02016A/TXT — SK — 01.09.2016 — 002.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

►B KONSOLIDOVANÉ ZNENIE ZMLUVY O ZALOŽENÍ EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVA PRE ATÓMOVÚ ENERGIU (Ú. v. ES C 203 7.6.2016, s. 1)

Obsahuje:





Zmenené a doplnené:









▼B

KONSOLIDOVANÉ ZNENIE ZMLUVY O ZALOŽENÍ EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVA PRE ATÓMOVÚ ENERGIU

2016/C 203/01

OBSAH Preambula HLAVA I Úlohy Spoločenstva HLAVA II Podpora pokroku v oblasti jadrovej energie KAPITOLA 1 PODPORA VÝSKUMU KAPITOLA 2 ŠÍRENIE POZNATKOV Oddiel 1 Poznatky, ktorými môže disponovať Komisia Oddiel 2 Iné poznatky Oddiel 3 Ustanovenia o utajení Oddiel 4 Osobitné ustanovenia KAPITOLA 3 OCHRANA ZDRAVIA KAPITOLA 4 INVESTÍCIE KAPITOLA 5 SPOLOČNÉ PODNIKY KAPITOLA 6 ZÁSOBOVANIE Oddiel 1 Agentúra Oddiel 2 Rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály pochádzajúce zo Spoločenstva Oddiel 3 Rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály s pôvodom mimo Spoločenstva Oddiel 4 Ceny Oddiel 5 Ustanovenia týkajúce sa politiky zásobovania Oddiel 6 Osobitné ustanovenia KAPITOLA 7 SYSTÉM ZÁRUK KAPITOLA 8 VLASTNÍCTVO KAPITOLA 9 SPOLOČNÝ JADROVÝ TRH KAPITOLA 10 VONKAJŠIE VZŤAHY HLAVA III Inštitucionálne a finančné ustanovenia KAPITOLA 1 UPLATŇOVANIE NIEKTORÝCH USTANOVENÍ ZMLUVY O EURÓPSKEJ ÚNII A ZMLUVY O FUNGOVANÍ EURÓPSKEJ ÚNIE KAPITOLA 2 ORGÁNY SPOLOČENSTVA Oddiel 1 Európsky parlament Oddiel 2 Rada Oddiel 3 Komisia Oddiel 4 Súdny dvor Európskej únie Oddiel 5 Dvor audítorov KAPITOLA 3 USTANOVENIA SPOLOČNÉ PRE VIACERO ORGÁNOV KAPITOLA 4 HOSPODÁRSKY A SOCIÁLNY VÝBOR HLAVA IV Osobitné finančné ustanovenia HLAVA V Všeobecné ustanovenia ▼C3 HLAVA VI Ustanovenia, ktoré sa týkajú počiatočného uplatňovania tejto mluvy (zrušená) Záverečné ustanovenia ▼B PRÍLOHY PRÍLOHA I OBLASTI VÝSKUMU TÝKAJÚCE SA JADROVEJ ENERGIE PODĽA ČLÁNKU 4 TEJTO ZMLUVY PRÍLOHA II PRIEMYSELNÉ ČINNOSTI PODĽA ČLÁNKU 41 TEJTO ZMLUVY PRÍLOHA III VÝHODY, KTORÉ MÔŽU BYŤ UDELENÉ SPOLOČNÝM PODNIKOM PODĽA ČLÁNKU 48 TEJTO ZMLUVY PRÍLOHA IV ZOZNAMY TOVAROV A VÝROBKOV PODLIEHAJÚCICH USTANOVENIAM KAPITOLY 9 O SPOLOČNOM JADROVOM TRHU PRÍLOHA V POČIATOČNÝ VÝSKUMNÝ A VZDELÁVACÍ PROGRAM PODĽA ČLÁNKU 215 TEJTO ZMLUVY (zrušená) PROTOKOLY Protokol o úlohe národných parlamentov v Európskej únii Protokol o štatúte Súdneho dvora Európskej únie Protokol o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie Protokol o článku 40.3.3 ústavy Írska Protokol o prechodných ustanoveniach







PREAMBULA JEHO VELIČENSTVO KRÁĽ BELGIČANOV, PREZIDENT SPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO, PREZIDENT FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY, PREZIDENT TALIANSKEJ REPUBLIKY, JEJ KRÁĽOVSKÁ VÝSOSŤ VEĽKOVOJVODKYŇA LUXEMBURSKA, JEJ VELIČENSTVO KRÁĽOVNÁ HOLANDSKA ( 1 ), UZNÁVAJÚC, že jadrová energia predstavuje významný zdroj pre rozvoj a oživenie hospodárstva a mierový pokrok, PRESVEDČENÍ, že len spoločné, bezodkladne vynaložené úsilie môže viesť k výsledkom, ktoré zodpovedajú tvorivému potenciálu ich krajín, ROZHODNUTÍ vytvoriť podmienky potrebné pre rozvoj silného jadrového priemyslu, ktorý rozšíri výrobu energie, povedie k modernizácii technických procesov a prispeje v mnohých ďalších oblastiach k prosperite ich ľudu, USILUJÚC SA vytvoriť záruky potrebné pre vylúčenie každého ohrozenia života a verejného zdravia, ŽELAJÚC SI zapojiť ďalšie krajiny k svojmu úsiliu a spolupracovať s medzinárodnými organizáciami zaoberajúcimi sa mierovým rozvojom atómovej energie, SA ROZHODLI založiť Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (EURATOM); a na tento účel boli menovaní títo splnomocnení zástupcovia za: SA ROZHODLI založiť Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (EURATOM); a na tento účel boli menovaní títo splnomocnení zástupcovia za: (zoznam splnomocnených zástupcov nie je reprodukovaný) KTORÍ sa po výmene svojich plných mocí, formálne uznaných za platné a náležité, dohodli takto: KTORÍ sa po výmene svojich plných mocí, formálne uznaných za platné a náležité, dohodli takto:







HLAVA I

ÚLOHY SPOLOČENSTVA

Článok 1

Touto zmluvou VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY zakladajú medzi sebou EURÓPSKE SPOLOČENSTVO PRE ATÓMOVÚ ENERGIU (EURATOM).

Poslaním Spoločenstva je prispievať k zvyšovaniu životnej úrovne v členských štátoch a k rozvoju vzťahov s inými krajinami vytváraním predpokladov potrebných pre urýchlený vznik a rast jadrových priemyslov.

Článok 2

Za účelom plnenia svojho poslania Spoločenstvo v súlade s ustanoveniami tejto zmluvy:

a) podporuje výskum a zabezpečuje rozširovanie technických poznatkov;

b) zavádza jednotné normy bezpečnosti na ochranu zdravia verejnosti a zdravia pracovníkov, a zabezpečuje ich uplatňovanie;

c) uľahčuje investovanie a zabezpečuje, najmä podporovaním podnikových podnetov, vytváranie základných zariadení potrebných pre rozvoj jadrovej energie v Spoločenstve;

d) dohliada, aby všetci užívatelia Spoločenstva dostávali pravidelné a rovnaké dodávky rúd a jadrového paliva;

e) zaručuje vhodným dozorom, aby sa jadrové materiály nepoužívali na iné účely, ako na ktoré sú určené;

f) vykonáva právo vlastníctva, ktoré mu bolo priznané v oblasti osobitných štiepnych materiálov;

g) zabezpečuje rozsiahle trhy odbytu a prístup k najlepším technickým prostriedkom vytváraním spoločného trhu v oblasti špecializovaných materiálov používaných v jadrovom odvetví a zariadení voľným pohybom kapitálu pre investície v oblasti jadrovej energie a voľným zamestnávaním špecialistov v rámci Spoločenstva;

h) vytvára s ďalšími krajinami a medzinárodnými organizáciami všetky také vzťahy, ktoré urýchlia rozvoj mierového využívania jadrovej energie.

Článok 3

(zrušený)







HLAVA II

PODPORA POKROKU V OBLASTI JADROVEJ ENERGIE







KAPITOLA 1

Podpora výskumu

Článok 4

1. Komisia je zodpovedná za podporu a uľahčovanie jadrového výskumu v členských štátoch a za jeho dopĺňanie uskutočňovaním výskumného a vzdelávacieho programu Spoločenstva.

2. Činnosť Komisie sa bude v tomto ohľade uskutočňovať v oblastiach uvedených v zozname tvoriacom prílohu I tejto zmluvy.

Tento zoznam môže Rada zmeniť kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie. Komisia sa poradí s Vedeckým a technickým výborom zriadeným podľa článku 134.

Článok 5

Na účely koordinácie a doplnenia výskumu uskutočňovaného v členských štátoch, Komisia, na základe špecifickej požiadavky adresovanej vybraným prijímateľom a odovzdanej príslušnej vláde alebo na základe verejného oznámenia, vyzve členské štáty, osoby alebo podniky, aby jej oznámili tie výskumné programy, ktoré upresní v tejto výzve.

Potom, ako Komisia poskytla dotknutým subjektom všetky možnosti na zaujatie stanoviska, môže zaujať zdôvodnené stanovisko ku každému z výskumných programov, ktoré jej boli oznámené. Je povinná tak urobiť, ak štát, osoba alebo podnik, ktoré výskumný program predložili, o to požiadajú.

Prostredníctvom týchto stanovísk Komisia zabraňuje nežiaducemu prekrývaniu činností a výskum orientuje na oblasti, ktoré ešte nie sú dostatočne preskúmané. Komisia nemôže tieto programy uverejniť bez súhlasu oznamujúceho štátu, osoby alebo podniku.

Komisia v pravidelných intervaloch uverejňuje zoznam tých oblastí jadrového výskumu, o ktorých sa domnieva, že nie sú zatiaľ dostatočne preskúmané.

Komisia môže zvolať zástupcov verejných a súkromných výskumných centier, ako aj iných odborníkov podieľajúcich sa na výskume v tej istej alebo príbuznej oblasti na vzájomné porady a výmenu informácií.

Článok 6

Za účelom podpory uskutočnenia výskumných programov, ktoré jej boli oznámené, Komisia môže:

a) poskytovať finančnú pomoc v rámci zmlúv o výskume, avšak bez poskytovania subvencií,

b) dodávať, za úhradu alebo bezodplatne, zdrojové materiály alebo osobitné štiepne materiály, ktoré má k dispozícii, pre uskutočňovanie týchto programov,

c) poskytovať, za úhradu alebo bezodplatne, členským štátom, osobám alebo podnikom zariadenia, vybavenie alebo expertnú pomoc,

d) podporovať spoločné financovanie dotknutými členskými štátmi, osobami alebo podnikmi.

Článok 7

Výskumné a vzdelávacie programy Spoločenstva stanovuje Rada jednomyseľným rozhodnutím na základe návrhu Komisie, ktorá sa poradí s Vedeckým a technickým výborom.

Tieto programy budú spracované na obdobie nepresahujúce päť rokov.

Prostriedky, ktoré sú potrebné pre uskutočnenie týchto programov, budú každý rok zahrnuté do rozpočtu Spoločenstva pre výskum a investície.

Komisia zabezpečí uskutočnenie týchto programov a predloží o tom Rade každý rok správu.

Komisia priebežne predkladá Hospodárskemu a sociálnemu výboru všeobecný prehľad o menovaných programoch.

Článok 8

1. Po porade s Vedeckým a technickým výborom Komisia zriadi spoločné jadrové výskumné centrum.

Toto centrum zabezpečuje uskutočnenie výskumných programov a ďalších úloh, ktoré mu pridelí Komisia.

Centrum tiež zabezpečí vytvorenie jednotnej terminológie a jednotného systému merania v jadrovej oblasti.

Centrum založí ústredný úrad pre jadrové merania.

2. Činnosť centra môže byť z geografických alebo funkčných dôvodov uskutočňovaná v oddelených zariadeniach.

Článok 9

1. Po získaní stanoviska Hospodárskeho a sociálneho výboru môže Komisia v rámci spoločného jadrového výskumného centra založiť školy pre vzdelávanie odborníkov najmä v oblasti vyhľadávania minerálov, výroby vysokočistých jadrových materiálov, spracovania ožiareného jadrového paliva, jadrového inžinierstva, ochrany zdravia a výroby a použitia rádioizotopov.

Komisia stanoví podrobnosti uskutočnenia takéhoto vzdelávania.

2. Bude založená inštitúcia so štatútom univerzity; podrobnosti jej fungovania určí Rada kvalifikovanou väčšinou na základe návrhu Komisie.

Článok 10

Komisia môže podľa zmluvy zveriť uskutočnenie určitých častí výskumného programu Spoločenstva členským štátom, osobám, podnikom alebo tretím krajinám, medzinárodným organizáciám či štátnym príslušníkom tretích krajín.

Článok 11

Komisia uverejňuje výskumné programy uvedené v článkoch 7, 8 a 10 a rovnako pravidelné správy o úrovni a pokroku v ich plnení.







KAPITOLA 2

Šírenie poznatkov







Oddiel 1

Poznatky, ktorými môže disponovať Komisia

Článok 12

Členské štáty, osoby a podniky môžu na základe žiadosti predloženej Komisii získať nevýlučné licencie na vynálezy, dočasne chránené patentové práva, priemyselné vzory alebo patentové prihlášky, ktoré vlastní Spoločenstvo, pokiaľ sú schopné efektívne využívať takto chránené vynálezy, ktoré sú predmetom licencie.

Za tých istých podmienok Komisia udelí sublicencie na vynálezy, dočasne chránené patentové práva, priemyselné vzory alebo patentové prihlášky, pokiaľ je Spoločenstvo vlastníkom zmluvných licencií, ktoré poskytujú takúto možnosť.

Komisia udelí tieto licencie alebo sublicencie za podmienok, ktoré budú dohodnuté s držiteľmi licencií a poskytne im k dispozícii všetky poznatky potrebné pre využitie licencií. Tieto podmienky sa budú týkať najmä zodpovedajúcich úhrad a v prípade potreby práva držiteľa licencie udeľovať sublicencie tretím osobám a prípadne záväzku zaobchádzať s poskytnutými poznatkami ako s obchodným tajomstvom.

Ak sa ohľadom podmienok uvedených v odseku 3 nedosiahne dohoda, môžu držitelia licencie vec predložiť Súdnemu dvoru Európskej únie za účelom stanovenia primeraných podmienok.

Článok 13

Komisia oznamuje členským štátom, osobám a podnikom tie informácie získané Spoločenstvom, ktoré nespadajú pod ustanovenia článku 12, bez ohľadu na to, či ich získala pri plnení jej vlastného výskumného programu, alebo jej boli poskytnuté na voľné využívanie.

Komisia však môže sprístupnenie týchto poznatkov podmieniť tým, aby sa s nimi nakladalo ako s dôvernými informáciami a nebolo dovolené ich poskytovanie tretím osobám.

Ak Komisia získa poznatky, ktorých nadobudnutie je viazané na isté obmedzenia pokiaľ ide o ich užívanie a šírenie – ako napríklad tzv. klasifikované informácie považované za utajované, môžu byť poskytnuté len pri dodržaní týchto podmienok.







Oddiel 2

Iné poznatky







a)

Šírenie dohodou

Článok 14

Komisia sa usiluje prostredníctvom dohôd zabezpečiť odovzdávanie poznatkov, ktoré sú potrebné pre dosahovanie cieľov Spoločenstva a o poskytovanie licencií využívania patentov a vynálezov, dočasne chránených patentových práv, priemyselných vzorov alebo patentových prihlášok, ktoré takéto poznatky obsahujú.

Článok 15

Komisia stanoví postup, na základe ktorého si členské štáty, osoby a podniky môžu za jej sprostredkovania vymieňať predbežné alebo konečné výsledky svojho výskumu, pokiaľ tieto výsledky neprináležia Spoločenstvu z uskutočnenia výskumných poverení Komisie.

Tento postup musí zaručovať dôvernú povahu výmeny. Oznámené výsledky však môžu byť Komisiou postúpené spoločnému stredisku jadrového výskumu na dokumentačné účely; uvedené nezakladá právo využívania, pokým k tomu nedá odovzdávajúca strana súhlas.







b)

Povinné oznamovanie Komisii

Článok 16

1. Bezodkladne po doručení patentovej prihlášky alebo prihlášky priemyselného vzoru v oblasti jadrovej energie členskému štátu, tento členský štát požiada prihlasovateľa o súhlas s bezprostredným oznámením obsahu prihlášky Komisii.

Ak žiadateľ súhlasí, toto oznámenie sa uskutoční do troch mesiacov od doručenia prihlášky. Ak žiadateľ nesúhlasí, členský štát v tej istej lehote upovedomí Komisiu o existencii prihlášky.

Komisia môže požiadať členský štát, aby jej oznámil obsah prihlášky, o predložení ktorej bola upovedomená.

Komisia takúto požiadavku predloží do dvoch mesiacov od upovedomenia. Každé predĺženie tejto lehoty má za následok zodpovedajúce predĺženie lehoty uvedenej v šiestom pododseku.

Ak členský štát obdrží od Komisie takúto požiadavku, opätovne požiada prihlasovateľa o súhlas s oznámením obsahu jeho prihlášky. Ak prihlasovateľ súhlasí, oznámenie sa uskutoční bezodkladne.

Aj v prípade nesúhlasu prihlasovateľa sa od členského štátu vyžaduje, aby toto oznámenie smerom ku Komisii uskutočnil po uplynutí osemnástich mesiacov od doručenia prihlášky.

2. Členské štáty oznámia Komisii do osemnástich mesiacov od doručenia existenciu každej doposiaľ neuverejnenej patentovej prihlášky alebo priemyselného vzoru, o ktorej sa po prvom preskúmaní domnievajú, že aj keď sa nedotýka jadrovej oblasti, vykazuje priamu súvislosť s rozvojom jadrovej energie v Spoločenstve a má zásadný význam v tomto smere.

Ak o to Komisia požiada, obsah prihlášky sa jej oznámi do dvoch mesiacov.

3. Aby sa mohlo uverejnenie uskutočniť v čo najskoršej lehote, členské štáty znížia na minimum dĺžku trvania konania o patentových prihláškach alebo prihláškach priemyselného vzoru vzťahujúcich sa na oblasti uvedené v odsekoch 1 a 2 a týkajúce sa žiadosti Komisie.

4. Komisia bude s takýmito oznámeniami zaobchádzať ako s dôvernými. Môžu byť použité iba pre dokumentačné účely. Komisia môže oznámené vynálezy použiť výlučne so súhlasom prihlasovateľa alebo v súlade s článkami 17 až 23.

5. Ustanovenia tohto článku sa nepoužijú, keď oznámeniu bráni zmluva uzatvorená s tretím štátom alebo medzinárodnou organizáciou.







c)

Udeľovanie licencií v arbitrážnom konaní alebo z úradnej moci

Článok 17

1. Ak sa nepodarí uzatvoriť priateľskú dohodu, môžu byť nevýlučné licencie udeľované ako výsledok arbitrážneho konania v súlade s článkami 18 až 23 alebo z úradnej moci:

a) Spoločenstvu alebo spoločným podnikom, ktorým je toto právo priznané podľa článku 48 pokiaľ ide o patenty, dočasne chránené patentové práva alebo priemyselné vzory týkajúce sa vynálezov priamo súvisiacich s jadrovým výskumom, pokiaľ je udelenie licencie nevyhnutné pre pokračovanie ich vlastného výskumu alebo pre prevádzku ich zariadení.

Ak o to Komisia požiada, takéto licencie budú zahŕňať právo umožniť tretím stranám využívať vynález, pokiaľ uskutočňujú práce alebo objednávky pre Spoločenstvo alebo spoločné podniky.

b) osobám alebo podnikom, ktoré o to Komisiu požiadali vo vzťahu k patentom, dočasne chráneným patentovým právam alebo priemyselným vzorom týkajúcich sa vynálezov priamo súvisiacich a rozhodujúcich pre rozvoj jadrovej energie v Spoločenstve za predpokladu, že sú splnené všetky nasledovné podmienky:

i) od doručenia patentovej prihlášky uplynuli najmenej štyri roky, s výnimkou vynálezu týkajúceho sa jadrovej oblasti;

ii) na území členského štátu, kde je vynález chránený neboli splnené požiadavky vyplývajúce z rozvoja jadrovej energie pri koncepcii stanovenej Komisiou, pokiaľ ide o tento vynález;

iii) vlastník patentu, ktorý bol vyzvaný, aby splnil takéto požiadavky sám, alebo cestou svojich držiteľov licencií, nevyhovel tejto výzve;

iv) osoby a podniky žiadajúce o licenciu sú schopné efektívne plniť takéto požiadavky využívaním vynálezu.

►C3 Členské štáty nemôžu pre splnenie týchto požiadaviek použiť ◄ žiadne donucovacie opatrenia podľa svojho vnútroštátneho práva, ktoré by obmedzili ochranu vynálezu, okrem prípadu, ak by o to Komisia vopred požiadala.

2. Nevýlučná licencia podľa odseku 1 nemôže byť udelená, pokiaľ vlastník preukáže existenciu oprávnených dôvodov, najmä že mu nebola priznaná primeraná lehota.

3. Udelenie licencie podľa odseku 1 zakladá právo na plné odškodnenie, výška ktorého sa dohodne medzi vlastníkom patentu, dočasne chráneného práva alebo priemyselného vzoru na jednej strane a držiteľom licencie na druhej strane.

4. Ustanovenia tohto článku sa nedotýkajú Parížskeho dohovoru o ochrane priemyselného vlastníctva.

Článok 18

Pre účely uvedené v tomto oddieli sa zriaďuje arbitrážny výbor; Rada vymenuje jeho členov a stanoví rokovací poriadok tohto výboru na návrh Súdneho dvora Európskej únie.

Strany môžu podať na Súdny dvor Európskej únie voči rozhodnutiu arbitrážneho výboru návrh, majúci odkladný účinok, do jedného mesiaca od jeho oznámenia. Súdny dvor Európskej únie obmedzí svoje šetrenie na formálnu platnosť rozhodnutia a výklad ustanovení tejto zmluvy arbitrážnym výborom.

Konečné rozhodnutia arbitrážneho výboru majú medzi dotknutými stranami povahu právoplatne rozhodnutej veci. Vykonateľné sú podľa článku 164.

Článok 19

Ak má Komisia pri nedosiahnutí priateľskej dohody v úmysle udeliť licencie podľa článku 17, oznámi to vlastníkovi patentu, dočasne chráneného práva, priemyselného vzoru alebo patentovej prihlášky a súčasne upresní meno žiadateľa licencie a jej rozsah.

Článok 20

Vlastník môže do jedného mesiaca od prijatia oznámenia podľa článku 19 navrhnúť Komisii a v prípade potreby aj tretej osobe žiadajúcej o licenciu, uzatvorenie arbitrážnej dohody, zakladajúcej príslušnosť arbitrážneho výboru.

Ak Komisia alebo žiadateľ licencie odmietnu takúto dohodu uzatvoriť, Komisia nemôže žiadať od členského štátu alebo jeho príslušných orgánov udelenie licencie alebo pôsobiť v tom smere, aby bola udelená.

Ak na základe arbitrážnej dohody oslovený arbitrážny výbor konštatuje, že žiadosť Komisie je v súlade s ustanoveniami článku 17, vydá odôvodnené rozhodnutie zahŕňajúce udelenie licencie žiadateľovi a určujúce podmienky licencie a jej finančnú úhradu, pokiaľ sa strany na tom nedohodli.

Článok 21

Ak vlastník nenavrhne, aby sa záležitosť predložila arbitrážnemu výboru, Komisia môže vyzvať dotknutý členský štát alebo jeho príslušné orgány, aby udelili licenciu alebo pôsobili tak, aby bola udelená.

Ak sa po vypočutí vlastníka členský štát alebo jeho príslušné orgány domnievajú, že nie sú splnené podmienky článku 17, oznámia Komisii, že odmietajú udeliť licenciu alebo pôsobiť tak, aby bola udelená.

Ak odmietnu udeliť licenciu alebo pôsobiť tak, aby bola udelená, alebo ak sa do štyroch mesiacov odo dňa podania žiadosti nevyjadria vo veci udelenia licencie, Komisia môže do dvoch mesiacov predložiť záležitosť Súdnemu dvoru Európskej únie.

Vlastník musí byť v konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie vypočutý.

Ak rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie stanoví, že podmienky článku 17 sú splnené, sú dotknutý členský štát alebo jeho príslušné orgány povinní prijať opatrenia potrebné pre vynútenie tohto rozhodnutia.

Článok 22

1. Ak sa vlastník patentu, dočasne chráneného práva alebo priemyselného vzoru nemôže dohodnúť s držiteľom licencie na výške odškodnenia, dotknuté strany môžu uzatvoriť arbitrážnu dohodu zakladajúcu príslušnosť arbitrážneho výboru.

Strany sa tým zriekajú práva na podanie odvolania s výnimkou prípadu podľa článku 18.

2. Ak držiteľ licencie odmietne uzatvoriť arbitrážnu dohodu, udelenie licencie sa považuje za neplatné.

Ak vlastník odmietne uzatvoriť arbitrážnu dohodu, bude odškodnenie podľa tohto článku stanovené príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.

Článok 23

Po uplynutí jedného roka môžu byť rozhodnutia Arbitrážneho výboru alebo príslušných vnútroštátnych orgánov preskúmané s ohľadom na licenčné podmienky, ak k tomu oprávňujú nové skutočnosti.

Preskúmanie uskutoční orgán, ktorý vydal rozhodnutie.







Oddiel 3

Ustanovenia o utajení

Článok 24

Poznatky, ktoré Spoločenstvo nadobudne pri uskutočnení svojho výskumného programu a ktorých uverejnenie môže poškodiť obranné záujmy jedného alebo viacerých členských štátov, podliehajú utajeniu; platia pritom nasledovné ustanovenia:

1. Rada prijme na návrh Komisie bezpečnostné nariadenie, ktoré pri zohľadnení tohto článku ustanoví použitie rôznych stupňov utajenia a zodpovedajúce bezpečnostné opatrenia.

2. Ak Komisia uváži, že uverejnenie niektorých poznatkov môže poškodiť obranné záujmy jedného alebo viacerých členských štátov, potom na tieto poznatky dočasne uplatní stupeň utajenia, ktorý stanovuje bezpečnostné predpisy.

Takéto poznatky bezodkladne oznámi členským štátom; tieto dočasne zabezpečia ich utajenie tým istým spôsobom.

Členské štáty oznámia Komisii do troch mesiacov, či chcú dočasne uplatňovaný stupeň utajenia zachovať, nahradiť ho iným alebo informáciu odtajniť.

Po uplynutí tejto lehoty sa bude uplatňovať najvyšší stupeň utajenia z požadovaných. Komisia o tom upovedomí členské štáty.

Na základe návrhu Komisie alebo členského štátu môže Rada kedykoľvek jednomyseľným rozhodnutím uplatniť iný stupeň utajenia alebo odtajniť informáciu. Pred rozhodnutím o návrhu členského štátu si Rada vyžiada stanovisko Komisie.

3. Články 12 a 13 sa nevzťahujú na poznatky podliehajúce stupňom utajenia.

Za predpokladu dodržania primeraných bezpečnostných opatrení:

a) však Komisia môže poznatky podľa článkov 12 a 13 oznámiť:

i) spoločnému podniku;

ii) osobe alebo podniku inému ako spoločný podnik prostredníctvom členského štátu na území ktorého táto osoba alebo tento podnik pôsobia;

b) môže členský štát oznámiť poznatky podľa článku 13 osobe alebo podniku inému ako spoločný podnik pôsobiacim na jeho území; Komisia musí byť o tomto oznámení vyrozumená;

c) každý členský štát má naviac právo požadovať od Komisie, aby udelila licenciu podľa článku 12 pre jeho vlastné potreby alebo potreby osôb alebo podnikov pôsobiacich na jeho území.

Článok 25

1. Ak členský štát oznámi existenciu alebo obsah patentovej prihlášky alebo patentového priemyselného vzoru týkajúcej sa predmetu uvedeného v odsekoch 1 alebo 2 článku 16, v prípade potreby upozorní na nevyhnutnosť podradiť z obranných dôvodov túto prihlášku ním stanovenému stupňu utajenia; súčasne uvedie pravdepodobné trvanie takéhoto utajenia.

Komisia odovzdá ostatným členským štátom všetky obdržané oznámenia podľa predchádzajúceho pododseku. Komisia a členské štáty dodržiavajú opatrenia, ktoré podľa bezpečnostného nariadenia zodpovedajú stupňu utajenia, ktorý požaduje štát pôvodu.

2. Komisia môže tieto oznámenia odovzdať tiež spoločným podnikom alebo prostredníctvom členského štátu osobe alebo podniku inému ako spoločný podnik, ktoré pôsobia na území tohto štátu.

Vynálezy, ktoré sú predmetom prihlášok uvedených v odseku 1, môžu byť využívané len so súhlasom žiadateľa alebo v súlade s článkami 17 až 23.

Oznámenia a prípadne použitie podľa tohto odseku podliehajú opatreniam, ktoré podľa bezpečnostného nariadenia zodpovedajú stupňu utajenia, ktorý požaduje štát pôvodu.

Oznámenia si vo všetkých prípadoch vyžadujú súhlas štátu pôvodu. Oznámenie a použitie môžu byť odmietnuté len z bezpečnostných dôvodov.

3. Rada môže kedykoľvek na návrh Komisie alebo členského štátu jednomyseľným rozhodnutím zaviesť iný stupeň utajenia alebo odtajniť informáciu. Rada si pred rozhodnutím o návrhu členského štátu vyžiada stanovisko Komisie.

Článok 26

1. Ak budú poznatky, ktoré sú predmetom patentov, patentových prihlášok, dočasne chránených práv, priemyselných vzorov alebo prihlášok priemyselných vzorov utajené v súlade s článkami 24 a 25, štáty, ktoré požiadali o uplatnenie utajenia nemôžu odmietnuť súhlas so zodpovedajúcimi prihláškami v iných členských štátoch.

Každý členský štát prijme nevyhnutné opatrenia na udržanie utajenia takýchto práv a prihlášok v súlade s postupmi uvedenými v jeho zákonoch a iných právnych predpisoch.

2. Prihlášky týkajúce sa poznatkov utajených podľa článku 24 nemôžu byť podané mimo územia členských štátov, s výnimkou ich jednomyseľného súhlasu. Ak členské štáty nezaujmú stanovisko, súhlas sa považuje za udelený po uplynutí šiestich mesiacov od odovzdania týchto poznatkov členským štátom zo strany Komisie.

Článok 27

Náhrada škody, ktorú utrpí žiadateľ v dôsledku utajenia z obranných dôvodov sa spravuje ustanoveniami právnych predpisov členských štátov; bude za ňu zodpovedať štát, ktorý požiadal o takéto utajenie alebo ktorému bolo umožnené sprísnenie alebo predĺženie utajenia, alebo ktorý vymohol zákaz podania prihlášky mimo územia Spoločenstva.

Ak bolo viacerým členským štátom umožnené sprísnenie alebo predĺženie utajenia alebo dosiahli zákaz podania prihlášky mimo územia Spoločenstva, budú spoločne zodpovedné za náhradu škody, ktorú spôsobili svojim návrhom.

Spoločenstvo si nemôže podľa tohto článku uplatniť žiadne nároky na odškodnenie.







Oddiel 4

Osobitné ustanovenia

Článok 28

Ak budú ešte neuverejnené prihlášky patentov alebo priemyselných vzorov, alebo patenty a priemyselné vzory utajené z obranných dôvodov v dôsledku oznámenia Komisii nenáležite použité alebo sprístupnené neoprávnenej osobe, Spoločenstvo nahradí oprávneným takto vzniknutú škodu.

Nárok na náhradu škody oprávnených voči tretím osobám prechádza bez ohľadu na vlastné nároky Spoločenstva voči osobe, ktorá škodu zapríčinila, na Spoločenstvo, ak ho nahradí. Právo Spoločenstva podniknúť opatrenia proti osobe zodpovednej za škodu v súlade s platnými všeobecne záväznými právnymi predpismi zostáva nedotknuté.

Článok 29

Všetky dohody alebo zmluvy o výmene vedeckých alebo priemyselných poznatkov v jadrovej oblasti medzi členským štátom, osobou alebo podnikom na jednej strane a tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu na druhej strane, uzatvára Komisia, pokiaľ si u strany vyžadujú podpis štátu vykonávajúceho svoje výsostné práva.

Komisia však môže splnomocniť členský štát, osobu alebo podnik na uzatváranie takýchto dohôd za podmienok, ktoré uzná za vhodné, s výnimkou uplatnenia ustanovení článkov 103 a 104.







KAPITOLA 3

Ochrana zdravia

Článok 30

V rámci Spoločenstva budú stanovené základné normy ochrany zdravia verejnosti a zdravia pracovníkov voči nebezpečenstvu ionizačného žiarenia.

Základnými normami sa rozumejú:

a) najvyššie prípustné hodnoty, ktoré zaručujú postačujúcu bezpečnosť,

b) najvyššia prípustná úroveň vystavenia a kontaminácie,

c) východiskové princípy lekárskej kontroly pracovníkov.

Článok 31

Základné normy vypracuje Komisia po získaní stanoviska skupiny osobností vymenovaných Vedeckým a technickým výborom z okruhu vedeckých expertov členských štátov, a to najmä expertov na verejné zdravie. Komisia si vyžiada k týmto základným normám stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru.

Základné normy stanoví po porade s Európskym parlamentom Rada kvalifikovanou väčšinou, na návrh Komisie, ktorá jej postúpi získané stanoviská výborov.

Článok 32

Na návrh Komisie alebo členského štátu môžu byť základné normy preskúmané alebo doplnené v súlade s postupom uvedeným v článku 31.

Komisia preskúma každý návrh, ktorý jej predloží členský štát.

Článok 33

Každý členský štát vydá vhodné ustanovenia, či už zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, za účelom dodržania stanovených základných noriem a podnikne potrebné opatrenia týkajúce sa vyučovania, výchovy a odborného vzdelávania.

Komisia vydá vhodné odporúčania pre zosúladenie ustanovení platných v tejto oblasti na území členských štátov.

Za týmto účelom členské štáty oznámia Komisii takéto ustanovenia účinné v deň nadobudnutia platnosti tejto zmluvy a všetky následné návrhy ustanovení rovnakej povahy.

Prípadné odporúčania Komisie k týmto návrhom sa vydajú do troch mesiacov od ich oznámenia.

Článok 34

Každý členský štát, na území ktorého sa majú uskutočniť mimoriadne nebezpečné pokusy, prijme dodatočné opatrenia na ochranu zdravia; ku ktorým predtým obdrží stanovisko Komisie.

Súhlas Komisie sa vyžaduje vtedy, ak existuje možnosť, že sa dôsledky takýchto pokusov môžu preniesť na územia iných členských štátov.

Článok 35

Každý členský štát vybuduje zariadenia potrebné na uskutočňovanie nepretržitého sledovania úrovne rádioaktívnej kontaminácie vzduchu, vody a pôdy a zabezpečenie dodržiavania základných noriem.

Komisii patrí právo vstupu do takýchto zariadení; môže overovať ich prevádzku a účinnosť.

Článok 36

Poverené orgány budú Komisii periodicky oznamovať informácie o kontrolách podľa článku 35 tak, aby bola informovaná o úrovni rádioaktivity, ktorej je vystavená verejnosť.

Článok 37

Každý členský štát bude predkladať Komisii také všeobecné údaje týkajúce sa plánov ukladania rádioaktívnych odpadov v akejkoľvek forme, aby bolo možné určiť, či plnenie týchto plánov môže spôsobiť rádioaktívnu kontamináciu vody, pôdy alebo ovzdušia iného členského štátu.

Komisia predloží svoje stanovisko do šiestich mesiacov po porade so skupinou expertov podľa článku 31.

Článok 38

Komisia adresuje členským štátom odporúčania týkajúce sa úrovne rádioaktívnej kontaminácie vzduchu, vody a pôdy.

V nutných prípadoch Komisia vydá smernicu, ktorou bude od dotknutého členského štátu žiadať, aby v lehote ňou stanovenej prijal všetky potrebné opatrenia pre zabránenie porušovania základných noriem a zabezpečenia dodržiavania právnych predpisov.

Ak príslušný štát nedosiahne v stanovenej lehote súlad so smernicou Komisie, môže Komisia alebo ktorýkoľvek dotknutý členský štát bezodkladne pri nepoužití článkov 258 a 259 Zmluvy o fungovaní Európskej únie predložiť záležitosť Súdnemu dvoru Európskej únie.

Článok 39

Bezprostredne po zriadení spoločného strediska jadrového výskumu Komisia v jeho rámci založí sekciu štúdií a dokumentácie pre problematiku ochrany zdravia.

Úlohou tejto sekcie bude najmä zber dokumentácie a informácií podľa článkov 33, 36 a 37 a poskytovanie pomoci Komisii pri plnení úloh, ktoré jej ukladá táto kapitola.







KAPITOLA 4

Investície

Článok 40

Za účelom podnecovania iniciatívy osôb a podnikov a uľahčenia koordinovaného rozvoja ich investícií v jadrovej oblasti, Komisia uverejňuje v pravidelných intervaloch objasňujúce programy, poukazujúce najmä ciele výroby jadrovej energie a všetky druhy investícií, ktoré sú potrebné pre ich dosiahnutie.

Komisia si pred uverejnením týchto programov vyžiada stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru.

Článok 41

Osoby a podniky, ktoré spadajú pod priemyselné odvetvia uvedené v prílohe II tejto zmluvy, oznámia Komisii investičné projekty pre nové zariadenia ako aj výmeny alebo zmeny zariadenia; spôsob a rozsah takýchto projektov sa riadi princípmi stanovenými Radou na návrh Komisie.

Zoznam horeuvedených priemyselných odvetví môže byť zmenený Radou kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, ktorá si predtým vyžiada stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru.

Článok 42

Projekty uvedené v článku 41 budú oznámené Komisii a rovnako pre informáciu dotknutému členskému štátu najneskôr tri mesiace pred uzatvorením prvých zmlúv s dodávateľmi alebo, ak sa majú práce uskutočniť na náklady podniku, najneskôr tri mesiace pred začatím prác.

Rada môže na návrh Komisie túto lehotu zmeniť.

Článok 43

Komisia prerokuje s osobami alebo podnikmi všetky aspekty investičných projektov, ktoré sa týkajú cieľov tejto zmluvy.

Komisia oznámi svoje stanovisko dotknutému členskému štátu.

Článok 44

Komisia môže so súhlasom dotknutých členských štátov, osôb a podnikov uverejniť investičné projekty, ktoré jej boli oznámené.







KAPITOLA 5

Spoločné podniky

Článok 45

Podniky, ktoré majú rozhodujúci význam pre rozvoj jadrového priemyslu v Spoločenstve môžu byť založené ako spoločné podniky v zmysle tejto zmluvy v súlade s nasledovnými článkami.

Článok 46

1. Komisia preskúma každý projekt na založenie spoločného podniku iniciovaný Komisiou, členským štátom alebo inou stranou.

Na tento účel si Komisia vyžiada stanovisko členských štátov, ako aj všetkých verejných alebo súkromných subjektov, o ktorých sa domnieva, že jej môžu poskytnúť vysvetlenia.

2. Komisia predloží Rade každý projekt na založenie spoločného podniku spolu so zdôvodneným stanoviskom.

Ak Komisia zaujme kladné stanovisko k nevyhnutnosti navrhovaného spoločného podniku, predloží Rade návrhy týkajúce sa:

a) sídla,

b) stanov,

c) rozsahu a časového rozvrhu financovania,

d) prípadnej účasti Spoločenstva na financovaní spoločného podniku,

e) prípadnej účasti tretieho štátu, medzinárodnej organizácie alebo štátneho príslušníka tretieho štátu na financovaní alebo riadení spoločného podniku,

f) poskytnutia všetkých alebo niektorých výhod uvedených v prílohe III tejto zmluvy.

Komisia priloží podrobnú správu o projekte ako celku.

Článok 47

Po tom, ako Komisia týmto spôsobom predloží záležitosť Rade, môže Rada od nej požadovať doplňujúce informácie a šetrenia, pokiaľ ich považuje za potrebné.

Ak sa Rada kvalifikovanou väčšinou domnieva, že projekt, jej predložený zo strany Komisie so záporným stanoviskom, má byť napriek tomu uskutočnený, je Komisia povinná predložiť Rade návrhy a podrobnú správu podľa článku 46.

Ak je stanovisko Komisie kladné alebo v prípade podľa predchádzajúceho odseku, Rada rozhoduje o každom návrhu Komisie kvalifikovanou väčšinou.

Jednomyseľne rozhoduje Rada o nasledujúcich záležitostiach:

a) účasti Spoločenstva na financovaní spoločného podniku;

b) účasti tretieho štátu, medzinárodnej organizácie alebo štátneho príslušníka tretieho štátu na financovaní alebo riadení spoločného podniku.

Článok 48

Rada môže na návrh Komisie jednomyseľným rozhodnutím priznať každému spoločnému podniku všetky alebo niektoré výhody uvedené v prílohe III tejto zmluvy; každý členský štát je následne vo sfére svojho vplyvu zodpovedný za ich poskytnutie.

Rada môže na základe toho istého postupu stanoviť podmienky poskytnutia týchto výhod.

Článok 49

O založení spoločného podniku rozhoduje Rada.

Každý spoločný podnik má právnu subjektivitu.

V každom členskom štáte požíva najširšiu spôsobilosť na práva a právne úkony, ktoré príslušný vnútroštátny právny poriadok priznáva právnickým osobám; môže najmä nadobúdať a scudzovať majetok, ako aj právo žalovať a byť žalovaný.

Pokiaľ ustanovenia tejto zmluvy alebo jeho stanovy neustanovujú inak, každý spoločný podnik sa bude riadiť právnymi predpismi platnými pre priemyselné alebo obchodné podniky; stanovy môžu obsahovať podporné odkazy na vnútroštátne právne predpisy členských štátov.

Pokiaľ nie je na základe ustanovení tejto zmluvy príslušný Súdny dvor Európskej únie, spory týkajúce sa spoločných podnikov sú rozhodované príslušnými vnútroštátnymi súdnymi orgánmi.

Článok 50

Stanovy spoločných podnikov sa budú v prípade potreby meniť na základe zvláštnych ustanovení v nich obsiahnutých.

Tieto zmeny však nenadobudnú účinnosť dovtedy, kým nebudú schválené Radou konajúcou na návrh Komisie v súlade s postupom uvedeným v článku 47.

Článok 51

Komisia bude zodpovedná za výkon rozhodnutí Rady týkajúcich sa založenia spoločných podnikov až dovtedy, kým nebudú vytvorené orgány zodpovedné za prevádzku týchto podnikov.







KAPITOLA 6

Zásobovanie

Článok 52

1. Dodávky rúd, zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov budú zabezpečované v súlade s ustanoveniami tejto kapitoly na základe rovnosti prístupu k zdrojom dodávok prostredníctvom spoločnej politiky zásobovania.

2. Pre tento účel a za podmienok uvedených v tejto kapitole:

a) je zakázaný každý postup sledujúci zabezpečenie privilegovaného postavenia niektorých užívateľov,

b) sa zriadi agentúra, disponujúca právom opcie na rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály vyrábané na území členských štátov, ako aj výlučným právom uzatvárať zmluvy o dodávkach rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov pochádzajúcich z krajín Spoločenstva alebo mimo neho.

Agentúra nemôže žiadnym spôsobom diskriminovať užívateľov na základe predpokladaného účelu použitia požadovaných dodávok, pokiaľ toto použitie nie je protiprávne alebo nie je v rozpore s podmienkami uloženými na príslušnú dodávku dodávateľmi mimo Spoločenstva.







Oddiel 1

Agentúra

Článok 53

Nad agentúrou bude vykonávať dozor Komisia; táto pre ňu vydáva smernice, má nad jej rozhodnutiami právo veta a vymenúva jej generálneho riaditeľa a zástupcu generálneho riaditeľa.

Každý úkon agentúry urobený výslovne alebo mlčky pri výkone jej práva opcie alebo jej výlučného práva uzatvárať zmluvy o dodávke môžu dotknuté strany predložiť Komisii, ktorá rozhodne do jedného mesiaca.

Článok 54

Agentúra má právnu subjektivitu a finančnú autonómiu.

Rada prijme na návrh Komisie štatút agentúry, pričom rozhoduje kvalifikovanou väčšinou.

Štatút môže byť zmenený rovnakým postupom.

Štatút určí základné imanie agentúry a podmienky jeho upísania. Väčšinová časť základného imania bude vždy patriť Spoločenstvu a členským štátom. Podiely na základom imaní budú určené na základe vzájomnej dohody členských štátov.

Pravidlá obchodného riadenia činnosti agentúry budú uvedené v štatúte. Štatút môže pre účely krytia prevádzkových nákladov agentúry predpokladať uloženie odvodu zo zisku.

Článok 55

Členské štáty oznámia alebo zariadia oznámenie všetkých potrebných informácií agentúre tak, aby jej umožnili vykonávanie práva opcie a výlučného práva na uzatváranie zmlúv o dodávke.

Článok 56

Členské štáty zabezpečujú slobodné pôsobenie agentúry na svojom území.

Členské štáty môžu založiť jeden alebo viac orgánov, ktoré budú mať vo vzťahoch s agentúrou právo zastupovať výrobcov a užívateľov pochádzajúcich z neeurópskych území, spadajúcich pod ich právomoc.







Oddiel 2

Rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály pochádzajúce zo Spoločenstva

Článok 57

1. Právo agentúry na opciu zahŕňa:

a) nadobúdanie práv používať a spotrebovávať materiály, ktoré sú na základe ustanovení kapitoly 8 vlastníctvom Spoločenstva;

b) nadobúdanie vlastníckeho práva vo všetkých ostatných prípadoch.

2. Agentúra vykonáva svoje právo opcie uzatváraním zmlúv s výrobcami rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov.

S výhradou článkov 58, 62 a 63 je povinnosťou každého výrobcu ponúknuť agentúre rudy, zdrojové materiály alebo osobitné štiepne materiály, ktoré vyrobí na území členských štátov predtým, ako sa použijú, premiestnia alebo uskladnia.

Článok 58

Ak výrobca uskutočňuje viacero štádií výroby, počínajúc získavaním rudy až po a vrátane výroby kovu, je jeho povinnosťou len ponúknuť výrobok agentúre v ľubovoľne zvolenom štádiu spracovania.

To isté platí pre viaceré podniky, medzi ktorými existujú prepojenia, ktoré boli včas oznámené Komisii a s ňou prerokované v súlade s postupmi, ktoré sú uvedené v článkoch 43 a 44.

Článok 59

Ak agentúra nevykonáva svoje právo opcie na celú alebo časť výroby, potom:

a) výrobca môže buď svojimi vlastnými prostriedkami alebo na základe zmluvy spracovať alebo nechať spracovať rudy, zdrojové materiály alebo osobitné štiepne materiály za predpokladu, že ponúkne agentúre výrobok získaný takýmto spracovaním,

b) výrobca bude oprávnený na základe rozhodnutia Komisie nakladať so svojimi disponibilnými výrobkami mimo Spoločenstva za predpokladu, že pritom neponúkne výhodnejšie podmienky ako tie, za ktorých predtým ponúkal agentúre. Osobitné štiepne materiály však môžu byť vyvezené len prostredníctvom agentúry podľa článku 62.

Komisia nemôže udeliť oprávnenie, ak prijímatelia týchto dodávok nemôžu plne zaručiť ochranu všeobecných záujmov Spoločenstva, alebo ak podmienky a požiadavky takýchto zmlúv odporujú cieľom tejto zmluvy.

Článok 60

Užívatelia informujú agentúru v pravidelných intervaloch o svojich požiadavkách; udávajú pritom množstvá, fyzikálnu a chemickú povahu, miesto pôvodu, použitie, jednotlivé lehoty dodávok a cenové podmienky, ktoré majú tvoriť podmienky a požiadavky nimi sledovanej zmluvy o dodávke.

Podobne výrobcovia informujú agentúru o ponukách, ktoré sú schopní predložiť; udávajú pritom všetky podrobnosti, najmä dĺžku trvania zmlúv, ktoré sú nevyhnutné pre zostavenie ich výrobných programov. Dĺžka trvania týchto zmlúv nesmie presiahnuť desať rokov, s výnimkou súhlasu udeleného Komisiou.

Agentúra informuje užívateľov o ponukách a obsahu žiadostí, ktoré obdržala a vyzve ich, aby v určenej lehote predložili svoje objednávky.

Keď agentúra obdrží všetky objednávky, oznámi podmienky ich plnenia.

Ak agentúra nemôže uskutočniť všetky obdržané objednávky v plnom rozsahu, rozdelí materiály podľa pomeru objednávok k jednotlivým ponukám pri dodržaní ustanovení článkov 68 a 69.

Štatút agentúry, ktorý schvaľuje Komisia, vymedzí vzájomný pomer ponuky a dopytu.

Článok 61

Agentúra je povinná uskutočniť všetky objednávky, pokiaľ tomu nebránia právne alebo vecné prekážky.

Pri uzatváraní zmluvy môže agentúra pri dodržaní ustanovení článku 52 požadovať od užívateľov primerané zálohové platby, a to buď ako zábezpeku alebo ako uľahčenie pri plnení svojich dlhodobých záväzkov voči výrobcom, potrebných pre uskutočnenie objednávky.

Článok 62

1. Agentúra vykonáva svoje právo opcie na osobitné štiepne materiály vyrobené na území členských štátov pre nasledovné účely:

a) uspokojenie dopytu užívateľov Spoločenstva podľa článku 60,

b) vlastné skladovanie týchto materiálov alebo

c) vývoz týchto materiálov so súhlasom Komisie, dodržiavajúcej pritom druhý pododsek článku 59 písm. b).

2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia kapitoly 7, takéto materiály a spracovateľné odpady ostanú v držbe u výrobcu tak, aby ich mohol:

a) skladovať na základe povolenia agentúry,

b) využívať v rozsahu vlastnej potreby, alebo

c) poskytovať podnikom na území Spoločenstva v rozsahu ich požiadaviek, pokiaľ tieto pri uskutočňovaní programu včas oznámeného Komisii majú s výrobcom priame vzťahy; podmienkou je, že takýto vzťah nemá za cieľ alebo nespôsobuje obmedzenie výroby, technického rozvoja alebo investícií a ani neoprávnené vytváranie nerovností medzi užívateľmi Spoločenstva.

3. Ustanovenia článku 89 ods. 1 písm. a) sa použijú na osobitné štiepne materiály, vyrobené na území členských štátov, vo vzťahu ku ktorým agentúra nevyužila svoje právo opcie.

Článok 63

Rudy, zdrojové materiály alebo osobitné štiepne materiály vyrábané spoločnými podnikmi sú prideľované užívateľom v súlade s pravidlami uvedenými v stanovách alebo zmluvných ustanoveniach týchto podnikov.







Oddiel 3

Rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály s pôvodom mimo Spoločenstva

Článok 64

Agentúra má, s výnimkami uvedenými v tejto zmluve, výlučné právo uzatvárať dohody alebo zmluvy, ktorých účelom je dodávka rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov s pôvodom mimo Spoločenstva; koná pritom prípadne v rámci dohody uzatvorenej medzi Spoločenstvom a tretím štátom alebo medzinárodnou organizáciou.

Článok 65

Článok 60 sa použije pri žiadostiach užívateľov a pri zmluvách medzi užívateľmi a agentúrou týkajúcich sa dodávok rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov s pôvodom mimo Spoločenstva.

Agentúra však môže stanoviť geografický pôvod materiálov za predpokladu, že užívateľovi zaručí najmenej také výhodné podmienky dodávky, ako sú bližšie uvedené v objednávke.

Článok 66

Ak Komisia na základe žiadosti dotknutých užívateľov zistí, že agentúra nie je schopná dodať v primeranej lehote všetky alebo časť objednaných materiálov, alebo tak môže urobiť len pri extrémne vysokých cenách, užívateľom patrí právo priamo uzatvoriť zmluvy o dodávkach, ktoré majú pôvod mimo Spoločenstva za predpokladu, že tieto zmluvy spĺňajú v podstatných ohľadoch požiadavky špecifikované v ich objednávkach.

Toto právo sa poskytuje na obdobie jedného roka; môže byť predĺžené, ak trvajú okolnosti, ktoré podmienili jeho poskytnutie.

Užívatelia, ktorí takéto právo využívajú, musia Komisii oznámiť priame zmluvy, ktoré majú v úmysle uzatvoriť. Komisia môže do jedného mesiaca vzniesť námietku voči uzatvoreniu takýchto zmlúv, ak odporujú cieľom tejto zmluvy.







Oddiel 4

Ceny

Článok 67

Okrem výnimiek, ktoré sú uvedené v tejto zmluve, budú ceny určované ako výsledok pomeru ponuky a dopytu podľa článku 60; vnútroštátne právne predpisy členských štátov nesmú byť s týmito ustanoveniami v rozpore.

Článok 68

Cenotvorba sledujúca zabezpečenie prednostného postavenia niektorých užívateľov, pri nerešpektovaní zásady rovnakého prístupu ustanovenej v tejto kapitole, je zakázaná.

Ak agentúra zistí, že sa používa takýto postup, oznámi ho Komisii.

Ak Komisia uzná takéto zistenie za zdôvodnené, môže nanovo stanoviť ceny sporných ponúk v takej výške, ktorá zodpovedá zásade rovnakého prístupu.

Článok 69

Rada môže na návrh Komisie stanoviť ceny jednomyseľným rozhodnutím.

Agentúra môže, pokiaľ v súlade s článkom 60 stanoví podmienky plnenia objednávok, navrhnúť cenové vyrovnanie užívateľom, ktorí predložili objednávky.







Oddiel 5

Ustanovenia týkajúce sa politiky zásobovania

Článok 70

Komisia sa môže v medziach rozpočtu Spoločenstva za podmienok, ktoré stanoví, finančne podieľať na prieskumným zámeroch na územiach členských štátov.

Komisia môže členským štátom adresovať odporúčania ohľadom rozvoja prieskumu a ťažby nerastov.

Členské štáty predložia Komisii každý rok správu o rozvoji prieskumu a výroby, predpokladaných zásobách a investíciách v banskej oblasti, uskutočnených alebo plánovaných na ich území. Správy budú predložené Rade spolu so stanoviskom Komisie; toto stanovisko sa bude týkať najmä opatrení, ktoré členské štáty prijali na základe odporúčaní, im predložených podľa predchádzajúceho odseku.

Ak Rada, po predložení záležitosti zo strany Komisie, kvalifikovanou väčšinou konštatuje, že prieskumné činnosti a nárast ťažby zostávajú v značnom rozsahu neuspokojivé napriek tomu, že možnosti ťažby sa zdajú byť z dlhodobého hľadiska hospodársky oprávnené, bude sa to považovať za znak toho, že príslušný štát sa zrieka za seba a svojich štátnych príslušníkov práva rovnakého prístupu k iným zdrojom v rámci Spoločenstva po dobu, kým tento stav nenapraví.

Článok 71

Komisia adresuje členským štátom vhodné odporúčania k právnym predpisom v oblasti daní alebo baníctva.

Článok 72

Agentúra môže z materiálov dostupných v rámci Spoločenstva alebo mimo neho vytvárať potrebné obchodné zásoby pre uľahčenie dodávok alebo pravidelných zásielok Spoločenstva.

Komisia môže v prípade potreby rozhodnúť o vytvorení núdzových zásob. Spôsob financovania týchto zásob schváli Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie.







Oddiel 6

Osobitné ustanovenia

Článok 73

Ak dohoda alebo zmluva medzi členským štátom, osobou alebo podnikom na jednej strane a tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu na druhej strane zabezpečuje aj dodávku výrobkov spadajúcich pod pôsobnosť agentúry, vyžaduje sa predbežný súhlas Komisie na uzatvorenie alebo obnovenie takejto dohody alebo zmluvy pri dodávkach týchto výrobkov.

Článok 74

Komisia môže z ustanovení tejto kapitoly vyňať premiestnenie, dovoz alebo vývoz malého množstva rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov v rozsahu, v ktorom sú bežne používané na výskumné účely.

Agentúre sa musí oznámiť každé premiestnenie, dovoz alebo vývoz na základe tohto ustanovenia.

Článok 75

Ustanovenia tejto kapitoly sa nepoužijú na záväzky týkajúce sa spracovania, premeny alebo úpravy rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov:

a) pri záväzkoch medzi osobami alebo podnikmi – pokiaľ sa spracované, premenené alebo upravené materiály musia vrátiť osobe alebo podniku, od ktorých pochádzajú;

b) pri záväzkoch medzi osobou alebo podnikom na jednej strane a medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu na druhej strane – pokiaľ sa materiály spracovávajú, menia alebo upravujú mimo územia Spoločenstva a následne vracajú osobe alebo podniku, od ktorých pochádzajú;

c) pri záväzkoch medzi osobou alebo podnikom na jednej strane a medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu na druhej strane – pokiaľ sa materiály spracovávajú, menia alebo upravujú v rámci Spoločenstva a následne vracajú organizácii alebo štátnemu príslušníkovi, od ktorých pochádzajú alebo inému príjemcovi rovnako so sídlom mimo územia Spoločenstva, ktorého určí táto organizácia alebo štátny príslušník.

Dotknuté osoby alebo podniky sú však povinné oznámiť agentúre existenciu takýchto záväzkov a bezodkladne po podpise zmlúv tiež množstvá materiálov, ktoré sú predmetom týchto obratov. Komisia môže zabrániť uskutočneniu záväzkov podľa písmena b), pokiaľ sa domnieva, že premena alebo úprava nemôže byť uskutočnená hospodárne a bezpečne a bez strát na materiále v neprospech Spoločenstva.

Materiály, ktoré tvoria predmet týchto záväzkov podliehajú na územiach členských štátov systému záruk uvedenému v kapitole 7. Ustanovenia kapitoly 8 sa však nepoužijú na osobitne štiepne materiály, ktoré sú predmetom záväzkov podľa písmena c).

Článok 76

Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom možno jednomyseľným rozhodnutím Rady zmeniť ustanovenia tejto kapitoly, a to najmä vtedy, ak nepredvídané okolnosti vyvolajú všeobecný nedostatok; podnet môže v tomto zmysle vzísť zo strany členského štátu alebo Komisie. Komisia preverí každú žiadosť členského štátu.

Po uplynutí siedmych rokov od 1. januára 1958 môže Rada potvrdiť tieto ustanovenia ako celok. Ak sa potvrdenie neuskutoční, budú prijaté nové ustanovenia týkajúce sa predmetu úpravy tejto kapitoly v súlade s postupom podľa predchádzajúceho odseku.







KAPITOLA 7

Systém záruk

Článok 77

V súlade s ustanoveniami tejto kapitoly sa Komisia na územiach členských štátov presvedčí, či sa:

a) rudy, zdrojové materiály a osobitné štiepne materiály nepoužívajú na iné účely ako boli oznámené ich užívateľmi,

b) dodržiavajú ustanovenia týkajúce sa zásobovania a všetkých osobitných záväzkov v oblasti systému záruk, ktoré Spoločenstvo prevzalo dohodou uzatvorenou s tretím štátom alebo medzinárodnou organizáciou.

Článok 78

Každý, kto zriadi alebo prevádzkuje zariadenie na výrobu, separáciu alebo iné použitie zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov, alebo na spracovanie ožiareného jadrového paliva, oznámi Komisii základné technické charakteristiky zariadenia, pokiaľ je ich znalosť potrebná pre účely článku 77.

Komisia musí odsúhlasiť procesy pre chemické spracovanie ožiarených materiálov, pokiaľ je to potrebné pre účely článku 77.

Článok 79

Komisia požaduje, aby boli vedené a predkladané prevádzkové záznamy, za účelom vedenia účtovnej evidencie o použitých alebo vyrobených rudách, zdrojových materiáloch a osobitných štiepnych materiáloch. To isté platí pre prepravu zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov.

Dotknuté subjekty oznamujú úradom príslušného členského štátu informáciu, ktorú podľa článku 78 a prvého odseku tohto článku adresujú Komisii.

Povaha a rozsah záväzkov podľa odseku 1 tohto článku budú stanovené v nariadení, ktoré vydá Komisia so súhlasom Rady.

Článok 80

Komisia môže požadovať, aby všetky prebytky osobitných štiepnych materiálov prepracovaných alebo získaných vo forme vedľajších výrobkov, ktoré nie sú používané alebo pripravené pre použitie, boli uskladnené v rámci agentúry alebo v iných skladoch, ktoré sú alebo môžu byť kontrolované Komisiou.

Takto uskladnené osobitné štiepne materiály musia byť dotknutým vrátené bezodkladne potom, ako o to požiadajú.

Článok 81

Komisia môže vyslať na územie členských štátov inšpektorov. Predtým, ako po prvýkrát vyšle inšpektora plniť úlohy na územie tohto členského štátu, sa s dotknutým štátom poradí; táto porada postačí aj na krytie všetkých budúcich úloh tohto inšpektora.

Na základe predloženia preukazu osvedčujúcom ich poverenie, majú inšpektori kedykoľvek právo prístupu na všetky miesta a ku všetkým údajom a osobám, ktoré sa z dôvodu svojej profesie zaoberajú materiálmi, zariadením alebo vybavením podliehajúcim systému záruk podľa tejto kapitoly, v rozsahu potrebnom na kontrolu rúd, zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov a zhodnotenie súladu s ustanoveniami článku 77. Komisiou menovaní inšpektori budú v prípade požiadavky dotknutého štátu sprevádzaní zástupcami úradov tohto štátu; inšpektori však nebudú pri uskutočňovaní svojej funkcie touto požiadavkou zdržiavaní alebo inak obmedzovaní.

Ak bude uskutočnenie inšpekcie odmietnuté, Komisia požiada predsedu Súdneho dvora Európskej únie o vydanie súdneho príkazu, za účelom zabezpečenia výkonu tejto inšpekcie z úradnej moci. Predseda Súdneho dvora Európskej únie vydá rozhodnutie do troch dní.

Ak vznikne nebezpečenstvo z omeškania, Komisia môže vlastným rozhodnutím vydať písomný príkaz vo veci výkonu inšpekcie. Tento príkaz sa bez meškania predloží predsedovi Súdneho dvora Európskej únie na dodatočné odsúhlasenie.

Po tom, ako bude príkaz alebo rozhodnutie vydané, úrady dotknutého štátu umožnia inšpektorom prístup na miesta označené v príkaze alebo rozhodnutí.

Článok 82

Inšpektorov ustanoví Komisia.

Inšpektori sú poverení získavaním a overovaním účtovnej evidencie podľa článku 79. Každé porušenie oznamujú Komisii.

Komisia môže vydať smernicu ukladajúcu dotknutému členskému štátu, aby v lehote ňou stanovenej prijal všetky potrebné opatrenia za účelom ukončenia zisteného porušovania. Informuje o tom Radu.

Ak členský štát nedodrží ustanovenia tejto smernice v stanovenej lehote, môže Komisia alebo každý dotknutý členský štát odlišne od článkov 258 a 259 Zmluvy o fungovaní Európskej únie záležitosť predložiť priamo Súdnemu dvoru Európskej únie.

Článok 83

1. V prípade, že osoby alebo podniky porušia povinnosti im uložené touto kapitolou, môže Komisia tieto osoby alebo podniky postihnúť sankciou.

Tieto sankcie budú ukladané v nasledovnom poradí:

a) upozornenie,

b) odobratie zvláštnych výhod, ako je finančná alebo technická pomoc,

c) prevedenie správy podniku pre obdobie neprekračujúce štyri mesiace na osobu alebo skupinu osôb, určených na základe dohody Komisie a štátu, ktorý má právomoc nad podnikom,

d) úplné alebo čiastočné odobratie zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov.

2. Rozhodnutia, ktoré prijme Komisia pre uplatnenie predchádzajúceho odseku, obsahujúce požiadavku na vydanie materiálov, sú vykonateľné. Vykonané môžu byť na územiach členských štátov podľa článku 164.

Odlišne od článku 157 majú odvolania podané na Súdny dvor Európskej únie proti rozhodnutiam Komisie vo veci uloženia sankcií podľa predchádzajúceho odseku odkladný účinok. Súdny dvor Európskej únie však môže na návrh Komisie alebo každého dotknutého členského štátu nariadiť okamžitý výkon rozhodnutia.

Ochrana poškodených záujmov sa zabezpečí prostredníctvom primeraného právneho postupu.

3. Komisia môže členským štátom adresovať odporúčania týkajúce sa právnych predpisov, účelom ktorých je zabezpečenie plnenia povinností podľa tejto kapitoly na ich území.

4. Členské štáty zabezpečia vynútenie sankcií a v prípade potreby nápravu priestupkov tými, ktorí sa ich dopustili.

Článok 84

Pri systéme záruk sa nerozlišuje účel predpokladaného využitia rúd, zdrojových materiálov a osobitných štiepnych materiálov.

Oblasť, povaha a spôsob uskutočňovania systému záruk, ako aj oprávnenia orgánov poverených systémom záruk sú obmedzené na uskutočnenie cieľov stanovených touto kapitolou.

Systém záruk sa netýka materiálov určených na obranné účely, pokiaľ sú pre tieto účely v procese osobitného spracovania alebo sú po tomto spracovaní v súlade s prevádzkovým plánom umiestnené alebo uskladnené vo vojenskom zariadení.

Článok 85

Ak to vyžadujú nové okolnosti, môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom prispôsobiť podrobnosti systému záruk predpokladaného touto kapitolou na tieto nové pomery; podnet môže v tomto smere vychádzať zo strany členského štátu alebo Komisie. Komisia preverí každú žiadosť predloženú členským štátom.







KAPITOLA 8

Vlastníctvo

Článok 86

Osobitné štiepne materiály sú vlastníctvom Spoločenstva.

Vlastnícke právo Spoločenstva zahŕňa všetky osobitné štiepne materiály, ktoré sú vyrábané alebo dovážané členským štátom, osobou alebo podnikom a podliehajú systému záruk podľa kapitoly 7.

Článok 87

Členské štáty, osoby alebo podniky majú neobmedzené právo využívať a spotrebovávať riadne nadobudnuté osobitné štiepne materiály za predpokladu plnenia povinností, ktoré sú im uložené touto zmluvou najmä pokiaľ ide o systém záruk, právo opcie udeleného agentúre a ochranu zdravia.

Článok 88

Agentúra vedie v mene Spoločenstva osobitný účet s označením „finančný účet osobitných štiepnych materiálov“.

Článok 89

1. Na finančnom účte osobitných štiepnych materiálov:

a) bude v prospech Spoločenstva pripísaná hodnota osobitných štiepnych materiálov, ktoré boli prenechané alebo dané k dispozícii členskému štátu, osobe alebo podniku; členskému štátu, osobe alebo podniku bude táto hodnota pripísaná na ťarchu;

b) bude na ťarchu Spoločenstva pripísaná hodnota osobitných štiepnych materiálov, ktoré boli vyrobené alebo dovezené členským štátom, osobou alebo podnikom a stali sa vlastníctvom Spoločenstva; táto hodnota sa pripíše v prospech členského štátu, osobe alebo podniku. Podobný zápis sa uskutoční, keď členský štát, osoba alebo podnik vráti Spoločenstvu tie osobitné štiepne materiály, ktoré boli tomuto štátu, osobe alebo podniku predtým prenechané alebo dané k dispozícii.

2. Zmeny hodnoty, ktoré ovplyvňujú množstvá osobitných štiepnych materiálov, budú na účtovné účely zaúčtované takým spôsobom, aby pre Spoločenstvo nevznikla strata alebo zisk. Riziká budú niesť alebo pripadnú držiteľovi.

3. Rozdiely vznikajúce pri horeuvedených transakciách budú splatné ihneď, ako o to požiada veriteľ.

4. Ak agentúra uskutoční transakcie na svoj vlastný účet, bude sa pre účely tejto kapitoly považovať za podnik.

Článok 90

Ak to budú vyžadovať nové okolnosti, môže Rada jednomyseľným rozhodnutím na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom týmto prispôsobiť ustanovenia tejto kapitoly týkajúce sa práva vlastníctva Spoločenstva; podnet môže v tomto smere vzísť zo strany členského štátu alebo Komisie. Komisia preverí každú žiadosť členského štátu.

Článok 91

Režim vlastníctva predmetov, materiálov a majetkových hodnôt, ku ktorým neprináleží vlastnícke právo Spoločenstvu v zmysle tejto kapitoly, sa spravuje vnútroštátnym právom jednotlivých členských štátov.







KAPITOLA 9

Spoločný jadrový trh

Článok 92

Ustanovenia tejto kapitoly sa uplatňujú na tovary a výrobky uvedené v zoznamoch, ktoré sú súčasťou prílohy IV tejto zmluvy.

Tieto zoznamy môže zmeniť Rada na návrh Komisie; podnet môže v tomto smere vzísť zo strany Komisie alebo členského štátu.

Článok 93

Členské štáty zrušia medzi sebou všetky dovozné a vývozné clá alebo poplatky s rovnakým účinkom a všetky množstevné obmedzenia dovozu a vývozu týkajúce sa:

a) výrobkov uvedených v zoznamoch A1 a A2,

b) výrobkov uvedených v zozname B, ak podliehajú Spoločnému colnému sadzobníku a sú opatrené osvedčením vydaným Komisiou, ktorý potvrdzuje, že sú určené na jadrové účely.

Neeurópske územia spadajúce pod právomoc členského štátu môžu naďalej vyrubovať dovozné a vývozné clá alebo poplatky s rovnakým účinkom, pokiaľ majú výlučne fiškálnu povahu. Výška a systém týchto ciel a poplatkov nesmie viesť k diskriminácii medzi týmto štátom a ostatnými členskými štátmi.

Články 94 a 95

(zrušené)

Článok 96

Členské štáty zrušia vo vzťahu k štátnym príslušníkom iného členského štátu všetky obmedzenia založené na štátnej príslušnosti, ktoré sa dotýkajú práva prístupu ku kvalifikovaným zamestnaniam v oblasti jadrovej energie; prípustné sú výlučne len tie obmedzenia, ktoré vyplývajú zo základných požiadaviek verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a verejného zdravia.

Rada môže kvalifikovanou väčšinou po porade s Európskym parlamentom a na návrh Komisie, ktorá si najprv vyžiada stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru, vydať smernice pre uplatnenie tohto článku.

Článok 97

Na fyzické alebo právnické osoby verejného alebo súkromného práva, ktoré spadajú do právomoci členského štátu, sa nevzťahuje žiadne obmedzenie na základe štátnej príslušnosti, pokiaľ si želajú zúčastniť sa na výstavbe jadrových zariadení vedeckého alebo priemyselného charakteru v Spoločenstve.

Článok 98

Členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na uľahčenie uzatvárania poistných zmlúv kryjúcich jadrové riziká.

Rada vydá kvalifikovanou väčšinou po porade s Európskym parlamentom a na návrh Komisie, ktorá si predtým vyžiada stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru, smernice pre uplatnenie tohto článku.

Článok 99

Komisia môže vydať odporúčania pre uľahčenie pohybu kapitálu určeného na financovanie priemyselných činností uvedených v prílohe II tejto zmluvy.

Článok 100

(zrušený)







KAPITOLA 10

Vonkajšie vzťahy

Článok 101

Spoločenstvo môže v rámci svojich právomocí vstupovať do záväzkov uzatváraním dohôd alebo zmlúv s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu.

Takéto dohody a zmluvy bude Komisia prerokúvať v súlade so smernicami Rady; uzatvárané budú Komisiou po obdržaní súhlasu Rady; táto sa uznáša kvalifikovanou väčšinou.

Dohody a zmluvy, plnenie ktorých nevyžaduje súčinnosť Rady a je uskutočniteľné v rámci príslušného rozpočtu, však budú prerokovávané a uzatvárané len samostatne Komisiou; povinnosť Komisie spočíva len v nepretržitom informovaní Rady o týchto skutočnostiach.

Článok 102

Dohody a zmluvy uzatvorené s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu, stranami ktorých sú okrem Spoločenstva jeden alebo viaceré členské štáty, nenadobudnú platnosť skôr, ako všetky dotknuté členské štáty neoznámia Komisii, že tieto dohody alebo zmluvy sa stali vykonateľnými v súlade s ustanoveniami ich vnútroštátnych právnych poriadkov.

Článok 103

Členské štáty oznámia Komisii návrhy dohôd a zmlúv s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu, pokiaľ sa tieto dohody alebo zmluvy dotýkajú oblasti pôsobnosti tejto zmluvy.

Ak návrh dohody alebo zmluvy obsahuje ustanovenia, ktoré bránia plneniu tejto zmluvy, Komisia do jedného mesiaca od obdržania jej adresovaného oznámenia tlmočí dotknutému štátu svoje námietky.

Štát neuzatvorí navrhovanú dohodu alebo zmluvu, pokým nevyhovie námietkam Komisie, alebo nesplní nález Súdneho dvora Európskej únie, vydaný na základe žiadosti dotknutého štátu v zrýchlenom konaní a vyjadrujúci súlad navrhovaných ustanovení s ustanoveniami tejto zmluvy. Žiadosť môže byť predložená Súdnemu dvoru Európskej únie kedykoľvek potom, ako štát obdržal námietky Komisie.

Článok 104

Osoby alebo podniky, ktoré uzatvoria alebo obnovia dohody alebo zmluvy s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu po 1. januári 1958, alebo pre pristupujúce štáty, po dátume ich pristúpenia, sa nemôžu na takéto dohody alebo zmluvy odvolávať s cieľom vyhnúť sa povinnostiam, ktoré pre ne vyplývajú z tejto zmluvy.

Každý členský štát prijme všetky opatrenia, ktoré pokladá za potrebné, aby mohol predložiť Komisii na jej žiadosť všetky informácie týkajúce sa dohôd alebo zmlúv uzatvorených po dátumoch uvedených v prvom odseku v rámci pôsobnosti tejto zmluvy osobami alebo podnikmi s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu. Komisia môže požadovať predloženie tohto oznámenia len pre účely overenia, či tieto dohody alebo zmluvy neobsahujú ustanovenia brániace plneniu tejto zmluvy.

O zlučiteľnosti týchto dohôd a zmlúv s ustanoveniami tejto zmluvy rozhoduje Súdny dvor Európskej únie na návrh Komisie.

Článok 105

Plneniu dohôd a zmlúv uzatvorených členským štátom, osobou alebo podnikom s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu pred 1. januárom 1958, alebo pre pristupujúce štáty pred dátumom ich pristúpenia, nemôžu brániť jej ustanovenia, ak boli takéto dohody alebo zmluvy oznámené Komisii najneskôr 30 dní po nadobudnutí platnosti tejto zmluvy.

Dohody a zmluvy uzatvorené medzi 25. marcom 1957 a 1. januárom 1958, alebo pre pristupujúce štáty, medzi podpísaním listiny vstupu a dátumom ich pristúpenia osobou alebo podnikom s tretím štátom, medzinárodnou organizáciou alebo štátnym príslušníkom tretieho štátu nebudú dôvodom pre neplnenie tejto zmluvy, ak podľa stanoviska Súdneho dvora Európskej únie, rozhodujúceho na základe žiadosti Komisie, jeden z rozhodujúcich dôvodov uzatvorenia takejto dohody alebo zmluvy predstavoval pre niektorú zo strán úmysel vyhnúť sa ustanoveniam tejto zmluvy.

Článok 106

Členské štáty, ktoré pred 1. januárom 1958, alebo pre pristupujúce štáty, pred dátumom ich pristúpenia uzatvorili dohody s tretími štátmi o spolupráci v oblasti jadrovej energie, sú povinné viesť spoločne s Komisiou s týmito tretími štátmi rokovania tak, aby práva a záväzky vyplývajúce z týchto dohôd prevzalo, v čo možno najväčšom rozsahu, Spoločenstvo.

Každá nová dohoda, ktorá vyplynie z týchto rokovaní, si vyžaduje súhlas členského štátu alebo štátov, ktoré dohody podpísali, ako aj súhlas Rady rozhodujúcej kvalifikovanou väčšinou.







HLAVA III

INŠTITUCIONÁLNE A FINANČNÉ USTANOVENIA







KAPITOLA 1

Uplatňovanie niektorých ustanovení Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie

Článok 106a

1. Na túto zmluvu sa vzťahujú článok 7, články 13 až 19, článok 48 ods. 2 až 5 a články 49 a 50 Zmluvy o Európskej únii, článok 15, články 223 až 236, články 237 až 244, článok 245, články 246 až 270, články 272, 273 a 274, články 277 až 281, články 285 až 304, články 310 až 320, články 322 až 325 a články 336, 342 a 344 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ako aj Protokol o prechodných ustanoveniach.

2. Odkazy na Úniu, „Zmluvu o Európskej únii“, „Zmluvu o fungovaní Európskej únie“ alebo „zmluvy“ v ustanoveniach uvedených v odseku 1, ako aj v ustanoveniach uvedených v protokoloch pripojených tak k uvedeným zmluvám, ako aj k tejto zmluve, sa v rámci tejto zmluvy považujú za odkazy na Európske spoločenstvo pre atómovú energiu a na túto zmluvu.

3. Ustanovenia Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa neodchyľujú od ustanovení tejto zmluvy.







KAPITOLA 2

Orgány Spoločenstva







Oddiel 1

Európsky parlament

Články 107 až 114

(zrušené)







Oddiel 2

Rada

Články 115 až 123

(zrušené)







Oddiel 3

Komisia

Články 124 až 133

(zrušené)

Článok 134

1. Pri Komisii sa zriadi Vedecký a technický výbor s poradnou funkciou.

S výborom je potrebné poradiť sa v prípadoch stanovených touto zmluvou. Porada s výborom sa môže naviac uskutočniť vo všetkých prípadoch, v ktorých to Komisia pokladá za potrebné.

▼A1

2. Výbor sa skladá zo štyridsiatich dvoch členov, ktorých vymenúva Rada po porade s Komisiou.

▼B

Členovia výboru sú vymenovaní na osobnom princípe na obdobie piatich rokov. Možno ich vymenovať znova. Nie sú viazaní žiadnymi pokynmi.

Vedecký a technický výbor volí každoročne spomedzi svojich členov predsedu a predsedníctvo.

Článok 135

Komisia môže za účelom plnenia svojich úloh uskutočňovať akékoľvek porady a zriaďovať študijné výbory.







Oddiel 4

Súdny dvor Európskej únie

Články 136 až 143

(zrušené)

Článok 144

Súdny dvor Európskej únie má neobmedzenú právomoc pri:

a) žalobách podľa článku 12 na určenie primeraných podmienok udeľovania licencií alebo sublicencií Komisiou;

b) žalobách podaných osobami alebo podnikmi proti sankciám, ktoré im uložila Komisia podľa článku 83.

Článok 145

Ak sa Komisia domnieva, že osoba alebo podnik porušili túto zmluvu, pričom na toto porušenie sa nevzťahuje článok 83, vyzve členský štát, ktorý má nad touto osobou alebo podnikom právomoc, aby uložil sankcie za toto porušenie v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi.

Ak dotknutý štát nevyhovie tejto požiadavke v lehote, ktorú stanoví Komisia, potom Komisia môže záležitosť predložiť Súdnemu dvoru Európskej únie, aby potvrdil porušenie, z ktorého je osoba alebo podnik obvinený.

Články 146 až 156

(zrušené)

Článok 157

Pokiaľ táto zmluva neustanovuje inak, žaloby predložené Súdnemu dvoru Európskej únie nemajú odkladný účinok. Avšak ak Súdny dvor Európskej únie usúdi, že si to okolnosti vyžadujú, môže nariadiť odklad uplatnenia napadnutého aktu.

Články 158 až 160

(zrušené)







Oddiel 5

Dvor audítorov

Články 160a až 160c

(zrušené)







KAPITOLA 3

Ustanovenia spoločné pre viacero orgánov

Články 161 až 163

(zrušené)

Článok 164

Výkon rozhodnutia sa riadi predpismi občianskeho práva procesného štátu, na výsostnom území ktorého sa vykonáva. Doložku vykonateľnosti pripojí k rozhodnutiu len formálnym overením pravosti titulu vnútroštátny orgán, ktorého tým poverí vláda príslušného členského štátu a vyrozumie o tom Komisiu, Súdny dvor Európskej únie a Arbitrážny výbor zriadený podľa článku 18.

Ak sú na žiadosť oprávnenej strany splnené tieto formálne náležitosti, strana môže o výkon rozhodnutia v súlade s vnútroštátnym právom požiadať priamo príslušný orgán.

Výkon rozhodnutia možno zastaviť len rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie. Sťažnosti na protiprávny spôsob výkonu rozhodnutia však podliehajú právomoci vnútroštátnych súdov príslušnej krajiny.







KAPITOLA 4

Hospodársky a sociálny výbor

Články 165 až 170

(zrušené)







HLAVA IV

OSOBITNÉ FINANČNÉ USTANOVENIA

Článok 171

1. Pre každý rozpočtový rok sa zostavia odhady všetkých príjmov a výdavkov Spoločenstva, s výnimkou príjmov a výdavkov agentúry a spoločných podnikov a uvedú sa buď v prevádzkovom rozpočte alebo v rozpočte na výskum a investície.

Príjmy a výdavky každého rozpočtu musia byť v rovnováhe.

2. Príjmy a výdavky agentúry, pôsobiacej v súlade s obchodnými zvyklosťami, budú rozpočtované cez osobitný účet.

Podmienky predbežného zistenia, vykonania a auditu týchto príjmov a výdavkov budú pri zohľadnení stanov agentúry určené rozpočtovými nariadeniami podľa článku 322 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

3. Odhad príjmov a výdavkov spolu s prevádzkovými účtami a účtovnými súvahami spoločných podnikov pre každý rozpočtový rok sa predložia Komisii, Rade a Európskemu parlamentu v súlade so stanovami týchto podnikov.

Článok 172

1. (zrušený)

2. (zrušený)

3. (zrušený)

4. Pôžičky určené na financovanie výskumu alebo investícií sa uzatvárajú podľa podmienok stanovených Radou; Rada pritom rozhoduje spôsobom podľa článku 314 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

Spoločenstvo si môže požičiavať na kapitálovom trhu členského štátu, a to buď v súlade s tamojšími právnymi predpismi upravujúcimi vnútroštátne emisie, alebo ak také ustanovenia v členskom štáte chýbajú, na základe dohody uzatvorenej medzi Komisiou a daným členským štátom.

Príslušné orgány členského štátu môžu odmietnuť udelenie súhlasu len vtedy, keď existujú obavy z výskytu vážnych porúch na kapitálovom trhu tohto štátu.

Články 173 a 173a

(zrušené)

Článok 174

1 Výdavky obsiahnuté v prevádzkovom rozpočte zahŕňajú najmä:

a) správne náklady,

b) výdavky na systém záruk a ochranu zdravia.

2. Výdavky obsiahnuté v rozpočte na výskum a investície zahŕňajú najmä:

a) výdavky na vykonanie výskumného programu Spoločenstva,

b) prípadnú účasť na kapitále agentúry a jej investičných výdavkoch,

c) výdavky na vybavenie školiacich zariadení,

d) prípadnú účasť v spoločných podnikoch a na vybraných spoločných operáciách.

Článok 175

(zrušený)

Článok 176

1. Pri dodržaní limitov vyplývajúcich z programov alebo rozhodnutí súvisiacich s výdavkami, ktoré si podľa tejto zmluvy vyžadujú jednomyseľné schválenie Radou, príspevky týkajúce sa výdavkov na výskum a investície zahŕňajú:

a) oprávnenia na prevzatie záväzkov pre krytie viacerých položiek, ktoré predstavujú samostatnú jednotku a tvoria súvislý celok;

b) platobné oprávnenia predstavujúce maximálny obnos výdavkov splatných každý rok pre záväzky prevzaté podľa písmena a).

2. Plán splatnosti záväzkov a platieb sa pripojí vo forme prílohy k návrhu Komisie pre príslušný rozpočet.

3. Prostriedky určené na výskum a investície sa rozčlenia podľa kapitol, v ktorých sú príspevky zoskupené podľa svojej povahy alebo určenia; v prípade potreby sa kapitoly rozčlenia v súlade s rozpočtovými nariadeniami vydanými podľa článku 322 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

4. Využiteľné platobné oprávnenia sa na základe rozhodnutia Komisie prevedú na ďalší rozpočtový rok, pokiaľ Rada nerozhodne inak.

Články 177 až 181

(zrušené)

Článok 182

1. Komisia za predpokladu, že vyrozumie príslušné orgány dotknutých členských štátov, môže previesť aktíva v mene jedného členského štátu do meny iného členského štátu v takom rozsahu, ako je potrebné pre ciele sledované touto zmluvou. Ak má hotovosť alebo iné likvidné aktíva v menách, ktoré potrebuje, vyhýba sa takýmto prevodom.

2. Komisia udržuje styk s každým členským štátom prostredníctvom orgánu, ktorý určí daný štát. Pri vykonávaní finančných operácií Komisia využíva služby emisnej banky príslušného členského štátu alebo akejkoľvek inej finančnej inštitúcie schválenej týmto štátom.

3. Čo sa týka výdavkov, ktoré musí Spoločenstvo uskutočniť v peňažných menách tretích štátov, Komisia predloží Rade pred záverečným schválením rozpočtov plán udávajúci predpokladané príjmy a výdavky v rôznych menách.

Rada schvaľuje tento plán kvalifikovanou väčšinou. Môže byť upravený v priebehu rozpočtového roka na základe toho istého postupu.

4. Členské štáty poskytnú Komisii peňažné obnosy v menách tretích krajín, potrebné na výdaje uvedené v pláne podľa odseku 3 v súlade s kľúčmi stanovenými v článku 172. Prostriedky, ktoré získa Komisia v menách tretích krajín, sa prevedú na členské štáty v súlade s tými istými kľúčmi.

5. Komisia môže voľne nakladať s peňažnými obnosmi v menách tretích krajín pochádzajúcich z pôžičiek uzatvorených v týchto krajinách.

6. Rada môže na návrh Komisie jednomyseľným rozhodnutím úplne alebo čiastočne uplatniť na agentúru a spoločné podniky devízovú úpravu uvedenú v predchádzajúcich odsekoch a v prípade potreby prispôsobiť tento mechanizmus ich prevádzkovým požiadavkám.

Články 183 a 183a

(zrušené)







HLAVA V

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 184

Spoločenstvo má právnu subjektivitu.

Článok 185

V každom členskom štáte požíva Spoločenstvo najširšiu spôsobilosť na práva a právne úkony, aké ich právo priznáva právnickým osobám; Spoločenstvo môže najmä nadobúdať alebo scudzovať hnuteľný a nehnuteľný majetok a môže vystupovať pred súdmi. V takom prípade Spoločenstvo zastupuje Komisia.

Článok 186

(zrušený)

Článok 187

V medziach a za podmienok stanovených Radou v súlade s ustanoveniami tejto zmluvy Komisia môže zhromažďovať všetky informácie a vykonávať všetky šetrenia potrebné na splnenie úloh, ktorými je poverená.

Článok 188

Zmluvná zodpovednosť Spoločenstva sa spravuje právom, ktorým sa spravuje príslušná zmluva.

V prípade mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstvo v súlade so všeobecnými zásadami spoločnými pre právne poriadky členských štátov nahradí všetky škody spôsobené jeho orgánmi alebo jeho zamestnancami pri výkone ich povinností.

Osobná zodpovednosť zamestnancov voči Spoločenstvu sa riadi ustanoveniami ich služobného poriadku alebo podmienkami zamestnávania.

Článok 189

Sídlo orgánov Spoločenstva sa určí po vzájomnej dohode vlád členských štátov.

Článok 190

(zrušený)

Článok 191

Na území členských štátov požíva Spoločenstvo výsady a imunity, ktoré sú potrebné na plnenie jeho poslania, za podmienok ustanovených v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie.

Článok 192

Členské štáty prijmú všetky vhodné opatrenia, či už všeobecného alebo osobitného charakteru, aby zabezpečili plnenie záväzkov vyplývajúcich z tejto zmluvy alebo z konania orgánov Spoločenstva. Členské štáty napomáhajú plneniu poslania Spoločenstva.

Zdržia sa všetkých opatrení, ktoré by mohli ohroziť dosiahnutie cieľov tejto zmluvy.

Článok 193

Členské štáty sa zaväzujú, že spory, ktoré sa týkajú výkladu alebo uplatňovania tejto zmluvy vyriešia v súlade so zmluvou.

Článok 194

1. Od členov orgánov Spoločenstva, členov výborov, úradníkov a ostatných zamestnancov Spoločenstva a všetkých ďalších osôb, ktoré z dôvodu svojej funkcie alebo svojich verejných alebo súkromných vzťahov s orgánmi a zariadeniami Spoločenstva alebo so spoločnými podnikmi získavajú alebo prichádzajú do styku s faktami, informáciami, poznatkami, dokumentmi alebo skutočnosťami, ktoré sú predmetom systému utajenia na základe ustanovení vydaných členským štátom alebo orgánom Spoločenstva, sa žiada, aby ich neodovzdávali žiadnym neoprávneným osobám alebo verejnosti ani po ukončení tejto funkcie alebo týchto vzťahov.

Každý členský štát považuje porušenie tejto povinnosti za nedodržanie svojich predpisov utajovania; pritom uplatňuje vo vzťahu k skutkovým podstatám a príslušnosti vlastné právne predpisy o porušovaní bezpečnosti štátu alebo ochraňovaní služobného tajomstva. Členský štát v takomto prípade bude stíhať na žiadosť dotknutého členského štátu alebo Komisie každého páchateľa priestupku spadajúceho do jeho právomoci.

2. Každý členský štát oznámi Komisii všetky právne predpisy upravujúce na jeho území klasifikáciu a utajovanie informácií, poznatkov, dokumentov alebo skutočností patriacich do pôsobnosti tejto zmluvy.

Komisia zabezpečí oznámenie týchto predpisov ostatným členským štátom.

Každý členský štát prijme všetky primerané opatrenia na uľahčenie postupného zavádzania čo možno najjednotnejšieho a komplexného bezpečnostného systému. Komisia môže po porade s dotknutými členskými štátmi za týmto účelom predložiť odporúčania.

3. Orgány Spoločenstva a ich zariadenia, ako aj spoločné podniky sú povinné uplatňovať pravidlá systému utajenia, ktoré platia na území ich sídla.

4. Každé oprávnenie prístupu k faktom, informáciám, dokumentom alebo skutočnostiam vzťahujúcich sa na oblasť pôsobnosti tejto zmluvy a podliehajúce systému utajenia, poskytnuté orgánom Spoločenstva alebo členským štátom osobe, uskutočňujúcej činnosť v oblastiach upravených touto zmluvou, uzná každý orgán a každý iný členský štát.

5. Ustanovenia tohto článku nebránia uplatneniu osobitných ustanovení vyplývajúcich z dohôd uzatvorených medzi členským štátom a tretím štátom alebo medzinárodnou organizáciou.

Článok 195

Orgány Spoločenstva, agentúra a spoločné podniky sú povinné pri uplatňovaní tejto zmluvy vyhovieť podmienkam prístupu k rudám, zdrojovým materiálom a osobitným štiepnym materiálom, ktoré sú uvedené vo vnútroštátnych právnych predpisoch vydaných z dôvodu ochrany verejného poriadku alebo verejného zdravia.

Článok 196

Na účely tejto zmluvy, pokiaľ nie je uvedené inak:

a) „osoba“ znamená každú fyzickú osobu, ktorá vykonáva všetky alebo niektoré zo svojich činností na území členských štátov v oblasti, ktorá je vymedzená v príslušnej kapitole tejto zmluvy;

b) „podnik“ znamená každý podnik alebo zariadenie, ktoré vykonáva všetky alebo niektoré zo svojich činností na území členských štátov v oblasti, ktorá je vymedzená v príslušnej kapitole tejto zmluvy; ich verejnoprávne alebo súkromnoprávne postavenie nie je pritom rozhodujúce.

Článok 197

Na účely tejto zmluvy sa:

1. „osobitnými štiepnymi materiálmi“ rozumejú plutónium 239; urán 233; urán obohatený o urán 235 alebo urán 233; všetky výrobky obsahujúce jeden alebo viacero z horeuvedených izotopov a iné štiepne materiály, ktoré Rada určí rozhodnutím kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie; výraz „osobitné štiepne materiály“ však nikdy nezahŕňa zdrojové materiály;

2. „uránom obohateným o urán 235 alebo urán 233“ rozumie urán obsahujúci urán 235 alebo urán 233 alebo obidva uvedené izotopy v takom množstve, že relatívne zastúpenie súčtu týchto dvoch izotopov k izotopu 238 je väčšie, ako zastúpenie izotopu 235 k izotopu 238 vyskytujúcom sa v prírode;

3. „zdrojovými materiálmi“ rozumejú urán obsahujúci zmes izotopov, vyskytujúcu sa v prírode; urán, ktorého obsah izotopu uránu 235 sa nachádza pod normálom; tórium; všetky horeuvedené prvky vo forme kovu, zliatiny, chemickej zlúčeniny alebo koncentrátu; všetky iné látky obsahujúce jeden alebo viac z horeuvedených prvkov v koncentráciách, ktoré stanoví Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie;

4. „rudami“ rozumejú všetky rudy obsahujúce v priemernej koncentrácii látky, z ktorých sa môžu vhodnými chemickými a fyzikálnymi procesmi získavať horeuvedené zdrojové materiály; naznačenú priemernú koncentráciu stanoví Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie.

Článok 198

Pokiaľ nie je uvedené inak, ustanovenia tejto zmluvy sa uplatňujú na európske územia členských štátov a na neeurópske územia týchto štátov, ktoré podliehajú ich právomoci.

Uplatňujú sa tiež na európskych územiach, za ktoré v zahraničných vzťahoch zodpovedá členský štát.

Ustanovenia tejto zmluvy sa vzťahujú na Ålandské ostrovy v súlade s ustanoveniami určenými v Protokole č.2 k aktu týkajúcemu sa podmienok pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva.

Bez ohľadu na predchádzajúce odseky:

a) Táto zmluva sa nevzťahuje na Faerské ostrovy.

Táto zmluva sa nevzťahuje na Grónsko.

b) Táto zmluva neplatí pre výsostné územia Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska na Cypre.

c) Táto zmluva neplatí pre tie zámorské krajiny a územia, ktoré udržujú osobitné vzťahy so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska a nie sú uvedené ►C2 v prílohe II k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie ◄ .

d) Táto zmluva platí pre Ostrovy Lamanšského prielivu a Ostrov Man len v rozsahu potrebnom na vykonanie opatrení určených pre tieto ostrovy v Zmluve o vstupe nových členských štátov do Európskeho hospodárskeho spoločenstva a do Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, podpísanej 22. januára 1972.

(písm. e) zrušené)

Článok 199

Komisia udržiava všetky vhodné vzťahy s orgánmi Organizácie spojených národov, jej špecializovanými organizáciami a orgánmi Svetovej obchodnej organizácie.

Komisia udržiava aj potrebné vzťahy so všetkými medzinárodnými organizáciami.

Článok 200

Spoločenstvo nadviaže všetky vhodné formy spolupráce s Radou Európy.

Článok 201

Spoločenstvo dohodne úzku spoluprácu s Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj; jej podrobnosti budú určené vzájomnou dohodou.

Článok 202

Ustanovenia tejto zmluvy nebránia existencii ani vytváraniu regionálnych únií medzi Belgickom a Luxemburskom alebo medzi Belgickom, Luxemburskom a Holandskom, ak sa ciele týchto regionálnych únií nedosiahnu uplatňovaním tejto zmluvy.

Článok 203

V prípade, že na dosiahnutie niektorého z cieľov Spoločenstva je potrebný akt Spoločenstva, a táto zmluva na to neposkytuje potrebné právomoci, prijme Rada jednomyseľným rozhodnutím vhodné opatrenia na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom.

Články 204 a 205

(zrušené)

Článok 206

Spoločenstvo môže uzavrieť s jedným alebo s viacerými štátmi alebo s medzinárodnými organizáciami dohody o pridružení, ktoré upravia vzájomné práva a povinnosti, spoločné postupy a osobitné konania.

Tieto dohody uzatvára Rada, ktorá sa uznáša jednomyseľne po porade s Európskym parlamentom.

Ak takéto dohody znamenajú zmenu alebo doplnenie tejto zmluvy, tieto zmeny a doplnenia sa musia najskôr prijať podľa postupu, ktorý je ustanovený v článku 48 ods. 2 až 5 Zmluvy o Európskej únii.

Článok 207

Protokoly pripojené k tejto zmluve na základe vzájomného súhlasu členských štátov tvoria jej neoddeliteľnú súčasť.

Článok 208

Táto zmluva sa uzatvára na dobu neurčitú.







▼C3

HLAVA VI







USTANOVENIA, KTORÉ SA TÝKAJÚ POČIATOČNÉHO UPLATŇOVANIA TEJTO ZMLUVY

(zrušená)

Články 209 až 223

(zrušené)







ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

▼B

Článok 224

Túto zmluvu ratifikujú Vysoké zmluvné strany v súlade s ich príslušnými ústavnými predpismi. Ratifikačné listiny budú uložené u vlády Talianskej republiky.

Táto zmluva nadobudne platnosť prvý deň v mesiaci, ktorý nasleduje po uložení ratifikačných listín posledného signatárskeho štátu. Ak sa však uloženie uskutoční menej ako 15. deň pred začiatkom nasledujúceho mesiaca, táto zmluva nadobúda platnosť až v prvý deň druhého mesiaca nasledujúceho po dátume tohto uloženia.

Článok 225

Táto zmluva, vyhotovená v jedinom origináli v holandskom, francúzskom, nemeckom a talianskom jazyku, pričom všetky štyri znenia sú úplne autentické, bude uložená v archívoch vlády Talianskej republiky, ktorá vydá overenú kópiu každej vláde ostatných signatárskych štátov.

▼A1

Podľa zmlúv o pristúpení je autentická taktiež anglická, bulharská, česká, dánska, estónska, fínska, grécka, chorvátska, írska, litovská, lotyšská, maďarská, maltská, poľská, portugalská, rumunská, slovenská, slovinská, španielska a švédska verzia tejto zmluvy.

▼B

NA DÔKAZ TOHO splnomocnení zástupcovia podpísali túto zmluvu.

V Ríme dvadsiateho piateho marca roku tisíc deväťstopäťdesiatsedem.

(zoznam signatárov nie je reprodukovaný)









PRÍLOHY









PRÍLOHA I

OBLASTI VÝSKUMU TÝKAJÚCE SA JADROVEJ ENERGIE PODĽA ČLÁNKU 4 TEJTO ZMLUVY

I Suroviny

1. Metódy prieskumu a ťažby základných materiálov (urán, tórium a ďalšie výrobky majúce osobitný význam v oblasti jadrovej energie).

2. Metódy koncentrácie týchto materiálov a ich konverzie na technicky čisté zlúčeniny.

3. Metódy konverzie týchto technicky čistých zlúčenín na zlúčeniny a kovy jadrovej kvality.

4. Metódy konverzie a spracovania týchto zlúčenín a kovov – ako aj plutónia, uránu 235 alebo uránu 233, buď čistých alebo kombinovaných so zlúčeninami alebo kovmi – na palivové články v chemickom, keramickom alebo metalurgickom priemysle.

5. Metódy ochrany týchto palivových článkov proti korózii alebo erózii externými činidlami.

6. Metódy výroby, čistenia, spracovania a konzervácie ostatných osobitných materiálov používaných v oblasti jadrovej energie, najmä:

a) moderátorov ako ťažká voda, grafit v jadrovej kvalite, berýlium a oxidy berýlia,

b) konštrukčných materiálov ako zirkón (bez hafnia), niób, lantán, titán, berýlium a ich oxidy, karbidy a ďalšie zlúčeniny, ktoré je možné použiť v oblasti jadrovej energie,

c) chladív ako hélium, organické kvapaliny, sodík, zliatiny sodíka a draslíka, bizmut, zliatiny olova a bizmutu.

7. Metódy separácie izotopov:

a) uránu,

b) materiálov v zistiteľných množstvách, ktoré môžu byť použité pri výrobe jadrovej energie ako sú lítium 6a 7, dusík 15, bór 10,

c) izotopov používaných v malých množstvách pre výskum.

II Fyzika aplikovaná v oblasti jadrovej energie

1. Aplikovaná teoretická fyzika:

a) nízkoenergetické jadrové reakcie, najmä reakcie vyvolané neutrónmi,

b) jadrové štiepenie,

c) interakcia ionizujúceho žiarenia a fotónov s látkou,

d) teória pevných látok,

e) výskum fúzie so zvláštnym zreteľom k správaniu sa ionizovanej plazmy pri pôsobení elektromagnetických síl a k termodynamike extrémne vysokých teplôt.

2. Aplikovaná experimentálna fyzika:

a) tie isté oblasti ako sú uvedené v bode 1,

b) výskum vlastností transuránových prvkov, ktoré majú význam v oblasti jadrovej energie.

3. Výpočty reaktorov:

a) teoretická makroskopická neutrónová fyzika,

b) experimentálne neutrónové merania: exponenciálne a kritické experimenty,

c) termodynamické výpočty a výpočty pevnosti materiálov,

d) zodpovedajúce experimentálne merania,

e) kinetika reaktorov, problémy kontroly ich prevádzky a zodpovedajúce experimenty,

f) výpočty ochrany pred žiarením a zodpovedajúce experimenty.

III Fyzikálna chémia reaktorov

1. Výskum zmien vo fyzikálnej a chemickej štruktúre a zmien technických vlastností rôznych materiálov v reaktoroch spôsobené:

a) teplom,

b) charakterom činidiel s ktorými sú v styku,

c) mechanickými faktormi.

2. Výskum degradácie a iných fenoménov spôsobených žiarením v:

a) palivových článkoch,

b) konštrukčných materiáloch a chladivách,

c) moderátoroch.

3. Aplikácia analytickej chémie a analytickej fyzikálnej chémie na reaktorové súčasti.

4. Fyzikálna chémia homogénnych reaktorov: rádiochémia, korózia.

IV Spracovanie rádioaktívnych materiálov

1. Metódy extrakcie plutónia a uránu 233 z ožiareného jadrového paliva a možné znovuzískanie uránu alebo tória.

2. Chémia a metalurgia plutónia.

3. Metódy extrakcie a chémie ostatných transuránových prvkov.

4. Metódy extrakcie a chémie užitočných rádioizotopov:

a) produkty jadrového štiepenia,

b) rádioizotopy získané ožarovaním.

5. Koncentrácia a skladovanie nepoužiteľného rádioaktívneho odpadu.

V Použitie rádioizotopov

Použitie rádioizotopov ako aktívnych prvkov alebo indikátorov v:

a) priemysle a vede,

b) medicíne a biológii,

c) pôdohospodárstve.

VI Štúdium škodlivých vplyvov žiarenia na živé organizmy

1. Výskum detekcie a merania škodlivého žiarenia.

2. Výskum zodpovedajúcich preventívnych a ochranných opatrení a primeraných bezpečnostných noriem.

3. Výskum liečenia dôsledkov ožiarenia.

VII Zariadenia

Výskum týkajúci sa konštrukcie a zdokonalenia zariadenia špeciálne určeného nie len pre reaktory, ale aj pre akékoľvek priemyselné a výskumné zariadenia potrebné pre výskumné činnosti menované vyššie. Ako príklady môžu byť uvedené:

1. Nasledovné typy mechanického zariadenia:

a) čerpadlá pre špeciálne kvapaliny,

b) výmenníky tepla,

c) prístroje pre výskum v jadrovej fyzike (ako napr. selektory rýchlosti neutrónov),

d) zariadenia s diaľkovým ovládaním.

2. Nasledovné typy elektrozariadenia:

a) prístroje pre zisťovanie a meranie žiarenia používané najmä pri:

— vyhľadávaní minerálov,

— vedeckom a technickom výskume,

— riadení reaktorov,

— ochrane zdravia,

b) zariadenia pre obsluhu reaktorov,

c) nízkoenergetické urýchľovače častíc do 10 MeV.

VIII Ekonomické aspekty výroby energie

1. Porovnávacie teoretické a experimentálne štúdie rôznych typov reaktorov.

2. Technický a ekonomický výskum palivových cyklov.









PRÍLOHA II

PRIEMYSELNÉ ČINNOSTI PODĽA ČLÁNKU 41 TEJTO ZMLUVY

1. Ťažba uránových a tóriových rúd.

2. Koncentrovanie týchto rúd.

3. Chemické spracovanie a čistenie uránových a tóriových koncentrátov.

4. Príprava jadrových palív v akejkoľvek forme.

5. Výroba jadrových palivových článkov.

6. Výroba fluoridu uránového.

7. Výroba obohateného uránu.

8. Spracovanie ožiareného jadrového paliva pre účely separácie niektorých alebo všetkých prvkov, ktoré obsahuje.

9. Výroba reaktorových moderátorov.

10. Výroba zirkónia bez obsahu hafnia alebo jeho zlúčenín.

11. Jadrové reaktory všetkých typov a pre všetky účely.

12. Zariadenia pre priemyselné spracovanie rádioaktívneho odpadu, ktoré sú inštalované spolu s jedným alebo viacerými horeuvedenými zariadeniami.

13. Polopriemyselné zariadenia pre prípravu konštrukcie zariadení zahrnutých v činnostiach 3 až 10.









PRÍLOHA III

VÝHODY, KTORÉ MÔŽU BYŤ UDELENÉ SPOLOČNÝM PODNIKOM PODĽA ČLÁNKU 48 TEJTO ZMLUVY

1. a) Uznanie, že pri nadobúdaní nehnuteľného majetku požadovaného pri zakladaní spoločných podnikov sa uplatňuje status verejného záujmu v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom; b) Uplatnenie vnútroštátnych konaní o vyvlastnení z dôvodu verejného záujmu tak, aby sa takéto nadobúdanie mohlo docieliť tam, kde nie je možné docieliť priateľskú dohodu.

2. Právo poskytnutia licencií cestou arbitráže alebo z úradnej moci podľa článkov 17 až 23.

3. Oslobodenie od všetkých dávok a poplatkov pri zakladaní spoločných podnikov a od všetkých poplatkov z majetkových príspevkov.

4. Oslobodenie od všetkých daní a poplatkov pri nadobúdaní nehnuteľného majetku a zo všetkých registračných a evidenčných poplatkov.

5. Oslobodenie od všetkých priamych daní vzťahujúcich sa na spoločné podniky, ich majetok, majetkové hodnoty alebo výnosy.

6. Oslobodenie od všetkých colných poplatkov a poplatkov podobného charakteru a zo všetkých zákazov a obmedzení v dovoze a vývoze hospodárskej alebo fiškálnej povahy týkajúcich sa:

a) vedeckého a technického zariadenia s výnimkou stavebného materiálu a zariadení pre administratívne účely;

b) látok, ktoré sú alebo majú byť spracované v spoločných podnikoch.

7. Úľavy v oblasti devízovej výmeny podľa odseku 6 článku 182.

8. Oslobodenie pre štátnych príslušníkov členských štátov zamestnaných v spoločných podnikoch, ich manželských partnerov a nimi vyživovaných rodinných príslušníkov od obmedzení vstupu a pobytu.









▼C3

PRÍLOHA IV

ZOZNAMY TOVAROV A VÝROBKOV PODLIEHAJÚCICH USTANOVENIAM KAPITOLY 9 O SPOLOČNOM JADROVOM TRHU

▼B

Zoznam A1

Uránové rudy obsahujúce viac ako 5 % hmotnostných prírodného uránu.

Smolinec obsahujúci viac ako 5 % hmotnostných prírodného uránu.

Oxidy uránu.

Anorganické zlúčeniny prírodného uránu iné ako oxidy uránu a fluorid uránový.

Organické zlúčeniny prírodného uránu.

Neupravený alebo upravený prírodný urán.

Zliatiny obsahujúce plutónium.

Organické alebo anorganické zlúčeniny uránu obohatené o organické alebo anorganické zlúčeniny uránu 235.

Organické alebo anorganické zlúčeniny uránu 233.

Tórium obohatený o urán 233.

Organické alebo anorganické zlúčeniny plutónia.

Urán obohatený o plutónium.

Urán obohatený o urán 235.

Zliatiny obsahujúce urán obohatený o urán 235 alebo urán 233.

Plutónium.

Urán 233.

Fluorid uránový.

Manazit.

Tóriová ruda obsahujúca viac ako 20 % hmotnostných tória.

Uránotorianit obsahujúci viac ako 20 % hmotnostných tória.

Neupravené alebo upravené tórium.

Oxid tórnatý.

Anorganické zlúčeniny tória iné ako oxid tórnatý.

Organické zlúčeniny tória.

Zoznam A2

Deutérium a jeho zlúčeniny (vrátane ťažkej vody), v ktorých pomer počtu atómov deutéria k obyčajným atómom vodíka prevyšuje 1: 5 000 .

Ťažký parafín, v ktorom pomer počtu atómov deutéria k obyčajným atómom vodíka prevyšuje 1: 5 000 .

Zmesi alebo roztoky, v ktorých pomer počtu atómov deutéria k obyčajným atómom vodíka prevyšuje 1: 5 000 .

Jadrové reaktory.

Prístroje na separáciu uránových izotopov difúziou plynu alebo inými metódami.

Prístroje na výrobu deutéria, jeho zlúčenín (vrátane ťažkej vody), derivátov a zmesí alebo roztokov obsahujúcich deutérium, v ktorých pomer počtu atómov deutéria a obyčajných atómov vodíka prevyšuje 1: 5 000 :

— prístroje využívajúce elektrolýzu vody;

— prístroje využívajúce destiláciu vody, tekutého vodíka, atď.;

— prístroje využívajúce výmenu izotopov medzi sírovodíkom a vodou v dôsledku zmeny teploty;

— prístroje využívajúce iné technológie.

Prístroje zvlášť navrhnuté pre chemické spracovanie rádioaktívneho materiálu:

— prístroje na separáciu vyhoretého jadrového paliva: — — chemickým procesom (rozpúšťadlami, precipitáciou, iontovou výmenou, atď.); — fyzikálnym procesom (frakčnou destiláciou, atď.);

— prístroje na spracovanie odpadov;

— prístroje na recykláciu paliva.

Vozidlá zvlášť navrhnuté na prepravu vysoko rádioaktívnych výrobkov:

— vagóny a vozne akéhokoľvek rozchodu;

— nákladné autá;

— motorizované pracovné vozíky na manipuláciu s tovarom;

— prívesy a návesy a iné nemotorové vozidlá.

Obaly s oloveným tienením proti žiareniu na prepravu alebo skladovanie rádioaktívneho materiálu.

Umelé rádioaktívne izotopy a ich anorganické a organické zlúčeniny.

Diaľkovo riadené mechanické manipulátory špeciálne navrhnuté pre manipuláciu s vysoko rádioaktívnymi látkami:

— mechanické manipulačné náradie, pevné alebo mobilné, ale ktoré nie je možné obsluhovať manuálne.

Zoznam B

(položka zrušená)

Lítiové rudy a koncentráty.

Kovy jadrovej kvality:

— nespracované berýlium (glucínium);

— nespracovaný bizmut;

— nespracovaný niób (kolumbium);

— nespracovaný zirkón (bez hafnia);

— nespracované lítium;

— nespracovaný hliník;

— nespracovaný vápnik;

— nespracovaný horčík.

Trifluorid bóru.

Anhydrid kyseliny fluorovodíkovej.

Trifluorid chlóru.

Trifluorid brómu.

Hydroxid lítny.

Fluorid lítny.

Chlorid lítny.

Hydrid lítny.

Uhličitan lítny.

Oxid berylnatý (glucín) v jadrovej kvalite.

Žiaruvzdorné tehly z oxidu berylnatého v jadrovej kvalite.

Ďalšie žiaruvzdorné výrobky z oxidu berylnatého v jadrovej kvalite.

Umelý grafit vo forme blokov alebo tyčí, v ktorom je obsah bóru rovnaký alebo menší ako jedna milióntina a v ktorom je celkový mikroskopický účinný prierez pre absorpciu tepelných neutrónov rovnaký alebo menší ako 5 milibarn/atóm.

Umelo separované stabilné izotopy.

Elektromagnetické separátory iónov vrátane hmotnostných spektrografov a hmotnostných spektrometrov.

Reaktorové simulátory (špeciálne analógové počítače).

Diaľkovo ovládané mechanické manipulátory:

— ručne ovládané (t.j. manuálne ovládané ako nástroj).

Čerpadlá tekutého kovu.

Vákuové čerpadlá veľkého podtlaku.

Výmenníky tepla špeciálne konštruované pre jadrové elektrárne.

Prístroje pre detekciu žiarenia (a zodpovedajúce náhradné diely) typov, ktoré sú uvedené ďalej, špeciálne konštruované alebo prispôsobené pre detekciu alebo meranie jadrového žiarenia ako alfa a beta častíc, gama lúčov, neutrónov a protónov:

— Geigerove počítacie trubice a proporcionálne počítače;

— prístroje pre detekciu alebo meranie obsahujúce Geiger-Müllerove trubice alebo proporcionálne počítače;

— ionizačné komory;

— prístroje obsahujúce ionizačné komory;

— prístroje na detekciu alebo meranie žiarenia pri vyhľadávaní rúd, kontrole reaktorov, vzduchu, vody a pôdy;

— detekčné trubice neutrónov používajúce bór, trifluorid bóru, vodík alebo štiepny prvok;

— prístroje pre detekciu alebo meranie obsahujúce trubice pre detekciu neutrónov používajúce bór, trifluorid bóru, vodík alebo štiepny prvok;

— scintilačné kryštály, ktoré sú osadené alebo v kovovom puzdre (pevné scintilátory);

— prístroje pre detekciu alebo meranie obsahujúce tekuté, pevné alebo plynové scintilátory;

— zosilňovače špeciálne konštruované pre jadrové merania vrátane lineárnych zosilňovačov, predzosilňovačov, „distribučných zosilňovačov“ (distributed amplifiers) a analyzátorov (pulse height analysers);

— koincidenčné prístroje pre použitie s detektormi žiarenia;

— elektroskopy a elektrometre vrátane dozimetrov (ale okrem prístrojov určených pre inštrukčné účely, jednoduchých elektroskopov s kovovými listami, dozimetrov špeciálne konštruovaných pre použitie so zdravotníckymi röntgenovými prístrojmi a elektrostatických meracích prístrojov);

— prístroje, ktoré sú schopné merať prúdy slabšie ako 1 pikoampér;

— fotonásobiče s fotokatódou, ktorá dáva prúd najmenej 10 mikroampérov na lumen a ktorých priemerné zosilenie je väčšie ako 105 a všetky ostatné typy elektronásobičov aktivovaných kladnými iónmi;

— pomerné a elektronické integračné merače pre detekciu žiarenia.

Cyklotróny, „Van de Graaffove“ alebo „Cockroft-Waltonove“ elektrostatické generátory, lineárne urýchľovače a iné „elektronukleárne“ stroje schopné udeliť časticiam energiu väčšiu ako 1 MeV.

Magnety špeciálne konštruované pre horeuvedené stroje a prístroje (cyklotróny, atď.).

Urýchľovače a sústreďovacie trubice typov používaných v hmotnostných spektrometroch a spektrografoch.

Intenzívne elektronické zdroje kladných iónov pre použitie s urýchľovačmi častíc, hmotnostnými spektrometrami a podobnými zariadeniami.

Antiradiačné tabuľové sklo:

— liate alebo valcované sklo (vrátane drôtového a vrstveného skla), s neupraveným alebo lešteným povrchom na jednej alebo oboch stranách, v štvorcových alebo kvádrových platniach alebo plátoch;

— liate alebo valcované sklo (či už s neupraveným alebo lešteným po