia “.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/381
34 PROTOKOL O PRECHODNÝCH USTANOVENIACH VZŤ AHUJÚCICH SA NA IN ŠTITÚCIE
A ORGÁNY ÚNIE
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
KEĎŽ En aúčely zabezpe čenia prechodu medzi Európskou úniou zalo ženou Zmluvou o Európskej únii a Európskym
spoloč enstvom a Európskou úniou zalo ženou Zmluvou o Ústave pre Európu, ktorá sa stáva ich nástupky ňou, je
potrebné upravi ťprechodné ustanovenia, ktoré sa budú uplat ňovaťpredtým ako v šetky ustanovenia ústavy a akty
potrebné na vykonanie jej ustanovení nadobudnú platnos ť,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a k Zmluve o zalo žení
Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
HLAVA I
USTANOVENIA O EURÓPSKOM PARLAMENTE
Článok 1
1. V dostato čnom predstihu pred parlamentnými vo ľbami v roku 2009 prijme Európska rada
v súlade s článkom I-20 ods. 2 druhým pododsekom ústavy európske rozhodnutie, ktorým ur čí
zloženie Európskeho parlamentu.
2. Počas volebného obdobia parlamentu 2004 –2009 zostáva zlo ženie a počet poslancov
zvolených do Európskeho parlamentu v ka ždomčlenskom štáte rovnaký ako k dátumu
nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu, pri čom počet zástupcov je takýto:
Belgicko 24
Česká republika 24
Dánsko 14
Nemecko 99
Estónsko 6
Grécko 24
Španielsko 54
Francúzsko 78
Írsko 13
Taliansko 78
Cyprus 6
Lotyš sko 9
Litva 13C 310/382 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Luxembursko 6
Maďarsko 24
Malta 5
Holandsko 27
Rakúsko 18
Poľsko 54
Portugalsko 24
Slovinsko 7
Slovensko 14
Fínsko 14
Švédsko 19
Spojené krá ľovstvo 78
HLAVA II
USTANOVENIA O EURÓPSKEJ RADE A RADE
Článok 2
1. Ustanovenia článku I-25 ods. 1, 2 a 3 ústavy o vymedzení kvalifikovanej vä čšiny v Európskej rade
a Rade nadobúdajú ú činnosť1. novembra 2009 po uskutočnení volieb do Európskeho parlamentu
v roku 2009 v súlade s článkom I-20 ods. 2 ústavy.
2. Tieto ustanovenia zostávajú v platnosti do 31. októbra 2009 bez toho, aby bol dotknutý
článok I-25 ods. 4 ústavy.
Ak sa na prijatie uznesení Európskej rady a Rady po žaduje dosiahnutie kvalifikovanej vä čšiny, hlasy
členov sa vá žia takto:
Belgicko 12
Česká republika 12
Dánsko 7
Nemecko 29
Estónsko 4
Grécko 12
Španielsko 27
Francúzsko 29
Írsko 716.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/383
Taliansko 29
Cyprus 4
Lotyš sko 4
Litva 7
Luxembursko 4
Maďarsko 12
Malta 3
Holandsko 13
Rakúsko 10
Poľsko 27
Portugalsko 12
Slovinsko 4
Slovensko 7
Fínsko 7
Švédsko 10
Spojené krá ľovstvo 29
V prípade, že sa uznesenia musia prija ťv zmysle ústavy na návrh Komisie, pova žujú sa za prijaté, ak
získajú aspo ň232 hlasov predstavujúcich vä čšinučlenov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie. V ostatných
prípadoch sa uznesenia pova žujú za prijaté, ak získajú aspo ň232 hlasov predstavujúcich najmenej
dve tretiny členov, ktorí sa vyslovili za ich prijatie.
Člen Európskej rady alebo Rady mô žep ožiadať, aby sa v prípade, keď Európska rada alebo Rada
prijíma akt kvalifikovanou vä čšinou, overilo, čičlenskéštáty tvoriace túto vä čšinu zastupujú aspo ň
62 % celkového po čtu obyvate ľstva Únie. Ak sa zistí, že táto podmienka nie je splnená, predmetný
akt nie je prijatý.
3. Pri následných pristúpeniach sa prah uvedený v odseku 2 vypo číta tak, aby sa zabezpe čilo,že
prah na dosiahnutie kvalifikovanej vä čšiny vyjadrený v hlasoch nepresiahne ten, ktorý vyplýva
z tabuľky uvedenej vo Vyhlásení o roz šírení Európskej únie pripojenom k závere čnému aktu
konferencie, ktorá prijala Zmluvu z Nice.
4. Tieto ustanovenia o vymedzení kvalifikovanej vä čšiny nadobúdajú ú činnosť1. novembra 2009:
—článok I-44 ods. 3 tretí, štvrtý a piaty pododsek ústavy,
—článok I-59 ods. 5 druhý a tretí pododsek ústavy,
—článok I-60 ods. 4 druhý pododsek ústavy,
—článok III-179 ods. 4 tretí a štvrtý pododsek ústavy,C 310/384 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
—článok III-184 ods. 6 tretí a štvrtý pododsek ústavy,
—článok III-184 ods. 7 tretí a štvrtý pododsek ústavy,
—článok III-194 ods. 2 druhý a tretí pododsek ústavy,
—článok III-196 ods. 3 druhý a tretí pododsek ústavy,
—článok III-197 ods. 4 druhý a tretí pododsek ústavy,
—článok III-198 ods. 2 tretí pododsek ústavy,
—článok III-312 ods. 3 tretí a štvrtý pododsek ústavy,
—článok III-312 ods. 4 tretí a štvrtý pododsek ústavy,
—článok 1 druhý, tretí a štvrtý odsek a článok 3 ods. 1 druhý, tretí a štvrtý pododsek Protokolu
o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na politiky vzť ahujúce sa na hrani čné
kontroly, azyl, prisť ahovalectvo, ako aj na justi čnú spoluprácu v ob čianskych veciach a policajnú
spoluprácu,
—článok 1 druhý, tretí a štvrtý odsek a článok 5 tretí, štvrtý a piaty odsek Protokolu o postavení
Dánska.
Do 31. októbra 2009 je v prípadoch, ak sa nezú častňujú na hlasovaní v šetcičlenovia Rady,
predovšetkým v prípadoch uvedených v článkoch vymenovaných v prvom pododseku, kvalifikovaná
väčšina vymedzená ako rovnaký podiel vá žených hlasov a rovnaký podiel po čtučlenov Rady, a
prípadne ako rovnaké percento obyvate ľstva dotknutých členských štátov, ako je ustanovené
v odseku 2.
Článok 3
Aždo nadobudnutia ú činnosti európskeho rozhodnutia uvedeného v článku I-24 ods. 4 ústavy mô že
Rada zasadať v zložení ustanovenom v článku I-24 ods. 2 a 3, ako aj v iných zlo ženiach podľ a
zoznamu vytvoreného európskym rozhodnutím Rady pre v šeobecné zále žitosti, ktorá sa uzná ša
jednoduchou vä čšinou.
HLAVA III
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA KOMISIE VRÁTANE MINISTRA ZAHRANI ČNÝCH VECÍ ÚNIE
Článok 4
Členovia Komisie, ktorí vykonávajú svoju funkciu v čase nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre
Európu, zostávajú vo svojej funkcii do uplynutia ich funk čného obdobia. D ňom vymenovania
ministra zahrani čných vecí Únie v šak skončí funkčné obdobie člena, ktorý má štátnu príslu šnosť
rovnakú ako minister zahrani čných vecí Únie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/385
HLAVA IV
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA RADY, VYSOKÉHO SPLNOMOCNENCA PRE
SPOLO ČNÚ ZAHRANI ČNÚ A BEZPE ČNOSTNÚ POLITIKU A ZÁSTUPCU GENERÁLNEHO TAJOMNÍKA
RADY
Článok 5
Funkčné obdobia generálneho tajomníka Rady, vysokého splnomocnenca pre spolo čnú zahrani čnúá
a bezpečnostnú politiku a zástupcu generálneho tajomníka Rady skon čia nadobudnutím platnosti
Zmluvy o Ústave pre Európu. Rada vymenuje generálneho tajomníka v súlade s článkom III-344
ods. 2 ústavy.
HLAVA V
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA PORADNÝCH ORGÁNOV
Článok 6
Aždo nadobudnutia ú činnosti európskeho rozhodnutia uvedeného v článku III-386 ústavy je
rozdelenie po čtučlenov Výboru regiónov takéto:
Belgicko 12
Česká republika 12
Dánsko 9
Nemecko 24
Estónsko 7
Grécko 12
Španielsko 21
Francúzsko 24
Írsko 9
Taliansko 24
Cyprus 6
Lotyš sko 7
Litva 9
Luxembursko 6
Maďarsko 12
Malta 5C 310/386 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Holandsko 12
Rakúsko 12
Poľsko 21
Portugalsko 12
Slovinsko 7
Slovensko 9
Fínsko 9
Švédsko 12
Spojené krá ľovstvo 24
Článok 7
Aždo nadobudnutia ú činnosti európskeho rozhodnutia uvedeného v článku III-389 ústavy je
rozdelenie po čtučlenov Hospodárskeho a sociálneho výboru takéto:
Belgicko 12
Česká republika 12
Dánsko 9
Nemecko 24
Estónsko 7
Grécko 12
Španielsko 21
Francúzsko 24
Írsko 9
Taliansko 24
Cyprus 6
Lotyš sko 7
Litva 9
Luxembursko 6
Maďarsko 12
Malta 5
Holandsko 12
Rakúsko 12
Poľsko 2116.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/387
Portugalsko 12
Slovinsko 7
Slovensko 9
Fínsko 9
Švédsko 12
Spojené krá ľovstvo 24C 310/388 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
35. PROTOKOL O FINAN ČNÝCH DÔSLEDKOCH UPLYNUTIA PLATNOSTI ZMLUVY
O ZALOŽENÍ EURÓPSKEHO SPOLO ČENSTVA UHLIA A OCELE A O VÝSKUMNOM
FONDE PRE UHLIE A OCEĽ
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA na to, ževšetky aktíva a pasíva Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele tak, ako existovali k 23. júlu
2002, sa 24. júla 2002 previedli na Európske spolo čenstvo,
BERÚC DO ÚVAHY skuto čnosť,žej ežiaduce vyu žívaťtieto fondy na výskum v odvetviach súvisiacich s uho ľným
a oceliarskym priemyslom, a teda potrebu ustanoviť v tejto súvislosti ur čité osobitné pravidlá,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu:
Článok 1
1.Čistá hodnota aktív a pasív Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele uvedených v súvahe
Európskeho spolo čenstva uhlia a ocele z 23. júla 2002, upravená o akéko ľvek zvýšenie alebo
zníženie, ku ktorému mô že dôjsťv dôsledku likvida čných operácií, sa považ uje za aktíva Únie určené
na výskum v odvetviach uho ľného a oceliarskeho priemyslu, označ ené ako „Európske spolo čenstvo
uhlia a ocele v likvidácii “.P ou k o n čení likvidácie sa uvedú ako „Aktíva Výskumného fondu pre uhlie
a oceľ“.
2. Príjmy z týchto aktív, uvádzané ako „Výskumný fond pre uhlie a oceľ “, sa využívajú výlu čne
na výskum mimo rámcového výskumného programu v odvetviach súvisiacich s uho ľným
a oceliarskym priemyslom v súlade s týmto protokolom a aktmi prijatými na jeho základe.
Článok 2
1. Európsky zákon Rady upravuje v šetky potrebné ustanovenia na vykonanie tohto protokolu,
vrátane základných zásad. Rada sa uznáš a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/389
2. Rada prijíma na návrh Komisie európske nariadenia alebo európske rozhodnutia, ktorými sa
ustanovujú viacro čné finan čné usmernenia pre hospodárenie s majetkom Výskumného fondu pre
uhlie a oce ľa technické usmernenia pre výskumný program tohto fondu. Rada sa uzná ša po porade
s Európskym parlamentom.
Článok 3
Pokiaľ nie je v ustanoveniach tohto protokolu a v aktoch prijatých na jeho základe ustanovené inak,
uplatňujú sa ustanovenia ústavy.C 310/390 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
36. PROTOKOL, KTORÝM SA MENÍ A DOP ĹŇA ZMLUVA O ZALO ŽENÍ EURÓPSKEHO
SPOLOČENSTVA PRE ATÓMOVÚ ENERGIU
VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ODVOLÁVAJÚC SA na dôle žitosťtoho, aby mali ustanovenia Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu na ďalej právne úč inky v plnom rozsahu,
ŽELAJÚC si prispôsobi ťuvedenú zmluvu novým pravidlám ustanoveným Zmluvou o Ústave pre Európu, najmä
vi nštitucionálnej a finan čnej oblasti,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu a ktorými sa mení a dop ĺňa
Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu:
Článok 1
Týmto protokolom sa mení a dop ĺňa Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu (ďalej len „Zmluva o ESAE “) v znení platnom v čase nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave
pre Európu.
Bez ohľ adu na ustanovenia článku IV-437 Zmluvy o Ústave pre Európu a bez toho, aby boli dotknuté
ostatné ustanovenia tohto protokolu, právne ú činky zmien a doplnení vykonaných v Zmluve o ESAE
zmluvami a aktmi zru šenými v zmysle článku IV-437 Zmluvy o Ústave pre Európu, ako aj právne
účinky platných aktov prijatých na základe Zmluvy o ESAE nie sú dotknuté.
Článok 2
Nadpis hlavy III Zmluvy o ESAE „Inštitucionálne ustanovenia“ sa nahrádza nadpisom „Inštitucionálne
a finančné ustanovenia “.
Článok 3
Na začiatok hlavy III sa vkladá táto nová kapitola:
„KAPITOLA 1
UPLATŇOVANIE NIEKTORÝCH USTANOVENÍ ZMLUVY O ÚSTAVE PRE EURÓPU
Článok 106a
1. Na túto zmluvu sa vz ťahujúčlánky I-19 a žI-29,články I-31 a žI-39,články I-49 a I-50, články I-
53 ažI-56,články I-58 a žI-60,články III-330 a žIII-372,články III-374 a III-375, články III-378 a ž16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/391
III-381,články III-384 a III-385, články III-389 a žIII-392,články III-395 a žIII-410,články III-412 a ž
III-415 a články III-427, IV-439 a IV-443 Zmluvy o Ústave pre Európu.
2. Odkazy na Úniu a ústavu v ustanoveniach uvedených v odseku 1, ako aj v ustanoveniach
uvedených v protokoloch pripojených tak k Zmluve o Ústave pre Európu, ako aj k tejto zmluve, sa
v rámci tejto zmluvy pova žujú za odkazy na Európske spolo čenstvo pre atómovú energiu a na túto
zmluvu.
3. Ustanovenia Zmluvy o Ústave pre Európu sa neodchy ľujú od ustanovení tejto zmluvy “.
Článok 4
Včasti III Zmluvy o ESAE sa kapitoly I, II a III pre číslujú na II, III a IV.
Článok 5
1.Článok 3, články 107 a ž132,články 136 a ž143,články 146 a ž156,články 158 a ž163,
články 165 a ž170,články 173 a 173A, článok 175, články 177 a ž179a,články 180b a 181,
články 183, 183A, 190 a 204 Zmluvy o ESAE sa zru šujú.
2. Zrušujú sa protokoly, ktoré boli predtým pripojené k Zmluve o ESAE.
Článok 6
Nadpis hlavy IV Zmluvy o ESAE „Finančné ustanovenia “sa nahrádza nadpisom „Osobitné finan čné
ustanovenia “.
Článok 7
1. Včlánku 38 tre ťom odseku a v článku 82 treťom odseku Zmluvy o ESAE sa odkazy na
články 141 a 142 nahrádzajú odkazmi na články III-360 a III-361 ústavy v tomto poradí.
2. Včlánku 171 ods. 2 a v článku 176 ods. 3 Zmluvy o ESAE sa odkaz na článok 183 nahrádza
odkazom na článok III-412 ústavy.
3. Včlánku 172 ods. 4 Zmluvy o ESAE sa odkaz na článok 177 ods. 5 nahrádza odkazom na
článok III-404 ústavy.
4. Včlánkoch 38, 82, 96 a 98 Zmluvy o ESAE sa pojem „smernica “nahrádza pojmom „európske
nariadenie “.
5. V Zmluve o ESAE sa pojem „rozhodnutie “nahrádza pojmom „európske rozhodnutie “
s výnimkou článkov 18, 20 a 23, článku 53 prvý odsek, ako aj v prípadoch, ak je rozhodnutie
prijaté Súdnym dvorom Európskej únie.C 310/392 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
6. V Zmluve o ESAE sa pojem „Súdny dvor “nahrádza pojmom „Súdny dvor Európskej únie “.
Článok 8
Článok 191 Zmluvy o ESAE sa nahrádza týmto znením:
„Článok 191
Na území členských štátov požíva Spolo čenstvo výsady a imunity, ktoré sú potrebné na plnenie jeho
úloh, za podmienok ustanovených v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie. “
Článok 9
Článok 198 Zmluvy o ESAE sa nahrádza týmto znením:
„Článok 198
Pokiaľ nie je ustanovené inak, ustanovenia tejto zmluvy sa vzť ahujú na európske územia členských
štátov a na neeurópske územia, ktoré podliehajú ich jurisdikcii.
Rovnako sa vzť ahujú na európske územia, za ktoré v zahrani čných vzť ahoch zodpovedá členskýštát.
Ustanovenia tejto zmluvy sa vz ťahujú na Alandy s výnimkami, ktoré boli pôvodne uvedené v zmluve
uvedenej v článku IV-437 ods. 2 písm. d) Zmluvy o Ústave pre Európu a ktoré boli prevzaté do
Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej
republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva.
Odchylne od prvého, druhého a tretieho odseku:
a) táto zmluva sa nevz ťahuje na Faerské ostrovy, ani na Grónsko,
b) táto zmluva sa nevz ťahuje na výsostné pásma Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného
Írska na Cypre,
c) táto zmluva sa nevz ťahuje na zámorské krajiny a územia, ktoré majú osobitné vz ťahy so
Spojeným krá ľovstvom Veľ kej Británie a Severného Írska a ktoré nie sú uvedené v zozname
uvedenom v prílohe II k Zmluve o Ústave pre Európu,
d) táto zmluva sa vz ťahuje na Normanské ostrovy a na ostrov Man iba v rozsahu potrebnom na
zabezpečenie
uplatňovania re žimu, ktorý bol pôvodne ustanovený pre tieto ostrovy v zmluve
uvedenej v článku IV-437 ods. 2 písm. a) Zmluvy o Ústave pre Európu a ktorý bol prevzatý do
Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/393
Veľkej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej
republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva. “
Článok 10
Článok 206 Zmluvy o ESAE sa nahrádza týmto znením:
„Článok 206
Spoločenstvo mô že uzavrie ťsj e d n ý ma l e b osv i a c e r ý m iš tátmi alebo s medzinárodnými
organizáciami dohody o pridru žení, ktoré upravia vzájomné práva a povinnosti, spolo čné postupy
a osobitné konania.
Tieto dohody uzatvára Rada, ktorá sa uzná ša jednomyse ľne po porade s Európskym parlamentom.
Ak takéto dohody znamenajú zmenu alebo doplnenie tejto zmluvy, tieto zmeny a doplnenia sa musia
najskôr prija ťpodľa postupu, ktorý je ustanovený v článku IV-443 Zmluvy o Ústave pre Európu “.
Článok 11
Článok 225 druhý odsek Zmluvy o ESAE sa nahrádza týmto znením:
„Anglické, české, dánske, estónske, fínske, grécke, írske, litovské, lotyš ské, maďarské, maltské,
nemecké, po ľské, portugalské, slovenské, slovinské, španielske a švédske znenia zmluvy sú rovnako
autentické. “
Článok 12
Príjmy a výdavky Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu, s výnimkou príjmov a výdavkov
Agentúry pre zásobovanie a spolo čných podnikov, sú zahrnuté do rozpo čtu Únie.C 310/394 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
B. PRÍLOHY
K ZMLUVE O ÚSTAVE PRE EURÓPU16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/395
PRÍLOHA I
ZOZNAM USTANOVENÝ V ČLÁNKU III-226 ÚSTAVY
1–Číslo kombinovanej nomenklatúry 2–Opis produktov
KAPITOLA 1 Živé zvieratá
KAPITOLA 2 Mäso a jedlé droby
KAPITOLA 3 Ryby a kôrovce, mäkký še a ostatné vodné
bezstavovce
KAPITOLA 4 Mlieko a mlie čne výrobky; vtá čie vajcia;
prírodný med
KAPITOLA 5
0504 Zvieracie črevá, mechúry a žalúdky (iné ako
rybacie), celé a ich časti
0515 Živočíšne produkty inde ne špecifikované
alebo nezahrnuté; m ŕtve zvieratá kapitoly 1
alebo kapitoly 3, nevhodné na ľudskú
spotrebu
KAPITOLA 6 Živé stromy a ostatné rastliny; h ľuzy, cibule,
korene a podobne; rezané kvety a okrasné
lístie
KAPITOLA 7 Zelenina, jedlé rastliny, korene a h ľuzy
KAPITOLA 8 Jedlé ovocie a orechy; šupy citrusových plodov
a melónov
KAPITOLA 9 Káva,čaj a koreniny, okrem maté (polo žka
č. 0903)
KAPITOLA 10 Obilie
KAPITOLA 11 Mlynárske výrobky; slad a škroby; pš eničný
lepok; inulín
KAPITOLA 12 Olejnaté semená a olejnaté plody; rôzne
semená a plody; priemyselné a lie čivé rastliny;
slama a krmoviny
KAPITOLA 13
ex 1303 PektínC 310/396 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
1–Číslo kombinovanej nomenklatúry 2–Opis produktov
KAPITOLA 15
1501 Brav čové sadlo a iný vy škvarený brav čový tuk;
vyškvarený hydinový tuk
1502 Nevyškvarený tuk z hovädzieho dobytka,
oviec a kôz; loj (vrátane „jemného loja “)
vyrobený z týchto tukov
1503 Stearín zo sadla, oleostearín a lojový stearín;
olej zo sadla, oleový olej a lojový olej, tie ž
emulgované alebo zmie šané, ale inak
neupravené
1504 Tuky a oleje, z rýb alebo z morských cicavcov,
tiežrafinované
1507 Stužené rastlinné oleje, tekuté alebo pevné,
surové, rafinované alebo pre čistené
1512 Živočíšne alebo rastlinné tuky a oleje, dehy-
drované, tie žrafinované, ale inak neupravené
1513 Margarín, imitácie sadla a iné upravené jedlé
tuky
1517 Zvyšky po spracovaní tukových látok alebo
živočíšnych alebo rastlinných voskov
KAPITOLA 16 Prípravky z mäsa, rýb, kôrovcov alebo
mäkkýšov
KAPITOLA 171701 Repný cukor a trstinový cukor, v pevnom
stave
1702 Iné cukry; cukrové sirupy; umelý med (tiež
zmiešaný s prírodným medom); karamel
1703 Melasa, tie žodfarbená
1705 (*) Cukry obsahujúce aromatizované látky alebo
farbivá, sirupy a melasy, ale s výnimkou
ovocných štiav, ktoré obsahujú pridaný cukor
va k o m k o ľvek pomere16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/397
1–Číslo kombinovanej nomenklatúry 2–Opis produktov
KAPITOLA 18
1801 Kakaové bôby, celé alebo lámané, surové alebo
pražené
1802 Kakaové škrupiny, šupky, kož ky a odpad
KAPITOLA 20 Prípravky zo zeleniny, ovocia alebo z iných
častí rastlín
KAPITOLA 222204 Hroznový mu št, kvasiaci alebo ktorého kva-
senie bolo zastavené inak ako pridaním
alkoholu
2205 Víno z čerstvého hrozna; hroznový mu št,
ktorého kvasenie bolo zastavené pridanímalkoholu
2207
Iné kvasené nápoje (napríklad jabl čné, hruš kové
a medovina)
ex 2208 (*)ex 2209 (*)Etylalkohol alebo čisté liehoviny, tie ždenatu-
rovaný s akýmko ľvek alkoholometrickým
titrom, získané z po ľnohospodárskych pro-
duktov vymenovaných v tejto prílohe, okrem
likérov a ostatných liehových nápojov a zmesí
alkoholických prípravkov (známych ako „kon-
centrované vý ťažky“) na výrobu nápojov
ex 2210 (*) Vínny ocot a náhradky vínneho octu
KAPITOLA 23 Zvyšky a odpad potravinárskeho priemyslu;
pripravené krmivo pre zvieratá
KAPITOLA 24
2401 Nespracovaný tabak, tabakový odpad
KAPITOLA 45
4501 Prírodný korok, neupravený, rozdrvený, gra-
nulovaný alebo zomletý; korkový odpadC 310/398 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
1–Číslo kombinovanej nomenklatúry 2–Opis produktov
KAPITOLA 54
5401 Ľan, surový alebo spracovaný, ale nespradený,
ľanový kúde ľa odpad (vrátane cupovaných
alebo trhaných handier a lán)
KAPITOLA 575701 Pravé konope ( Cannabis sativa ), surové alebo
spracované, ale nespradené, kúde ľa odpad
z pravých konopí (vrátane cupovaných alebo
garnetovaných handier alebo špagátov)
(*)Položka doplnená článkom 1 nariadenia Rady Európskeho hospodárskeho spolo čenstvač.7 a
z 18. decembra 1959 (Ú. v. ES 7, 30.1.1962, s. 71/61).16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/399
PRÍLOHA II
ZÁMORSKÉ KRAJINY A ÚZEMIA, NA KTORÉ SA VZ ŤAHUJÚ USTANOVENIA ČASTI III
HLAVY IV ÚSTAVY
—Grónsko
—Nová Kaledónia a závislé územia
—Francúzska Polynézia
—Francúzske ju žné a antarktické územia
—Ostrovy Wallis a Futuna
—Mayotte
—Saint Pierre a Miquelon
—Aruba
—Holandské Antily:
—Bonaire
—Curaçao
—Saba
—Sint Eustatius
—Sint Maarten
—Anguilla
—Kajmanské ostrovy
—Falklandské ostrovy
—Južná Georgia a Ostrovy Ju žného Sandwichu
—Montserrat
—Pitcairn
—Sv. Helena a závislé územia
—Britské antarktické územia
—Britské územia v Indickom oceáne
—Ostrovy Turks a Caicos
—Britské Panenské ostrovy
—BermudyC 310/400 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ZÁVERE ČNÝ AKT16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/401

KONFERENCIA ZÁSTUPCOV VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, zvolaná do Bruselu 30. septembra 2003
s cieľ om uzavrieť na základe vzájomnej dohody Zmluvu o Ústave pre Európu, prijala tieto
dokumenty:
I. Zmluva o Ústave pre EurópuII. Protokoly pripojené k Zmluve o Ústave pre Európu
1. Protokol o úlohe národných parlamentov v Európskej únii
2. Protokol o uplat ňovaní zásad subsidiarity a proporcionality
3. Protokol o Štatúte Súdneho dvora Európskej únie
4. Protokol o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky
5. Protokol o Štatúte Európskej investi čnej banky
6. Protokol o umiestnení sídiel in štitúcií a niektorých orgánov, úradov, agentúr a útvarov
Európskej únie
7. Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie8. Protokol o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného
kráľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva
a Portugalskej republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva
9. Protokol o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej
republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky,
Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky
10. Protokol o postupe pri nadmernom schodku
11. Protokol o konvergen čných kritériách
12. Protokol o Euroskupine13. Protokol o urč itých ustanoveniach vz ťahujúcich sa na Spojené krá ľovstvo Veľ kej Británie
a Severného Írska s oh ľadom na hospodársku a menovú úniu16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/403
14. Protokol o určitých ustanoveniach vzť ahujúcich sa na Dánsko s oh ľadom na hospodársku
a menovú úniu
15. Protokol o ur čitých úlohách Národnej banky Dánska
16. Protokol o re žime franku v rámci Tichomorského finan čného spolo čenstva (TFS)
17. Protokol o Schengenskom acquis za členenom do rámca Európskej únie
18. Protokol o uplat ňovaní určitých aspektov článku III ‑130 ústavy na Spojené krá ľovstvo a Írsko
19. Protokol o postavení Spojeného krá ľovstva a Írska s oh ľadom na politiky vzť ahujúce sa na
hraničné kontroly, azyl, prisť ahovalectvo, ako aj na justi čnú spoluprácu v ob čianskych
veciach a policajnú spoluprácu
20. Protokol o postavení Dánska
21. Protokol o vonkaj ších vzť ahochčlenských štátov s ohľ adom na prekra čovanie vonkaj ších
hraníc
22. Protokol o práve štátnych príslu šníkovčlenských štátov na azyl
23. Protokol o stálej štruktúrovanej spolupráci zriadenej článkom I-41 ods. 6 a článkom III-312
ústavy
24. Protokol k článku I-41 ods. 2 ústavy
25. Protokol o dovoze ropných produktov spracovaných na Holandských Antilách do Európskej
únie
26. Protokol o nadobúdaní nehnuteľ ností v Dánsku
27. Protokol o systéme verejnoprávneho vysielania v členských štátoch
28. Protokol k článku III-214 ústavy
29. Protokol o hospodárskej, sociálnej a územnej súdr žnosti
30. Protokol o osobitnej úprave pre Grónsko3
1. Protokol o článku 40.3.3 Ústavy Írska
32. Protokol k článku I-9 ods. 2 ústavy o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane
ľudských práv a základných slobôdC 310/404 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
33. Protokol k aktom a zmluvám, ktorými bola doplnená alebo zmenená Zmluva o zalo žení
Európskeho spolo čenstva a Zmluva o Európskej únii
34. Protokol o prechodných ustanoveniach vzť ahujúcich sa na in štitúcie a orgány Únie
35. Protokol o finan čných dôsledkoch uplynutia platnosti Zmluvy o zalo žení Európskeho
spoločenstva uhlia a ocele a o Výskumnom fonde pre uhlie a oce ľ
36. Protokol, ktorým sa mení a dop ĺňa Zmluva o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre atómovú
energiu
III. Prílohy k Zmluve o Ústave pre Európu
1. Príloha I –Zoznam ustanovený v článku III ‑226 ústavy
2. Príloha II –Zámorské krajiny a územia, na ktoré sa vzť ahujú ustanovenia časti III hlavy IV
ústavy
Konferencia prijala tieto vyhlásenia, ktoré sú pripojené k závereč nému aktu:
A. Vyhlásenia vz ťahujúce sa na ustanovenia ústavy
1. Vyhlásenie k článku I-6
2. Vyhlásenie k článku I-9 ods. 2
3. Vyhlásenie k článkom I-22, I-27 a I-28
4. Vyhlásenie k článku I-24 ods. 7 týkajúcemu sa rozhodnutia Európskej rady o vykonávaní
predsedníctva Rady
5. Vyhlásenie k článku I-25
6. Vyhlásenie k článku I-26
7. Vyhlásenie k článku I-27
8. Vyhlásenie k článku I-36
9. Vyhlásenie k článkom I-43 a III-329
10. Vyhlásenie k článku I-51
11. Vyhlásenie k článku I-57
12. Vyhlásenie týkajúce sa vysvetliviek k Charte základných práv16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/405
13. Vyhlásenie k článku III-116
14. Vyhlásenie k článkom III-136 a III-267
15. Vyhlásenie k článkom III-160 a III-322
16. Vyhlásenie k článku III-167 ods. 2 písm. c)
17. Vyhlásenie k článku III-184
18. Vyhlásenie k článku III-213
19. Vyhlásenie k článku III-220
20. Vyhlásenie k článku III-243
21. Vyhlásenie k článku III-248
22. Vyhlásenie k článku III-256
23. Vyhlásenie k článku III-273 ods. 1 druhý pododsek
24. Vyhlásenie k článku III-296
25. Vyhlásenie k článku III-325 týkajúce sa dojednávania a uzatvárania medzinárodných zmlúv
o priestore slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti členskými štátmi
26. Vyhlásenie k článku III-402 ods. 4
27. Vyhlásenie k článku III-419
28. Vyhlásenie k článku IV-440 ods. 7
29. Vyhlásenie k článku IV-448 ods. 2
30. Vyhlásenie o ratifikácii Zmluvy o Ústave pre Európu
B. Vyhlásenia vz ťahujúce sa na protokoly pripojené k ústave
Vyhlásenia k Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného
kráľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva
a Portugalskej republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva
31. Vyhlásenie o Alandách
32. Vyhlásenie o etnickej skupine SamovC 310/406 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Vyhlásenia k Protokolu o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky,
Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej
republiky, Poľ skej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky
33. Vyhlásenie o výsostných pásmach Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska
na Cypre
34. Vyhlásenie Komisie o výsostných pásmach Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného
Írska na Cypre
35. Vyhlásenie o jadrovej elektrárni Ignalina v Litve
36. Vyhlásenie o tranzite osôb po sú ši medzi oblasť ou Kaliningradu a ostatnými časťami Ruskej
federácie
37. Vyhlásenie o bloku 1 a bloku 2 jadrovej elektrárne Bohunice V1 na Slovensku38. Vyhlásenie o Cypre
39. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu o postavení Dánska40. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu o prechodných ustanoveniach vzť ahujúcich sa na inš titúcie
a orgány Únie
41. Vyhlásenie týkajúce sa TalianskaOkrem toho, konferencia vzala na vedomie tieto vyhlásenia, ktoré sú pripojené k závere čnému
aktu:
42. Vyhlásenie Holandského krá ľovstva k článku I-55
43. Vyhlásenie Holandského krá ľovstva k článku IV-440
44. Vyhlásenie Spolkovej republiky Nemecko, Írska, Ma ďarskej republiky, Rakúskej republiky
aŠvédskeho krá ľovstva
45. Vyhlásenie Španielskeho krá ľovstva a Spojeného krá ľovstva Ve ľkej Británie
a Severného Írska
46. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska k vymedzeniu pojmu
„štátni príslu šníci“
47. Vyhlásenie Španielskeho krá ľovstva k vymedzeniu pojmu „štátni príslu šníci“16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/407
48. Vyhlásenie Spojeného krá ľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska k hlasovaciemu právu
v európskych parlamentných voľ bách
49. Vyhlásenie Belgického krá ľovstva o národných parlamentoch
50. Vyhlásenie Loty šskej republiky a Ma ďarskej republiky o spôsobe písania názvu jednotnej
meny v Zmluve o Ústave pre EurópuC 310/408 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Hecho en Roma, el veintinueve de octubre del dos mil cuatro.
VŘímědne dvacátého devátého října dva tisíce čtyři
Udfærdiget i Rom den niogtyvende oktober to tusind og fire.Geschehen zu Rom am neunundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne üheksandal päeval RoomasΈγινε στη Ρώμη, στις είκοσι εννέα Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα .
Done at Rome on the twenty ‑ninth day of October in the year two thousand and four.
Fait à Rome, le vingt ‑neuf octobre deux mille quatre.
Arna dhéanamh sa Róimh, an naoú lá fichead de Dheireadh Fómhair sa bhliain dhá mhíle is a
ceathair
Fatto a Roma, addi' ventinove ottobre duemilaquattro.Romā, divi tūkstoši ceturtāgada divdesmit dev ītajāoktobrī
Priimta du t ūkstančiai ketvirt ųmetųspalio dvide šimt devint ądienąRomoje
Kelt Rómában, a kétezer-negyedik év október havának huszonkilencedik napjánMagħmul f'Ruma fid-disa' u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħaGedaan te Roma, de negenentwintigste oktober tweeduizendvier.Sporządzono w Rzymie dnia dwudziestego dziewi ątego października roku dwutysi ęcznego
czwartego
Feito em Roma, em vinte e nove de Outubro de dois mil e quatro
V Ríme dvadsiatehodeviateho októbra dvetisíc štyri
V Rimu, devetindvajsetega oktobra leta dva tiso čštiri
Tehty Roomassa kahdentenakymmenentenäy hdeksäntenä päivänä lokakuuta vuonna
kaksituhattaneljä.Som skedde i Rom den tjugonionde oktober tjugohundrafyra.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/409
Pour Sa Majesté le Roi des Belges
Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen
Für Seine Majestät den König der Belgier
Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté
germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap,
het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische
Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
Za prezidenta České republiky
For Hendes Majestæt Danmarks Dronning
C 310/410 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland
Eesti Vabariigi Presidendi nimel
Για τον Πρόεδρο της Ελληνικής Δημοκρατίας
Por Su Majestad el Rey de España
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/411
Pour le Président de la République française
Thar ceann Uachtarán na hÉireann
For the President of Ireland
Per il Presidente della Repubblica italiana
C 310/412 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Για τον Πρόεδρο της Κυπριακής Δημοκρατίας
Latvĳas Republikas Valsts prezidentes v ārdā
Lietuvos Respublikos Prezidento vardu
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/413
Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg
A Magyar Köztársaság Elnöke részér ől
Għall-President ta' Malta
C 310/414 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden
Für den Bundespräsidenten der Republik Österreich
Za Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/415
Pelo Presidente da República Portuguesa
Za predsednika Republike Sloven ĳe
Za prezidenta Slovenskej republiky
C 310/416 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Suomen Tasavallan Presidentin puolesta
För Republiken Finlands President
För Konungariket Sveriges regering
For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/417
Han firmado asimismo la presente Acta final, en su condición de Estados candidatos a la adhesión a
la Unión Europea, observadores ante la Conferencia:
Tento záv ěrečný akt rovn ěžpodepsali pozorovatelé p ři Konferenci, jakož to státy kandidující na
přistoupení k Evropské unii:
Følgende observatører ved konferencen har ligeledes undertegnet denne slutakt i deres egenskab af
kandidatstater til Den Europæiske Union:
Als Beobachter bei der Konferenz haben in ihrer Eigenschaft als Kandidaten für den Beitritt zur
Europäischen Union ferner diese Schlussakte unterzeichnet:
Käesoleva lõppakti on allkirjastanud Euroopa Liidu kandidaatriikide esindajatena ka konverentsi
vaatlejad:
Την παρούσα Τελική Πράξη υπέγραψαν επίσης ,υπό την ιδιότητά τους ως υποψηφίων για προσχώρηση
στην Ευρωπαϊκή Ένωση κρατών ,οι παρατηρητές κατά τη Διάσκεψη :
The following have also signed this Final Act, in their capacity as candidate States for accession to the
European Union, having been observers to the Conference:
Ont également signé le présent acte final, en leur qualité d'États candidats à l'adhésion de l'Union
européenne, observateurs auprès de la Conférence:
Shínigh na breathnóirí seo a leanas ag an gComhdháil an Ionstraim Chríochnaítheach seo freisin ina
gcáil mar Stáit iarrthacha don Aontas Eorpach:
Hanno altresì firmato il presente atto finale, in qualità di Stati candidati all'Unione europea,
osservatori nella Conferenza
Šo Nobeiguma aktu k āEiropas Savien ības pievieno šanās kandidātvalstu vadī tāji ir parakstī jušia rīš ādi
Konferences nov ērotāji:
Baigiamąjįaktą taip pat pasira šoįEuropos S ąjungąstojančios valstyb ės kandidat ės, Konferencijos
stebėtojos:
Ezt az záróokmányt a Európai Unió tagjelölt államaiként, amelyek a Konferencián megfigyel őként
vettek részt, a következ ők is aláírták:
Iffirmaw ukoll dan l-Att Finali, fil-kapa ċità tagħhom ta' Stati kandidati ta' l-Unjoni Ewropea, b ħala
osservaturi għall-K onferenza:
Deze Slotakte is tevens ondertekend door de volgende kandidaat-lidstaten van de Europese Unie,
waarnemers bij de Conferentie:
Niniejszy Akt Koń cowy zosta łrównieżpodpisany przez Pa ństwa kandyduj ące do przyst ąpienia do
Unii Europejskiej, b ędące obserwatorami przy Konferencji:
Assinaram igualmente a presente Acta Final, na qualidade de Estados candidatos à adesão à União
Europeia, observadores na Conferência:
V postavení štátov uchádzajúcich sa o pristúpenie k Európskej únii a v postavení pozorovateľ ov na
konferencii podpísali tento záverečný akt:To sklepno listino so kot dr žave kandidatke za pristop k Evropski uniji in kot opazovalke Konference,
podpisali tudiTämän päätösasiakirjan ovat Euroopan unionin jäsenehdokasvaltioina a llekirjoittaneet myös
konferenssiin tarkkailijoina osallistuneet:Nedanstående observatörer vid konferensen har, i sin egenskap av kandidatstater inför anslutning till
Europeiska unionen, likaledes undertecknat denna slutakt:C 310/418 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ЗaP e публика Бьлгария
Pentru România
Türkiye Cumhuriyeti Adı na
16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/419
A. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA USTANOVENIA ÚSTAVY
1. Vyhlásenie k článku I-6
Konferencia poznamenáva, žečlánok I-6 odrá ža existujúcu judikatúru Súdneho dvora Európskych
spoločenstiev a Súdu prvého stup ňa.
2. Vyhlásenie k článku I-9 ods. 2
Konferencia súhlasí, aby sa pristúpenie Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv
a základných slobôd uskutočnilo spôsobom, ktorý umo žňuje zachova ťcharakteristické znaky práva
Únie. V tejto súvislosti konferencia poznamenáva, že existuje pravidelný dialóg medzi Súdnym
dvorom Európskej únie a Európskym súdom pre ľudské práva, dialóg, ktorý by mohol by ťposilnený,
keďÚnia pristúpi k tomuto dohovoru.
3. Vyhlásenie k článkom I-22, I-27 a I-28
Pri výbere osôb vyzvaných, aby zastávali funkciu predsedu Európskej rady, predsedu Komisie
a ministra zahrani čných vecí Únie, sa bude venova ťzvýšená pozornos ťpotrebe zoh ľadniťgeografickú
a demografickú rozmanitosť Únie a jej členských štátov.
4. Vyhlásenie k článku I-24 ods. 7 týkajúcemu sa rozhodnutia Európskej rady
o vykonávaní predsedníctva Rady
Konferencia vyhlasuje, že Rada by mala za čaťs prípravou európskeho rozhodnutia, ktoré ustanoví
postupy na vykonanie európskeho rozhodnutia o vykonávaní predsedníctva Rady, hne ďpo podpise
Zmluvy o Ústave pre Európu a politicky ho schváli do šiestich mesiacov. Návrh európskeho
rozhodnutia Európskej rady, ktoré sa prijme v de ňnadobudnutia platnosti uvedenej zmluvy, znie:
NÁVRH EURÓPSKEHO ROZHODNUTIA EURÓPSKEJ RADY O VYKONÁVANÍ PREDSEDNÍCTVA RADY
Článok 1
1. Predsedníctvo Rady, s výnimkou zlo ženia Rady pre zahrani čné záležitosti, vykonávajú vopred
určené skupiny troch členských štátov počas obdobia 18 mesiacov. Skupiny sú vytvorené na základe
rovnej rotácie medzi členskými štátmi s prihliadnutím na ich rozmanitosť a geografickú rovnováhu
v rámci Únie.
2. Každýčlen skupiny po poradí predsedá po čas obdobia šiestich mesiacov v šetkým zlo ženiam
Rady s výnimkou zlo ženia Rady pre zahrani čné záležitosti. Ostatní členovia skupiny pomáhajú
predsedníctvu pri vykonávaní v šetkých jeho právomocí na základe spolo čného programu. Členovia
skupiny sa mô žu medzi sebou dohodnúť o iných úpravách.C 310/420 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
Článok 2
Výboru stálych zástupcov vlád členských štátov predsedá zástupca členského štátu, ktorý predsedá
Rade pre v šeobecné zále žitosti.
Politickému a bezpe čnostnému výboru predsedá zástupca ministra zahrani čných vecí Únie.
Predsedníctvo prípravných orgánov rôznych zlo žení Rady, s výnimkou zlo ženia Rady pre zahrani čné
záležitosti, vykonáva člen skupiny, ktorý predsedá príslu šnému zlo ženiu, pokia ľsa nerozhodne inak
v súlade s článkom 4.
Článok 3
Rada pre v šeobecné zále žitosti zabezpe čuje konzistentnos ťa kontinuitu práce rôznych zlo žení Rady
v rámci viacro čných programov v spolupráci s Komisiou. Členskéštáty, ktoré vykonávajú
predsedníctvo, prijmú s pomocou Generálneho sekretariátu Rady v šetky opatrenia potrebné na
organizáciu a hladký priebeh práce Rady.
Článok 4
Rada prijme európske rozhodnutie, ktorým sa ustanovujú opatrenia na vykonanie tohto rozhodnutia.
5. Vyhlásenie k článku I-25
Konferencia vyhlasuje, že európske rozhodnutie o vykonávaní článku I-25, bude prijaté Radou v de ň,
keďZmluva o Ústave pre Európu nadobudne platnos ť. Návrh rozhodnutia znie:
NÁVRH EURÓPSKEHO ROZHODNUTIA RADY O VYKONÁVANÍ ČLÁNKU I ‑25
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
keďže:
(1) Súhlasí s prijatím ustanovení umožň ujúcich plynulý prechod od systému rozhodovania v Rade
kvalifikovanou vä čšinou tak, ako je vymedzená v Zmluve z Nice a opätovne vymedzená
včlánku 2 ods. 2 Protokolu o prechodných ustanoveniach vz ťahujúcich sa na in štitúcie a orgány
Únie, ktorý je pripojený k ústave a uplat ňuje sa na ďalej aždo 31. októbra 2009, k systému
hlasovania ustanovenom v článku I-25 ústavy, ktorý sa bude uplat ňovaťod 1. novembra 2009.
(2) Pripomína, že praxou Rady je venova ťvšetko úsilie posil ňovaniu demokratickej legitimity aktov
prijatých kvalifikovanou vä čšinou.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/421
(3) Považ uje sa za vhodné na ďalej ponecha ťv platnosti toto rozhodnutie, pokia ľto bude potrebné na
zabezpečenie plynulého prechodu k novému systému hlasovania ustanovenému ústavou,
ROZHODLA:
Článok 1
Akčlenovia Rady zastupujúci:
a) najmenej tri štvrtiny obyvateľ stva alebo
b) najmenej tri štvrtiny počtu členských štátov,
ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej men šiny, ktorá vyplýva z uplat ňovaniačlánku I-25 ods. 1
prvý pododsek, vyjadria svoj nesúhlas s prijatím aktu Rady kvalifikovanou vä čšinou, Rada prerokuje
túto otázku.
Článok 2
Rada v priebehu tohto rokovania urobí v šetko,čo je v jej silách, aby sa v rozumnom čase a bez toho,
aby boli ohrozené povinné lehoty stanovené právom Únie, na šlo uspokojivé rie šenie na
zodpovedanie problémov, ktoré vzniesli členovia Rady uvedení v článku 1.
Článok 3
Predseda Rady na tento ú čel s pomocou Komisie a dodr žiavajúc rokovací poriadok Rady vyvinie
všetky iniciatívy, ktoré sú potrebné na u ľahčenie dosiahnutia širšej dohody v rámci Rady. Členovia
Rady mu poskytnú potrebnú sú činnosť.
Článok 4
Toto rozhodnutie nadobúda ú činnosť1. novembra 2009. Zostáva v platnosti najmenej do roku
2014. Rada potom mô že prijaťeurópske rozhodnutie, ktorým sa toto rozhodnutie zru šuje.
6. Vyhlásenie k článku I-26
Konferencia berie do úvahy, že Komisia, v prípade, ak sa u žneskladá zo štátnych príslu šníkov
všetkýc h členských štátov, by mala venova ťnáležitú pozornos ťpotrebe zabezpe čiťúplnú
transparentnos ťvo vzťahoch so v šetkýmičlenskými štátmi. Komisia by preto mala ma ťúzke vzť ahy
so všetkýmičlenskými štátmi bez ohľ adu na to, čim a j úštátneho príslu šníka medzi členmi Komisie
alebo nie, a v tomto oh ľade by mala venova ťosobitnú pozornos ťpotrebe zdie ľaťinformácie
a konzultovať so všetkýmičlenskými štátmi.
Konferencia tie žberie do úvahy, že Komisia by mala prija ťvšetky potrebné opatrenia na zabezpe čenie
zohľadnenia politickej, sociálnej a hospodárskej reality v šetkýchčlenských štátov vrátane tých, ktoréC 310/422 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
nemajú v Komisii svojho štátneho príslu šníka. Tieto opatrenia zah ŕňajú zabezpe čenie toho, aby sa
postavenie týchto členských štátov zoh ľadnilo pri prijímaní vhodných organiza čných opatrení.
7. Vyhlásenie k článku I-27
Konferencia berie do úvahy, že v súlade s ustanoveniami ústavy sú Európsky parlament a Európska
rada spolo čne zodpovední za plynulý priebeh procesu vedúceho k vo ľbám predsedu Európskej
komisie. Z tohto dôvodu zástupcovia Európskeho parlamentu a Európskej rady uskuto čnia potrebné
konzultácie predtým, ako Európska rada prijme rozhodnutie v rámci, ktorý pova žujú za najvhodnej ší.
V súlade s článkom I-27 ods. 1 sa tieto konzultácie zamerajú na profil kandidátov na predsedu
Komisie, pri čom sa zoh ľadnia voľby do Európskeho parlamentu. Podrobnosti o týchto konzultáciách
sa bližšie určia vo vhodnom čase vzájomnou dohodou medzi Európskym parlamentom a Európskou
radou.
8. Vyhlásenie k článku I-36
Konferencia berie na vedomie zámer Komisie pokra čovaťv poradách s odborníkmi, ktorých
vymenovali členskéštáty, pri vypracovávaní návrhov delegovaných európskych nariadení v oblasti
finančných slu žieb v súlade so zau žívanou praxou.
9. Vyhlásenie k článkom I-43 a III-329
Bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté Úniou na splnenie jej záväzkov solidarity vo či
členskému štátu, ktorý je objektom teroristického útoku alebo obe ťou prírodnej katastrofy, alebo
katastrofy spôsobenej ľudskoučinnosťou,žiadne z ustanovení článkov I-43 a III-329 ústavy nie je
určené na to, aby ovplyvnilo právo iného členského štátu na výber najvhodnej ších prostriedkov na
splnenie jeho vlastného záväzku solidarity vo či uvedenému členskému štátu.
10. Vyhlásenie k článku I-51
Konferencia vyhlasuje, ževždy, keďpredpisy o ochrane osobných údajov, ktoré majú by ťprijaté na
základečlánku I-51, by mohli ma ťpriame dôsledky na bezpe čnosťštátu, musí sa nále žito zohľadniť
osobitná povaha zále žitosti. Pripomína, ževs účasnosti platné právne predpisy (pozri najmä
smernicu 95/46/ES) ustanovujú v tomto oh ľade osobitné výnimky.
11. Vyhlásenie k článku I-57
Únia zoh ľadní osobitnú situáciu malých krajín, ktoré s ňou udržiavajú osobitne blízke vz ťahy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/423
12. Vyhlásenie týkajúce sa vysvetliviek k Charte základných práv
Konferencia berie na vedomie vysvetlivky k Charte základných práv pripravené pod vedením
predsedníctva Konventu, ktorý vypracoval chartu, a aktualizované pod vedením predsedníctvaEurópskeho konventu tak, ako je ďalej uvedené.
VYSVETLIVKY K CHARTE ZÁKLADNÝCH PRÁV
Ďalej uvedené vysvetlivky boli pôvodne pripravené pod vedením predsedníctva Konventu, ktorý
vypracoval návrh Charty základných práv Európskej únie. Boli aktualizované pod vedenímpredsedníctva Európskeho konventu so zreteľ om na úpravy, ktoré urobil tento konvent k textu
charty [najmä k článkom 51 a 52 (
1)], a vývoj práva Únie. Hoci tieto vysvetlivky nie sú ako také
právne záväzné, predstavujú cenný nástroj výkladu, ktorý je ur čený na objasnenie ustanovení charty.
PREAMBULA
Národy Európy sa rozhodli vytváraním stále u žšieho zväzku zdie ľaťmierovú budúcnos ťna základe
spoločných hodnôt.
Pamätajúc na svoje duchovné a morálne dedi čstvo je Únia zalo žená na nedelite ľných a univerzálnych
hodnotách ľudskej dôstojnosti, slobody, rovnosti a solidarity; je zalo žená na zásade demokracie
a zásade právneho štátu. Do stredobodu svojej činnosti stavia človeka, a to zavedením ob čianstva
Únie a vytvorením priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti.
Únia prispieva k zachovaniu a rozvoju týchto spolo čných hodnôt pri re špektovaní rozmanitosti
kultúr a tradícií národov Európy, ako aj národnej identity členských štátov a organizácie ich orgánov
verejnej moci na ústrednej, regionálnej a miestnej úrovni; usiluje sa podporova ťvyvážený a trvalo
udržateľný rozvoj a zabezpe čuje voľ ný pohyb osôb, slu žieb, tovaru a kapitálu, ako aj slobodu usadiť
sa.
Na tento ú čel je potrebné posilni ťochranu základných práv s ohľ adom na vývoj spolo čnosti, sociálny
pokrok, vedecký a technický rozvoj, a to zviditeľ nením týchto práv v charte.
Za predpokladu re špektovania právomocí a úloh Únie, ako aj dodr žiavania zásady subsidiarity, táto
charta opätovne potvrdzuje práva vyplývajúce najmä z ústavných tradícií a medzinárodných
záväzkov spolo čných pre členskéštáty, Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných
slobôd, sociálnych chárt prijatých Úniou a Radou Európy, ako aj judikatúry Súdneho dvora Európskejúnie a Európskeho súdu pre ľudské práva. V tejto súvislosti budú súdy Únie a členských štátov
vykladaťtúto chartu s nále žitým
zreteľ om na vysvetlivky pripravené pod vedením predsedníctvaC 310/424 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Články II-111 a II-112 ústavy.
Konventu, ktorý vypracoval chartu, a aktualizované pod vedením predsedníctva Európskeho
konventu.
Uplatňovanie týchto práv zah ŕňa zodpovednos ťa povinnosti vo vzť ahu k iným osobám, ľudskému
spoločenstvu a budúcim generáciám.
Únia z tohto dôvodu uznáva ďalej uvedené práva, slobody a zásady.
HLAVA I
DÔSTOJNOS Ť
Článok 1 (1)
Ľudská dôstojnosť
Ľudská dôstojnos ťje nedotknute ľná. Musí by ťrešpektovaná a ochra ňovaná.
Vysvetlivky
Dôstojnos ťľudskej osoby nie je len základným právom ako takým, ale predstavuje skuto čný základ základných práv.
Všeobecná deklarácia ľudských práv z roku 1948 uvádza ľudskú dôstojnos ťvo svojej preambule: „Keďže uznanie
prirodzenej dôstojnosti a rovnakých neod ňateľných práv v šetkýchčlenovľudskej rodiny je základom slobody,
spravodlivosti a mieru vo svete.“ Vo svojom rozsudku z 9. októbra 2001 vo veci C-377/98 Holandsko/Európsky
parlament a Rada, Zb. 2001, s. 7079, body 70 a ž77, potvrdil Súdny dvor, že základné právo na ľudskú dôstojnos ťje
súčasťou práva Únie.
Z toho vyplýva, žežiadne právo priznané v tejto charte nesmie by ťpouž ité na poškodenie dôstojnosti inej osoby a že
dôstojnos ťľudskej osoby je sú časťou podstaty práv priznaných v tejto charte. Musí sa preto re špektovať, a to aj v prípade
obmedzenia iného práva.
Článok 2 (2)
Právo na život
1. Každý má právo na život.
2. Nikto nesmie by ťodsúdený na trest smrti ani popravený.
Vysvetlivky1. Odsek 1 tohto článku je zalo žený na prvej vete článku 2 ods. 1 ED ĽP, ktorý znie:
„1. Právo ka ždého na život je chránené zákonom... “.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/425
(1)Článok II-61 ústavy.
(2)Článok II-62 ústavy.
2. Druhá veta tohto ustanovenia, ktorá sa týka trestu smrti, bola nahradená nadobudnutím platnosti článku 1
Protokolu č.6kE DĽP, ktorý znie:
„Trest smrti sa zruš uje. Nikoho nemo žno na taký trest odsúdi ťani popravi ť“.
Článok 2 ods. 2 charty je zalo žený na tomto ustanovení (1).
3. Ustanovenia článku 2 charty zodpovedajú ustanoveniam uvedených článkov ED ĽP a jeho protokolov. Majú
rovnaký význam a rozsah, v súlade s článkom 52 ods. 3 charty (2).„Negatívne“ vymedzenia, ktoré sa vyskytujú
vE DĽP, preto musia by ťtaktiežpovažované za sú časťcharty:
a)článok 2 ods. 2 ED ĽP:
„Zbavenie života sa nebude pova žovaťza spôsobené v rozpore s týmto článkom, ak bude vyplýva ťz použ itia
sily, ktoré nie je viac ne žúplne nevyhnutné, pri:
a) obrane ka ždej osoby proti nezákonnému násiliu,
b) vykonávaní zákonného zatknutia alebo zabránení úteku osoby zákonne zadr žanej,
c) zákonne uskuto čnenej akcii na úč ely potlačenia nepokojov alebo vzbury. “
b)článok 2 Protokolu č.6kE DĽP:
„Štát môže zákonom ustanoviť trest smrti za činy spáchané v čase vojny alebo bezprostrednej hrozby vojny;
tento trest sa ulo ží iba v prípadoch, ktoré predvída zákon, a v súlade s jeho ustanoveniami... “
Článok 3 (3)
Právo na nedotknute ľnosťosoby
1. Každý má právo na telesnú a du ševnú nedotknute ľnosť.
2. V oblastiach medicíny a biológie sa musí re špektovaťnajmä:
a) slobodný a informovaný súhlas dotknutej osoby za podmienok vymedzených zákonom,
b) zákaz eugenických praktík, najmä tých, ktoré sú zamerané na selekciu osôb,C 310/426 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-62 ods. 2 ústavy
(2)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(3)Článok II-63 ústavy.
c) zákaz vyu žívaniaľudského tela a jeho častí ako takých na dosiahnutie zisku,
d) zákaz reproduk čného klonovania ľudských bytostí.
Vysvetlivky
1. Vo svojom rozsudku z 9. októbra 2001 vo veci C-377/98 Holandsko/Európsky parlament a Rada, Zb. 2001,
s. 7079, body 70, 78, 79 a 80, potvrdil Súdny dvor, že základné právo na nedotknute ľnosťosoby je sú časťou práva
Únie a v súvislosti s medicínou a biológiou zah ŕňa slobodný a vedomý súhlas darcu a príjemcu.
2. Zásady obsiahnuté v článku 3 charty (1)s úužuvedené v Dohovore o ľudských právach a biomedicíne, ktorý prijala
Rada Európy (ETS 164 a dodatkový protokol ETS 168). Charta sa neusiluje odchýli ťod týchto zásad, a preto
zakazuje iba reproduk čné klonovanie. Nepovo ľuje ani nezakazuje iné formy klonovania. Nijakým spôsobom v šak
nebráni zákonodarcovi zakáza ťiné formy klonovania.
3. Odkaz na eugenické praktiky, najmä tie, ktoré sú zamerané na selekciu osôb, sa týka mo žných situácií, v ktorých sa
organizujú a vykonávajú selek čné programy, okrem iného napríklad kampane zamerané na sterilizáciu, nútené
tehotenstvo, povinné uzatváranie etnických manž elstiev …všetky akty, ktoré sa pova žujú za medzinárodné zlo činy
podľaŠtatútu Medzinárodného trestného súdu prijatého v Ríme 17. júla 1998 (pozri jeho článok 7 ods. 1 písm. g)).
Článok 4 (2)
Zákaz muč enia a ne ľudského alebo poniž ujúceho zaobchádzania alebo trestu
Nikoho nemo žno mučiťani podrobova ťneľudskému alebo poniž ujúcemu zaobchádzaniu alebo
trestu.
Vysvetlivky
Právo uvedené v článku 4 je právom zaruč eným včlánku 3 ED ĽP, ktorý má rovnaké znenie: „Nikoho nemo žno mučiť
alebo podrobova ťneľudskému alebo poni žujúcemu zaobchádzaniu alebo trestu. “Vz m y s l e článku 52 ods. 3 charty (3)
má preto rovnaký význam a rozsah ako článok ED ĽP.
Článok 5 (4)
Zákaz otroctva a nútených prác
1. Nikoho nemo žno držaťv otroctve alebo nevoľ níctve.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/427
(1)Článok II-63 ústavy.
(2)Článok II-64 ústavy.
(3)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(4)Článok II-65 ústavy.
2. Od nikoho sa nebude vy žadovať, aby vykonával nútené alebo povinné práce.
3. Obchodovanie s ľudskými bytos ťami je zakázané.
Vysvetlivky
1. Právo priznané v článku 5 (1) ods. 1 a 2 zodpovedá článku 4 ods. 1 a 2 ED ĽP, ktorý má analogické znenie. V zmysle
článku 52 ods. 3 charty (2) má preto rovnaký význam a rozsah ako článok ED ĽP. Z tohto dôvodu:
—žiadne obmedzenie nesmie oprávnene obmedzi ťprávo ustanovené v odseku 1,
—v odseku 2 sa pojem „nútené alebo povinné práce “musí chápa ťvz m y s l e „negatívnych “vymedzení
obsiahnutých v článku 4 ods. 3 ED ĽP:
„Za‚nútenú alebo povinnú prácu‘ sa na úč ely tohto článku nepova žujú:
a) práca be žne pož adovaná pri výkone trestu ulo ženého pod ľačlánku 5 tohto Dohovoru alebo v čase
podmiene čného prepustenia z tohto trestu,
b) služ ba vojenského charakteru alebo v prípade osôb, ktoré odmietajú vojenskú slu žbu z dôvodov
svedomia, v krajinách, kde sa také odmietnutie vojenskej slu žby uznáva, iná služ ba vyžadovaná namiesto
povinnej vojenskej slu žby,
c) služ ba vyžadovaná v prípade núdze alebo pohromy, ktorá ohrozuje život alebo blaho spolo čenstva,
d) práca alebo služ ba, ktorá tvorí sú časťbežných obč ianskych povinností. “
2. Odsek 3 vyplýva priamo z ľudskej dôstojnosti a zoh ľadňuje súčasný vývoj v oblasti organizovaného zlo činu, ako
napríklad
lukratívne organizovanie sietí nelegálneho pris ťahovalectva alebo pohlavného zneu žívania. Príloha
k Dohovoru o Europole obsahuje toto vymedzenie pojmu obchodovania s ľuďmi na úč ely pohlavného zneu žívania:
„obchodovanie s ľuďmi je podrobovanie osoby reálnej a nezákonnej nadvláde inej osoby za pou žitia násilia,
vyhrážok, zneu žívania právomoci alebo intríg s úmyslom jej vyu žívania na prostitúciu, formy sexuálneho
zneužívania a týranie maloletých alebo obchodovanie s opustenými de ťmi“. Kapitola 6 Dohovoru, ktorým sa
vykonáva Schengenská dohoda, ktorý sa stal sú časťou acquis Únie, a na ktorom sa zú častňujú Spojené krá ľovstvo
a Írsko, obsahuje vo svojom článku 27 ods. 1 toto znenie, ktoré odkazuje na siete nelegálneho pris ťahovalectva:
„Zmluvné strany sa zaväzujú stanovi ťprimerané sankcie proti ka ždej osobe, ktorá zo zárobkových dôvodov
pomáha alebo sa sna ží pomáha ťcudzincovi preniknú ťalebo býva ťna území jednej zo zmluvných strán poru šujúc
tým jej právne predpisy týkajúce sa vstupu a pobytu cudzincov.“ Rada prijala 19. júla 2002 rámcové rozhodnutie
o boji proti obchodovaniu s ľuďmi (Ú. v. ES L 203, s. 1), ktorého článok 1 podrobne vymedzuje trestné činy
týkajúce sa obchodovania s ľuďmi na úč ely vykorisť ovania práce alebo sexuálneho vykorisť ovania, ktorých trestnos ť
pri uplatňovaní tohto rámcového rozhodnutia musia zabezpe čiťvšetkyčlensk é štáty.C 310/428 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-65 ústavy.
(2)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
HLAVA II
SLOBODY
Článok 6 (1)
Právo na slobodu a bezpe čnosť
Každý má právo na slobodu a osobnú bezpe čnosť.
Vysvetlivky
Práva ustanovené v článku 6 zodpovedajú právam zaru čeným včlánku 5 ED ĽP a v súlade s článkom 52 ods. 3 charty (2)
majú preto rovnaký význam a rozsah. Z toho vyplýva, že obmedzenia, ktoré sa na ne mô žu oprávnene vz ťahovať,
nesmú prekro čiťtie, ktoré povo ľuje EDĽP vo svojom článku 5:
„1. Každý má právo na slobodu a osobnú bezpe čnosť. Nikoho nemož no pozbavi ťslobody okrem nasledujúcich
prípadov, pokiaľ sa tak stane v súlade s konaním ustanoveným zákonom:
a) zákonné uväznenie po odsúdení príslu šným súdom,
b) zákonné zatknutie alebo iné pozbavenie osoby preto, že sa nepodrobila rozhodnutiu vydanému súdom pod ľa
zákona, alebo preto, aby sa zaru čilo splnenie povinnosti ustanovenej zákonom,
c) zákonné zatknutie alebo iné pozbavenie slobody osoby na ú čely predvedenia pred príslu šný súdny orgán pre
dôvodné podozrenie zo spáchania trestného činu, alebo ak sú oprávnené dôvody domnieva ťsa,že je potrebné
zabrániťjej v spáchaní trestného činu alebo v úteku po jeho spáchaní,
d) iné pozbavenie slobody maloletého na základe zákonného rozhodnutia na ú čely výchovného doh ľadu alebo
jeho zákonné pozbavenie slobody na ú čely jeho predvedenia pred príslu šný orgán,
e) zákonné dr žanie osôb, aby sa zabránilo šíreniu nákazlivej choroby, alebo du ševne chorých osôb, alkoholikov,
narkomanov alebo tulákov,
f) zákonné zatknutie alebo iné pozbavenie slobody osoby, aby sa zabránilo jej nepovolenému vstupu na územie,
alebo osoby, proti ktorej prebieha konanie o vyhostenie alebo vydanie.
2. Každý, kto je zatknutý, musí by ťoboznámený bez me škania a v jazyku, ktorému rozumie, s dôvodmi svojho
zatknutia a s ka ždým obvinením proti nemu.
3. Každý, kto je zatknutý alebo inak pozbavený slobody v súlade s ustanoveniami odseku 1 písm. c) tohto článku,
musí byťihneď predvedený pred sudcu alebo inú úradnú osobu splnomocnenú zákonom na výkon súdnej
právomoci a má právo by ťsúdený v primeranej lehote alebo prepustený po čas konania. Prepustenie sa mô že
podmieni ťzárukou, že sa dotknutá osoba ustanoví na pojednávanie.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/429
(1)Článok II-66 ústavy.
(2)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
4. Každý, kto bol pozbavený slobody zatknutím alebo iným spôsobom, má právo poda ťnávrh na konanie, v ktorom
by súd urýchlene rozhodol o zákonnosti jeho pozbavenia slobody a nariadil prepustenie, ak je pozbavenie slobody
nezákonné.
5. Každý, kto bol obe ťou zatknutia alebo zadr žania v rozpore s ustanoveniami tohto článku, má nárok na
odškodnenie.“
Práva priznané v článku 6 (1) sa musia re špektovať , najmä ak Európsky parlament a Rada prijímajú
zákony a rámcové zákony v oblasti justi čnej spolupráce v trestných veciach na základe článkov III-
270, III-271 a III-273 ústavy, predov šetkým pri vymedzení minimálnych spolo čných ustanovení,
pokiaľ sa to týka kvalifikácie trestných činov a trestov a určitých aspektov procesného práva.
Článok 7 (2)
Rešpektovanie súkromného a rodinného života
Každý má právo na re špektovanie svojho súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie.
Vysvetlivky
Práva zaruč ené včlánku 7 (2) zodpovedajú právam zaruč eným včlánku 8 ED ĽP. Aby sa vzal do úvahy technický vývoj,
bolo slovo „korešpondencia “nahradené slovom „komunikácia “.
V súlade s článkom 52 ods. 3 (3) je význam a rozsah tohto práva rovnaký ako v zodpovedajúcom článku ED ĽP. Z toho
vyplýva,že obmedzenia, ktoré sa na toto právo mô žu oprávnene vz ťahovať, sú rovnaké ako tie, ktoré povo ľuječlánok 8
EDĽP:
„1. Každý má právo na re špektovanie svojho súkromného a rodinného života, obydlia a kore špondencie.
2.Štátny orgán nemô že do výkonu tohto práva zasahova ťokrem prípadov, ke ďje to v súlade so zákonom
a nevyhnutné v demokratickej spolo čnosti v záujme národnej bezpe čnosti, verejnej bezpe čnosti, hospodárskeho
blahobytu krajiny, predchádzania nepokojom a zlo činnosti, ochrany zdravia alebo morálky alebo ochrany práv
a slobôd iných “.C 310/430 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-66 ústavy.
(2)Článok II-67 ústavy.
(3)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
Článok 8 (1)
Ochrana osobných údajov
1. Každý má právo na ochranu osobných údajov, ktoré sa ho týkajú.
2. Tieto údaje musia by ťriadne spracované na ur čené účely na základe súhlasu dotknutej osoby
alebo na inom oprávnenom zákonom ustanovenom základe. Ka ždý má právo na prístup
k zhroma ždeným údajom, ktoré sa ho týkajú, a právo na ich opravu.
3. Dodr žiavanie týchto pravidiel podlieha kontrole nezávislého orgánu.
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený načlánku 286 Zmluvy o zalo žení Európskeho spolo čenstva a smernici Európskeho
parlamentu a Rady 95/46/EHS o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a vo ľnom pohybe týchto
údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995), ako aj na článku 8 ED ĽP a na dohovore Rady Európy z 28. januára 1981 o ochrane
jednotlivcov pri automatickom spracovaní osobných údajov, ktorý ratifikovali v šetkyčlenskéštáty.Článok 286 Zmluvy
oE Sj evs ú časnosti nahradený článkom I-51 ústavy. Taktie žtreba uvies ťnariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zrete ľom na spracovanie osobných údajov in štitúciami a orgánmi Spoloč enstva
aov oľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 12.1.2001). Uvedená smernica a nariadenie obsahujú podmienky
a obmedzenia na vykonávanie práva na ochranu osobných údajov.
Článok 9 (2)
Právo uzavrie ťmanželstvo a právo založ iťrodinu
Právo uzavrieť manž elstvo a právo zalo žiťrodinu sa zaru čuje v súlade s vnútro štátnymi zákonmi,
ktoré upravujú výkon týchto práv.
VysvetlivkyTentočlánok je zalo žený načlánku 12 ED ĽP, ktorý znie: „Mužiaženy spôsobilí vekom na uzavretie manž elstva majú
právo uzavrie ťmanželstvo a zalo žiťrodinu v súlade s vnútro štátnymi zákonmi, ktoré upravujú výkon tohto práva. “
Znenie tohto článku bolo modernizované tak, aby sa vz ťahovalo aj na prípady, v ktorých vnútro štátne právne predpisy
uznávajú iné spôsoby zalo ženia rodiny ako man želstvo. Tento článok nezakazuje ani neukladá priznanie postavenia
manželstva zväzkom medzi ľuďmi rovnakého pohlavia. Toto právo je preto podobné tomu, ktoré je ustanovené v EDĽ P,
ale jeho rozsah mô žeb yťširší, ak to umo žňujú vnútro štátne právne predpisy.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/431
(1)Článok II-68 ústavy.
(2)Článok II-69 ústavy.
Článok 10 (1)
Sloboda myslenia, svedomia a nábož enského vyznania
1. Každý má právo na slobodu myslenia, svedomia a nábož enského vyznania. Toto právo zah ŕňa
slobodu zmeniť svoje nábo ženské vyznanie alebo vieru, ako aj slobodu prejavova ťsvoje nábo ženské
vyznanie alebo vieru sám alebo spolo čne s inými, čiužverejne alebo súkromne, bohosluž bou,
vyučovaním, dodr žiavaním nábo ženských noriem, vykonávaním úkonov a zachovávaním obradov.
2. Právo na výhradu svedomia sa uznáva v súlade s vnútro štátnymi zákonmi, ktoré upravujú výkon
tohto práva.
Vysvetlivky
Právo zaruč ené v odseku 1 zodpovedá právu zaru čenému v článku 9 ED ĽP a v súlade s článkom 52 ods. 3 charty (2)m á
rovnaký význam a rozsah. Obmedzenia musia preto re špektovaťčlánok 9 ods. 2 dohovoru, ktorý znie: „Sloboda
prejavova ťnáboženské vyznanie a presved čenie môže podlieha ťlen obmedzeniam, ktoré sú ustanovené zákonmi
a ktoré sú nevyhnutné v demokratickej spolo čnosti v záujme verejnej bezpe čnosti, ochrany verejného poriadku, zdravia
alebo morálky alebo ochrany práv a slobôd iných “.
Právo zaruč ené v odseku 2 zodpovedá vnútro štátnym ústavným tradíciám a vývoju vnútro štátnej legislatívy v tejto
otázke.
Článok 11 (3)
Sloboda prejavu a právo na informácie
1. Každý má právo na slobodu prejavu. Toto právo zah ŕňa slobodu zastáva ťnázory a prijíma ť
a rozširovať informácie a my šlienky bez zasahovania orgánov verejnej moci a bez oh ľadu na hranice
štátu.
2. Rešpektuje sa sloboda a pluralita médií.
Vysvetlivky
1.Článok 11 (3) zodpovedá článku 10 ED ĽP, ktorý znie:
„1. Každý má právo na slobodu prejavu. Toto právo zah ŕňa slobodu zastáva ťnázory a prijíma ťa rozširovaťinformácie
alebo my šlienky bez zasahovania štátnych orgánov a bez oh ľadu na hranice. Tento článok nebráni štátom, aby
vyžadovali ude ľovanie povolení rozhlasovým, televíznym alebo filmovým spolo čnostiam.C 310/432 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-70 ústavy.
(2)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(3)Článok II-71 ústavy.
2. Výkon týchto slobôd, preto že zahŕňa aj povinnosti aj zodpovednos ť,m ôže podlieha ťtakým formalitám,
podmienkam, obmedzeniam alebo sankciám, ktoré ustanovuje zákon a ktoré sú nevyhnutné v demokratickej
spoloč nosti v záujme národnej bezpe čnosti, územnej celistvosti, predchádzania nepokojom a zlo činnosti, ochrany
zdravia alebo morálky, ochrany povesti alebo práv iných, zabráneniu úniku dôverných informácií alebo zachovania
autority a nestrannosti súdnej moci “.
Pri uplatňovaníčlánku 52 ods. 3 charty (1) je význam a rozsah tohto práva rovnaký ako pod ľaE DĽP. Obmedzenia, ktoré
sa naňmôžuv zťahovať, nesmú prekro čiťtie, ktoré sú ustanovené v článku 10 ods. 2 ED ĽP bez toho, aby boli dotknuté
akékoľ vek obmedzenia, ktoré mô že ukladaťprávo hospodárskej sú ťaže Únie na mo žnosťčlenských štátov zavádza ť
udeľovanie povolení uvedených v tretej vete článku 10 ods. 1 ED ĽP.
2. Odsek 2 tohto článku vymedzuje dôsledky, ktoré mô žem aťodsek 1 na slobodu médií. Je zalo žený najmä na
judikatúre Súdu, ktorá sa vz ťahuje na televíziu, najmä na prípade C-288/89 (rozsudok z 25. júla 1991, Stichting
Collectieve Antennevoorziening Gouda a.i., Zb. s. I-4007) a na Protokole o systéme verejnoprávneho vysielania
včlenských štátoch, ktorý je pripojený k Zmluve o ES a teraz k ústave, ako aj na smernici Rady 89/552/ES (najmä
sedemnáste odôvodnenie).
Článok 12 (2)
Sloboda zhroma žďovania a zdru žovania
1. Každý má právo na slobodu pokojného zhroma žďovania a na slobodu zdru žovaťsa s inými na
všetkých úrovniach, najmä v súvislosti s politickými, odborárskymi a ob čianskymi otázkami, z čoho
vyplýva,žek aždý má právo zaklada ťna ochranu svojich záujmov odbory alebo vstupova ťdo nich.
2. Politické strany na úrovni Únie prispievajú k vyjadrovaniu politickej vôle ob čanov Únie.
Vysvetlivky
1. Ustanovenia odseku 1 tohto článku zodpovedajú ustanoveniam článku 11 ED ĽP, ktorý znie:
„1. Každý má právo na slobodu pokojného zhroma žďovania a na slobodu združ ovaťsa s inými, vrátane práva zakladať
na obranu svojich záujmov odbory alebo vstupova ťdo nich.
2. Na výkon týchto práv sa nemô žu uvaliťžiadne obmedzenia okrem tých, ktoré ustanovuje zákon a sú nevyhnutné
v demokratickej spolo čnosti v záujme národnej bezpe čnosti, verejnej bezpe čnosti, predchádzania nepokojom
a zloč innosti, ochrany zdravia alebo morálky alebo ochrany práv a slobôd iných. Tento článok nebráni uvaleniu
zákonných obmedzení na výkon týchto práv príslu šníkmi ozbrojených síl, polície a štátnej správy. “16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/433
(1)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(2)Článok II-72 ústavy.
Ustanovenia odseku 1 sú časnéhočlánku 12 (1) majú rovnaký význam ako ustanovenia ED ĽP, ale ich rozsah je širší,
keďžes am ôžu uplatňovaťna všetkých úrovniach vrátane európskej úrovne. V súlade s článkom 52 ods. 3 charty (2)
nemôžu obmedzenia tohto práva prekro čiťobmedzenia, ktoré sa pova žujú za oprávnené v zmysle článku 11 ods. 2
EDĽP.
2. Toto právo je tie žzaložené načlánku 11 Charty základných sociálnych práv pracovníkov
Spoločenstva.
3. Odsek 2 tohto článku zodpovedá článku I-46 ods. 4 ústavy.
Článok 13 (3)
Sloboda umenia a vedeckého bádania
Umenie a vedecké bádanie sú slobodné. Akademická sloboda je re špektovaná.
Vysvetlivky
Toto právo je primárne odvodené zo slobôd myslenia a prejavu. Vykonáva sa so zrete ľom načlánok 1 (4)am ôže
podliehaťobmedzeniam, ktoré povo ľuječlánok 10 ED ĽP.
Článok 14 (5)
Právo na vzdelanie
1. Každý má právo na vzdelanie a na prístup k odbornému vzdelávaniu a príprave a ďalšiemu
vzdelávaniu.
2. Toto právo zah ŕňam ožnosťzískaťbezplatne povinné vzdelanie.
3. Rešpektuje sa sloboda zakladania vzdelávacích in štitúcií za predpokladu dodr žiavania
demokratických zásad a právo rodi čov zabezpe čiťvzdelanie a výchovu svojich detí v zhode s ich
vlastným nábo ženským, filozofickým a pedagogickým presved čením, v súlade s vnútro štátnymi
zákonmi, ktoré upravujú výkon tohto práva.
Vysvetlivky
1. Tento článok vychádza zo spolo čných ústavných tradícií členských štátov a z článku 2 Dodatkového protokolu
kE DĽP, ktorý znie:
„Nikomu sa nesmie odoprie ťprávo na vzdelanie. Pri výkone akýchko ľvek funkcií v oblasti výchovy a výuky, ktoré
štát vykonáva, bude re špektovaťprávo rodi čov zabezpe čovaťtúto výchovu a vzdelanie v zhode s ich vlastným
náboženským a filozofickým presved čením. “C 310/434 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-72 ústavy.
(2)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(3)Článok II-73 ústavy.
(4)Článok II-61 ústavy.
(5)Článok II-74 ústavy.
Považovalo sa za už itočné rozšíriťtentočlánok o prístup k odbornému vzdelávaniu a príprave a ďalšiemu
vzdelávaniu (pozri bod 15 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva a článok 10 Európskej
sociálnej charty), ako aj doplni ťzásadu bezplatnosti povinného vzdelania. Táto posledná zásada, tak ako je
formulovaná, v sebe iba zah ŕňam ožnosťkaždého dieťaťa, pokiaľ ide o povinné vzdelanie, nav števovaťzariadenie,
ktoré ponúka bezplatné vzdelanie. Nevy žaduje, aby v šetky zariadenia, ktoré poskytujú vzdelanie alebo odborné
vzdelávanie a prípravu a ďalšie vzdelávanie, najmä súkromné, boli bezplatné. Nevylu čuje tiež,a b yu rčité osobitné
formy vzdelania boli platené, pokia ľštát prijme opatrenia na poskytnutie finan čnej kompenzácie. V rozsahu, v
akom sa charta vz ťahuje na Úniu to znamená, že vo svojich politikách týkajúcich sa vzdelávania musí Únia
rešpektovaťbezplatné povinné vzdelanie, čovšak samozrejme nevytvára nové právomoci. Pokia ľide o právo
rodičov, musí sa vyklada ťv spojení s ustanoveniami článku 24 (1).
2. Sloboda zaklada ťverejné alebo súkromné vzdelávacie in štitúcie je zaruč ená ako jeden z aspektov slobody
podnikania, ale je obmedzená dodr žiavaním demokratických zásad a vykonáva sa v súlade s podmienkami
vymedzenými vnútro štátnymi právnymi predpismi.
Článok 15 (2)
Slobodná vo ľba povolania a právo na prácu
1. Každý má právo na prácu a vykonávanie slobodne zvoleného alebo prijatého povolania.
2. Každý občan Únie má právo hľ adaťsi zamestnanie, pracova ť, usadiťsa a poskytova ťslužby
v ktoromkoľ vekčlenskom štáte.
3.Štátni príslu šníci tretích krajín, ktorí majú povolenie pracova ťna území členských štátov, majú
právo na rovnaké pracovné podmienky ako ob čania Únie.
Vysvetlivky
Slobodná vo ľba povolania, ako je vymedzená v článku 15 ods. 1 (2), je uznaná judikatúrou Súdneho dvora (pozri okrem
iného rozsudok zo 14. mája 1974 vo veci 4/73 Nold, Zb. 1974, s. 491, body 12 a ž14; rozsudok z 13. decembra 1979 vo
veci 44/79 Hauer, Zb. 1979, s. 3727; rozsudok z 8. októbra 1986 vo veci 234/85 Keller, Zb. 1986, s. 2897, bod 8).
Tento odsek tie žvychádza z článku 1 ods. 2 Európskej sociálnej charty podpísanej 18. októbra 1961 a ratifikovanej
všetkýmičlenskými štátmi a z bodu 4 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva z 9. decembra
1989. Výraz „pracovné podmienky “sa musí chápa ťvz m y s l e článku III-213 ústavy.
Odsek 2 prevzal tri slobody zaru čené včlánkoch I-4 a III-133, III-137 a III-144 ústavy, teda vo ľným pohybom
pracovníkov, slobodou usadi ťsa a voľným pohybom služ ieb.
Odsek 3 je zalo žený načlánku 137 ods. 3 štvrtej zará žke ZES, ktorý je v sú časnosti nahradený článkom III-210 ods. 1
písm. g) ústavy, ako aj na článku 19 ods. 4 Európskej sociálnej charty podpísanej 18. októbra 1961 a ratifikovanej16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/435
(1)Článok II-84 ústavy.
(2)Článok II-75 ústavy.
všetkýmičlenskými štátmi. Preto sa uplat ňuječlánok 52 ods. 2 charty (1). Otázka zamestnávania námorníkov, ktorí sú
štátnymi príslu šníkmi tretích štátov, v posádkach plavidiel plávajúcich pod vlajkou niektorého členského štátu Únie, sa
spravuje právom Únie a vnútro štátnymi právnymi predpismi a praxou.
Článok 16 (2)
Sloboda podnikania
Sloboda podnikania sa uznáva v súlade s právom Únie, vnútro štátnymi právnymi predpismi
a praxou.
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený na judikatúre Súdneho dvora, ktorý uznal slobodu vykonáva ťhospodársku alebo obchodnú
činnosť(pozri rozsudok zo 14. mája 1974 vo veci 4/73 Nold, Zb. 1974, s. 471, bod 14 a rozsudok z 27. septembra 1979
vo veci 230/78 SPA Eridiana a.i., Zb. 1979, s. 2749, body 20 a 31) a zmluvnú slobodu (pozri okrem iného rozsudok vo
veci Sukkerfabriken Nykøbing 151/78, Zb. 1979-1, s. 1, bod 19 a rozsudok z 5. októbra 1999 vo veci C-240/97
Španielsko/Komisia, Zb. 1999, s. I-6571, bod 99 odôvodnení) ako aj na článku I-3 ods. 2 ústavy, ktorý uznáva slobodnú
hospodársku sú ťaž. Toto právo sa vykonáva samozrejme s oh ľadom na právo Únie a vnútro štátne právne predpisy.
Môže podlieha ťobmedzeniam ustanoveným v článku 52 ods. 1 charty. (3)
Článok 17 (4)
Vlastnícke právo
1. Každá osoba má právo vlastni ťsvoj zákonne nadobudnutý majetok, u žívaťho, naklada ťs ním
a odkázaťho. Nikoho nemo žno zbaviťjeho majetku, s výnimkou verejného záujmu a za podmienok,
ktoré ustanovuje zákon, pri čom musí by ťvčas vyplatená primeraná náhrada straty. U žívanie majetku
môžeb yťupravené zákonom v nevyhnutnej miere v súlade so v šeobecným záujmom.
2. Duš evné vlastníctvo je chránené.
Vysvetlivky
Tentočlánok zodpovedá článku 1 Dodatkového protokolu k ED ĽP:
„Každá fyzická alebo právnická osoba má právo pokojne u žívaťsvoj majetok. Nikoho nemož no zbaviťjeho majetku
s výnimkou verejného záujmu a za podmienok, ktoré ustanovuje zákon a v šeobecné zásady medzinárodného práva.
Predchádzajúce ustanovenie nebráni právu štátov prijíma ťzákony, ktoré pova žujú za nevyhnutné, aby upravili u žívanie
majetku v súlade so v šeobecným záujmom a zabezpe čili platenie daní a iných poplatkov alebo pokút. “C 310/436 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(2)Článok II-76 ústavy.
(3)Článok II-112 ods. 1 ústavy.
(4)Článok II-77 ústavy.
Ide o základné právo, ktoré je spolo čné pre všetky národné ústavy. Bolo mnohokrát opakovane uznané judikatúrou
Súdneho dvora, prvýkrát v rozsudku Hauer (13. december 1979, Zb. 1979, s. 3727). Znenie bolo modernizované, ale v
súlade sčlánkom 52 ods. 3 (1) je význam a rozsah tohto práva rovnaký ako práva zaru čeného ED ĽP a obmedzenia
nesmú prekro čiťtie, ktoré sú v ňom ustanovené.
Ochrana du ševného vlastníctva, ktorá je jedným z aspektov vlastníckeho práva, je výslovne uvedená v odseku 2 z
dôvodu jej narastajúceho významu a sekundárnej legislatívy Spolo čenstva. Du ševné vlastníctvo sa nevz ťahuje len na
literárne a umelecké vlastníctvo, ale okrem iného aj na práva z patentov, práva z ochranných známok, ako aj príbuznépráva. Záruky ustanovené v odseku 1 sa primeraným spôsobom vz ťahujú na du ševné vlastníctvo.
Článok 18 (2)
Právo na azyl
Právo na azyl sa zaru čuje za predpokladu dodr žiavania pravidiel Ženevského dohovoru z 28. júla
1951 a Protokolu z 31. januára 1967 o postavení ute čencov a v súlade ústavou.
Vysvetlivky
Znenie tohto článku je zalo žené načlánku 63 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený článkom III-266 ústavy,
ktorý Únii ukladá povinnos ťdodržiavaťŽenevský dohovor o ute čencoch. Bolo dohodnuté, že sa má odkazova ťna
ustanovenia protokolov, ktoré sa vz ťahujú na Spojené krá ľovstvo a Írsko, a ktoré sú pripojené k Amsterdamskej zmluve
a teraz k ústave, a na Dánsko, aby sa ur čil rozsah, v akom tieto členskéštáty vykonávajú právo Únie v týchto
záležitostiach a rozsah, v akom sa na ne vz ťahuje tento článok. Tento článok je v súlade s Protokolom o azyle, ktorý je
pripojený k ústave.
Článok 19 (3)
Ochrana v prípade odsunu, vyhostenia alebo vydania
1. Hromadné vyhostenie je zakázané.
2. Nikto nesmie by ťpodrobený odsunu, vyhostený ani vydaný do štátu, v ktorom existuje vá žne
riziko,že bude vystavený trestu smrti, mučeniu alebo inému ne ľudskému alebo poni žujúcemu
zaobchádzaniu alebo trestu.
Vysvetlivky
Odsek 1 tohto článku má rovnaký význam a rozsah ako článok 4 protokolu č.4kE DĽP, ktorý sa týka hromadného
vyhostenia. Jeho úč elom je zaruč iť, aby každé rozhodnutie podliehalo osobitnému preskúmaniu a aby nebolo mo žné
rozhodnú ťjedným opatrením o vyhostení v šetkých osôb, ktoré majú štátnu príslu šnosťurčitéhoštátu (pozri tie ž
článok 13 Paktu o obč ianskych a politických právach).
Odsek 2 je zapracovaním prísluš nej judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva, ktorá sa vz ťahuje na článok 3 ED ĽP
(pozri rozsudok vo veci Ahmed/Rakúsko zo 17. decembra 1996, Zb. 1996 s. VI-2206 a rozsudok vo veci Soering zo
7. júla 1989).16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/437
(1)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(2)Článok II-78 ústavy.
(3)Článok II-79 ústavy.
HLAVA III
ROVNOS Ť
Článok 20 (1)
Rovnos ťpred zákonom
Každý je rovný pred zákonom.
Vysvetlivky
Tentočlánok zodpovedá v šeobecnej právnej zásade, ktorá je obsiahnutá vo v šetkých európskych ústavách a bola tie ž
uznaná Súdom ako základná zásada práva Spolo čenstva (rozsudok z 13. novembra 1984 vo veci 283/83 Racke, Zb.
1984, s. 3791, rozsudok zo 17. apríla 1997 vo veci 15/95 EARL, Zb. 1997, s. I-1961 a rozsudok z 13. apríla 2000 vo
veci 292/97 Karlsson, Zb. 2000, s. 2737).
Článok 21 (2)
Nediskriminácia
1. Zakazuje sa akákoľ vek diskriminácia najmä z dôvodu pohlavia, rasy, farby pleti, etnického alebo
sociálneho pôvodu, genetických vlastností, jazyka, nábo ženstva alebo viery, politického alebo iného
zmýšľania, príslu šnosti k národnostnej men šine, majetku, rodu, zdravotného postihnutia, veku alebo
sexuálnej orientácie.
2. V rozsahu pôsobnosti ústavy a bez toho, aby boli dotknuté jej akéko ľvek osobitné ustanovenia, je
zakázaná akákoľ vek diskriminácia z dôvodu štátnej príslu šnosti.
Vysvetlivky
Odsek 1 vychádza z článku 13 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený článkom III-124 ústavy, z článku 14 ED ĽP,
ako aj z článku 11 Dohovoru o ľudských právach a biomedicíne, pokia ľide o genetické dedi čstvo. V rozsahu, ktorý
zodpovedá článku 14 ED ĽP, sa v súlade s ním uplat ňuje.
Medzi odsekom 1 a článkom III-124 ústavy, ktorý má odli šný rozsah pôsobnosti a úč el, neexistuje rozpor alebo
nesúlad:článkom III-124 sa prená ša na Úniu právomoc prijíma ťlegislatívne akty vrátane harmonizácie zákonov a iných
právnych predpisov členských štátov a bojova ťproti určitým formám diskriminácie, ktoré sú taxatívne vymenované
v tomtočlánku. Tieto právne predpisy sa mô žuv zťahovaťnačinnosťorgánovčlenského štátu (ako aj vz ťahov medzi
jednotlivcami) v akejko ľvek oblasti v rámci obmedzení právomoci Únie. Naproti tomu, článkom 21 ods. 1 (2)s a
neprenášažiadna právomoc prijíma ťantidiskrimina čné zákony v týchto oblastiach činnostičlenského štátu alebo
jednotlivcov, ani neustanovuje v šeobecný zákaz diskriminácie v týchto oblastiach. V skuto čnosti sa týka len
diskriminácie, ktorej sa mô žu dopusti ťsamotné in štitúcie a orgány Únie pri výkone právomoci, ktoré sú im zverenéC 310/438 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-80 ústavy.
(2)Článok II-81 ústavy.
podľa inýchčlánkovčasti I a III ústavy, a členskéštáty výlučne pri vykonávaní práva Únie. Odsek 1 preto nemení rozsah
právomocí prenesených článkom III-124, ani výklad tohto článku.
Odsek 2 zodpovedá článku I-4 ods. 2 ústavy a musí sa uplat ňovaťv súlade s týmto článkom.
Článok 22 (1)
Kultúrna, nábož enská a jazyková rozmanitosť
Únia rešpektuje kultúrnu, nábo ženskú a jazykovú rozmanitosť .
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený načlánku 6 Zmluvy o Európskej únii a článku 151 ods. 1 a 4 Zmluvy o ES, ktorý je
vs účasnosti nahradený článkom III-280 ods. 1 a 4 ústavy, ktorý sa vz ťahuje na kultúru. Re špektovanie kultúrnej
a jazykovej rozmanitosti je v sú časnosti tie župravené v článku I-3 ods. 3 ústavy. Tento článok rovnako vychádza
z vyhlásenia č. 11 závere čného aktu Amsterdamskej zmluvy o postavení cirkví a nekonfesionálnych organizácií, ktorý je
vs účasnosti opätovne za členený do článku I-52 ústavy.
Článok 23 (2)
Rovnos ťmedzi ženami a mu žmi
Rovnosťmedziženami a muž mi musí by ťzabezpečená vo v šetkých oblastiach vrátane zamestnania,
práce a odme ňovania.
Zásada rovnosti nebráni zachovávaniu alebo prijímaniu opatrení, ktoré ustanovujú osobitné výhody
v prospech menej zastúpeného pohlavia.
Vysvetlivky
Prvý odsek tohto článku je zalo žený načlánkoch 2 a 3 ods. 2 Zmluvy o ES, v sú časnosti nahradenými článkami I-3 a III-
116 ústavy, ktorých cie ľom je podporova ťrovnosťmedziženami a mu žmi v Úni, a na článku 141 ods. 1 Zmluvy o ES,
ktorý je v sú časnosti nahradený článkom III-214 ods. 1 ústavy. Vychádza z článku 20 revidovanej Európskej sociálnej
charty z 3. mája 1996 a bodu 16 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva.
Je tiežzaložený načlánku 141 ods. 3 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený článkom III-214 ods. 3 ústavy, a na
článku 2 ods. 4 smernice Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mu žmi aženami, pokia ľ
ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky.
Druhý odsek preberá v skrátenej podobe článok III-214 ods. 4 ústavy, pod ľa ktorého zásada rovnakého zaobchádzania
nebránižiadnemu členskému štátu zachova ťalebo prija ťopatrenia, ktoré ustanovujú osobitné výhody zamerané na
ľahšie uplatnenie sa menej zastúpeného pohlavia v odbornej pracovnej činnosti alebo ako prevenciu či kompenzáciu16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/439
(1)Článok II-82 ústavy.
(2)Článok II-83 ústavy.
nevýhod v profesijnej kariére. V súlade s článkom 52 ods. 2 (1) druhý odsek nemení článok III-214 ods. 4.
Článok 24 (2)
Práva die ťaťa
1. Deti majú právo na takú ochranu a starostlivos ť, ktorá je potrebná pre ich blaho. Mô žu slobodne
vyjadrova ťsvoje názory. Tieto názory sa berú do úvahy pri otázkach, ktoré sa ich týkajú,
s prihliadnutím na ich vek a vyspelos ť.
2. Pri v šetkých opatreniach prijatých orgánmi verejnej moci alebo súkromnými in štitúciami, ktoré
sa týkajú detí, sa musia v prvom rade bra ťdo úvahy najlep šie záujmy dieť aťa.
3. Každé dieťa má právo na pravidelné udrž iavanie osobných vzť ahov a priamych stykov
s obidvomi svojimi rodi čmi, ak to nie je v rozpore s jeho záujmom.
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený na Dohovore o právach dieť aťa podpísanom v New Yorku 20. novembra 1989
a ratifikovanom v šetkýmičlenskými štátmi, najmä na jeho článkoch 3, 9, 12 a 13.
Odsek 3 zoh ľadňuje skutoč nosť,žea k os účasťtvorenia priestoru slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti mô že legislatíva
Únie v obč ianskych veciach, ktoré majú cezhrani čné dôsledky, s oh ľadom na ktoré sa článkom III-269 ústavy prená šajú
potrebné právomoci, zah ŕňaťnajmä práva styku umo žňujúce,že deti mô žu pravidelne udr žiavaťosobné vz ťahy
a priamy kontakt s obidvomi svojimi rodi čmi.
Článok 25 (3)
Práva star ších osôb
Únia uznáva a re špektuje právo star ších osôb na dôstojný život a nezávislos ťan aúčasť
na spoločenskom a kultúrnom živote.
Vysvetlivky
Tentočlánok vychádza z článku 23 revidovanej Európskej sociálnej charty a článkov 24 a 25 Charty základných
sociálnych práv pracovníkov Spoloč enstva. Samozrejme, úč asťna sociálnom a kultúrnom živote sa tie žvzťahuje aj na
účasťna politickom živote.C 310/440 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(2)Článok II-84 ústavy.
(3)Článok II-85 ústavy.
Článok 26 (1)
Integrácia osôb so zdravotným postihnutím
Únia uznáva a re špektuje právo osôb so zdravotným postihnutím vyu žívaťopatrenia, ktoré sú určené
na zabezpe čenie ich nezávislosti, sociálnej integrácie a integrácie v zamestnaní, a ú časti na
spoločenskom živote.
Vysvetlivky
Zásada obsiahnutá v tomto článku je zalo žená načlánku 15 Európskej sociálnej charty a vychádza tie žz bodu 26
Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva.
HLAVA IV
SOLIDARITA
Článok 27 (2)
Právo pracovníkov na informácie a konzultácie v rámci podniku
Pracovníci alebo ich zástupcovia musia ma ťna primeraných úrovniach zaru čené informácie
am ožnosťkonzultácií v primeranom čase v prípadoch a za podmienok ustanovených právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
VysvetlivkyTentočlánok sa uvádza v revidovanej Európskej sociálnej charte ( článok 21) a v Charte základných sociálnych práv
pracovníkov Spolo čenstva (body 17 a 18). Uplat ňuje sa za podmienok ustanovených v práve Únie a vnútro štátnych
právnych predpisoch. Odkaz na primerané úrovne odkazuje na úrovne ustanovené právom Únie alebo vnútro štátnymi
právnymi predpismi a praxou, ktoré mô žu zahŕňaťeurópsku úrove ň,k eďtak ustanovujú právne predpisy Únie. V tejto
oblasti je významné acquis Únie: články III-211 a III-212 ústavy, smernice 2002/14/ES (vš eobecný rámec na informácie
a konzultácie so zamestnancami v Európskom spolo čenstve), 98/59/ES (kolektívne prepú šťanie), 2001/23/ES (prevody
podnikov) a 94/45/ES (európske zamestnanecké rady).
Článok 28 (3)
Právo na kolektívne vyjednávanie a kolektívne akcie
Pracovníci a zamestnávatelia alebo ich príslu šné organizácie majú v súlade s právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou právo vyjednáva ťa uzatvára ťkolektívne zmluvy na
zodpovedajúcich úrovniach a v prípade konfliktu záujmov uskuto čniťkolektívne akcie na ochranu
svojich záujmov, vrátane štrajku.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/441
(1)Článok II-86 ústavy.
(2)Článok II-87 ústavy.
(3)Článok II-88 ústavy.
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený načlánku 6 Európskej sociálnej charty a na Charte základných sociálnych práv pracovníkov
Spoločenstva (body 12 a ž14). Právo na kolektívnu akciu bolo uznané Európskym súdom pre ľudské práva ako jeden
z prvkov práv odborov ustanovených v článku 11 ED ĽP. Pokiaľ ide o primerané úrovne, na ktorých sa mô že konať
kolektívne vyjednávanie, pozri vysvetlivky k predchádzajúcemu článku. Spôsoby a obmedzenia výkonu kolektívnej
akcie, vrátane štrajku, sú upravené vnútro štátnymi právnymi predpismi a praxou, vrátane otázky, čim ôžub yťvykonané
súčasne v niekoľ kýchčlenských štátoch.
Článok 29 (1)
Právo na prístup k služ bám zamestnanosti
Každý má právo na bezplatný prístup k slu žbám zamestnanosti.
VysvetlivkyTentočlánok je zalo žený načlánku 1 ods. 3 Európskej sociálnej charty a bodu 13 Charty základných sociálnych práv
pracovníkov Spolo čenstva.
Článok 30 (2)
Ochrana v prípade bezdôvodného prepustenia
Každý pracovník má právo na ochranu proti bezdôvodnému prepusteniu v súlade s právom Únie
a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
VysvetlivkyTentočlánok vychádza z článku 24 revidovanej Európskej sociálnej charty. Pozri tie žsmernicu 2001/23/ES
o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov,
alebočastí podnikov alebo závodov a smernicu 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov
vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávate ľa, ktorá bola zmenená
a doplnená smernicou 2002/74/ES.
Článok 31 (3)
Spravodlivé a primerané pracovné podmienky
1. Každý pracovník má právo na pracovné podmienky, ktoré zoh ľadňujú jeho zdravie, bezpe čnosť
a dôstojnos ť.
2. Každý pracovník má právo na stanovenie najvy ššej prípustnej dĺž ky pracovného času, denný
at ýždenný odpočinok, ako aj ka ždoročnú platenú dovolenku.C 310/442 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-89 ústavy.
(2)Článok II-90 ústavy.
(3)Článok II-91 ústavy.
Vysvetlivky
1. Odsek 1 tohto článku je zalo žený na smernici 89/391/EHS o zavádzaní opatrení na podporu zlep šenia bezpe čnosti
a ochrany zdravia pracovníkov pri práci. Tie žvychádza z článku 3 Európskej sociálnej charty a bodu 19 Charty
základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva, a pokiaľ ide o dôstojnosť pri práci, z článku 26 revidovanej
Európskej sociálnej charty. Pojem „pracovné podmienky “sa musí chápa ťv zmysle článku III-213 ústavy.
2. Odsek 2 je zalo žený na smernici 93/104/ES o niektorých aspektoch organizácie pracovného času,článku 2
Európskej sociálnej charty a bodu 8 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva.
Článok 32 (1)
Zákaz detskej práce a ochrana mladistvých pri práci
Zamestnávanie detí je zakázané. Minimálny vek na prijatie do zamestnania nesmie by ťnižšía k o
minimálny vek na ukon čenie povinnej školskej dochádzky bez toho, aby boli dotknuté pravidlá,
ktoré mô žub yťvýhodnej šie pre mladistvých, a okrem obmedzených výnimiek.
Mladiství prijatí do zamestnania musia ma ťzabezpečené pracovné podmienky primerané ich veku
a musia by ťchránení pred ekonomickým vykorisť ovaním alebo akoukoľ vek prácou, ktorá by mohla
poškodiťich bezpe čnosť, zdravie alebo telesný, psychický, morálny alebo sociálny vývoj, alebo
ohroziťich vzdelávanie.
Vysvetlivky
Tentočlánok je zalo žený na smernici 94/33/ES o ochrane mladých ľudí pri práci, článku 7 Európskej sociálnej charty
a bodoch 20 a ž23 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva.
Článok 33 (2)
Rodina a pracovný život
1. Rodina má zabezpe čenú právnu, ekonomickú a sociálnu ochranu.
2. Na ú čely zosúladenia rodinného a pracovného života, ka ždý má právo na ochranu pred
prepustením z práce z dôvodu spojeného s materstvom, ako aj právo na platenú materskú dovolenku
alebo rodi čovskú dovolenku po narodení alebo osvojení die ťaťa.
Vysvetlivky
Článok 33 ods. 1 (2) je založený načlánku 16 Európskej sociálnej charty.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/443
(1)Článok II-92 ústavy.
(2)Článok II-93 ústavy.
Druhý odsek vychádza zo smernice Rady 92/85/EHS o zavedení opatrení na podporu zlep šenia bezpe čnosti a ochrany
zdravia pri práci tehotných pracovní čok a pracovní čok krátko po pôrode alebo doj čiacich pracovní čok a smernice Rady
96/34/ES o rámcovej dohode o rodi čovskej dovolenke, uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC. Tie žje založený na
článku 8 (ochrana materstva) Európskej sociálnej charty a vychádza z článku 27 (právo pracovníkov s rodi čovskými
právami a povinnos ťami na rovnaké príle žitosti a zaobchádzanie) revidovanej Európskej sociálnej charty. Pojem
„materstvo“ zahŕňa obdobie od po čatia ažpo skončenie kojenia.
Článok 34 (1)
Sociálne zabezpe čenie a sociálna pomoc
1. Únia uznáva a re špektuje právo na dávky sociálneho zabezpe čenia a sociálne slu žby, ktoré
poskytujú ochranu v prípade materstva, choroby, pracovných úrazov, závislosti alebo vysokého veku,
ako aj v prípade straty zamestnania, podľ a pravidiel ustanovených právom Únie a vnútro štátnymi
právnymi predpismi a praxou.
2. Každý, kto má bydlisko alebo sa oprávnene pohybuje v rámci Európskej únie, má právo na dávky
sociálneho zabezpe čenia a sociálne výhody v súlade s právom Únie a vnútro štátnymi právnymi
predpismi a praxou.
3. S cieľ om bojova ťproti sociálnemu vylú čeniu a chudobe Únia uznáva a re špektuje právo na
sociálnu pomoc a pomoc pri bývaní s cieľ om zabezpe čiťdôstojnú existenciu v šetkých osôb, ktoré
nemajú dostatok prostriedkov, v súlade s právom Únie a vnútro štátnymi právnymi predpismi
a praxou.
Vysvetlivky
Zásada uvedená v článku 34 ods. 1 (1) je založená načlánkoch 137 a 140 Zmluvy o ES, ktoré sú v sú časnosti nahradené
článkami III-210 a III-213, a na článku 12 Európskej sociálnej charty a bodu 10 Charty základných sociálnych práv
pracovníkov Spolo čenstva. Únia ju musí dodr žiavaťpri vykonávaní právomocí, ktoré boli na ňu prenesené článkami III-
210 a III-213 ústavy. Odkaz na sociálne slu žby sa týka prípadov, v ktorých takéto služ by boli vytvorené pre
poskytovanie niektorých dávok, ale neznamená, že takéto slu žby musia by ťvytvorené, pokia ľešte neexistujú. Pojem
„materstvo“ sa musí chápa ťv rovnakom zmysle ako v predchádzajúcom článku.
Odsek 2 je zalo žený načlánkoch 12 ods. 4 a 13 ods. 4 Európskej sociálnej charty a bode 2 Charty základných
sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva a zoh ľadňuje pravidlá vyplývajúce z nariadenia č. 1408/71 a nariadenia
č. 1612/68.
Odsek 3 vychádza z článku 13 Európskej sociálnej charty a článkov 30 a 31 revidovanej Európskej sociálnej charty
a bodu 10 Charty základných sociálnych práv pracovníkov Spolo čenstva. Únia ho musí dodr žiavaťv rámci politík
založených na článku III-210 ústavy.C 310/444 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-94 ústavy.
Článok 35 (1)
Zdravotná starostlivos ť
Každý má právo na prístup k preventívnej zdravotnej starostlivosti a právo vyu žívaťlekársku
starostlivos ťza podmienok ustanovených vnútro štátnymi právnymi predpismi a praxou. Pri tvorbe
a vykonávaní v šetkých politík a činností Únie sa zabezpe čí vysoká úrove ňochranyľudského zdravia.
Vysvetlivky
Zásady obsiahnuté v tomto článku sú zalo žené načlánku 152 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený
článkom III-278 ústavy, a na článku 11 a 13 Európskej sociálnej charty. Druhá veta článku preberá článok III-278 ods. 1.
Článok 36 (2)
Prístup k v šeobecne prospe šným služ bám
Únia uznáva a re špektuje prístup k v šeobecne prospe šným slu žbám, ktorý je ustanovený
vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou, v súlade s ústavou, s cie ľom podporova ťsociálnu
a územnú súdr žnosťÚnie.
Vysvetlivky
Tentočlánok je v úplnom súlade s článkom III-122 ústavy a nevytvára žiadne nové právo. Iba ustanovuje pre Úniu
zásadu re špektovaťprístup k v šeobecne prospeš ným služ bám, ako je uvedené vo vnútro štátnych ustanoveniach, pokia ľ
sú tieto ustanovenia v súlade s právom Únie.
Článok 37 (3)
Ochrana životného prostredia
Vysoká úrove ňochranyživotného prostredia a zlep šovanie kvality životného prostredia musia by ť
začlenené do politík Únie a zabezpe čené v súlade so zásadou trvalo udrž ateľného rozvoja.
Vysvetlivky
Zásady obsiahnuté v tomto článku sú zalo žené načlánku 2, 6 a 174 Zmluvy o ES, ktoré sú v sú časnosti nahradené
článkom I-3 ods. 3 a článkami III-119 a III-233 ústavy.
Rovnako vychádza z ustanovení niektorých národných ústav.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/445
(1)Článok II-95 ústavy.
(2)Článok II-96 ústavy.
(3)Článok II-97 ústavy.
Článok 38 (1)
Ochrana spotrebite ľa
Politiky Únie zabezpe čia vysokú úrove ňochrany spotrebiteľ a.
Vysvetlivky
Zásady obsiahnuté v tomto článku sú zalo žené načlánku 153 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený
článkom III-235 ústavy.
HLAVA V
OBČIANSTVO
Článok 39 (2)
Právo voli ťab yťvolený vo vo ľbách do Európskeho parlamentu
1. Každý občan Únie má právo voli ťab yťvolený vo voľ bách do Európskeho parlamentu
včlenskom štáte, v ktorom má bydlisko, a to za rovnakých podmienok ako štátni príslu šníci toho
štátu.
2. Poslanci Európskeho parlamentu sú volení vo v šeobecných, priamych a slobodných vo ľbách
tajným hlasovaním.
VysvetlivkyČlánok 39 (
2) sa uplatňuje za podmienok ustanovených v častiach I a III ústavy, v súlade s článkom 52 ods. 2 charty (3).
Pretočlánok 39 ods. 1 (2) zodpovedá právu zaruč enému v článku I-10 ods. 2 ústavy (pozri tie žprávny základ
včlánku III-126 na prijatie podrobností na výkon tohto práva) a odsek 2 tohto článku zodpovedá článku I-20 ods. 2
ústavy.Článok 39 ods. 2 (2) preberá základné zásady volebného systému v demokratickej spolo čnosti.
Článok 40 (4)
Právo voli ťab yťvolený vo vo ľbách do orgánov územnej samosprávy
Každý občan Únie má právo voli ťab yťvolený vo voľ bách do orgánov územnej samosprávy
včlenskom štáte, v ktorom má bydlisko, a to za rovnakých podmienok ako štátni príslu šníci toho
štátu.C 310/446 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-98 ústavy.
(2)Článok II-99 ústavy.
(3)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(4)Článok II-100 ústavy.
Vysvetlivky
Tentočlánok zodpovedá právu zaruč enému v článku I-10 ods. 2 ústavy (pozri tie žprávny základ v článku III-126 na
prijatie podrobností na výkon tohto práva). V súlade s článkom 52 ods. 2 charty (1) sa uplat ňuje za podmienok
ustanovených v týchto článkochčastí I a III ústavy.
Článok 41 (2)
Právo na dobrú správu vecí verejných
1. Každý má právo, aby inš titúcie, orgány, úrady a agentúry Únie vybavovali jeho zále žitosti
nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote.
2. Toto právo zah ŕňa najmä:
a) právo ka ždej osoby na vypočutie skôr, ako je prijaté akékoľ vek individuálne opatrenie, ktoré by sa
jej mohlo nepriaznivo dotýka ťalebo byťnamierené voči nej,
b) právo ka ždej osoby na prístup k spisu, ktorý sa jej týka, za predpokladu re špektovania
oprávnených záujmov dôvernosti a slu žobného a obchodného tajomstva,
c) povinnos ťsprávy odôvodni ťsvoje rozhodnutia.
3. Každý má právo na náhradu škody spôsobenej inš titúciami alebo zamestnancami Únie pri
výkone svojich funkcií, v súlade so v šeobecnými zásadami spolo čnými pre právne poriadky
členských štátov.
4. Každý sa mô že obrátiťna inštitúcie Únie v jednom z jazykov ústavy a musí dosta ťodpoveď
v rovnakom jazyku.
Vysvetlivky
Článok 41 (2) je založený na existencii Únie, ktorá je zalo žená na zásade právneho štátu a ktorej charakteristické znaky
boli rozvinuté v judikatúre obsahujúcej okrem iného dobrú správu vecí verejných ako v šeobecnú právnu zásadu (pozri
okrem iného rozsudok Súdu z 31. marca 1992 vo veci C-255/90 P, Burban, Zb. 1992, s. I‑ 2253, ako aj rozsudky Súdu
prvého stupňa z 18. septembra 1995 vo veci T-167/94 Nölle, Zb. 1995, s. II-2589 a z 9. júla 1999 vo veci T-231/97
New Europe Consulting a. i., Zb. 1999, s. II ‑2403). Vyjadrenie tohto práva v prvých dvoch odsekoch vyplýva
z judikatúry (rozsudok Súdu z 15. októbra 1987 vo veci 222/86 Heylens, Zb. 1987, s. 4097, bod 15, rozsudokz 18. októbra 1989 vo veci 374/87 Orkem, Zb. 1989, s. 3283, rozsudok z 21. novembra 1991 vo veci C 269/90 TUMünchen, Zb. 1991, s. I-5469), ako aj rozsudky Súdu prvého stupňa zo 6. decembra 1994 vo veci T 450/93 Lisrestal,
Zb. 1994, s. II-1177, z 18. septembra 1995 vo veci T 167/94 Nölle, Zb. 1995, s. II-258) a pokia ľide o povinnos ť
odôvodni ťrozhodnutia na článku 253 Zmluvy o ES, ktorý je v sú časnosti nahradený článkom I-38 ods. 2 ústavy (pozri
tiežprávny základ v článku III-398 ústavy na prijatie legislatívnych aktov v záujme otvorenej, efektívnej a nezávislej
európskej administratívy).16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/447
(1)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(2)Článok II-101 ústavy.
Odsek 3 opakovane priznáva právo v sú časnosti zaruč ené včlánku III-431 ústavy. Odsek 4 opakovane priznáva právo
vs účasnosti zaruč ené včlánku I-10 ods. 2 písm. d) a v článku III-129 ústavy. V súlade s článkom 52 ods. 2 charty (1)s a
tieto práva uplat ňujú za podmienok a v rámci obmedzení vymedzených v časti III ústavy.
Právo na úč inný prostriedok nápravy, ktorý je dôle žitým aspektom tejto otázky, je zaru čené včlánku 47 tejto charty (2).
Článok 42 (3)
Právo na prístup k dokumentom
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo na prístup k dokumentom inš titúcií, orgánov, úradov a agentúr
Únie bez ohľ adu na ich nosi č.
Vysvetlivky
Právo zaruč ené v tomto článku bolo prevzaté z článku 255 Zmluvy o ES, na ktorého základe bolo neskôr prijaté
nariadenie 1049/2001. Európsky dohovor roz šíril toto právo na dokumenty in štitúcií, orgánov a agentúr vo
všeobecnosti, bez oh ľadu na ich formu (pozri článok I-50 ods. 3 ústavy). V súlade s článkom 52 ods. 2 charty (1)s a
právo na prístup k dokumentom vykonáva za podmienok a v rámci obmedzení vymedzených v článku I-50 ods. 3 a
článku III-399 ústavy.
Článok 43 (4)
Európsky ombudsman
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo oznámi ťEurópskemu ombudsmanovi Únie prípady
nesprávneho úradného postupu in štitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie, s výnimkou Súdneho
dvora Európskej únie v rámci výkonu jeho súdnych právomocí.
Vysvetlivky
Právo zaruč ené v tomto článku je právom zaruč eným včlánkoch I-10 a III-335 ústavy. V súlade s článkom 52 ods. 2
charty (1) sa uplat ňuje za podmienok vymedzených v týchto dvoch článkoch.C 310/448 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(2)Článok II-107 ústavy.
(3)Článok II-102 ústavy.
(4)Článok II-103 ústavy.
Článok 44 (1)
Petičné právo
Každý občan Únie, ako aj ka ždá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo ka ždá právnická osoba, ktorá
má sídlo v členskom štáte, má právo obráti ťsa s petíciou na Európsky parlament.
Vysvetlivky
Právo zaruč ené v tomto článku je právom zaruč eným včlánkoch I-10 a III-334 ústavy. V súlade s článkom 52 ods. 2
charty (2) sa uplat ňuje za podmienok vymedzených v týchto dvoch článkoch.
Článok 45 (3)
Sloboda pohybu a pobytu
1. Každý občan Únie má právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov.
2. Sloboda pohybu a pobytu sa mô že priznaťv súlade s ústavou štátnym príslu šníkom tretích
krajín, ktorí sa oprávnene zdrž iavajú na území členského štátu.
VysvetlivkyPrávo zaruč ené v odseku 1 je právom zaruč eným včlánku I-10 ods. 2 ústavy (pozri tie žprávny základ v článku III-125
a rozsudok Súdneho dvora zo 17. septembra 2002 vo veci C-413/99 Baumbast, Zb. 2002, s. 709). V súlade
sčlánkom 52 ods. 2 charty (
2) sa uplat ňuje za podmienok a v rámci obmedzení vymedzených v časti III ústavy.
Odsek 2 sa odvoláva na právomoci prenesené na Úniu článkami III-265 a III-267 ústavy. Z toho vyplýva, že priznanie
tohto práva závisí na vykonávaní tejto právomoci in štitúciami.
Článok 46 (4)
Diplomatická a konzulárna ochrana
Každý občan Únie má na území tretej krajiny, v ktorej sa nenachádza diplomatické zastupite ľstvo
členského štátu, ktorého je štátnym príslu šníkom, právo na poskytnutie ochrany diplomatickými
alebo konzulárnymi orgánmi ktoréhoko ľvek iného členského štátu za rovnakých podmienok, ako
štátni príslu šníci takéhoto štátu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/449
(1)Článok II-104 ústavy.
(2)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(3)Článok II-105 ústavy.
(4)Článok II-106 ústavy.
Vysvetlivky
Právo zaruč ené v tomto článku je právom zaruč eným včlánku I-10 ústavy; pozri tie žprávny základ v článku III-127. V
súlade sčlánkom 52 ods. 2 charty (1) sa uplat ňuje za podmienok ustanovených v týchto článkoch.
HLAVA VI
SPRAVODLIVOS Ť
Článok 47 (2)
Právo na ú činný prostriedok nápravy a spravodlivý proces
Každý, koho práva a slobody zaru čené právom Únie sú poru šené, má právo na ú činný prostriedok
nápravy pred súdom za predpokladu dodr žania podmienok ustanovených v tomto článku.
Každý má právo na to, aby jeho zále žitosťbola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná
nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom. Ka ždý má mo žnosťzískaťporadenstvo,
obhajovať sa osobne a by ťzastúpený.
Právna pomoc sa poskytuje osobám, ktoré nemajú dostato čné prostriedky v prípade, ak je táto
pomoc potrebná na zabezpe čenie efektívneho prístupu k spravodlivosti.
Vysvetlivky
Prvý odsek je zalo žený načlánku 13 ED ĽP:
„Každý, koho práva a slobody priznané týmto Dohovorom boli poru šené, musí ma ťúčinné právne prostriedky nápravy
pred národným orgánom, aj ke ďsa poruš enia dopustili osoby pri plnení úradných povinností. “
V práve Únie je v šak ochrana rozsiahlej šia, pretož e zaruč uje právo na úč inný prostriedok nápravy pred súdom. Súdny
dvor uznal toto právo vo svojom rozsudku z 15. mája 1986 ako v šeobecnú zásadu práva Únie (vo veci 222/84
Johnston, Zb. 1986, s. 1651; pozri tie žrozsudok z 15. októbra 1987 vo veci 222/86 Heylens, Zb. 1987, s. 4097
a rozsudok z 3. decembra 1992 vo veci C - 97/91 Borelli, Zb. 1992, I-6313). Pod ľa súdu sa táto zásada práva Únie
vzťahuje tiežnačlenskéštáty, pokia ľuplatňujú právo Únie. Za členenie tejto judikatúry do charty nemalo za cie ľzmeniť
systém súdnej kontroly ustanovený v zmluvách a najmä nie pravidlá týkajúce sa prípustnosti priamych žalôb na Súdny
dvor Európskej únie. Európsky dohovor uznal systém súdnej kontroly Únie vrátane pravidiel prípustnosti a po zmenách
a doplneniach niektorých aspektov ich potvrdil, ako je to zoh ľadnené v článkoch III-353 a III-381 ústavy a najmä
včlánku III-365 ods. 4. Článok 47 (2)s av zťahuje na in štitúcie Únie a členskéštáty, pokia ľvykonávajú právo Únie, a to
so hľadom na v šetky práva zaruč ené právom Únie.C 310/450 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ods. 2 ústavy.
(2)Článok II-107 ústavy.
Druhý odsek zodpovedá článku 6 ods. 1 ED ĽP, ktorý znie:
„Každý má právo na to, aby jeho zále žitosťbola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná nezávislým
a nestranným súdom zriadeným zákonom, ktorý rozhodne o jeho ob čianskych právach alebo záväzkoch, alebo o
oprávnenosti akéhoko ľvek trestného obvinenia proti nemu. Rozsudok musí by ťvyhlásený verejne, ale tla ča verejnos ť
môžub yťvylúčené buď po dobu celého, alebo časti procesu v záujme mravnosti, verejného poriadku alebo národnej
bezpečnosti v demokratickej spolo čnosti, alebo ke ďto vyžadujú záujmy maloletých alebo ochrana súkromného života
účastníkov, alebo, v rozsahu pova žovanom súdom za úplne nevyhnutný, pokia ľby, vzhľadom na osobitné okolnosti,
verejnosťkonania mohla by ťna ujmu záujmom spolo čnosti. “
V práve Únie nie je právo na spravodlivé prejednanie obmedzené len na spory, ktoré sa vz ťahujú na práva a povinnosti
občianskoprávneho charakteru. Toto je jeden z dôsledkov skuto čnosti,že Únia je spoloč enstvo zalo žené na zásade
právneho štátu, ako to bolo vyslovené Súdom vo veci 294/83 „Les Verts “/Európsky parlament (rozsudok z 23. apríla
1986, Zb. 1988, s. 1339). Av šak s výnimkou rozsahu ich pôsobnosti sa záruky priznané ED ĽP uplatňujú podobným
spôsobom v rámci Únie.
Pokiaľ ide o tretí odsek, treba poznamena ť,že v súlade s judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva sa musí
poskytnú ťprá vna pomoc v prípade, že by absencia takejto pomoci znemo žnila zabezpe čenie efektívneho prístupu
k spravodlivosti (rozsudok ES ĽP z 9. 10. 1979 vo veci Airey, séria A, zväzok 32, s. 11). Existuje tie žsystém právnej
pomoci pre veci prejednávané pred Súdnym dvorom Európskej únie.
Článok 48 (1)
Prezumpcia neviny a právo na obhajobu
1. Každý, kto je obvinený, sa pova žuje za nevinného, pokým jeho vina nebola preukázaná
zákonným spôsobom.
2. Každý, kto je obvinený, má zaru čené právo na obhajobu.
Vysvetlivky
Článok 48 je rovnaký ako článok 6 ods. 2 a 3 ED ĽP, ktorý znie:
„2. Každý, kto je obvinený z trestného činu, sa pova žuje za nevinného, pokým jeho vina nebola preukázaná zákonným
spôsobom.
3. Každý, kto je obvinený z trestného činu, má tieto minimálne práva:
a) byťbez meškania a v jazyku, ktorému rozumie, podrobne oboznámený s povahou a dôvodom obvinenia proti
nemu,
b) maťprimeraný čas a možnosti na prípravu svojej obhajoby,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/451
(1)Článok II-108 ústavy.
c) obhajova ťsa osobne alebo s pomocou obhajcu pod ľa vlastného výberu, alebo pokia ľnemá prostriedky na
zaplatenie obhajcu, aby sa mu poskytol bezplatne, ak to záujmy spravodlivosti vy žadujú,
d) vyslúcha ťalebo daťvyslúchaťsvedkov proti sebe a dosiahnu ťpredvolanie a výsluch svedkov vo svoj prospech za
rovnakých podmienok, ako svedkov proti sebe,
e) maťbezplatnú pomoc tlmo čníka, ak nerozumie jazyku pou žívanému pred súdom alebo týmto jazykom nehovorí. “
V súlade s článkom 52 ods. 3 charty (1) má toto právo rovnaký význam a rozsah pôsobnosti ako právo zaru čené EDĽP.
Článok 49 (2)
Zásady zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov
1. Nikoho nemo žno odsúdi ťza konanie alebo opomenutie, ktoré v čase, keď bolo spáchané, nebolo
podľa vnútroštátneho alebo medzinárodného práva trestným činom. Takisto nesmie by ťuložený trest
prísnejší, nežaký bolo mo žné uložiťvčase spáchania trestného činu. Ak po spáchaní trestného činu
zákon ustanovuje miernej ší trest, ulo ží sa tento trest.
2. Tento článok nebráni súdeniu a potrestaniu osoby za konanie alebo opomenutie, ktoré v čase,
keďbolo spáchané, bolo trestné podľ avšeobecných právnych zásad uznávaných spolo čenstvom
národov.
3. Prísnos ťtrestov nesmie by ťneprimeraná trestnému činu.
Vysvetlivky
Tentočlánok preberá tradič né pravidlo zákazu retroaktivity zákonov a trestov. Bolo doplnené pravidlo retroaktivity
miernejš ieho trestného zákona, ktoré existuje v nieko ľkýchčlenských štátoch a ktoré je uvedené v článku 15 Paktu
oo bčianskych a politických právach.
Článok 7 ED ĽP znie:
„1. Nikoho nemo žno odsúdi ťza konanie alebo opomenutie, ktoré v čase, keďbolo spáchané, nebolo pod ľa
vnútroštátneho alebo medzinárodného práva trestným činom. Takisto nesmie by ťuložený trest prísnej ší, nežaký
bolo možné uložiťvčase spáchania trestného činu.
2. Tento článok nebráni súdeniu a potrestaniu osoby za konanie alebo opomenutie, ktoré v čase, keďbolo spáchané,
bolo trestné pod ľavšeobecných právnych zásad uznávaných civilizovanými národmi. “C 310/452 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(2)Článok II-109 ústavy.
V odseku 2 bol vypustený odkaz na „civilizované “národy; toto v šak nemení význam tohto odseku, ktorý odkazuje
najmä na trestné činy proti ľudskosti. V súlade s článkom 52 ods. 3 charty (1) má preto právo tu zaruč ené rovnaký
význam a rozsah ako právo zaruč ené EDĽP.
Odsek 3 preberá v šeobecnú zásadu primeranosti medzi trestami a trestnými činmi, ktoré sú obsiahnuté
v spoloč ných ústavných tradíciách členských štátov a v judikatúre Súdneho dvora Európskych spolo čenstiev.
Článok 50 (2)
Právo neby ťstíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin
Nikoho nemo žno stíhať alebo potresta ťv trestnom konaní za trestný čin, za ktorý u žbol oslobodený
alebo odsúdený kone čným rozsudkom v rámci Únie v súlade so zákonom.
Vysvetlivky
Článok 4 Protokolu č.7kE DĽP znie:
„1. Nikoho nemo žno stíhaťalebo potresta ťv trestnom konaní podliehajúcom právomoci toho istého štátu za trestný
čin, za ktorý už bol oslobodený alebo odsúdený kone čným rozsudkom pod ľa zákona a trestného poriadku tohto
štátu.
2. Ustanovenia predchádzajúceho odseku nie sú na preká žku obnove konania pod ľa zákona a trestného poriadku
prísluš néhoštátu, ak nové alebo novoodhalené skuto čnosti alebo podstatná chyba v predchádzajúcom konaní
mohli ovplyvni ťrozhodovanie vo veci.
3. Od tohto článku nemož no odstúpi ťpodľačlánku 15 Dohovoru. “
Zásada „non bis in idem “sa uplatňuje v práve Únie (spomedzi významnej judikatúry pozri rozsudok z 5. mája 1996 vo
veci 18/65 a 35/65 vo veci Gutmann/Komisia Zb. 1966, s. 150 a najnov šiu vec, rozhodnutie Súdu prvého stupňa
z 20. apríla 1999, spojené veci T-305/94 a. i., Limburgse Vinyl Maatschappij NV/Komisia Zb. s. II-931). Pravidlo
zakazujúce kumuláciu odkazuje na kumuláciu dvoch sankcií rovnakej povahy, teda trestných sankcií.
V súlade s článkom 50 (2) sa zásada „non bis in idem “uplatňuje nielen v rámci jurisdikcie jedného štátu, ale aj medzi
jurisdikciami nieko ľkýchčlenských štátov. Toto zodpovedá acquis práva Únie; pozri články 54 a ž58 Schengenského
dohovoru a rozsudok Súdneho dvora z 11. februára 2003 vo veci C-187/01 Gözütok (e šte neuverejnený), článok 7
Dohovoru o ochrane finan čných záujmov Európskych spolo čenstiev a článok 10 Dohovoru o boji proti korupcii. Ve ľmi
obmedzené výnimky, v ktorých dohovory povo ľujúčlenským štátom odchýli ťsa od zásady „non bis in idem “,s ú
zahrnuté do horizontálnej dolož ky včlánku 52 ods. 1 charty (3), ktorá sa týka obmedzení. Pokia ľide o situácie uvedené
včlánku 4 Protokolu č. 7, teda o uplat ňovanie zásady v rámci toho istého členského štátu, zaruč ené právo má rovnaký
význam a rozsah ako zodpovedajúce právo v ED ĽP.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/453
(1)Článok II-112 ods. 3 ústavy.
(2)Článok II-110 ústavy.
(3)Článok II-112 ods. 1 ústavy.
HLAVA VII
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA UPRAVUJÚCE VÝKLAD A UPLAT ŇOVANIE CHARTY
Článok 51 (1)
Rozsah pôsobnosti
1. Ustanovenia tejto charty sú určené pre inš titúcie, orgány, úrady a agentúry Únie za predpokladu
dodržiavania zásady subsidiarity, ako aj pre členskéštáty výlučne vtedy, ak vykonávajú právo Únie.
V dôsledku toho re špektujú práva, dodr žiavajú zásady a podporujú ich uplat ňovanie v súlade so
svojimi príslu šnými právomocami a za predpokladu dodr žiavania obmedzení právomocí Únie, ktoré
boli naňu prenesené v iných častiach ústavy.
2. Táto charta neroz širuje rozsah pôsobnosti práva Únie nad rámec právomocí Únie, ani nezakladá
žiadnu novú právomoc ani úlohu pre Úniu, a nemení právomoci a úlohy vymedzené v iných častiach
ústavy.
Vysvetlivky
Cieľomčlánku 51 (1)j eu rčiťrozsah pôsobnosti charty. Snahou je jasne vymedzi ť,že charta sa vz ťahuje najmä na
inštitúcie a orgány Únie, za predpokladu dodr žiavania zásady subsidiarity. Toto ustanovenie bolo upravené s oh ľadom
načlánok 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej Únii, ktorý ukladal Únii povinnos ťrešpektovaťzákladné práva, ako aj s
mandátom daným na zasadnutí Európskej rady v Kolíne. Pojem „inštitúcie “je obsiahnutý v časti I ústavy. Výraz „orgány,
úrady a agentúry “sa bežne v ústave použ íva a odkazuje na v šetky subjekty zriadené ústavou alebo právnymi aktmi z nej
odvodenými (pozri napr. článok I-50 a I-51 ústavy).
Čo sa týka členských štátov, z judikatúry Súdu jednozna čne vyplýva, že povinnos ťrešpektovaťzákladné práva
vymedzené v rámci Únie je pre členskéštáty záväzná výlu čne vtedy, ak konajú v rámci rozsahu pôsobnosti práva Únie
(rozsudok z 13. júla 1989 vo veci 5/88 Wachauf, Zb. 1989, s. 2609; rozsudok z 18. júna 1991 vo veci ERT, Zb. 1991,
s. I-2925); rozsudok z 18. decembra 1997 vo veci C-309/96 Annibaldi, Zb. 1997, s. I-7493). Súdny dvor nedávnopotvrdil túto judikatúru nasledovným spôsobom: „Naviac je potrebné si uvedomi ť,žep ožiadavky vyplývajúce z ochrany
základných práv v právnom poriadku Spolo čenstva sú rovnako záväzné pre členskéštáty, pokiaľ vykonávajú právne
akty Spolo čenstva …“(rozsudok z 13. apríla 2000 vo veci C-292/97, Zb. 2000, s. 2737, bod 37). Toto pravidlo, ako je
obsiahnuté v tejto charte, sa samozrejme vz ťahuje tiežna ústredné orgány, ako aj na regionálne alebo miestne orgány)
a 
na verejnoprávne subjekty, pokia ľvykonávajú právo Únie.
Odsek 2, v spojení s druhou vetou odseku 1, potvrdzuje, že charta nesmie ma ťza dôsledok roz širovanie právomocí
a úloh, ktoré boli na Úniu prenesené inými časťami ústavy. Uvedené sa výslovne uvádza kvôli logickým dôsledkom
zásady subsidiarity a skuto čnosti,že Únia má len tie právomoci, ktoré na ňu boli prenesené. Základné práva tak, ako sú
zaruč ené v Únii, vyvolávajú právne úč inky len v rámci právomocí ustanovených časťou I a III ústavy. V dôsledku toho
môže povinnos ťpre inštitúcie Únie, v zmysle druhej vety odseku 1, podporova ťzásady uvedené v charte vzniknú ťlen
v rámci obmedzení tých istých právomocí.C 310/454 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-111 ústavy.
Odsek 2 takisto potvrdzuje, že charta nesmie ma ťza dôsledok roz širovanie rozsahu pôsobnosti práva Únie mimo
právomoci Únie, ako je ustanovené v iných častiach ústavy. Súdny dvor už skôr ustanovil toto pravidlo s oh ľadom na
základné práva uznávané ako sú časťpráva Únie (rozsudok zo 17. februára 1998 vo veci C-249/96 Grant, Zb. 1998, s. I-
621, bod 45). V súlade s týmto pravidlom je zrejmé, žez ačlenenie charty do ústavy nemô žeb yťchápané ako roz šírenie
rozsahučinnostičlenských štátov, ktorá je pova žovaná za „vykonávanie práva Únie “(v zmysle odseku 1 a vy ššie
uvedenej judikatúry).
Článok 52 (1)
Rozsah a výklad práv a zásad
1. Akékoľ vek obmedzenie výkonu práv a slobôd uznaných v tejto charte musí by ťustanovené
zákonom a re špektovaťpodstatu týchto práv a slobôd. Za predpokladu dodr žiavania zásady
proporcionality mo žno tieto práva a slobody obmedzi ťlen vtedy, ak je to nevyhnutné a skutočne to
zodpovedá cieľ om vo v šeobecnom záujme, ktoré sú uznané Úniou, alebo ak je to potrebné na
ochranu práv a slobôd iných.
2. Práva uznané v tejto charte, ktoré sú predmetom úpravy ustanovení iných častí ústavy, sa
vykonávajú za podmienok a v rámci obmedzení vymedzených v tých častiach.
3. V rozsahu, v akom táto charta obsahuje práva, ktoré zodpovedajú právam zaru čeným
v Dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd, zmysel a rozsah týchto práv je rovnaký
ako zmysel a rozsah práv ustanovených v uvedenom dohovore. Toto ustanovenie nebráni tomu, aby
právo Únie priznávalo vä čší rozsah ochrany týchto práv.
4. V rozsahu, v akom táto charta uznáva základné práva vyplývajúce z ústavných tradíciíspoločných pre členskéštáty, sa tieto práva musia vyklada ťv súlade s týmito tradíciami.
5. Ustanovenia tejto charty, ktoré obsahujú zásady, mô žub yťvykonávané aktmi prijatými
inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a aktmi členských štátov, ak tieto vykonávajú právo
Únie, pri uplat ňovaní svojich príslu šných právomocí. Týchto ustanovení sa mo žno dovoláva ťpred
súdom len na ú čely ich výkladu a preskúmavania ich zákonnosti.
6. V plnej miere sa musia zoh ľadniťvnútroštátne právne predpisy a prax tak, ako je to vymedzené
v tejto charte.
7. Súdy Únie a členských štátov prihliadajú na vysvetlivky vypracované s cie ľom poskytnú ť
usmernenia pri výklade charty základných práv.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/455
(1)Článok II-112 ústavy.
Vysvetlivky
Účelomčlánku 52 (1) je ustanoviť rozsah pôsobnosti práv a zásad charty a upravi ťpravidlá na ich výklad. Odsek 1 sa
zaoberá re žimom obmedzenia práv. Formulácia vychádza z judikatúry Súdneho dvora: „…podľa ustálenej judikatúry
môžub yťobmedzenia uvalené na výkon základných slobôd, najmä v rámci spolo čnej organizácie trhu, za predpokladu,
že tieto obmedzenia skuto čne zodpovedajú cie ľom vo všeobecnom záujme, ktoré sleduje Spolo čenstvo, a nevytvárajú,
so hľadom na tieto ciele, neprimerané a neodôvodnené preká žky podkopávajúce samotnú podstatu týchto práv “
(rozsudok z 13. apríla 2000 vo veci C-292/97, bod 45). Odkaz na v šeobecné záujmy uznané Úniou zah ŕňa tiežciele
uvedené v článku I-2 ústavy a iné záujmy chránené osobitnými ustanoveniami ústavy, ako je tomu v článku I-5 ods. 1,
článok III-133 ods. 3 a články III-154 a III-436.
Odsek 2 odkazuje na práva, ktoré u žboli výslovne zaruč ené v Zmluve o zalo žení Európskeho spolo čenstva a uznané
chartou a ktoré sa v sú časnosti nachádzajú v iných častiach ústavy (najmä práva vyplývajúce z ob čianstva Únie).
Vysvetľuje,že tieto práva stále podliehajú podmienkam a obmedzeniam vz ťahujúcim sa na právo Únie, na ktorom sú
založené, a ktoré sú v sú časnosti ustanovené v častiach I a III ústavy. Charta nemení systém práv, ktorý bol vymedzený
Zmluvou o ES a ktorý je v sú časnosti prevzatý v častiach I a III ústavy.
Cieľom odseku 3 je zabezpe čiťpotrebnú súdr žnosťmedzi chartou a ED ĽP ustanovením pravidla, že v rozsahu, v akom
práva pod ľa tejto charty zodpovedajú právam zaru čeným ED ĽP, ich zmysel a rozsah, vrátane prípustných obmedzení, je
rovnaký ako v prípade práv ustanovených ED ĽP. Uvedené najmä znamená, že zákonodarca musí pri stanovovaní
obmedzení pre tieto práva dodr žiavaťrovnaké normy, aké vyplývajú z podrobnej úpravy obmedzení ustanovených
vE DĽP, ktoré sa preto vz ťahujú na práva zahrnuté v tomto odseku bez toho, aby tým bola naru šená autonómia práva
Únie a Súdneho dvora Európskej únie.
Odkaz na ED ĽPs av zťahuje na dohovor a jeho protokoly. Zmysel a rozsah zaru čených práv je ustanovený nielen
znením týchto právnych nástrojov, ale aj judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva a Súdneho dvora Európskej
únie. Posledná veta odseku umo žňuje Únii zaruč iťširšiu ochranu. V ka ždom prípade, úrove ňochrany zabezpe čená
chartou nemôž eb yťnikdy nižšia ako úrove ň, ktorá je zaruč ená EDĽP.
Charta nebráni mo žnostičlenských štátov vyu žiťustanovenie článku 15 ED ĽP, ktorý umo žňuje výnimky z práv
zaruč ených ED ĽP v prípade vojny alebo iného verejného ohrozenia štátnej existencie v prípade, ke ďprijímajú opatrenia
v oblasti národnej obrany v prípade vojny a na udr žanie poriadku v súlade s ich povinnos ťami upravenými v článku I-5
ods. 1 a v článkoch III-131 a III-262 ústavy.
Zoznam práv, ktoré mô žub yťv tomto štádiu, bez dosahu na mo žný vývoj práva, právnych aktov a zmlúv, pova žované
za zodpovedajúce právam v ED ĽP v zmysle tohto odseku, je uvedený ni žšie. Neuvádza opätovne práva, ktoré sa
dopĺňajú k právam uvedeným v ED ĽP.
1.Články charty, ktorých zmysel a rozsah je rovnaký ako v prípade zodpovedajúcich článkov ED ĽP:
—článok 2 (2) zodpovedá článku 2 ED ĽP,C 310/456 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-112 ústavy.
(2)Článok II-62 ústavy.
—článok 4 (1) zodpovedá článku 3 ED ĽP,
—článok 5 (2) ods. 1 a 2 zodpovedá článku 4 ED ĽP,
—článok 6 (3) zodpovedá článku 5 ED ĽP,
—článok 7 (4) zodpovedá článku 8 ED ĽP,
—článok 10 (5) ods. 1 zodpovedá článku 9 ED ĽP,
—článok 11 (6) zodpovedá článku 10 ED ĽP bez toho, aby boli dotknuté akéko ľvek obmedzenia, ktoré mô že
právo Únie uplatni ťna právo členských štátov na zavedenie povolení uvedených v tretej vete článku 10 ods. 1
EDĽP,
—článok 17 (7) zodpovedá článku 1 Dodatkového protokolu k ED ĽP,
—článok 19 (8) ods. 1 zodpovedá článku 4 Dodatkového protokolu č.4 ,
—článok 19 (8) ods. 2 zodpovedá článku 3 ED ĽP v zmysle výkladu Európskeho súdu pre ľudské práva,
—článok 48 (9) zodpovedá článku 6 ods. 2 a 3 ED ĽP,
—článok 49 (10) ods. 1 (s výnimkou poslednej vety) a odsek 2 zodpovedá článku 7 ED ĽP.
2.Články, ktorých zmysel je rovnaký ako v prípade zodpovedajúcich článkov ED ĽP, ale ktorých rozsah je širší:
—článok 9 (11) upravuje rovnakú oblas ťakočlánok 12 ED ĽP, ale jeho rozsah pôsobnosti mô žeb yťrozšírený
oďalšie formy man želstva, ak sú tieto formy zavedené vnútro štátnymi právnymi predpismi,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/457
(1)Článok II-64 ústavy.
(2)Článok II-65 ústavy.
(3)Článok II-66 ústavy.
(4)Článok II-67 ústavy.
(5)Článok II-70 ústavy.
(6)Článok II-71 ústavy.
(7)Článok II-77 ústavy.
(8)Článok II-79 ústavy.
(9)Článok II-108 ústavy.
(10)Článok II-109 ústavy.
(11)Článok II-69 ústavy.
—článok 12 (1) ods. 1 zodpovedá článku 11 ED ĽP, ale jeho rozsah pôsobnosti je roz šírený na úrove ňEurópskej
únie,
—článok 14 (2) ods. 1 zodpovedá článku 2 Dodatkového protokolu k ED ĽP, ale jeho rozsah pôsobnosti je
rozšírený tak, že upravuje prístup k odbornému vzdelávaniu a príprave a ďalšiemu vzdelávaniu,
—článok 14 (2) ods. 3 zodpovedá článku 2 Dodatkového protokolu k ED ĽPso hľadom na rodi čovské práva
a povinnosti,
—článok 47 (3) ods. 2 a 3 zodpovedá článku 6 ods. 1 ED ĽP, ale obmedzenie ustanovovania ob čianskych práv
a povinností alebo obvinení z trestných činov sa neuplat ňuje v súvislosti s právom Únie a jeho vykonávaním,
—článok 50 (4) zodpovedá článku 4 Protokolu č.7kE DĽP, ale rozsah jeho pôsobnosti je medzi súdmi členských
štátov roz šírený na úrove ňEurópskej únie,
—nakoniec, obč ania Európskej únie nemô žub yťpovažovaní za cudzincov v rozsahu pôsobnosti práva Únie
v dôsledku zákazu akejko ľvek diskriminácie z dôvodu štátnej príslu šnosti. Obmedzenia, ktoré ustanovuje
článok 16 ED ĽP v súvislosti s právami cudzincov, sa preto na nich v tomto rámci nevz ťahujú.
Pravidlo výkladu uvedené v odseku 4 je zalo žené na formulácii článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii (pozri
súčasné znenie článku I-9 ods. 3 ústavy) s nále žitým zrete ľom na spoloč né ústavné tradície, ktorými sa riadi Súdny
dvor (napr. rozsudok z 13. decembra 1979 vo veci 44/79 Hauer, Zb. 1979, s. 3727; rozsudok z 18. mája 1982 vo
veci 155/79 AM&S, Zb. 1982, s. 1575). Pod ľa tohto pravidla, ktoré sa uprednost ňuje pred rigidným prístupom
„najmenšieho spoloč ného menovate ľa“, by mali by ťdotknuté práva charty vykladané spôsobom zaru čujúcim
vysokú mieru ochrany, ktorá je nále žito prispôsobená právu Únie a je v súlade so spolo čnými ústavnými
tradíciami.
Odsek 5 vysvet ľuje rozdiel medzi „právami “a„zásadami “upravenými v charte. Na základe tohto rozdielu sú
subjektívne práva re špektované, zatiaľč o zásady sú dodr žiavané [článok 51 ods. 1 (5)]. Zásady mô žub yť
vykonávané prostredníctvom legislatívnych alebo vykonávacích aktov (prijatých Úniou v súlade s jej právomocami
ačlenskými štátmi, avšak iba v prípade, ak vykonávajú právo Únie); s oh ľadom na uvedené sa pre súdy stávajú
významnými, len ak sú tieto akty vykladané alebo preskúmavané. Nespôsobujú v šak vznik priameho nároku na
pozitívne konanie zo strany in štitúcií Únie alebo orgánov členských štátov,čo je v súlade s judikatúrou Súdneho
dvora (pozri najmä judikatúru týkajúcu sa „zásady predchádzaniu škodám “uvedenú v článku 174 ods. 2 Zmluvy
o ES (nahradený článkom III-233 ústavy): rozsudok vynesený Súdom prvého stup ňa z 11. septembra 2002 vo veci
T-13/99, Pfizer/Rada, s mno žstvom odkazov na skor šiu judikatúru; a sériu rozsudkov k článku 33 (bývalý
článok 39) o zásadách po ľnohospodárskeho práva, napr. rozsudok Súdneho dvora vo veci C-265/85, Van den Berg,
Zb. 1987, s. 1155: preskúmanie zásady stabilizácie trhu a oprávnených o čakávaní) a s prístupom ústavnýchC 310/458 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
(1)Článok II-72 ústavy.
(2)Článok II-74 ústavy.
(3)Článok II-107 ústavy.
(4)Článok II-110 ústavy.
(5)Článok II-111 ústavy.
systémov členských štátov k „zásadám“ , najmä v oblasti sociálneho práva. Pre ilustráciu, príklady zásad uznaných v
charte zah ŕňajú napr. články 25, 26 a 37 (1). V niektorých prípadoch mô žečlánok charty obsahova ťtak prvky
práva, ako aj zásady, napr. články 23, 33 a 34 (2).
Odsek 6 odkazuje na rozli čnéčlánky v charte, ktoré v duchu subsidiarity odkazujú na vnútro štátne právne
predpisy a prax.
Článok 53 (3)
Úroveň ochrany
Žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ťtak,že obmedzuje alebo poru šujeľudské práva
a základné slobody uznané, v rámci príslu šného rozsahu ich pôsobnosti, právom Únie,
medzinárodným právom a medzinárodnými dohovormi, ktorých zmluvnou stranou je Únia alebo
všetkyčlenskéštáty, a najmä Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd,
ako aj ústavami členských štátov.
Vysvetlivky
Cieľom tohto ustanovenia je zachova ťúroveňochrany, ktorá sa právam a slobodám v sú časnosti zaruč uje, v rámci
prísluš ného rozsahu pôsobnosti, právom Únie, právom členských štátov a medzinárodným právom. Z dôvodu jeho
významu je uvedený ED ĽP.
Článok 54 (4)
Zákaz zneuž ívania práv
Žiadne ustanovenie tejto charty sa nesmie vyklada ťtak,že zahŕňa právo vyvíja ťčinnosťalebo
dopúšťaťsačinov zameraných na po škodenie práv a slobôd uznaných v tejto charte alebo na ich
obmedzenie vo vä čšom rozsahu, ako je ustanovený v tejto charte.
VysvetlivkyTentočlánok zodpovedá článku 17 ED ĽP:
„Ničv tomto Dohovore sa nemô že vyklada ťtak, akoby dávalo štátu, skupine alebo jednotlivcovi akéko ľvek právo vyvíja ť
činnosťalebo dopú šťaťsačinov zameraných na znič enie ktoréhokoľ vek z tu priznaných práv a slobôd alebo na
obmedzovanie týchto práv a slobôd vo vä čšom rozsahu, ne žto Dohovor ustanovuje. “16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/459
(1)Články II-85, II-86 a II-97 ústavy.
(2)Články II-83, II-93 a II-94 ústavy.
(3)Článok II-113 ústavy.
(4)Článok II-114 ústavy.
13. Vyhlásenie k článku III-116
Konferencia súhlasí, že vo svojom v šeobecnom úsilí odstráni ťnerovnos ťmedziženami a muž mi sa
Únia bude vo svojich rôznych politikách zameriava ťna boj proti v šetkým formám domáceho násilia.
Súhlasí, aby členskéštáty prijali v šetky opatrenia, ktoré sú potrebné na predchádzanie a odstránenie
týchto trestných činov, ako aj na podporu a ochranu obetí.
14. Vyhlásenie k článkom III-136 a III-267
Konferencia sa domnieva, že v prípade, ak by návrh európskeho zákona alebo európskeho
rámcového zákona, ktorý je zalo žený načlánku III-267 ods. 2 ovplyv ňoval základné aspekty systému
sociálneho zabezpe čeniačlenského štátu, najmä s oh ľadom na rozsah jeho pôsobnosti, náklady alebo
finančnúštruktúru, alebo by ovplyv ňoval finan čnú rovnováhu tohto systému, ako je ustanovené
včlánku III-136 ods. 2, sa nále žito zohľadnia záujmy tohto členského štátu.
15. Vyhlásenie k článkom III-160 a III-322
Konferencia pripomína, žer ešpektovanie práv a základných slobôd vy žaduje, aby sa dostato čná
pozornos ťvenovala najmä ochrane a re špektovaniu práva dotknutých fyzických osôb alebo
subjektov na riadne súdne konanie. Na tento ú čel a s cieľ om zabezpe čiťstriktné súdne preskúmanie
európsky
ch rozhodnutí, ktoré ulo žili reštriktívne opatrenia fyzickej osobe alebo subjektu, musia by ť
predmetné rozhodnutia zalo žené na jasných a zreteľ ných kritériách. Tieto kritéria musia by ť
prispôsobené osobitným vlastnostiam ka ždého reštriktívneho opatrenia.
16. Vyhlásenie k článku III-167 ods. 2 písm. c)
Konferencia poznamenáva, žečlánok III-167 ods. 2 písm. c) sa musí vyklada ťv súlade s existujúcou
judikatúrou Súdneho dvora Európskych spolo čenstiev a Súdu prvého stup ňa v záležitostiach, keď sa
uplatňujú jeho ustanovenia na pomoc poskytovanú určitým oblastiam Spolkovej republiky Nemecko,
ktoré sú dotknuté bývalým rozdelením Nemecka.
17. Vyhlásenie k článku III-184
So hľadom na článok III-184 konferencia potvrdzuje, že zvyšovanie rastového potenciáluv
a zabezpe čenie riadneho rozpo čtového stavu tvorí dva piliere hospodárskej a rozpo čtovej politiky
Únie ačlenských štátov. Pakt stability a rastu je dôlež itým nástrojom na dosiahnutie týchto cieľ ov.
Konferencia opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či ustanoveniam vz ťahujúcim sa na stabilitu a rast,
ktoré vytvárajú rámec pre koordináciu rozpo čtových politík členských štátov Európskej únie.
Konferencia potvrdzuje, že systém zalo žený na pravidlách je najlep šou zárukou na dodr žiavanie
záväzkov a pre rovnaké zaobchádzanie so v šetkýmičlenskými štátmi.C 310/460 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
V tomto rámci konferencia takisto opätovne potvrdzuje svoj záväzok vo či cieľom Lisabonskej
stratégie: vytváranie pracovných miest, štrukturálne reformy a sociálna súdr žnosť.
Cieľom Únie je dosiahnu ťvyrovnaný hospodársky rast a cenovú stabilitu. Hospodárske a rozpo čtové
politiky preto potrebujú urči ťsprávne priority v zále žitostiach hospodárskych reforiem, inovácii,
konkurencieschopnosti a posil ňovaniu súkromného investovania a spotreby v obdobiach slabého
hospodárskeho rastu. Toto by sa malo odrá žaťv nasmerovaní rozpo čtových rozhodnutí na
vnútroštátnej úrovni a úrovni EÚ, najmä prostredníctvom re štrukturalizácie verejných príjmov
a výdavkov za predpokladu dodr žiavania rozpo čtovej disciplíny v súlade s ústavou a Paktom stability
a rastu.
Rozpočtové a hospodárske výzvy, ktorým čeliačlenskéštáty, zdôraz ňujú dôlež itosťriadnej
rozpočtovej politiky uplat ňovanej poč as celého hospodárskeho cyklu.
Konferencia súhlasí s tým, žečlenskéštáty by mali aktívne vyu žiťobdobia hospodárskej obnovy na
konsolidáciu verejných financií a zlep šenie ich rozpo čtovej situácie. Cie ľom je postupné dosiahnutie
rozpoč tového prebytku v období hospodárskeho rastu, ktorý vytvorí potrebný priestor na
prekonanie hospodárskych poklesov, a tým prispieva k dlhodobej udr žateľnosti verejných financií.
Členskéštáty očakávajú mo žné návrhy Komisie, ako aj ďalšie príspevky členských štátov so zrete ľom
na posilnenie a objasnenie vykonávania Paktu stability a rastu. Členskéštáty prijmú v šetky potrebné
o p a t r e n i an az v ý šenie rastového potenciálu svojich hospodárstiev. Zlep šenie koordinácie
hospodárskej politiky by mohlo napomôc ťtomuto cieľ u. Toto vyhlásenie nemá vplyv na ďalšie
diskusie o Pakte stability a rastu.
18. Vyhlásenie k článku III-213
Konferencia potvrdzuje, že politiky uvedené v článku III-213 patria najmä do právomocí členských
štátov. Podporné a koordina čné opatrenia, ktoré prijmú na úrovni Únie v súlade s ustanoveniami
tohtočlánku, majú doplnkovú povahu. Slú žia na posilnenie spolupráce medzi členskými štátmi a nie
na harmonizáciu vnútro štátnych systémov. Záruky a postupy existujúce v ka ždomčlenskom štáte
so hľadom na zodpovednos ťsociálnych partnerov tým nie sú dotknuté.
Toto vyhlásenie sa uplat ňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia ústavy, ktorými sa prenáš a
právomoc na Úniu, vrátane právomocí v sociálnej oblasti.
19. Vyhlásenie k článku III-220
Konferencia sa domnieva, že pojem „ostrovné regióny “, ktorý je uvedený v článku III-220
môže zahŕňaťaj ostrovné štáty ako celky, ak sp ĺňajú potrebné podmienky.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/461
20. Vyhlásenie k článku III-243
Konferencia poznamenáva, že ustanovenia článku III-243 sa musia uplat ňovaťv súlade so sú časnou
praxou. Pojem „opatrenia potrebné na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených rozdelením
Nemecka hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky dotknutých týmto rozdelením “sa musí
vykladaťv súlade s existujúcou judikatúrou Súdneho dvora Európskych spolo čenstiev a Súdu prvého
stupňa.
21. Vyhlásenie k článku III-248
Konferencia súhlasí, žečinnosťÚnie v oblasti výskumu a technického rozvoja bude nále žito
rešpektovať základné smerovanie a orientáciu výskumných politík členských štátov.
22. Vyhlásenie k článku III-256
Konferencia sa domnieva, žečlánok III-256 neovplyv ňuje právo členských štátov prijíma ťpotrebné
opatrenia na zabezpe čenie svojich dodávok energie za podmienok ustanovených v článku III-131.
23. Vyhlásenie k článku III-273 ods. 1 druhý pododsek
Konferencia sa domnieva, že európske zákony uvedené v článku III-273 ods. 1 druhý pododsek by
mali braťdo úvahy vnútro štátne pravidlá a prax, ktoré sa týkajú za čatia vyšetrovania trestných činov.
24. Vyhlásenie k článku III-296
Konferencia vyhlasuje, že hneďpo podpise Zmluvy o Ústave pre Európu by generálny tajomník Rady,
vysoký splnomocnenec pre spolo čnú zahrani čnú a bezpe čnostnú politiku, Komisia a členskéštáty
mali začaťprípravné práce na vytvorenie Európskeho útvaru pre vonkaj šiučinnosť.
25. Vyhlásenie k článku III-325 týkajúce sa dojednávania a uzatvárania medzinárodných
zmlúv o priestore slobody, bezpe čnosti a spravodlivosti členskými štátmi
Konferencia potvrdzuje, žečlenskéštáty majú právo dojednáva ťa uzatvára ťzmluvy s tretími
krajinami alebo medzinárodnými organizáciami v oblastiach zahrnutých v časti III hlave III
kapitole IV oddieloch 3, 4 a 5 Zmluvy o Ústave pre Európu, pokia ľsú tieto zmluvy v súlade s právom
Únie.C 310/462 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
26. Vyhlásenie k článku III-402 ods. 4
Článok III-402 ods. 4 ustanovuje, že ak sa pred ukon čením predchádzajúceho finan čného rámca
neprijme žiadny európsky zákon Rady, ktorý ustanoví nový finan čný rámec, pred ĺžia sa stropy a iné
ustanovenia zodpovedajúce poslednému roku tohto rámca a ždo prijatia takého zákona.
Konferencia vyhlasuje, že ak sa do konca roku 2006 neprijme žiadny európsky zákon Rady, ktorý
ustanoví nový finan čný rámec, a v prípadoch, v ktorých Zmluva o pristúpení zo 16. apríla 2003
stanovuje lehotu na postupné zavedenie pride ľovania rozpo čtových prostriedkov novým členským
štátom, ktorá sa skon čí v roku 2006, bude pridelenie finan čných prostriedkov od roku 2007
ustanovené na základe rovnakých kritérií, ktoré sa budú vz ťahovaťna všetkyčlenskéštáty.
27. Vyhlásenie k článku III-419
Konferencia vyhlasuje, žečlenskéštáty môžu pri vznesení žiadosti o nadviazanie posilnenej
spolupráce uvies ť,či majú v úmysle u žv tomtoštádiu uplat ňovaťčlánok III-422, ktorý ustanovuje
rozšírenie hlasovania kvalifikovanou vä čšinou, alebo pou žitie riadneho legislatívneho postupu.
28. Vyhlásenie k článku IV-440 ods. 7
Vysoké zmluvné strany súhlasia, aby Európska rada pri uplat ňovaníčlánku IV-440 ods. 7 prijala
európske rozhodnutie, ktoré povedie k zmene postavenia Mayotte vo vz ťahu k Únii, aby sa toto
územie stalo najvzdialenej ším územím v zmysle článku IV-440 ods. 2 a článku III-424, ke ď
francúzske orgány oznámia Európskej rade a Komisii, že to umožň uje súčasný vývoj vnútorného
postavenia ostrova.
29. Vyhlásenie k článku IV-448 ods. 2
Konferencia sa domnieva, žem ožnosťprekladaťZmluvu o Ústave pre Európu do jazykov uvedených
včlánku IV-448 ods. 2 prispieva k naplneniu cieľ a, ktorým je re špektovanie bohatej kultúrnej
a jazykovej rozmanitosti Únie. V tejto súvislosti konferencia potvrdzuje oddanos ťÚnie kultúrnej
rozmanitosti Európy a osobitnú pozornos ť, ktorú bude aj na ďalej venovať týmto a iným jazykom.
Konferencia odporú čačlenským štátom, ktoré si želajú vyu žiťmožnosťuvedenú v článku IV-448
ods. 2, oznámi ťRade došiestich mesiacov odo dň a podpísania zmluvy jazyk alebo jazyky, do ktorých
bude táto zmluva prelo žená.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/463
30. Vyhlásenie o ratifikácii Zmluvy o Ústave pre Európu
Konferencia poznamenáva, že ak dva roky po podpise Zmluvy o Ústave pre Európu ju ratifikovali
štyri pätiny členských štátov a jeden alebo viac členských štátov narazilo na ťažkosti pri pokra čovaní
v procese ratifikácie, zále žitosťsa predlo ží Európskej rade.C 310/464 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
B. VYHLÁSENIA VZ ŤAHUJÚCE SA NA PROTOKOLY PRIPOJENÉ K ÚSTAVE
VYHLÁSENIA K PROTOKOLU O ZMLUVÁCH A AKTOCH O PRISTÚPENÍ DÁNSKEHO
KRÁĽOVSTVA, ÍRSKA A SPOJENÉHO KRÁ ĽOVSTVA VE ĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA,
HELÉNSKEJ REPUBLIKY, ŠPANIELSKEHO KRÁ ĽOVSTVA A PORTUGALSKEJ REPUBLIKY
A RAKÚSKEJ REPUBLIKY, FÍNSKEJ REPUBLIKY A ŠVÉDSKEHO KRÁ ĽOVSTVA
31. Vyhlásenie o Alandách
Konferencia uznáva, žer ežim uplatňujúci sa na Alandy, ktorý je uvedený v článku IV-440 ods. 5
ústavy, je vytvorený so zreteľ om na osobitné postavenie, ktoré majú Alandy podľ a medzinárodného
práva.
Konferencia zdôraz ňuje,žen at e n t oú čel boli osobitné ustanovenia za členené do hlavy V oddielu 5
Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej
republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva.
32. Vyhlásenie o etnickej skupine Samov
So zreteľ om načlánky 60 a 61 Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva,
Írska a Spojeného krá ľovstva Ve ľkej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho
kráľovstva a Portugalskej republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva
konferencia uznáva povinnosti a záväzky Švédska a Fínska vo vz ťahu k etnickej skupine Samov pod ľa
vnútroštátneho a medzinárodného práva.
Konferencia poznamenáva, žeŠvédsko a Fínsko sa zaviazali podporova ťzac hovanie a rozvoj
životných podmienok, jazyka, kultúry a spôsobu života etnickej skupiny Samov, a domnieva sa, že
tradičná kultúra a životné podmienky etnickej skupiny Samov sú závislé na základných
hospodárskych činnostiach, akými sú chov sobov v oblastiach tradi čne osídlených etnickou
skupinou Samov.Konferencia zdôraz ňuje,žen at e n t oú čel boli osobitné ustanovenia za členené do hlavy V oddielu 6
Protokolu o zmluvách a aktoch o pristúpení Dánskeho krá ľovstva, Írska a Spojeného krá ľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska, Helénskej republiky, Španielskeho krá ľovstva a Portugalskej
republiky a Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho krá ľovstva.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/465
VYHLÁSENIA K PROTOKOLU O ZMLUVE A AKTE O PRISTÚPENÍ ČESKEJ REPUBLIKY, ESTÓNSKEJ
REPUBLIKY, CYPERSKEJ REPUBLIKY, LOTY ŠSKEJ REPUBLIKY, LITOVSKEJ REPUBLIKY,
MAĎARSKEJ REPUBLIKY, MALTSKEJ REPUBLIKY, PO ĽSKEJ REPUBLIKY, SLOVINSKEJ REPUBLIKY
A SLOVENSKEJ REPUBLIKY
33. Vyhlásenie o výsostných pásmach Spojeného kráľ ovstva Veľ kej Británie a Severného
Írska na Cypre
KONFERENCIA,
odvolávajúc sa na to, že v spolo čnom vyhlásení o výsostných pásmach Spojeného krá ľovstva Veľ kej
Británie a Severného Írska na Cypre, ktoré je pripojené k záverečnému aktu Zmluvy o pristúpení
Spojeného krá ľovstva k Európskym spolo čenstvám, je ustanovené, že úprava vzť ahov medzi
Európskym hospodárskym spolo čenstvom a výsostnými pásmami bude vymedzená v súvislosti
sk aždým prípadným dojednaním medzi Spolo čenstvom a Cyperskou republikou,
berúc do úvahy ustanovenia o výsostných pásmach uvedené v Zmluve o zalo žení Cyperskej republiky
(ďalej len „zmluva o zalo žení“) a súvisiacu výmenu nót zo 16. augusta 1960,
berúc na vedomie výmenu nót medzi vládou Spojeného krá ľovstva a vládou Cyperskej republiky
týkajúcu sa správy výsostných pásiem zo 16. augusta 1960 a pripojené vyhlásenie vlády Spojeného
kráľovstva,že jedným z hlavných cieľ ov, ktoré je potrebné dosiahnu ť, je ochrana záujmov osôb, ktoré
majú bydlisko alebo pracujú vo výsostných pásmach, a berúc v tejto súvislosti do úvahy, že
s uvedenými osobami by sa malo v čo najväčšom možnom rozsahu zaobchádza ťrovnako ako
s osobami, ktoré majú bydlisko alebo pracujú v Cyperskej republike,
ďalej berúc na vedomie ustanovenia zmluvy o zalo žení, ktoré sa vzť ahujú na colný re žim medzi
výsostnými pásmami a Cyperskou republikou, najmä ustanovenia uvedené v prílohe F k uvedenej
zmluve,
taktiežberúc na vedomie záväzok Spojeného krá ľovstva nezriadi ťcolnice alebo iné hrani čné úrady
medzi výsostnými pásmami a Cyperskou republikou, ako aj dojednania uzavreté na základe zmluvy
o založení, podľ a ktorých orgány Cyperskej republiky vykonávajú na výsostných pásmach mno žstvo
verejných slu žieb, najmä slu žieb v oblasti poľ nohospodárstva, colníctva a daní,
potvrdzujúc, že pristúpenie Cyperskej republiky k Európskej únii by sa nemalo dotknú ťpráv
a záväzkov strán zmluvy o zalo žení,
konštatujúc preto potrebu uplat ňovaťurčité ustanovenia ústavy a aktov Únie na výsostné pásma
ap r i j aťpodrobnosti, ktoré sa týkajú vykonávania týchto ustanovení na výsostných pásmach,C 310/466 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
zdôrazňuje,že na tento ú čel boli osobitné ustanovenia za členené do druhej časti hlavy III Protokolu o
Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej
republiky a Slovenskej republiky.
34. Vyhlásenie Komisie o výsostných pásmach Spojeného krá ľovstva Ve ľkej Británie
a Severného Írska na Cypre
Komisia potvrdzuje svoj výklad, podľ a ktorého ustanovenia práva Únie, ktoré sa vz ťahujú na výsostné
pásma v zmysle druhej časti hlavy III Protokolu o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky,
Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej
republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky, zah ŕňajú:
a) nariadenie Rady (ES) č. 3448/93 zo 6. decembra 1993 stanovujúce obchodné opatrenia
uplatňované na niektoré tovary vznikajúce spracovaním po ľnohospodárskych výrobkov,
b) nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o v šeobecných ustanoveniach
oštrukturálnych fondoch v takom rozsahu, aký vyž aduje nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999
zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho po ľnohospodárskeho usmer ňovacieho
a záručného fondu (EPUZF) na ú čely financovania opatrení na rozvoj vidieka na výsostných
pásmach sekciou záruk EPUZF.
35. Vyhlásenie o jadrovej elektrárni Ignalina v Litve
KONFERENCIA,
vyjadrujúc vô ľu Únie poskytova ťnaďalej aj po pristúpení a ždo roku 2006, prípadne dlh šie,
primeranú doplnkovú pomoc Spolo čenstva Litve pri odstavení a berúc na vedomie, že Litva, so
zreteľ om na tento výraz solidarity Únie, sa zaviazala uzavrie ťblok 1 jadrovej elektrárne Ignalina
pred rokom 2005 a blok 2 do roku 2009,
uznávajúc, že odstavenie jadrovej elektrárne Ignalina, ktorá pozostáva z dvoch reaktorov typu RBMK,
každý s výkonom 1 500 MW, pochádzajúcej z bývalého Sovietskeho zväzu je bezprecedentnej
povahy a predstavuje pre Litvu výnimo čné finan čné zaťaženie, ktoré je neúmerné ve ľkosti a
ekonomickej sile krajiny, a že odstavenie prekračuje časový horizont sú časného finan čného výh ľadu
vymedzeného v medziin štitucionálnej dohode zo 6. mája 1999,
berúc na vedomie potrebu prija ťustanovenia, ktoré sa vz ťahujú na poskytovanie doplnkovej pomoci
Únie na zmiernenie dôsledkov uzavretia a odstavenia jadrovej elektrárne Ignalina,berúc na vedomie, že Litva sa pri vyu žívaní pomoci Únie sústredí na oblasti, ktorých sa uzavretie
jadrovej elektrárne dotkne najviac,16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/467
vyhlasujúc, žeu rčité opatrenia financované formou verejnej pomoci, napr. odstavenie jadrovej
elektrárne Ignalina, zlepš ovanieživotného prostredia za predpokladu dodr žiavania acquis a
modernizácia konven čných kapacít výroby elektrickej energie, ktoré sú potrebné na nahradenie
dvoch reaktorov jadrovej elektrárne Ignalina po ich uzavretí, sa pova žujú za zluč iteľné s vnútorným
trhom,
zdôrazňuje,že na tento ú čel boli osobitné ustanovenia za členené do druhej časti hlavy IV Protokolu o
Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej
republiky a Slovenskej republiky.
36. Vyhlásenie o tranzite osôb po sú ši medzi
oblas ťou Kaliningradu a ostatnými časťami Ruskej federácie
KONFERENCIA,
zohľadňujúc osobitnú situáciu oblasti Kaliningrad Ruskej federácie v súvislosti s roz šírením Únie,
berúc do úvahy povinnosti a záväzky vyplývajúce Litve z acquis, ktorým sa vytvára priestor slobody,
bezpečnosti a spravodlivosti,
poznamenávajúc najmä, že najneskôr odo dň a pristúpenia musí Litva v celom rozsahu uplat ňovať
a vykonáva ťacquis Únie, ktoré sa týka zoznamu krajín, ktorých štátni príslu šníci musia by ť
pri prechode vonkaj ších hraníc dr žiteľmi víz, a krajín, ktorých štátni príslu šníci sú oslobodení od tejto
povinnosti, ako aj acquis Únie týkajúce sa jednotného formátu víz,
berúc do úvahy, že tranzit osôb po sú ši medzi oblasť ou Kaliningrad a ostatnými časťami Ruskej
federácie cez územie Únie je zále žitosťou Únie ako celku, malo by sa k nemu tak pristupova ťa nesmie
maťpre Litvu žiadne nepriaznivé následky,
uvedomujúc si, že Rada musí prija ťrozhodnutie o zru šení kontrol na vnútorných hraniciach
po overení, ževšetky podmienky potrebné na tento ú čel boli splnené,
odhodlaná napomáha ťLitve pri čo najskor šom splnení podmienok na plnú ú časťv Schengenskom
priestore bez vnútorných hraníc,
zdôrazňuje,že na tento ú čel boli osobitné ustanovenia za členené do druhej časti hlavy V Protokolu
o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šsk ej
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej
republiky a Slovenskej republiky.C 310/468 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
37. Vyhlásenie o bloku 1 a bloku 2
jadrovej elektrárne Bohunice V1 na Slovensku
KONFERENCIA,
berúc na vedomie záväzok Slovenska uzavrie ťblok 1 jadrovej elektrárne Bohunice V1 do konca roka
2006 a blok 2 jadrovej elektrárne Bohunice V1 do konca roka 2008 a vyjadrujúc vô ľu Únie
poskytova ťaj naďalej do roku 2006 finan čnú pomoc ako pokra čovanie predvstupovej pomoci, ktorá
je ustanovená v rámci programu Phare na podporu úsilia Slovenska v súvislosti s odstavením,
berúc na vedomie potrebu prija ťvykonávacie ustanovenia, ktoré sa vz ťahujú na pokra čovanie pomoci
Únie,zdôrazňuje,že na tento ú čel boli osobitné ustanovenia za členené do druhej časti hlavy IX Protokolu o
Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej
republiky a Slovenskej republiky.
38. Vyhlásenie o Cypre
KONFERENCIA,
opätovne potvrdzujúc svoj záväzok úplného urovnania cyperského problému v súlade s príslu šnými
rezolúciami Bezpe čnostnej rady Organizácie Spojených národov a svoju výraznú podporu úsiliu
generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov v tejto zále žitosti,
berúc do úvahy, že cyperský problém eš te nebol úplne vyrieš ený,
berúc do úvahy, že je preto potrebné pozastavi ťuplatňovanie acquis v tých oblastiach Cyperskej
republiky, v ktorých vláda Cyperskej republiky nevykonáva ú činnú správu,
berúc do úvahy, že v prípade vyrie šenia cyperského problému sa toto pozastavenie ukonč í,
berúc do úvahy, že Únia je pripravená vzia ťdo úvahy podmienky takéhoto úplného urovnania
v súlade so zásadami, na ktorých je zalo žená Únia,
berúc do úvahy, že je potrebné ustanovi ťpodmienky, za ktorých sa budú príslu šné ustanovenia práva
Únie uplat ňovaťna demarka čnej línii medzi uvedenými dvoma oblas ťami, na tieto dve oblasti,
v ktorých vláda Cyperskej oblasti vykonáva ú činnú správu, a na Východné výsostné pásma Spojeného
kráľovstva Veľ kej Británie a Severného Írska,
želajúc si, aby pristúpenie Cypru k Únii bolo prínosom pre v šetkých cyperských ob čanov a podporilo
občiansky mier a zmierenie,
berúc preto do úvahy, žežiadne ustanovenie druhej časti, hlavy X Protokolu o Zmluve a Akte
o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej republiky, Litovskej16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/469
republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej republiky
a Slovenskej republiky nebráni prijatiu opatrení v tomto oh ľade,
berúc do úvahy, že takéto opatrenia nemajú vplyv na uplat ňovanie acquis za podmienok
ustanovených v tomto protokole v ktorejko ľvek inejčasti Cyperskej republiky,
zdôrazňuje,že na tento ú čel boli osobitné ustanovenia za členené do druhej časti hlavy X Protokolu
o Zmluve a Akte o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Loty šskej
republiky, Litovskej republiky, Ma ďarskej republiky, Maltskej republiky, Po ľskej republiky, Slovinskej
republiky a Slovenskej republiky.
39. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu o postavení Dánska
Konferencia poznamenáva, žeso hľadom na právne akty, ktoré má prija ťRada sama alebo spolo čne
s Európskym parlamentom a ktoré obsahujú ustanovenia vzť ahujúce sa na Dánsko, ako aj
ustanovenia, ktoré sa na neho nevz ťahujú, pretož e majú právny základ, na ktorý sa vz ťahuječasťI
Protokolu o postavení Dánska, Dánsko vyhlasuje, že nepouž ije svoje hlasovacie právo, aby bránilo
prijatiu ustanovení, ktoré sa na Dánsko nevz ťahujú.
Konferencia ďalej poznamenáva, že na základe Vyhlásenia konferencie k článkom I-43 a III-329
Dánsko vyhlasuje, žes az účastní v súlade s časťami I a II Protokolu o postavení Dánska na
opatreniach alebo právnych aktoch podľ ačlánkov I-43 a III-329.
40. Vyhlásenie týkajúce sa Protokolu
o prechodných ustanoveniach vz ťahujúcich sa na in štitúcie a orgány Únie
Spoločná pozícia, ktorú členskéštáty prijmú na konferenciách o pristúpení Rumunska a/alebo
Bulharska k Únii, ktorá sa týka rozdelenia miest v Európskom parlamente a vá ženia hlasov
v Európskej Rade a Rade, bude takáto.
1. Ak dôjde k pristúpeniu Rumunska a/alebo Bulharska k Únii pred nadobudnutím ú činnosti
rozhodnutia Európskej rady, ktoré je uvedené v článku I-20 ods. 2 ústavy, bude rozdelenie miest
v Európskom parlamente vo volebnom období 2004– 2009 v súlade s touto tabu ľkou pre Úniu s
27členskými štátmi.
ČLENSKÉŠTÁTY POČET MIEST V EP
Nemecko 99
Spojené krá ľovstvo 78
Francúzsko 78
Taliansko 78
Španielsko 54C 310/470 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
ČLENSKÉŠTÁTY POČET MIEST V EP
Poľsko 54
Rumunsko 35
Holandsko 27
Grécko 24
Česká republika 24
Belgicko 24
Maďarsko 24
Portugalsko 24
Švédsko 19
Bulharsko 18
Rakúsko 18
Slovensko 14
Dánsko 14
Fínsko 14
Írsko 13
Litva 13
Lotyšsko 9
Slovinsko 7
Estónsko 6
Cyprus 6
Luxembursko 6
Malta 5
CELKOM 785
Zmluva o pristúpení k Únii preto odchylne od článku I-20 ods. 2 ústavy ustanoví, žep očet
členov Európskeho parlamentu mô žed očasne prekro čiť750 na zvy šok volebného obdobia
2004– 2009.
2. Včlánku 2 ods. 2 Protokolu o prechodných ustanoveniach vz ťahujúcich sa na in štitúcie a orgány
Únie sa ustanoví váha hlasov v Európskej rade a Rade pre Rumunsko na 14 a pre Bulharsko na
10.
3. Pri ka ždom pristúpení sa prah uvedený v Protokole o prechodných ustanoveniach vz ťahujúcich
sa na inš titúcie a orgány Únie vypo číta v súlade s článkom 2 ods. 3 tohto protokolu.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/471
41. Vyhlásenie týkajúce sa Talianska
Konferencia berie na vedomie skuto čnosť,že Protokol týkajúci sa Talianska, ktorý bol pripojený
k Zmluve o zalo žení Európskeho hospodárskeho spolo čenstva z roku 1957 a ktorý bol zmenený
a doplnený prijatím Zmluvy o Európskej únii, znie:
„VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
ŽELAJÚC SI urovnaťniektoré osobitné problémy, ktoré sa týkajú Talianska,
SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k zmluve:
ČLENSKÉŠTÁTY SPOLO ČENSTVA
BERÚ NA VEDOMIE skutočnos ť,že talianska vláda za čala desaťročný program hospodárskeho rozvoja,
ktorý je zameraný na nápravu nevyvá ženejštruktúry talianskeho hospodárstva, najmä prostredníc-
t v o mr o z v o j am e n e jr o z v i n u t ý c ho b l a s t ín aj u h uT a l i a n s k aan at a l i a n s k y c ho s t r o v o c h
a prostredníctvom vytvárania nových pracovných miest s cie ľom odstráni ťnezamestnanos ť,
PRIPOMÍNAJÚ SI ,že zásady a ciele tohto programu talianskej vlády zvá žili a schválili organizácie
pre medzinárodnú spoluprácu, ku ktorým členskéštáty patria,
UZNÁVAJÚ ,že dosiahnutie cie ľov uvedeného talianskeho programu je v ich spolo čnom záujme,
SÚHLASIA s cieľ om uľahčiťtalianskej vláde splnenie tejto úlohy s tým, aby sa in štitúciám Spolo čenstva
doporučilo prijatie v šetkých prostriedkov a postupov upravených zmluvou a najmä primerané
využitie zdrojov Európskej investi čnej banky a Európskeho sociálneho fondu,
ZASTÁVAJÚ STANOVISKO ,žei nštitúcie Spolo čenstva pri vykonávaní tejto zmluvy zoh ľadnia záťaž,
ktorú musí nies ťtalianske hospodárstvo po čas nadchádzajúcich rokov, a naliehavos ťodvrátenia
nebezpečného napätia, najmä oh ľadom platobnej bilancie a úrovne zamestnanosti, ktoré by mohlo
ohroziťuplatňovanie tejto zmluvy v Taliansku,
UZNÁVAJÚ najmä,že v súvislosti s uplat ňovanímčlánkov 109 H a 109 I je potrebné dba ťna
zabezpečenie toho, aby opatrenia po žadované talianskou vládou zabezpe čili úspešný výsledok
uvedeného programu hospodárskeho rozvoja a zvý šeniaživotnej úrovne obyvate ľstva. “C 310/472 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004
VYHLÁSENIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOVOV
42. Vyhlásenie Holandského krá ľovstva
kčlánku I-55
Holandské krá ľovstvo bude súhlasiť s európskym rozhodnutím uvedeným v článku I-55 ods. 4
v prípade, že revízia európskeho zákona uvedeného v článku I-54 ods. 3 poskytne Holandsku
uspokojivé rieš enie jeho nadmerného negatívneho čistého príspevku do rozpo čtu Únie.
43. Vyhlásenie Holandského krá ľovstva k článku IV-440
Holandské krá ľovstvo vyhlasuje, že podnet na európske rozhodnutie uvedené v článku IV-440 ods. 7,
ktorého cieľ om je zmeni ťpostavenie Holandských Antíl a/alebo ostrova Aruba vo vz ťahu k Únii,
bude predlo žený len na základe rozhodnutia prijatého v súlade s postavením Holandského
kráľovstva.
44. Vyhlásenie Spolkovej republiky Nemecko, Írska, Maď arskej
republiky, Rakúskej republiky a Švédskeho kráľ ovstva
Nemecko, Írsko, Maď arsko, Rakúsko a Švédsko poznamenávajú, že základné ustanovenia Zmluvy
o založení Európskeho spolo čenstva pre atómovú energiu neboli podstatne zmenené a doplnené od
nadobudnutia jej platnosti a je potrebné ich aktualizova ť. Preto podporujú my šlienku Konferencie
zástupcov vlád členských štátov, ktorá by mala by ťzvolanáčo najskôr.
45. Vyhlásenie Španielskeho kráľ ovstva
a Spojeného krá ľovstva Ve ľk ej Británie a Severného Írska
Zmluva o Ústave pre Európu sa vzť ahuje na Gibraltár ako na európske územie, za ktorého zahrani čné
vzťahy je zodpovedný členskýštát. Toto neznamená zmeny príslu šných pozícií dotknutých členských
štátov.
46. Vyhlásenie Spojeného kráľ ovstva Veľ kej Británie
a Severného Írska k vymedzeniu pojmu „štátni príslu šníci“
So hľadom na Zmluvu o Ústave pre Európu a Zmluvu o zalo žení Európskeho spolo čenstva pre
atómovú energiu a v šetky akty vyplývajúce z týchto zmlúv alebo tie, ktoré sú na ďalej v platnosti na
základe týchto zmlúv, Spojené krá ľovstvo opätovne potvrdzuje vyhlásenie z 31. decembra 1982
k vymedzeniu pojmu „štátni príslu šníci“ s tou výnimkou, že výraz „občania britských závislých
území “je potrebné v ždy chápa ťako „občania britských zámorských území “.16.12.2004 SK Úradný vestník Európskej únie C 310/473
47. Vyhlásenie Španielskeho krá ľovstva k vymedzeniu pojmu „štátni príslu šníci “
Španielsko poznamenáva, že v súlade s článkom I-10 Zmluvy o Ústave pre Európu ka ždá osoba,
ktorá ještátnym príslu šníkom niektorého členského štátu, je zárove ňobčanom Únie. Španielsko
rovnako poznamenáva, žez as účasného stavu európskej integrácie tak, ako ho odrá ža ústava, iba
štátni príslu šnícičlenských štátov požívajú osobitné práva vyplývajúce z európskeho ob čianstva, ak
právo Únie výslovne neuvádza inak. V tejto súvislosti Španielsko na záver zdôraz ňuje,že podľa
článkov I-20 a I-46 ústavy, Európsky parlament v sú časnosti zastupuje ob čanov Únie.
48. Vyhlásenie Spojeného kráľ ovstva Veľ kej Británie a Severného Írska
k hlasovaciemu právu v európskych parlamentných vo ľbách
Spojené krá ľovstvo poznamenáva, žečlánok I-20 a iné ustanovenia Zmluvy o Ústave pre Európu
nemajú za cieľ zmeniťzásady hlasovacieho práva pre európske parlamentné vo ľby.
49. Vyhlásenie Belgického kráľ ovstva o národných parlamentoch
Belgicko upres ňuje,že v súlade s jeho ústavným právom konajú poslanecká snemov ňa a senát
federálneho parlamentu, ako aj parlamentné zhroma ždenia spolo čenstiev a regiónov, vo vz ťahu
k právomociam vykonávaným Úniou, ako sú časti vnútro štátneho parlamentného systému alebo ako
komory národného parlamentu.
50. Vyhlásenie Lotyš skej republiky a Ma ďarskej republiky
o spôsobe písania názvu jednotnej meny
v Zmluve o Ústave pre Európu
Bez toho, aby bol dotknutý jednotný spôsob písania názvu jednotnej meny Európskej únie uvedenej
v Zmluve o Ústave pre Európu, ktorý je uvedený na bankovkách a minciach, Loty šsko a Maď arsko
vyhlasujú, že spôsob písania názvu jednotnej meny vrátane jeho odvodených tvarov, ktoré sa
uplatňujú v celom loty šskom a ma ďarskom znení Zmluvy o Ústave pre Európu, nemá ú činok na
existujúce pravidlá o lotyš skom a ma ďarskom jazyku. “C 310/474 SK Úradný vestník Európskej únie 16.12.2004