02011R0510 — SK — 19.05.2017 — 003.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

►B NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 510/2011 z 11. mája 2011, ktorým sa stanovujú emisné normy pre nové ľahké úžitkové vozidlá ako súčasť integrovaného prístupu Únie na zníženie emisií CO2 z ľahkých vozidiel (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 145 31.5.2011, s. 1)

Zmenené a doplnené:









▼B

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 510/2011

z 11. mája 2011,

ktorým sa stanovujú emisné normy pre nové ľahké úžitkové vozidlá ako súčasť integrovaného prístupu Únie na zníženie emisií CO2 z ľahkých vozidiel

(Text s významom pre EHP)







Článok 1

Predmet úpravy a ciele

1. Týmto nariadením sa stanovujú výkonové požiadavky v oblasti emisií CO2 pre nové ľahké úžitkové vozidlá. Týmto nariadením sa stanovujú priemerné emisie CO2 pre nové ľahké úžitkové vozidlá, merané v súlade s nariadením (ES) č. 715/2007 a jeho vykonávacími opatreniami, na úroveň 175 g CO2/km, čo sa má dosiahnuť pomocou zlepšenia technológie vozidiel a inovačných technológií.

▼M2

2. Týmto nariadením sa pre priemerné emisie CO2 z nových ľahkých úžitkových vozidiel evidovaných v Únii, ktoré sa merajú v súlade s nariadením (ES) č. 715/2007 a jeho vykonávacími opatreniami a inovačnými technológiami stanovuje od roku 2020 cieľová hodnota 147 g CO2/km.

▼B

Článok 2

Rozsah pôsobnosti

1. Toto nariadenie sa uplatňuje na motorové vozidlá kategórie N1, ako sú vymedzené v prílohe II k smernici 2007/46/ES, s referenčnou hmotnosťou nepresahujúcou 2 610 kg a na vozidlá kategórie N1, v prípade ktorých sa typové schválenie rozširuje v súlade s článkom 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 715/2007 (ďalej len „ľahké úžitkové vozidlá“), ktoré sú po prvýkrát evidované v Únii a ktoré predtým neboli evidované mimo Únie (ďalej len „nové ľahké úžitkové vozidlá“).

2. Predchádzajúca evidencia mimo Únie vykonaná menej ako tri mesiace pred evidenciou v Únii sa nezohľadňuje.

3. Toto nariadenie sa neuplatňuje na vozidlá na špeciálne účely vymedzené v bode 5 časti A prílohy II k smernici 2007/46/ES.

▼M2

4. Článok 4, článok 8 ods. 4 písm. b) a c), článok 9 a článok 10 ods. 1 písm. a) a c) sa neuplatňujú na výrobcu, ktorý spolu so všetkými svojimi prepojenými podnikmi je v predchádzajúcom kalendárnom roku zodpovedný za menej ako 1 000 prihlásení nových ľahkých úžitkových vozidiel do evidencie v Únii.

▼B

Článok 3

Vymedzenie pojmov

1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

a) „priemerné špecifické emisie CO2“ predstavujú vzhľadom na výrobcu priemer špecifických emisií CO2 všetkých ľahkých úžitkových vozidiel, ktorých je výrobcom;

b) „osvedčenie o zhode“ je osvedčenie uvedené v článku 18 smernice 2007/46/ES;

c) „dokončované vozidlo“ je vozidlo, ktorému bolo po ukončení postupu viacstupňového typového schválenia udelené typové schválenie v súlade so smernicou 2007/46/ES;

d) „dokončené vozidlo“ je akékoľvek vozidlo, ktoré sa nemusí dokončovať, aby spĺňalo príslušné technické požiadavky smernice 2007/46/ES;

e) „základné vozidlo“ je akékoľvek vozidlo, ktoré sa používa v úvodnom stupni postupu viacstupňového typového schválenia;

f) „výrobca“ je osoba alebo subjekt, ktoré schvaľovaciemu orgánu zodpovedajú za všetky aspekty postupu typového schvaľovania ES v súlade so smernicou 2007/46/ES a za zabezpečenie zhody výroby;

g) „hmotnosť“ je hmotnosť vozidla s karosériou v prevádzkovom stave uvedená v osvedčení o zhode a vymedzená v bode 2.6 prílohy I k smernici 2007/46/ES;

h) „špecifické emisie CO2“ sú emisie ľahkého úžitkového vozidla, merané v súlade s nariadením (ES) č. 715/2007 a špecifikované v osvedčení o zhode pre dokončované alebo dokončené vozidlá ako hmotnosť (kombinovaných) emisií CO2;

i) „cieľová hodnota špecifických emisií“ predstavuje vzhľadom na výrobcu priemer orientačných špecifických emisií CO2 určený v súlade s prílohou I v prípade každého nového ľahkého úžitkového vozidla, ktorého je výrobcom, alebo ak sa výrobcovi udelí výnimka podľa článku 11, predstavuje cieľovú hodnotu špecifických emisií určenú v súlade s touto výnimkou;

j) „stopa“ je priemerný rozchod vynásobený rázvorom kolies, ako sa uvádza v osvedčení o zhode a vymedzuje v bodoch 2.1 a 2.3 prílohy I k smernici 2007/46/ES;

k) „užitočné zaťaženie“ je rozdiel medzi najvyššou technicky prípustnou hmotnosťou v naloženom stave podľa prílohy II k smernici 2007/46/ES a hmotnosťou vozidla.

2. Na účely tohto nariadenia je „skupina prepojených výrobcov“ výrobca a s ním prepojené podniky. Vo vzťahu k výrobcovi „prepojené podniky“ sú:

a) podniky, v ktorých má výrobca priamo alebo nepriamo:

i) právomoc vykonávať viac ako polovicu hlasovacích práv alebo

ii) právomoc vymenovať viac ako polovicu členov dozornej rady, predstavenstva alebo orgánov právne zastupujúcich podnik, alebo

iii) právo riadiť záležitosti podniku;

b) podniky, ktoré majú priamo alebo nepriamo nad výrobcom práva alebo právomoci uvedené v písmene a);

c) podniky, v ktorých má niektorý podnik uvedený v písmene b) priamo alebo nepriamo práva alebo právomoci uvedené v písmene a);

d) podniky, v ktorých má výrobca spolu s jedným alebo viacerými podnikmi uvedenými v písmenách a), b) alebo c) alebo v ktorých majú dva alebo viaceré podniky uvedené v písmenách a), b) alebo c) spolu práva alebo právomoci uvedené v písmene a);

e) podniky, v ktorých sú práva alebo právomoci uvedené v písmene a) spoločne v držbe výrobcu alebo jedného či viacerých s ním prepojených podnikov uvedených v písmenách a) až d) a jednej alebo viacerých tretích strán.

Článok 4

Cieľové hodnoty špecifických emisií

V kalendárnom roku začínajúcom sa 1. januára 2014 a potom každý nasledujúci kalendárny rok každý výrobca ľahkých úžitkových vozidiel zabezpečí, aby jeho priemerné špecifické emisie CO2 neprekročili jeho cieľovú hodnotu špecifických emisií určenú v súlade s prílohou I alebo v prípade, že výrobcovi bola udelená výnimka podľa článku 11, v súlade s touto výnimkou.

Ak nie sú dostupné špecifické emisie dokončovaného vozidla, výrobca základného vozidla použije špecifické emisie tohto základného vozidla na určenie svojich priemerných špecifických emisií CO2.

Na účely určenia priemerných špecifických emisií CO2 každého výrobcu sa vezmú do úvahy nasledujúce percentuálne podiely nových ľahkých úžitkových vozidiel každého výrobcu zaevidovaných v príslušnom roku:

— 70 % v roku 2014,

— 75 % v roku 2015,

— 80 % v roku 2016,

— 100 % od roku 2017.

Článok 5

Superkredity

Pri výpočte priemerných špecifických emisií CO2 sa každé nové ľahké úžitkové vozidlo so špecifickými emisiami CO2 nižšími ako 50 g CO2/km počíta ako:

— 3,5 ľahkého úžitkového vozidla v roku 2014,

— 3,5 ľahkého úžitkového vozidla v roku 2015,

— 2,5 ľahkého úžitkového vozidla v roku 2016,

— 1,5 ľahkého úžitkového vozidla v roku 2017,

— 1 ľahké úžitkové vozidlo od roku 2018.

Počas trvania systému poskytovania superkreditov nepresiahne maximálny počet nových ľahkých úžitkových vozidiel so špecifickými emisiami CO2 nižšími ako 50 g CO2/km, ktorý sa má zohľadniť pri uplatňovaní koeficientov uvedených v prvom odseku, 25 000 ľahkých úžitkových vozidiel na výrobcu.

Článok 6

Cieľové hodnoty špecifických emisií pre ľahké úžitkové vozidlá na alternatívne palivo

V záujme zistenia, či výrobca dodržiava svoju cieľovú hodnotu špecifických emisií uvedenú v článku 4, špecifické emisie CO2 každého ľahkého úžitkového vozidla navrhnutého tak, aby mohlo na svoj pohon používať palivovú zmes benzínu s 85 % bioetanolom („E85“) a ktoré je v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie alebo európskymi technickými normami, sa znížia do 31. decembra 2015 o 5 % ako uznanie za vyššiu technologickú schopnosť a schopnosť znižovať emisie fungovaním na biopalivá. Toto zníženie sa uplatňuje len vtedy, ak aspoň 30 % čerpacích staníc v členskom štáte, v ktorom je ľahké úžitkové vozidlo evidované, poskytuje tento typ alternatívneho paliva v súlade s kritériami trvalej udržateľnosti pre biopalivá stanovenými v príslušných právnych predpisoch Únie.

Článok 7

Združovanie

1. Výrobcovia nových ľahkých úžitkových vozidiel, iní ako výrobcovia, ktorým sa udelila výnimka podľa článku 11, sa môžu združovať v záujme plnenia svojich povinností podľa článku 4.

2. Dohoda o združení sa môže týkať jedného alebo viacerých kalendárnych rokov pod podmienkou, že celková doba platnosti dohody nepresahuje päť kalendárnych rokov a dohoda musí nadobudnúť platnosť najneskôr 31. decembra prvého kalendárneho roku, za ktorý sa má objem emisií posudzovať spoločne. Výrobcovia, ktorí sa združili, poskytujú Komisii tieto informácie:

a) označenie výrobcov, ktorí budú zahrnutí do združenia;

b) označenie výrobcu určeného za správcu združenia, ktorý bude kontaktnou osobou združenia a bude zodpovedný za platbu poplatkov za nadmerné emisie uložených združeniu v súlade s článkom 9;

c) dôkaz o tom, že správca združenia bude schopný plniť povinnosti podľa písmena b).

3. Ak navrhovaný správca združenia nespĺňa požiadavku platby poplatkov za nadmerné emisie uložených združeniu v súlade s článkom 9, Komisia to oznámi výrobcom.

4. Výrobcovia zahrnutí do združenia spoločne informujú Komisiu o každej zmene správcu združenia alebo jeho finančnej situácie, ktorá by mohla ovplyvniť jeho schopnosť plniť požiadavku platby poplatkov za nadmerné emisie uložených združeniu v súlade s článkom 9, ako aj o všetkých zmenách členstva v združení alebo o jeho rozpustení.

5. Výrobcovia môžu uzatvárať dohody o združení pod podmienkou, že ich dohody sú v súlade s článkami 101 a 102 ZFEÚ a že umožňujú otvorenú, transparentnú a nediskriminačnú účasť každého výrobcu žiadajúceho o členstvo v združení za komerčne prijateľných podmienok. Bez toho, aby bola dotknutá všeobecná uplatniteľnosť pravidiel Únie o hospodárskej súťaži na takéto združenia, zabezpečia všetci členovia združenia najmä to, aby sa v kontexte ich dohody o združení neposkytovali žiadne údaje ani nevymieňali žiadne informácie okrem týchto informácií:

a) priemerné špecifické emisie CO2;

b) cieľová hodnota špecifických emisií;

c) celkový počet zaevidovaných vozidiel.

6. Odsek 5 sa neuplatňuje v prípade, ak sú všetci výrobcovia zahrnutí v združení súčasťou rovnakej skupiny prepojených výrobcov.

7. S výnimkou prípadov oznámených podľa odseku 3 sa výrobcovia v združení, o ktorom bola Komisia informovaná, považujú za jedného výrobcu na účely plnenia svojich povinností podľa článku 4. Informácie pre monitorovanie a oznamovanie, ktoré sa týkajú jednotlivých výrobcov, ako aj všetkých združení, sa zaznamenávajú, oznamujú a sú dostupné v centrálnom registri uvedenom v článku 8 ods. 4.

Článok 8

Monitorovanie priemerných emisií a ich oznamovanie

1. Každý členský štát za kalendárny rok začínajúci sa 1. januára 2012 a potom za každý nasledujúci kalendárny rok zaznamenáva v súlade s časťou A prílohy II informácie o každom novom ľahkom úžitkovom vozidle zaevidovanom na jeho území. Tieto informácie sa sprístupňujú výrobcom a nimi určeným dovozcom alebo zástupcom v každom členskom štáte. Členské štáty vynaložia všetko úsilie potrebné na zabezpečenie transparentnej práce orgánov zodpovedných za oznamovanie.

2. Každý členský štát do 28. februára každého roka, počnúc rokom 2013, určí a predloží Komisii informácie uvedené v časti B prílohy II týkajúce sa predchádzajúceho kalendárneho roka. Tieto údaje sa predkladajú v súlade s formátom uvedeným v časti C prílohy II.

3. Členský štát na žiadosť Komisie predloží aj celý súbor údajov zozbieraných podľa odseku 1.

4. Komisia vedie centrálny register údajov oznámených členskými štátmi podľa tohto článku a tento register je verejne prístupný. Do 30. júna 2013 a každý nasledujúci rok Komisia predbežne vypočíta pre každého výrobcu:

a) priemerné špecifické emisie CO2 za predchádzajúci kalendárny rok;

b) cieľovú hodnotu špecifických emisií za predchádzajúci kalendárny rok;

c) rozdiel medzi jeho priemernými špecifickými emisiami CO2 za predchádzajúci kalendárny rok a jeho cieľovou hodnotou špecifických emisií v tom istom roku.

Komisia oznámi každému výrobcovi jej predbežný výpočet, ktorý sa na neho vzťahuje. Oznámenie obsahuje za každý členský štát údaje o počte nových evidovaných ľahkých úžitkových vozidiel a o ich špecifických emisiách CO2.

5. Výrobcovia môžu do troch mesiacov od oznámenia predbežného výpočtu podľa odseku 4 informovať Komisiu o chybách v údajoch, pričom uvedú členský štát, v ktorého údajoch sa podľa nich vyskytla chyba.

6. Komisia posúdi každú takúto informáciu výrobcov a do 31. októbra buď potvrdí alebo zmení a doplní predbežné výpočty podľa odseku 4.

7. Ak sa Komisia na základe výpočtov vykonaných podľa odseku 5 vo vzťahu ku kalendárnym rokom 2012 a 2013 domnieva, že priemerné špecifické emisie CO2 výrobcu presiahli jeho cieľovú hodnotu špecifických emisií, oznámi to výrobcovi.

8. V každom členskom štáte sa príslušný orgán na zber a oznamovanie údajov z monitorovania v súlade s týmto nariadením určí podľa článku 8 ods. 7 nariadenia (ES) č. 443/2009.

9. Komisia prijme podrobné pravidlá monitorovania a oznamovania údajov podľa tohto článku a uplatňovania prílohy II. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 14 ods. 2.

S cieľom zohľadniť skúsenosti nadobudnuté pri uplatňovaní tohto nariadenia môže Komisia zmeniť a doplniť prílohu II prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 15 a za podmienok stanovených v článkoch 16 a 17.

10. V súlade s týmto článkom členské štáty takisto zbierajú a oznamujú údaje o evidencii vozidiel kategórií M2 a N2, ako sú vymedzené v prílohe II k smernici 2007/46/ES, s referenčnou hmotnosťou nepresahujúcou 2 610 kg a vozidiel, v prípade ktorých sa typové schválenie rozširuje v súlade s článkom 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 715/2007.

Článok 9

Poplatok za nadmerné emisie

1. Výrobcovi alebo prípadne správcovi združenia uloží Komisia za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2014 a potom za každý kalendárny rok poplatok za nadmerné emisie, ak priemerné špecifické emisie CO2 výrobcu prekročia jeho cieľovú hodnotu špecifických emisií.

2. Poplatok za nadmerné emisie podľa odseku 1 sa vypočíta podľa tohto vzorca:

a) od roku 2014 do roku 2018:

i) pre nadmerné emisie presahujúce 3 g CO2/km:

[(nadmerné emisie – 3 g CO2/km) × 95 EUR + 45 EUR] × počet nových ľahkých úžitkových vozidiel;

ii) pre nadmerné emisie presahujúce 2 g CO2/km, ale nepresahujúce 3 g CO2/km:

[(nadmerné emisie – 2 g CO2/km) × 25 EUR + 20 EUR] × počet nových ľahkých úžitkových vozidiel;

iii) pre nadmerné emisie presahujúce 1 g CO2/km, ale nepresahujúce 2 g CO2/km:

[(nadmerné emisie – 1 g CO2/km) × 15 EUR + 5 EUR] × počet nových ľahkých úžitkových vozidiel;

iv) pre nadmerné emisie nepresahujúce 1 g CO2/km:

(nadmerné emisie × 5 EUR) × počet nových ľahkých úžitkových vozidiel;

b) od roku 2019:

(nadmerné emisie × 95 EUR) × počet nových ľahkých úžitkových vozidiel.

Na účely tohto článku sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

— „nadmerné emisie“ predstavujú kladnú hodnotu množstva gramov na kilometer, o ktoré priemerné špecifické emisie CO2 výrobcu prekročili pri zohľadnení zníženia emisií CO2 vďaka inovačným technológiám schváleným v súlade s článkom 12 jeho cieľovú hodnotu špecifických emisií v kalendárnom roku alebo jeho časti, na ktorú sa vzťahuje povinnosť podľa článku 4, zaokrúhlená na najbližšie tri desatinné miesta, a

— „počet nových ľahkých úžitkových vozidiel“ je počet nových ľahkých úžitkových vozidiel, ktorých je výrobcom a ktoré boli zaevidované v danom období podľa kritérií zavádzania stanovených v článku 4.

3. Komisia prijme podrobné opatrenia pre vyberanie poplatkov za nadmerné emisie podľa odseku 1 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 14 ods. 2.

4. Poplatky za nadmerné emisie sa považujú za príjem do všeobecného rozpočtu Európskej únie.

Článok 10

Uverejňovanie výkonnosti výrobcov

1. Do 31. októbra 2013 a do 31. októbra každého nasledujúceho roku uverejní Komisia zoznam, v ktorom pre každého výrobcu uvádza:

a) jeho cieľovú hodnotu špecifických emisií za predchádzajúci kalendárny rok;

b) jeho priemerné špecifické emisie CO2 za predchádzajúci kalendárny rok;

c) rozdiel medzi jeho priemernými špecifickými emisiami CO2 za predchádzajúci kalendárny rok a jeho cieľovou hodnotou špecifických emisií v tom istom roku;

d) priemerné špecifické emisie CO2 za všetky nové ľahké úžitkové vozidlá evidované v Únii za predchádzajúci kalendárny rok;

e) priemernú hmotnosť všetkých nových ľahkých úžitkových vozidiel evidovaných v Únii za predchádzajúci kalendárny rok.

2. Od 31. októbra 2015 sa v zozname uverejnenom podľa odseku 1 takisto uvádza, či výrobca splnil požiadavky stanovené v článku 4 vzhľadom na predchádzajúci kalendárny rok.

Článok 11

Výnimky pre určitých výrobcov

1. O uplatnenie výnimky z cieľovej hodnoty špecifických emisií vypočítanej v súlade s prílohou I môže požiadať výrobca menej ako 22 000 nových ľahkých úžitkových vozidiel evidovaných v Únii za kalendárny rok, ktorý:

a) nie je súčasťou skupiny prepojených výrobcov alebo

b) je súčasťou skupiny prepojených výrobcov, ktorá je zodpovedná celkovo za výrobu menej ako 22 000 nových ľahkých úžitkových vozidiel evidovaných v Únii za kalendárny rok, alebo

c) je súčasťou skupiny prepojených výrobcov, ale prevádzkuje svoje vlastné výrobné zariadenia a dizajnérske centrum.

2. Výnimku, o ktorú sa žiada podľa odseku 1, možno udeliť najviac na obdobie piatich kalendárnych rokov. Žiadosť sa predkladá Komisii a obsahuje:

a) názov výrobcu a meno jeho kontaktnej osoby;

b) doklad o tom, že výrobca je oprávnený na uplatnenie výnimky podľa odseku 1;

c) podrobné údaje o ľahkých úžitkových vozidlách, ktoré vyrába, vrátane hmotnosti a špecifických emisií CO2 týchto ľahkých úžitkových vozidiel, a

d) cieľovú hodnotu špecifických emisií, ktorá zodpovedá jeho možnostiam zníženia vrátane ekonomických a technologických možností zníženia jeho špecifických emisií CO2 a zohľadňuje charakteristiku trhu pre vyrábaný typ ľahkého úžitkového vozidla.

3. Ak sa Komisia domnieva, že výrobca je oprávnený na uplatnenie výnimky, o ktorú požiadal podľa odseku 1, a ubezpečila sa, že cieľová hodnota špecifických emisií navrhovaná výrobcom zodpovedá jeho možnostiam zníženia emisií vrátane ekonomických a technologických možností zníženia jeho špecifických emisií CO2, a po zohľadnení charakteristiky trhu pre vyrábaný typ ľahkého úžitkového vozidla, udelí výrobcovi výnimku. ►M2 ————— ◄

4. Výrobca, ktorému bola udelená výnimka v súlade s týmto článkom, ihneď informuje Komisiu o každej zmene, ktorá má alebo môže mať vplyv na jeho oprávnenosť na uplatňovanie výnimky.

5. Ak sa Komisia domnieva, či už na základe oznámenia podľa odseku 4 alebo z iných dôvodov, že výrobca už nie je oprávnený na uplatňovanie výnimky, zruší výnimku s účinnosťou od 1. januára nasledujúceho kalendárneho roku a informuje o tom výrobcu.

6. Ak výrobca nedosahuje svoju cieľovú hodnotu špecifických emisií, Komisia uloží výrobcovi poplatok za nadmerné emisie stanovený v článku 9.

7. Komisia prijme pravidlá na doplnenie odsekov 1 až 6 tohto článku týkajúce sa okrem iného výkladu kritérií oprávnenosti na uplatňovanie výnimiek, obsahu žiadostí a obsahu a vyhodnocovania programov znižovania špecifických emisií CO2 prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 15 a za podmienok stanovených v článkoch 16 a 17.

8. Žiadosti o výnimku vrátane podkladových informácií, oznámenia podľa odseku 4, zrušenia podľa odseku 5, každé uloženie poplatku za nadmerné emisie podľa odseku 6 a akty prijaté podľa odseku 7 sa sprístupňujú verejnosti, ak nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie ( 1 ) neustanovuje inak.

Článok 12

Ekologické inovácie

▼M2

1. Na základe žiadosti dodávateľa alebo výrobcu sa zohľadnia úspory emisií CO2, ktoré sa dosiahli využitím inovačných technológií alebo kombináciou inovačných technológií („balíky inovačných technológií“).

Celkový príspevok týchto technológií k zníženiu cieľovej hodnoty špecifických emisií výrobcu môže predstavovať najviac 7 g CO2/km.

2. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacích aktov do 31. decembra 2012 podrobné ustanovenia pre postup schvaľovania inovačných technológií alebo balíkov inovačných technológií uvedených v odseku 1. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 14 ods. 2 tohto nariadenia. Uvedené podrobné ustanovenia musia byť v súlade s ustanoveniami stanovenými podľa článku 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 443/2009 a vychádzať z týchto kritérií pre inovačné technológie:

▼B

a) dodávateľ alebo výrobca musí zodpovedať za úspory emisií CO2 dosiahnuté prostredníctvom využitia inovačných technológií;

b) inovačné technológie musia preukázaným spôsobom prispievať k znižovaniu emisií CO2;

c) inovačné technológie nesmú byť kryté meraniami CO2 v rámci štandardného testovacieho cyklu, nepodliehajú povinným ustanoveniam na základe doplňujúcich dodatočných opatrení na zníženie o hodnotu 10 g CO2/km uvedenú v článku 1 nariadenia (ES) č. 443/2009, ani nie sú povinné podľa iných ustanovení práva Únie.

3. Dodávateľ alebo výrobca, ktorý žiada o schválenie opatrenia ako inovačnej technológie, predkladá Komisii správu vrátane osvedčenia o overení vydaného nezávislým a certifikovaným orgánom. V prípade možnej interakcie tohto opatrenia s inou, už schválenou inovačnou technológiou sa táto interakcia uvádza v správe a v osvedčení o overení sa zhodnotí, do akej miery táto interakcia ovplyvní zníženie dosiahnuté každým opatrením.

4. Komisia potvrdí dosiahnuté zníženie na základe kritérií stanovených v odseku 2.

Článok 13

Preskúmanie a podávanie správ

▼M2

1. Do 31. decembra 2015 Komisia preskúma cieľové hodnoty špecifických emisií a postupy stanovené v tomto nariadení, ako aj ostatné aspekty tohto nariadenia, aby stanovila cieľové hodnoty emisií CO2 pre nové ľahké úžitkové vozidlá na obdobie po roku 2020. V tomto ohľade posúdenie potrebnej miery zníženia emisií musí byť v súlade s dlhodobými cieľmi Únie v oblasti klímy a dôsledkami pre rozvoj nákladovo efektívnych technológií znižovania emisií CO2 z ľahkých úžitkových vozidiel. Komisia predloží správu s výsledkami tohto preskúmania Európskemu parlamentu a Rade. Uvedená správa zahŕňa akékoľvek vhodné návrhy na zmenu tohto nariadenia, ako aj možný súbor realistických a dosiahnuteľných cieľov založených na komplexnom posúdení vplyvu, pri ktorom sa zohľadní pokračujúca hospodárska súťaž v oblasti priemyslu ľahkých úžitkových vozidiel a v odvetviach, ktoré od neho závisia. Komisia pri vypracúvaní takýchto návrhov zabezpečí, aby boli čo najneutrálnejšie z hľadiska hospodárskej súťaže a aby boli sociálne spravodlivé a udržateľné.

▼B

2. V záujme toho, aby sa od roku 2020 dosahovala dlhodobá cieľová hodnota, Komisia v prípade potreby predloží do roku 2014 Európskemu parlamentu a Rade návrh na zahrnutie vozidiel kategórií N2 a M2, ako sú vymedzené v prílohe II k smernici 2007/46/ES, s referenčnou hmotnosťou nepresahujúcou 2 610 kg a vozidiel, na ktoré sa rozširuje typové schválenie v súlade s článkom 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 715/2007, do tohto nariadenia.

3. V nadväznosti na posúdenie vplyvu Komisia do roku 2014 uverejní správu o dostupnosti údajov týkajúcich sa stopy vozidiel, užitočného zaťaženia a ich použitia ako parametrov úžitkovej hodnoty na určenie cieľových hodnôt špecifických emisií a v prípade potreby predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh na zmenu a doplnenie prílohy I v súlade s riadnym legislatívnym postupom.

4. Komisia do 31. decembra 2011 vytvorí postup na získanie reprezentatívnych hodnôt emisií CO2, palivovej účinnosti a hmotnosti dokončovaných vozidiel a zároveň zabezpečí, aby výrobca základného vozidla mal včasný prístup k hmotnosti a špecifickým emisiám CO2 dokončovaného vozidla.

5. Do 31. októbra 2016 a potom každé tri roky Komisia zmení a doplní prílohu I prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 15 a za podmienok stanovených v článkoch 16 a 17 s cieľom upraviť v nej uvedenú hodnotu M0 podľa priemernej hmotnosti nových ľahkých úžitkových vozidiel za predchádzajúce tri kalendárne roky.

Uvedené úpravy nadobudnú účinnosť prvýkrát 1. januára 2018 a potom každé tri roky.

6. Komisia zahrnie ľahké úžitkové vozidlá do preskúmania postupov na meranie emisií CO2 v súlade s článkom 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 443/2009.

▼M2 —————

▼B

Komisia zahrnie ľahké úžitkové vozidlá do preskúmania smernice 2007/46/ES v súlade s článkom 13 ods. 4 nariadenia (ES) č. 443/2009.

▼M2

Komisia stanoví prostredníctvom vykonávacích aktov potrebné korelačné parametre, aby bolo možné zohľadniť akúkoľvek zmenu regulačného skúšobného postupu pri meraní špecifických emisií CO2 uvedeného v nariadení (ES) č. 715/2007 a v nariadení Komisie (ES) č. 692/2008 ( 2 ). Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 14 ods. 2 tohto nariadenia.

Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 15 prijať delegované akty za podmienok stanovených v článkoch 16 a 17 s cieľom upraviť vzorec uvedený v prílohe I pomocou metodiky, ktorá sa prijala v súlade s prvým pododsekom, pričom zabezpečí, aby sa požiadavky na zníženie emisií kládli s porovnateľnou prísnosťou na výrobcov a vozidlá s rozličnou úžitkovou hodnotou podľa starých a nových skúšobných postupov.

▼B

Článok 14

Výbor

1. Komisii pomáha Výbor pre zmeny klímy zriadený podľa článku 9 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu ( 3 ). Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

▼M2

2a. Ak výbor uvedený v odseku 1 nezaujme žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

▼B

Článok 15

Vykonávanie delegovania právomoci

1. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 8 ods. 9 druhom pododseku, článku 11 ods. 7, článku 13 ods. 5 a článku 13 ods. 6 štvrtom pododseku sa udeľuje Komisii na obdobie piatich rokov od 3 júna 2011. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovanej právomoci najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ ho Európsky parlament alebo Rada v súlade s článkom 16 neodvolajú.

2. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.

3. Právomoc prijímať delegované akty udelená Komisii podlieha podmienkam stanoveným v článkoch 16 a 17.

Článok 16

Odvolanie delegovania právomoci

1. Európsky parlament alebo Rada môžu delegovanie právomoci uvedené v článku 8 ods. 9 druhom pododseku, článku 11 ods. 7, článku 13 ods. 5 a článku 13 ods. 6 štvrtom pododseku kedykoľvek odvolať.

2. Inštitúcia, ktorá začala vnútorný postup s cieľom rozhodnúť, či delegovanie právomoci odvolať, vyvinie úsilie na účely informovania druhej inštitúcie a Komisie v primeranom čase pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktorých by sa odvolanie mohlo týkať, a možné dôvody odvolania.

3. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomocí v ňom uvedených. Rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.

Článok 17

Námietky voči delegovaným aktom

1. Európsky parlament alebo Rada môžu voči delegovanému aktu vzniesť námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.

Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.

2. Ak do uplynutia lehoty uvedenej v odseku 1 Európsky parlament ani Rada nevzniesli námietku voči delegovanému aktu, tento akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom, ktorý je v ňom stanovený.

Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím uvedenej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o tom, že nemajú v úmysle vzniesť námietku.

3. Delegovaný akt nenadobudne účinnosť v prípade, ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu vzniesli námietku v lehote uvedenej v odseku 1. Inštitúcia, ktorá vznesie námietku voči delegovanému aktu, uvedie dôvody jej vznesenia.

Článok 18

Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.









PRÍLOHA I

CIEĽOVÉ HODNOTY ŠPECIFICKÝCH EMISIÍ CO2

1. Orientačné špecifické emisie CO2 každého ľahkého úžitkového vozidla merané v gramoch na kilometer sa určujú na základe tohto vzorca:

a) od roku 2014 do roku 2017:

orientačné špecifické emisie CO2 = 175 + a × (M – M0),

kde:

M = hmotnosť vozidla v kilogramoch (kg),

M0 = 1 706,0 ,

a = 0,093;

b) ►M4 od roku 2018:

špecifické emisie CO2 = 175 + a × (M – M0),

kde:

M = hmotnosť vozidla v kilogramoch (kg),

M0 = 1 766,4 ,

a = 0,093;

◄

▼M2

c) od roku 2020:

kde:

M = hmotnosť vozidla v kilogramoch (kg)

M0 = hodnota prijatá podľa článku 13 ods. 5

a = 0,096.

▼B

2. Cieľová hodnota špecifických emisií sa pre výrobcu v kalendárnom roku vypočíta ako priemer orientačných špecifických emisií CO2 každého nového ľahkého úžitkového vozidla evidovaného v danom kalendárnom roku, ktorého je výrobcom.









PRÍLOHA II

MONITOROVANIE EMISIÍ A ICH OZNAMOVANIE

A. Zber údajov o ľahkých úžitkových vozidlách a určovanie informácií pre monitorovanie emisií CO2

▼M3

1. Podrobné údaje

1.1. Dokončené vozidlá evidované v kategórii N1

V prípade dokončených vozidiel s typovým schválením ES, evidovaných v kategórii N1, členské štáty zaznamenávajú o každom novom ľahkom úžitkovom vozidle pri prvom zaevidovaní na svojom území za každý kalendárny rok tieto podrobné údaje:

a) názov výrobcu;

b) číslo typového schválenia a jeho rozšírenie;

c) typ, variant a verziu;

d) značku;

e) kategóriu schváleného typu vozidla;

f) kategóriu evidovaného vozidla;

g) špecifické emisie CO2;

h) hmotnosť v prevádzkovom stave;

i) najvyššiu technicky prípustnú hmotnosť naloženého vozidla;

j) stopu vozidla: rázvor kolies, rozchod riadiacej nápravy a rozchod ďalšej nápravy;

k) druh paliva a palivový režim;

l) zdvihový objem motora;

m) spotrebu elektrickej energie;

n) kód inovačnej technológie alebo skupiny inovačných technológií a zníženie emisií CO2 v dôsledku tejto technológie;

o) identifikačné číslo vozidla.

Používa sa formát stanovený v oddiele 2 časti C.

1.2. Vozidlá schválené v rámci viacstupňového procesu a evidované v kategórii N1

V prípade vozidiel vyrobených vo viacerých stupňoch, evidovaných v kategórii N1, členské štáty zaznamenávajú za každý kalendárny rok tieto podrobné údaje týkajúce sa:

a) základného (nedokončeného) vozidla: údaje uvedené v písmenách a), b), c), d), e), g), h), i), n) a o) bodu 1.1 alebo namiesto údajov uvedených v písmenách h) a i) údaje o štandardnej pridanej hmotnosti, ktoré sa poskytujú ako súčasť informácií o typovom schválení uvedených v bode 2.17.2 prílohy I k smernici 2007/46/ES;

b) základného (dokončeného) vozidla: údaje uvedené v písmenách a), b), c), d), e), g), h), i), n) a o) bodu 1.1;

c) dokončovaného vozidla: údaje uvedené v písmenách a), f), g), h), j), k), l), m) a o) bodu 1.1.

V prípade, že niektoré údaje uvedené v písmene a) a b) tohto bodu nie sú k dispozícii pre základné vozidlo, členský štát namiesto toho poskytne údaje týkajúce sa dokončovaného vozidla.

Pre dokončované vozidlá kategórie N1 sa používa formát stanovený v oddiele 2 časti C.

Identifikačné číslo vozidla uvedené v písmene o) bodu 1.1 sa nesprístupňuje verejnosti.

▼B

2. ►M1 Podrobné údaje uvedené v bode 1 sa prevezmú z osvedčenia o zhode alebo zodpovedajú osvedčeniu o zhode vydanému výrobcom príslušného ľahkého úžitkového vozidla. V prípade, že sa nepoužíva osvedčenie zhody, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie adekvátnej presnosti postupu monitorovania. ◄ Ak sa v osvedčení o zhode špecifikuje minimálna aj maximálna hmotnosť ľahkého úžitkového vozidla, členské štáty použijú na účely tohto nariadenia iba maximálny údaj. V prípade dvojpalivových vozidiel (benzín/plyn), ktorých osvedčenie o zhode obsahuje údaje o špecifických emisiách CO2 pre obidva druhy paliva, členské štáty použijú len hodnotu nameranú pre plyn.

▼M3

3. Členské štáty určujú za každý kalendárny rok: a) zdroje použité na zhromaždenie podrobných údajov uvedených v bode 1; b) celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel podliehajúcich typovému schváleniu ES; c) celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel podliehajúcich viacstupňovému typovému schváleniu, ak je to potrebné; d) celkový počet nových evidencií nových jednotlivo schválených ľahkých úžitkových vozidiel; e) celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel schválených na vnútroštátnej úrovni v malých sériách.

B. Metodika určovania informácií o nových ľahkých úžitkových vozidlách na monitorovanie emisií CO2

Informácie o monitorovaní, ktoré členské štáty musia určiť v súlade s bodmi 1 a 3 časti A tejto prílohy, sa určujú v súlade s metodikou uvedenou v tejto časti.

1. Počet zaevidovaných nových ľahkých úžitkových vozidiel

Členské štáty určujú počet nových ľahkých úžitkových vozidiel zaevidovaných na svojom území za príslušný monitorovaný rok, pričom sa počet vozidiel rozdelí na vozidlá podliehajúce typovému schváleniu ES, jednotlivému schváleniu a schváleniu na vnútroštátnej úrovni v malých sériách, a v prípade potreby počet vozidiel vyrobených vo viacerých stupňoch.

▼M1 —————

▼M3 —————

▼M1 —————

▼B

7. Dokončované vozidlá

V prípade vozidiel vyrobených vo viacerých stupňoch sa špecifické emisie CO2 dokončovaných vozidiel pridelia výrobcovi základného vozidla.

V záujme zabezpečenia reprezentatívnosti hodnôt emisií CO2, palivovej účinnosti a hmotnosti dokončovaných vozidiel a bez toho, aby bol neprimerane zaťažený výrobca základného vozidla, Komisia predloží osobitný postup monitorovania a preskúma príslušné právne predpisy o typovom schvaľovaní a vykoná v nich potrebné zmeny a doplnenia najneskôr do 31. decembra 2011.

Pri vymedzovaní takéhoto postupu Komisia prípadne určí, ako sa monitorujú hmotnosť a hodnoty CO2 na základe tabuľky hodnôt CO2, ktoré zodpovedajú rôznym kategóriám konečnej zotrvačnej hmotnosti, alebo na základe iba jednej hodnoty CO2 odvodenej od hmotnosti základného vozidla zvýšenej o štandardnú pridanú hmotnosť rozlíšenú podľa triedy N1. V uvedenom druhom prípade by sa táto hmotnosť použila aj v časti C tejto prílohy.

Komisia takisto zabezpečí, aby mal výrobca základného vozidla včasný prístup k hmotnosti a špecifickým emisiám CO2 dokončovaného vozidla.

▼M3

Aj keď v časti C tejto prílohy sa používa štandardná pridaná hmotnosť, keď sa táto hmotnosť nedá určiť, môže sa na predbežný výpočet cieľových hodnôt špecifických emisií, uvedených v článku 8 ods. 4, použiť hmotnosť dokončovaného vozidla v prevádzkovom stave.

Ak je základné vozidlo dokončeným vozidlom, na výpočet cieľových hodnôt špecifických emisií sa použije hmotnosť tohto vozidla v prevádzkovom stave. V prípadoch, keď sa táto hmotnosť nedá určiť, sa však na predbežný výpočet cieľových hodnôt špecifických emisií môže použiť hmotnosť dokončovaného vozidla v prevádzkovom stave.

▼M3

C. Formáty prenosu údajov

Informácie uvedené v bodoch 1 a 3 časti A oznamujú členské štáty za každý rok v týchto formátoch:







Oddiel 1 – Súhrnné údaje monitorovania Členský štát (1) Rok Zdroj údajov Celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel podliehajúcich typovému schváleniu ES Celkový počet nových evidencií jednotlivo schválených nových ľahkých úžitkových vozidiel Celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel schválených na vnútroštátnej úrovni v malých sériách Celkový počet nových evidencií nových ľahkých úžitkových vozidiel podliehajúcich viacstupňovému typovému schváleniu (ak je to potrebné) (1) Dvojpísmenové kódy ISO 3166 s výnimkou Grécka a Spojeného kráľovstva, v prípade ktorých sa uplatnia kódy „EL“ a „UK“.







Oddiel 2 – Podrobné údaje monitorovania – záznam pre jedno vozidlo Odkaz na oddiel 1.1 časti A Podrobné údaje o evidovanom vozidle (1) a) Názov výrobcu – štandardizované označenie EÚ (2) Názov výrobcu – vyhlásenie výrobcu pôvodného zariadenia (OEM) DOKONČENÉ VOZIDLO/ZÁKLADNÉ VOZIDLO (3) Názov výrobcu – vyhlásenie výrobcu pôvodného zariadenia (OEM) DOKONČOVANÉ VOZIDLO (3) Názov výrobcu – evidencia členského štátu (2) b) Číslo typového schválenia a jeho rozšírenie c) Typ Variant Verzia d) Značka e) Kategória schváleného typu vozidla f) Kategória evidovaného vozidla g) Špecifické emisie CO2 h) Hmotnosť v prevádzkovom stave ZÁKLADNÉ VOZIDLO Hmotnosť v prevádzkovom stave DOKONČOVANÉ VOZIDLO/DOKONČENÉ VOZIDLO i) (4) Najvyššia technicky prípustná hmotnosť naloženého vozidla j) Rázvor kolies Rozchod riadiacej nápravy (náprava 1) Rozchod riadiacej nápravy (náprava 2) k) Druh paliva Palivový režim l) Zdvihový objem motora (cm3) m) Spotreba elektrickej energie (Wh/km) n) Kód inovačnej technológie alebo skupiny inovačných technológií Zníženie emisií prostredníctvom inovačnej technológie (technológií) o) Identifikačné číslo vozidla Bod 2.17.2 prílohy I k smernici 2007/46/ES (5) Štandardná pridaná hmotnosť (ak je to potrebné, pre vozidlá vyrobené vo viacerých stupňoch) (1) Ak v prípade vozidiel vyrábaných vo viacerých stupňoch nemožno poskytnúť údaje pre základné vozidlo, členský štát musí poskytnúť minimálne údaje uvedené v tomto formáte pre dokončované vozidlo. Ak nie je k dispozícii identifikačné číslo vozidla, musia sa v súlade s písmenami a), b) a c) bodu 1.2 časti A tejto prílohy poskytnúť podrobné údaje pre dokončené vozidlo, dokončované vozidlo, ako aj pre základné vozidlo. (2) V prípade vozidiel schválených na vnútroštátnej úrovni v malých sériách (NSS) alebo jednotlivo schválených (IVA) sa názov výrobcu uvedie v stĺpci „Názov výrobcu – evidencia členského štátu“, zatiaľ čo v stĺpci „Názov výrobcu – štandardizované označenie EÚ“ sa uvedie: buď „AA-NSS“, alebo „AA-IVA“, podľa potreby. (3) V prípade vozidiel vyrábaných vo viacerých stupňoch uveďte výrobcu základného (nedokončeného/dokončeného) vozidla. Ak výrobca základného vozidla nie je k dispozícii, uveďte iba výrobcu dokončovaného vozidla. (4) V prípade vozidiel vyrábaných vo viacerých stupňoch uveďte najvyššiu technicky prípustnú hmotnosť naloženého základného vozidla. (5) V prípade vozidiel vyrábaných vo viacerých stupňoch sa môže hmotnosť základného vozidla v prevádzkovom stave a najvyššia technicky prípustná hmotnosť naloženého základného vozidla nahradiť štandardnou pridanou hmotnosťou uvedenou v informácii o typovom schválení v súlade s bodom 2.17.2 prílohy I k smernici 2007/46/ES.