2000L0060 — SK — 01.01.2014 — 006.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:









▼B

SMERNICA 2000/60/ES EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

z 23. októbra 2000,

ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 175 ods. 1, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ), so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov ( 3 ), konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy ( 4 ) a vzhľadom k spoločnému textu schválenému zmierovacím výborom 18. júla 2000, keďže: (1) Voda nie je komerčný výrobok ako iné výrobky ale skôr dedičstvo, ktoré treba chrániť, brániť a nakladať s ním ako takým. (2) Závery seminára ministrov o vodnej politike spoločenstva vo Frankfurte v roku 1988 zdôraznili potrebu právnych predpisov spoločenstva týkajúcich sa ekologickej kvality. Rada vo svojej rezolúcii z 28. júna 1988 ( 5 ) požiadala Komisiu, aby predložila návrhy na zlepšenie ekologickej kvality povrchových vôd spoločenstva. (3) Vyhlásenie seminára ministrov o podzemných vodách, ktorý sa konal v Haagu v roku 1991, uznala potrebu opatrení na zabránenie dlhodobého znižovania kvality a množstva sladkých vôd a požadovala program činností zameraný na trvalo udržateľné hospodárenie s vodami a ochranu zdrojov sladkých vôd, ktorý sa má zavádzať do roku 2000. Rada vo svojich uzneseniach z 25. februára 1992 ( 6 ) a z 20. februára 1995 ( 7 ) požadovala akčný program pre podzemné vody a revíziu smernice Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami ( 8 ) ako súčasť celkovej politiky ochrany sladkých vôd. (4) Vody v spoločenstve sa nachádzajú pod zvyšujúcim sa tlakom v dôsledku neustáleho rastu potreby dostatočného množstva vody dobrej kvality pre všetky účely. 10. novembra 1995 Európska environmentálna agentúra vo svojej správe „Životné prostredie v Európskej únii – 1995“ prezentovala aktualizovanú správu o stave životného prostredia, ktorá potvrdila potrebu opatrení na ochranu vôd spoločenstva z hľadiska ich kvality a množstva. (5) 18. decembra 1995 prijala Rada rezolúciu, ktorá okrem iného požadovala vypracovanie návrhu novej rámcovej smernice ustanovujúcej základné princípy trvalo udržateľnej vodnej politiky v Európskej únii a vyzvala Komisiu, aby predložila návrh. (6) 21. februára 1996 prijala Komisia oznámenie adresované Európskemu parlamentu a Rade o vodnej politike Európskeho spoločenstva, ktoré ustanovuje princípy vodnej politiky spoločenstva. (7) 9. septembra 1996 predložila Komisia návrh rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady o akčnom programe integrovanej ochrany a manažmentu podzemných vôd ( 9 ). V tomto návrhu Komisia poukázala na potrebu vytvorenia postupov regulácie odberov sladkých vôd a monitorovania kvality a množstva sladkých vôd. (8) 29. mája 1995 prijala Komisia oznámenie adresované Európskemu parlamentu a Rade o rozumnom využívaní a ochrane mokradí, ktorým uznalo ich dôležité funkcie, ktoré plnia pri ochrane vodných zdrojov. (9) Je potrebné vyvinúť integrovanú vodnú politiku spoločenstva. (10) Rada 25. júna 1996, Výbor regiónov 19. decembra 1996, Hospodársky a sociálny výbor 26. septembra 1996 a Európsky parlament 23. októbra 1996 vyzvali Komisiu, aby predložila návrh smernice Rady ustanovujúcej rámec európskej vodnej politiky. (11) V súlade s článkom 174 zmluvy má politika spoločenstva týkajúca sa životného prostredia prispievať k presadzovaniu cieľov zachovania, ochrany a zvyšovania kvality životného prostredia pri rozvážnom a racionálnom využívaní prírodných zdrojov a má byť založená na princípoch predchádzania dôsledkom a na princípoch realizácie preventívnych opatrení, nápravy poškodenia životného prostredia predovšetkým pri jeho zdroji a že znečisťovateľ platí. (12) V zmysle článku 174 zmluvy má spoločenstvo pri príprave svojej politiky o životnom prostredí brať do úvahy vedecké a technické údaje, environmentálne podmienky v rôznych regiónoch spoločenstva, hospodársky a sociálny rozvoj spoločenstva ako celku a vyvážený rozvoj svojich regiónov, ako aj potenciálne prínosy a náklady na realizované opatrenia alebo nepodniknutie opatrení. (13) V spoločenstve existujú rôznorodé podmienky a potreby, ktoré si vyžadujú rozličné špecifické riešenia. Táto rôznorodosť sa musí vziať do úvahy pri plánovaní a vykonávaní opatrení na zabezpečenie ochrany a trvalo udržateľného využívania vôd v rámci povodia. Rozhodnutia by sa mali prijímať čo najbližšie k miestam, kde sa vody ovplyvňujú alebo využívajú. Prioritu treba klásť na činnosti podliehajúce zodpovednosti členských štátov prostredníctvom návrhu programov opatrení prispôsobených regionálnym a miestnym podmienkam. (14) Úspech tejto smernice závisí od úzkej spolupráce a zosúladenia postupu na úrovni spoločenstva, členského štátu a na miestnej úrovni, ako aj od informovanosti, konzultácií a angažovanosti verejnosti, vrátane užívateľov. (15) Zásobovanie vodou je službou verejného záujmu, ako je to definované v oznámení Komisie o službách verejného záujmu v Európe ( 10 ) je dodávka vody. (16) Ochranu a trvalo udržateľné hospodárenie s vodou (manažment vôd) je potrebné začleniť aj do ďalších sektorov politiky spoločenstva, ako je energetika, doprava, poľnohospodárstvo, rybné hospodárstvo, regionálna politika a cestovný ruch. Táto smernica by mala poskytnúť základ pre pokračujúci dialóg a vývoj stratégií pre ďalšiu integráciu sektorov politiky. Táto smernica môže byť tiež významným príspevkom pre iné oblasti spolupráce medzi členskými štátmi, medzi inými pre Perspektívy európskeho územného rozvoja (ESDP). (17) Efektívna a koherentná vodná politika musí zohľadňovať zraniteľnosť vodných ekosystémov, ktoré sa nachádzajú v blízkosti pobrežia, ústí riek, v zálivoch alebo pomerne uzavretých moriach, pretože ich rovnováha je silne ovplyvňovaná kvalitou vnútrozemských vôd, ktoré sa do nich vlievajú. Ochrana stavu vôd v rámci povodí bude mať ekonomický prínos vyjadrený príspevkom k ochrane populácií rýb, vrátane pobrežných populácií rýb. (18) Vodná politika spoločenstva si vyžaduje transparentný, efektívny a koherentný legislatívny rámec. Spoločenstvo by malo poskytnúť všeobecne platné princípy a celkový rámec pôsobenia. Táto smernica by mala zabezpečiť takýto rámec, koordinovať, integrovať a v dlhodobejšej perspektíve ďalej rozvíjať všeobecné zásady a štruktúry ochrany a trvalo udržateľného využívania vôd v spoločenstve v súlade s princípmi subsidiarity. (19) Táto smernica sa zameriava na zachovávanie a zlepšovanie vodného prostredia v spoločenstve. Tento účel sa v prvom rade týka kvality príslušných vôd. Regulácia množstva je pomocným prvkom pri zabezpečovaní dobrej kvality vody a preto treba prijať aj opatrenia týkajúce sa množstva vôd, slúžiace cieľu zabezpečenia dobrej kvality vôd. (20) Kvantitatívny stav útvaru podzemnej vody môže mať dopad na ekologickú kvalitu povrchových vôd a stav suchozemských ekosystémov spojených s daným útvarom podzemnej vody. (21) Spoločenstvo a členské štáty sú zmluvnými stranami rôznych medzinárodných dohôd obsahujúcich dôležité záväzky týkajúce sa ochrany morských vôd pred znečistením, najmä Dohovoru o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora podpísaného v Helsinkách 9. apríla 1992 a schváleného rozhodnutím Rady 94/157/ES ( 11 ), Dohovoru o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku podpísaného v Paríži 22. septembra 1992 a schváleného rozhodnutím Rady 98/249/ES ( 12 ) a Dohovoru o ochrane Stredozemného mora pred znečistením podpísaného v Barcelone 16. februára 1976 a schváleného rozhodnutím Rady 77/585/EHS ( 13 ), a jeho Protokolu o ochrane Stredozemného mora pred znečistením zo zdrojov na pevnine, podpísaného v Aténach 17. mája 1980 a schváleného rozhodnutím Rady 83/101/EHS ( 14 ). Táto smernica má prispievať k splneniu týchto záväzkov spoločenstvom a členskými štátmi. (22) Táto smernica má prispieť k progresívnemu znižovaniu emisií rizikových látok do vôd. (23) Sú potrebné všeobecne uznané princípy na koordináciu úsilia členských štátov v zlepšovaní ochrany vôd spoločenstva z hľadiska ich množstva a kvality, na podporu trvalo udržateľného využívania vôd, pre prispievanie k riešeniu problémov cezhraničných vôd, pre ochranu vodných ekosystémov a suchozemských ekosystémov a mokradí priamo závislých od nich, pre zaistenie a rozvoj potenciálneho využívania vôd spoločenstva. (24) Dobrá kvalita vody prispeje k zabezpečeniu zásobovania obyvateľstva pitnou vodou. (25) Je potrebné vytvoriť všeobecne platné definície kvalitatívneho a, ak je to relevantné pre účel ochrany životného prostredia, aj kvantitatívneho stavu vôd. Na zabezpečenie dosiahnutia dobrého stavu povrchovej a podzemnej vody v spoločenstve a zabránenie zhoršovaniu stavu vôd na úrovni spoločenstva majú byť stanovené environmentálne ciele. (26) Členské štáty sa majú snažiť o dosiahnutie cieľa – aspoň dobrého stavu vôd, definovaním a zavedením potrebných opatrení v rámci integrovaných programov opatrení, berúc do úvahy existujúce požiadavky spoločenstva. Tam, kde dobrý stav vôd už existuje, mal by sa udržiavať. Okrem požiadaviek na dosiahnutie dobrého stavu je v podzemnej vode potrebné identifikovať a zvrátiť akýkoľvek významný a trvalý vzostupný trend koncentrácie akejkoľvek znečisťujúcej látky. (27) Konečným cieľom tejto smernice je eliminácia prioritných rizikových látok a prispieť k dosiahnutiu takých koncentrácií látok v morskom prostredí, ktoré sa približujú pozaďovým hodnotám pre prirodzene sa vyskytujúce látky. (28) Povrchové a podzemné vody sú v podstate obnoviteľnými prírodnými zdrojmi; najmä úloha zaistenia dobrého stavu podzemných vôd si vyžaduje včasné opatrenia a trvalé dlhodobé plánovanie ochranných opatrení kvôli prirodzenému časovému oneskoreniu medzi ich tvorbou a obnovou. Takýto časový posun na zlepšenie stavu je potrebné zohľadniť v časových harmonogramoch realizácie opatrení na dosiahnutie dobrého stavu podzemnej vody a na zvrátenie každého významného a trvalého vzostupného trendu koncentrácie akejkoľvek znečisťujúcej látky v podzemnej vode. (29) V snahe dosiahnuť ciele stanovené touto smernicou a pri zavádzaní programu opatrení na tento účel, môžu členské štáty zavádzanie programu opatrení etapizovať, aby rozložili náklady na vykonávanie. (30) Aby sa zaistilo úplné a dôsledné vykonávanie smernice, akékoľvek predĺženia časového harmonogramu by sa mali robiť na základe vhodných, jasných a transparentných kritérií a členské štáty ich zdôvodnia v plánoch vodohospodárskeho manažmentu povodí. (31) V prípadoch, ak je vodný útvar tak ovplyvnený ľudskou činnosťou alebo jeho prirodzený stav je taký, že dosiahnutie dobrého stavu môže byť neuskutočniteľné alebo nadmerne nákladné, môžu sa na základe vhodných, jasných a transparentných kritérií stanoviť menej prísne environmentálne ciele a musia sa podniknúť všetky uskutočniteľné opatrenia, aby sa zamedzilo akémukoľvek ďalšiemu zhoršeniu stavu vôd. (32) Za špecifických podmienok môžu existovať dôvody na výnimky z požiadavky zabránenia ďalšieho zhoršovania alebo dosiahnutia dobrého stavu,, ak je zlyhanie výsledkom nepredvídaných alebo výnimočných okolností, ako najmä povodní a sucha, alebo z dôvodu nadradeného verejného záujmu, nových zmien fyzikálnych charakteristík útvaru povrchovej vody alebo zmien hladiny útvarov podzemnej vody, za predpokladu, že sa podniknú všetky uskutočniteľné opatrenia na zmiernenie nepriaznivého dopadu na stav vodného útvaru. (33) Cieľ dosiahnuť dobrý stav vôd sa má sledovať v každom povodí tak, aby opatrenia týkajúce sa povrchových a podzemných vôd patriacich do toho istého ekologického, hydrologického a hydrogeologického systému boli koordinované. (34) Na účely ochrany životného prostredia je potrebná väčšia integrácia kvalitatívnych a kvantitatívnych aspektov povrchových a podzemných vôd so zohľadnením prirodzených prietokových podmienok v rámci hydrologického cyklu. (35) V rámci povodia, kde môže mať využívanie vôd účinky presahujúce hranice štátu, je potrebné koordinovať požiadavky na dosiahnutie environmentálnych cieľov stanovené touto smernicou a najmä všetky programy opatrení v celom správnom území povodia. V rámci povodí presahujúcich hranice spoločenstva sa majú členské štáty snažiť zabezpečiť vhodnú koordináciu s príslušnými nečlenskými štátmi. Táto smernica má prispieť k vykonávaniu záväzkov spoločenstva podľa medzinárodných dohovorov o ochrane vôd a hospodárení s nimi, najmä Dohovoru Organizácie spojených národov o ochrane a využívaní cezhraničných vodných tokov a medzinárodných jazier schválenej rozhodnutím Rady 95/308/ES ( 15 ) a všetkých nadväzujúcich dohôd o jeho uplatňovaní. (36) Je potrebné vykonať analýzy charakteristík povodia a dopadov ľudskej činnosti, ako aj ekonomickú analýzu využívania vody. Členské štáty by mali sledovať vývoj stavu vôd na systematickom a porovnateľnom základe v rámci celého spoločenstva. Tieto informácie sú pre členské štáty nevyhnutné k poskytnutiu spoľahlivého základu pre vývoj programov opatrení zameraných na dosiahnutie cieľov stanovených touto smernicou. (37) Členské štáty by mali identifikovať vody využívané na odber pitnej vody a zabezpečiť súlad so smernicou Rady 80/778/EHS z 15. júla 1980 o kvalite vôd pre ľudskú spotrebu ( 16 ). (38) Používanie ekonomických nástrojov členskými štátmi môže byť vhodné ako súčasť programu opatrení. Mal by sa zohľadňovať princíp návratnosti nákladov na vodohospodárske služby vrátane environmentálnych nákladov a nákladov na zdroje spojené s poškodením alebo negatívnym dopadom na vodné prostredie najmä v súlade s princípom „znečisťovateľ platí“. Na tento účel bude potrebná ekonomická analýza vodohospodárskych služieb založená na dlhodobých prognózach dodávky a potreby vody v celom správnom území povodia. (39) Je potrebné predchádzať alebo znížiť dopad udalostí, pri ktorých dochádza k havarijnému znečisteniu vôd. Takto zamerané opatrenia by mali byť súčasťou programu opatrení. (40) Vodná politika spoločenstva by mala byť s ohľadom na prevenciu a reguláciu znečistenia založená na kombinovanom prístupe používajúcom reguláciu znečistenia pri zdroji prostredníctvom stanovenia limitných hodnôt emisií a environmentálnych noriem kvality. (41) Čo sa týka množstva vody, mali by byť stanovené všeobecne platné princípy regulácie odberu a vzdúvania vôd, aby sa zabezpečila trvalá environmentálna udržateľnosť ovplyvnených vodných systémov. (42) V právnych predpisoch spoločenstva by mali byť stanovené ako minimálne požiadavky spoločné environmentálne normy kvality a limitné hodnoty emisií pre určité skupiny alebo druhy znečisťujúcich látok. Opatrenia na prijatie takýchto noriem by mali byť zabezpečené na úrovni spoločenstva. (43) Znečisťovanie prostredníctvom vypúšťania, emisií alebo únikov prioritných rizikových látok sa musí zastaviť alebo postupne odstrániť. Európsky parlament a Rada by sa mali v súlade s návrhom Komisie dohodnúť na látkach, ktoré majú byť považované za prioritné z hľadiska opatrení a na špecifických opatreniach proti znečisteniu vôd týmito látkami, pričom zohľadnia všetky významné zdroje a stanovia nákladovo efektívnu a primeranú úroveň a kombináciu regulácie. (44) Pri identifikácii prioritných rizikových látok by mal byť zohľadnený princíp prevencie, opierajúc sa najmä o určenie všetkých potenciálne nepriaznivých účinkov produktu a o vedecké hodnotenie rizika. (45) Členské štáty by mali prijať opatrenia na elimináciu znečistenia povrchovej vody prioritnými látkami a postupne znižovať znečistenia ďalšími látkami, ktoré by inak bránili členským štátom dosiahnuť stanovené ciele pre útvary povrchovej vody. (46) Na zabezpečenie účasti širokej verejnosti, vrátane užívateľov vôd, na tvorbe a aktualizácii plánov vodohospodárskeho manažmentu povodí, je potrebné poskytovať patričné informácie o plánovaných opatreniach a podávať správy o postupe pri ich zavádzaní s ohľadom na zapojenie verejnosti pred prijatím konečných rozhodnutí o potrebných opatreniach. (47) Táto smernica by mala poskytovať mechanizmy na identifikáciu prekážok v procese zlepšovania stavu vôd v prípade, keď tieto nespadajú do pôsobnosti právnej úpravy spoločenstva týkajúcej sa vôd, s výhľadom na vytvorenie vhodných stratégií spoločenstva na ich prekonanie. (48) Komisia by mala každoročne predkladať aktualizovaný plán všetkých zámerov, ktoré zamýšľa navrhnúť pre vodný sektor. (49) Ako súčasť tejto smernice by mali byť ustanovené technické špecifikácie zabezpečujúce zosúladený prístupu v rámci spoločenstva. Kritériá na hodnotenie stavu vôd sú dôležitým krokom vpred. Prispôsobenie určitých technických prvkov technickému rozvoju a štandardizácia metód monitorovania, odberu vzoriek a analytických metód by malo podliehať procedúre schváleniu výborom. Pre objasnenie a zjednotenie postupu aplikácie kritérií na charakterizovanie správnych území povodí a hodnotenie stavu vôd môže Komisia prijať usmernenie na aplikáciu týchto kritérií. (50) Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice treba prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1998 ktorým sa ustanovuje postup na uplatňovanie vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu ( 17 ). (51) Vykonávaním tejto smernice sa má dosiahnuť úroveň ochrany vôd, ktorá bude aspoň ekvivalentná úrovni zabezpečovanej určitými predchádzajúcimi právnymi predpismi, ktoré by preto mali byť zrušené následne po úplnom vykonávaní príslušných ustanovení tejto smernice. (52) Ustanovenia tejto smernice preberajú rámec pre reguláciu znečistenia nebezpečnými látkami ustanovený podľa smernice 76/464/EHS ( 18 ). Preto by mala byť uvedená smernica zrušená, len čo sa úplne vykonávajú príslušné ustanovenia tejto smernice. (53) Malo by byť zabezpečené úplné zavedenie a vymáhateľnosť existujúcich environmentálnych právnych predpisoch na ochranu vôd. V celom spoločenstve je potrebné zabezpečiť riadne uplatňovanie ustanovení vykonávajúcich túto smernicu prostredníctvom vhodných sankcií, ktoré umožňujú právne predpisy členských štátov. Takéto sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce, keďže: PRIJALI TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Účel

Účelom tejto smernice je ustanoviť rámec ochrany vnútrozemských povrchových vôd, brakických vôd, pobrežných vôd a podzemných vôd, ktorý:

a) zabráni ďalšiemu zhoršovaniu, ochráni a zlepší stav vodných ekosystémov, a s ohľadom na ich potrebu vody suchozemských ekosystémov a mokradí, ktoré sú priamo závislé od vodných ekosystémov;

b) podporí trvalo udržateľné využívanie vody založené na dlhodobej ochrane dostupných vodných zdrojov;

c) povedie k zvýšenej ochrane a zlepšeniu vodného prostredia, okrem iného prostredníctvom špecifických opatrení na postupné znižovanie vypúšťania, emisií a únikov prioritných látok a zastavenie alebo postupné ukončenie vypúšťania, emisií a únikov prioritných rizikových látok;

d) zabezpečí postupné znižovanie znečistenia podzemnej vody a zabráni jej ďalšiemu znečisťovaniu a

e) prispeje k zmierneniu účinkov povodní a sucha a tým prispeje k: — zabezpečeniu dostatočných zásob kvalitnej povrchovej a podzemnej vode, aká je potrebná pre trvalo udržateľné, vyvážené a spravodlivé využívanie vody, — podstatnému zníženiu znečistenia podzemnej vody, — ochrane výsostných a morských vôd a — dosiahnutiu cieľov príslušných medzinárodných dohôd, vrátane tých, ktorých cieľom je predchádzať a eliminovať znečistenie morského prostredia činnosťou spoločenstva, ktoré podľa článku 16 ods. 3 zastaví alebo postupne ukončí vypúšťanie, úniky a straty prioritných rizikových látok s konečným cieľom dosiahnuť koncentrácie približujúce sa pozaďovým hodnotám pre prirodzene sa vyskytujúce látky a hodnoty koncentrácií blížiace sa k nule pre vyrábané syntetické látky.

Článok 2

Definície

Na účely tejto smernice sa prijímajú nasledujúce definície:

1. „Povrchová voda“znamená vnútrozemskú vodu, okrem podzemnej vody; brakické vody a pobrežnú vodu, vo vzťahu k chemického stavu bude výnimočne zahŕňať tiež výsostné vody.

2. „Podzemná voda“znamená všetku vodu, ktorá je pod zemským povrchom v zóne nasýtenia a v priamom styku s pôdou alebo pôdnym podložím.

3. „Vnútrozemská voda“znamená všetku stojatú alebo tečúcu vodu na zemskom povrchu a všetku podzemnú vodu smerom k pevnine od základnej čiary, od ktorej sa meria šírka pásma výsostných vôd.

4. „Rieka“znamená útvar vnútrozemskej vody tečúcej väčšinou na zemskom povrchu, ktoré však môžu časťou svojej trasy tiecť pod zemou.

5. „Jazero“znamená útvar stojatej vnútrozemskej vody.

6. „Brakická voda“predstavuje útvary povrchovej vody v blízkosti výustení riek, ktoré majú čiastočne slaný charakter v dôsledku svojej blízkosti k pobrežným vodám, ale ktoré sú podstatne ovplyvnené prítokmi sladkej vody.

7. „Pobrežná voda“znamená povrchovú vodu, ktorá sa nachádzajú smerom k pevnine od čiary, ktorej každý bod je vo vzdialenosti jednej morskej míle na morskej strane od najbližšieho bodu základnej čiary, od ktorej sa meria šírka pásma výsostných vôd, tam kde je to primerané siahajú až po vonkajšiu hranicu brakických vôd.

8. „Umelý vodný útvar“je útvar povrchovej vody vytvorený ľudskou činnosťou.

9. „Výrazne zmenený vodný útvar“znamená útvar povrchovej vody, ktorého charakter sa v dôsledku fyzikálnych zmien spôsobených ľudskou činnosťou podstatne zmenil, ako to určí členský štát v súlade s ustanoveniami prílohy II.

10. „Útvar povrchovej vody“znamená vymedziteľný a významný prvok povrchovej vody, ako napríklad jazero, nádrž, potok, rieka alebo kanál, časť potoka, rieky alebo kanála, brakickej vody, alebo pásmo pobrežnej vody.

11. „Kolektor podzemnej vody“znamená podpovrchovú vrstvu alebo vrstvy hornín, alebo iných geologických vrstiev s dostatočnou pórovitosťou a priepustnosťou umožňujúce, buď významné prúdenie podzemnej vody, alebo odber významných množstiev podzemnej vody.

12. „Útvar podzemnej vody“znamená vymedzený objem podzemnej vody v rámci kolektora alebo kolektorov podzemnej vody.

13. „Povodie“znamená územie, z ktorého všetok povrchový odtok odteká prostredníctvom sietí potokov, riek a prípadne jazier do mora jediným vyústením, ústím alebo deltou rieky.

14. „Čiastkové povodie“znamená územie, z ktorého všetok povrchový odtok odteká prostredníctvom sústavy potokov, riek a prípadne jazier do daného miesta vodného toku (zvyčajne jazero alebo sútok riek).

15. „Správne územie povodia“znamená územie pevniny a mora tvorené jedným alebo viacerými susednými povodiami spolu s prislúchajúcimi podzemnými a pobrežnými vodami, ktoré je určené podľa článku 3 ods. 1 ako hlavná jednotka pre vodohospodársky manažment povodí.

16. „Príslušný orgán“znamená orgán alebo orgány ustanovené podľa článku 3 ods. 2 alebo 3 ods. 3.

17. „Stav povrchovej vody“je celkové vyjadrenie stavu útvaru povrchovej vody, ktorý je určený jeho ekologickým stavom alebo jeho chemickým stavom, podľa toho, ktorý z nich je horší.

18. „Dobrý stav povrchovej vody“znamená stav, ktorý dosahuje útvar povrchovej vody, ak je jeho ekologický a jeho chemický stav aspoň „dobrý“.

19. „Stav podzemnej vody“je celkové vyjadrenie stavu útvaru podzemnej vody, ktorý je určený jeho kvantitatívnym alebo chemickým stavom, podľa toho, ktorý z nich je horší.

20. „Dobrý stav podzemnej vody“znamená stav, ktorý dosahuje útvar podzemných vôd, keď je jeho kvantitatívny a jeho chemický stav aspoň „dobrý“.

21. „Ekologický stav“je vyjadrenie kvality štruktúry a funkcie vodných ekosystémov, ktoré sú spojené s povrchovými vodami, klasifikovaný v súlade s prílohou V.

22. „Dobrý ekologický stav“je stav útvaru povrchovej vody klasifikovaný takto v súlade s prílohou V.

23. „Dobrý ekologický potenciál“je stav výrazne zmeneného alebo umelého útvaru vody klasifikovaný takto v súlade s príslušnými ustanoveniami prílohy V.

24. „Dobrý chemický stav povrchových vôd“znamená chemický stav požadovaný na splnenie environmentálnych cieľov pre povrchové vody stanovených v článku 4 ods. 1 písm. a), to znamená chemický stav útvaru povrchovej vody, v ktorom dosiahnuté koncentrácie znečisťujúcich látok nepresahujú environmentálne normy kvality stanovené v prílohe IX a v súlade s článkom16 ods. 7 a ďalšími príslušnými právnymi predpismi spoločenstva ustanovujúcimi environmentálne normy kvality na úrovni spoločenstva.

25. „Dobrý chemický stav podzemnej vody“je chemický stav útvaru podzemnej vody, ktorý spĺňa všetky podmienky ustanovené v tabuľke 2.3.2 prílohy V.

26. „Kvantitatívny stav“je vyjadrenie, do akej miery je útvar podzemných vôd ovplyvnený priamymi a nepriamymi odbermi.

27. „Využiteľný zdroj podzemnej vody“znamená celkový dlhodobý priemerný ročný prítok do útvaru podzemnej vody zmenšený o dlhodobý ročný odtok potrebný na dosiahnutie cieľov ekologickej kvality v povrchových vodách, ktoré sú s ním spojené a ktoré sú ustanovené v článku 4 tak, aby sa tak zabránilo výraznému zhoršeniu ekologického stavu takýchto vôd a akémukoľvek výraznému poškodeniu s nimi spojených suchozemských ekosystémov.

28. „Dobrý kvantitatívny stav“je stav definovaný v tabuľke 2.1.2 prílohy V.

29. „Rizikové látky“znamenajú látky alebo skupiny látok, ktoré sú jedovaté, stále a sú náchylné na biologickú akumuláciu, a iné látky alebo skupiny látok, ktoré vyvolávajú rovnakú úroveň obavy.

30. „Prioritné látky“predstavujú látky určené v súlade s článkom 16 ods. 2 a uvedené v prílohe X. Medzi takéto látky patria „prioritné rizikové látky“, ktoré predstavujú látky určené v súlade s článkom 16 ods. 3 a 6, pre ktoré sa musia prijať opatrenia v súlade s článkom 16 ods. 1 a 8.

31. „Znečisťujúca látka“znamená akúkoľvek látku schopnú spôsobiť znečistenie, ide sa najmä o látky uvedené v prílohe VIII.

32. „Priame vypúšťanie do podzemnej vody“znamená vypúšťanie znečisťujúcich látok do podzemnej vody bez ich priesaku cez pôdu alebo pôdne podložie.

33. „Znečisťovanie“znamená priame alebo nepriame zavádzanie látok alebo tepla do vzduchu, vody, alebo pôdy ako výsledok ľudskej činnosti, ktoré môže byť škodlivé pre ľudské zdravie, alebo kvalitu vodných ekosystémov alebo suchozemských ekosystémov priamo závislých od vodných ekosystémov, ktoré má za následok poškodenie hmotného majetku, alebo poškodenie alebo narušenie estetických hodnôt životného prostredia a jeho iného oprávneného využívania.

34. „Environmentálne ciele“znamenajú ciele stanovené v článku 4.

35. „Norma environmentálnej kvality“znamená koncentráciu konkrétnej znečisťujúcej látky alebo skupiny znečisťujúcich látok vo vode, sedimentoch alebo živých organizmoch, ktorá sa nesmie prekročiť z dôvodu ochrany ľudského zdravia a životného prostredia.

36. „Kombinovaný prístup“znamená reguláciu vypúšťaní a emisií do povrchových vôd v súlade s prístupom stanoveným článkom 10.

37. „Voda určená na ľudskú spotrebu“má ten istý význam ako podľa smernice 80/778/EHS v znení smernice 98/83/ES.

38. „Vodohospodárske služby“ znamenajú všetky služby, ktoré poskytujú domácnostiam, verejným inštitúciám alebo pre akúkoľvek hospodársku činnosť: a) odber, vzdúvanie, akumuláciu, úpravu a distribúciu povrchovej alebo podzemnej vody, b) zariadenia na odvádzanie odpadovej vody a jej čistenie, s následným vypúšťaním do povrchovej vody.

39. „Využívanie vody“ znamená vodohospodárske služby spolu s akoukoľvek inou činnosťou určenou podľa článku 5 a prílohy II, ktorá má významný dopad na stav vôd. Tento pojem platí pre účely článku 1 a pre ekonomickú analýzu spracovanú podľa článku 5 a prílohy III, písm. b).

40. „Limitné hodnoty emisií“ znamenajú množstvo vyjadrené v určitých špecifických ukazovateľoch, koncentráciu a/alebo úroveň emisie, ktorá sa nesmie prekročiť počas jedného alebo viacerých časových období. Limitné hodnoty emisií môžu byť stanovené aj pre určité skupiny, druhy alebo kategórie látok, najmä pre látky identifikované podľa článku 16. Limitné hodnoty emisií pre látky platia obvykle v mieste, kde emisie opúšťajú zariadenie, pričom pri ich určovaní sa neberie do úvahy riedenie. Pokiaľ ide o nepriame vypúšťanie do vôd, môže sa pri stanovovaní limitných hodnôt emisií predmetným zariadeniam zohľadniť účinok čistiarne odpadových vôd za predpokladu, že je zaručená ekvivalentná úroveň ochrany životného prostredia ako celku a že nedôjde k zvýšeniu úrovne znečistenia životného prostredia.

41. „Regulácia emisií“sú opatrenia vyžadujúce špecifické zníženie emisií, napríklad stanovením limitné hodnoty emisií, alebo inak určených limitov alebo podmienky ovplyvňujúce účinky alebo iné charakteristiky emisie alebo prevádzkových podmienok, ktoré ovplyvňujú emisie. Použitie pojmu „regulácia emisií“ v tejto smernici sa v žiadnom ohľade nepovažuje za zmenu interpretácie príslušných ustanovení v súvislosti s ustanoveniami akejkoľvek inej smernice.

Článok 3

Koordinácia administratívnych úprav v rámci správnych území povodí

1. Členské štáty identifikujú jednotlivé povodia ležiace na ich štátnom území a pre účely tejto smernice ich začlenia do jednotlivých správnych území povodí. Tam jde je to vhodné, malé povodia sa môžu zlúčiť s väčšími povodiami alebo spojiť so susednými malými povodiami, aby vytvorili jednotlivé správne územia povodí. Kde podzemné vody úplne nesledujú konkrétne povodie, musia byť pričlenené k najbližšej alebo najvhodnejšej oblasti povodia. Pobrežné vody budú identifikované a začlenené k najbližšiemu alebo najvhodnejšiemu správnemu územiu alebo územiam povodí.

2. Členské štáty zabezpečia primerané administratívne usporiadanie, vrátane ustanovenia vhodného príslušného orgánu, pre uplatňovanie pravidiel tejto smernice v rámci každého správneho územia povodí ležiaceho na ich území.

3. Členské štáty zabezpečia, aby povodie pokrývajúce územie viac ako jedného členského štátu bolo začlenené do medzinárodného správneho územia povodia. Na žiadosť príslušných členských štátov Komisia sprostredkuje začlenenie do takýchto medzinárodných správnych území povodí.

Každý členský štát prijme príslušné správne opatrenia, vrátane identifikácie príslušného príslušného orgánu, pre uplatňovanie pravidiel tejto smernice v rámci tej časti každého medzinárodného správneho územia povodia, ktorá leží na jeho území.

4. Členské štáty zabezpečia, aby boli požiadavky tejto smernice na dosiahnutie environmentálnych cieľov ustanovených článkom 4, a najmä všetky programy opatrení koordinované v celom správnom území povodia. Pre medzinárodné správne územia povodí zabezpečia túto koordináciu príslušné členské štáty spoločne, pričom pre tento účel môžu použiť existujúce štruktúry vytvorené na základe medzinárodných dohôd. Komisia môže na žiadosť príslušných členských štátov sprostredkovať prijatie programov opatrení.

5. Ak správne územie povodia presahuje územie spoločenstva, príslušný členský štát alebo príslušné členské štáty sa budú snažiť o primeranú koordináciu s príslušnými nečlenskými štátmi s cieľom dosiahnutia cieľov tejto smernice v celom správnom území povodia. Členské štáty zabezpečia uplatňovanie pravidiel tejto smernice na svojom území.

6. Členské štáty môžu ustanoviť existujúci štátny alebo medzinárodný orgán za príslušný orgán na účely tejto smernice.

7. Členské štáty ustanovia príslušný orgán k termínu uvedenému v článku 24.

8. Najneskôr do šiestich mesiacov od dátumu uvedeného v článku 24 poskytnú členské štáty Komisii zoznam svojich príslušných orgánov a príslušných orgánov všetkých medzinárodných orgánov, ktorých sú členmi. O každom príslušnom orgáne poskytnú informácie uvedené v prílohe I.

9. Členské štáty budú informovať Komisiu o všetkých zmenách v informáciách poskytovaných podľa odseku 8 do troch mesiacov od nadobudnutia platnosti týchto zmien.

Článok 4

Environmentálne ciele

1. Pri realizácií programov opatrení špecifikovaných v plánoch vodohospodárskeho manažmentu povodia:

a) pre povrchové vody i) členské štáty vykonajú potrebné opatrenia na zabránenie zhoršeniu stavu všetkých útvarov povrchovej vody, v súlade s odsekmi 6 a 7 a bez toho, aby bol dotknutý odsek 8; ii) členské štáty budú chrániť, zlepšovať a obnovovať všetky útvary povrchovej vody, s ohľadom na platnosť bodu iii) pre umelé a výrazne zmenené vodné útvary, s cieľom dosiahnutia dobrého stavu povrchovej vody najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia platnosti tejto smernice, v súlade s ustanoveniami uvedenými v prílohe V, s podmienkou uplatniť predlžovanie termínov v súlade s odsekom 4 a s využitím odsekov 5, 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8; iii) členské štáty budú chrániť a zlepšovať všetky umelé a výrazne zmenené vodné útvary s cieľom dosiahnutia dobrého ekologického potenciálu a dobrého chemického stavu povrchovej vody najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, v súlade s ustanoveniami uvedenými v Prílohe V, s podmienkou uplatniť rozšírené ustanovenia v súlade s odsekom 4 a s využitím odsekov 5, 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8; iv) členské štáty zavedú potrebné opatrenia v súlade s článkom 16 ods. 1 a 8 s cieľom postupného zníženia znečistenia spôsobeného prioritnými látkami a zastavenia alebo postupného ukončenia emisií, vypúšťania a únikov prioritných rizikových látok bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia príslušných medzinárodných dohôd uvedených v článku 1 pre príslušné zmluvné strany;

b) pre podzemné vody i) členské štáty zavedú potrebné opatrenia na zabránenie alebo obmedzenie vstupu znečisťujúcich látok do podzemnej vody a na zabránenie zhoršenia stavu všetkých útvarov podzemnej vody, v súlade s odsekmi 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8 tohoto článku a s ohľadom na ustanovenia článku 11 ods. 3 písm. j); ii) členské štáty budú chrániť, zlepšovať a obnovovať všetky útvary podzemnej vôd, zabezpečia rovnováhu medzi odberom a dopĺňaním podzemnej vody s cieľom dosiahnutia dobrého stavu podzemných vôd najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia platnosti tejto smernice v súlade s ustanoveniami uvedenými v prílohe V, s podmienkou uplatniť predĺženie termínov v súlade s odsekom 4 a s využitím odsekov 5, 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8 tohto článku a s ohľadom na ustanovenia článku 11 ods. 3 písm. j); iii) členské štáty zavedú potrebné opatrenia na zvrátenie každého významného a trvalo vzostupného trendu koncentrácie každej znečisťujúcej látky, ktorý je spôsobený ľudskou činnosťou, s cieľom postupného zníženia znečistenia podzemnej vody. Opatrenia na dosiahnutie zvrátenia nepriaznivého trendu budú uplatňované v súlade s odsekmi 2, 4 a 5 článku 17, berúc do úvahy uplatniteľné normy ustanovené príslušnými právnymi predpismi spoločenstva, v súlade s ustanoveniami odsekov 6 a 7 a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8;

c) pre chránené oblasti členské štáty dosiahnu súlad so všetkými normami a cieľmi do 15 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pokiaľ nie je uvedené inak v právnych predpisoch spoločenstva, podľa ktorých boli jednotlivé chránené oblasti ustanovené.

▼M6

Pokiaľ ide o Mayotte ako najvzdialenejší región v zmysle článku 349 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „Mayotte“), lehota uvedená v písmene a) bodoch ii) a iii), v písmene b) bode ii) a v písmene c) je 22. december 2021.

▼B

2. Ak sa na daný vodný útvar vzťahuje viac ako jeden z cieľov podľa odseku 1, uplatní sa najprísnejší z nich.

3. Členské štáty môžu označiť útvar povrchovej vody za umelý alebo výrazne zmenený v prípade, ak:

a) zmeny hydromorfologických charakteristík tohoto útvaru potrebné na dosiahnutie dobrého ekologického stavu by mali výrazné negatívne účinky na: i) životné prostredie v širšom okolí; ii) plavbu, vrátane prístavných zariadení, alebo rekreáciu; iii) činnosti, pre účely ktorých je voda akumulovaná, napríklad zásobovanie pitnou vodou, výroba energie alebo zavlažovanie; iv) úpravu vodných pomerov vôd, protipovodňovú ochranu, odvodňovanie pôdy, alebo v) iné činnosti rovnako dôležité pre trvalo udržateľné rozvojové aktivity ľudstva;

b) prospešné ciele, ktorým slúžia umelé alebo modifikované charakteristiky vodného útvaru, nie je možné v dostatočnej miere dosiahnuť z dôvodov technickej uskutočniteľnosti alebo neúmerných nákladov inými prostriedkami, ktoré sú podstatne lepšou environmentálnou voľbou. Takéto označenie a dôvody budú preto konkretizované v plánoch vodohospodárskeho manažmentu v povodiach vyžadovaných podľa článku 13 a preverované každých šesť rokov.

4. ►M6 Lehoty stanovené v odseku 1 môžu byť predĺžené na účely postupného dosahovania cieľov pre vodné útvary za predpokladu, že nenastane žiadne ďalšie zhoršenie stavu ovplyvneného vodného útvaru, keď budú splnené všetky nasledujúce podmienky: ◄

a) členské štáty zistia, že všetky potrebné zlepšenia stavu vodných útvarov nie je možné dosiahnuť v dostatočnej miere v časových reláciách stanovených v tomto odseku aspoň z jedného z týchto dôvodov: i) miera požadovaných zlepšení sa dá dosiahnuť iba v etapách, ktoré z dôvodov technickej realizácie presahujú časový harmonogram; ii) dokončenie realizácie opatrení na zlepšenie by bolo neprimerane nákladné v rámci časového harmonogramu; iii) prírodné podmienky neumožňujú včasné zlepšenie stavu vodného útvaru.

b) Predĺženie konečného termínu a dôvody preň sú konkrétne uvedené a vysvetlené v pláne vodohospodárskeho manažmentu v povodiach podľa článku 13.

c) Predĺženia budú obmedzené maximálne na obdobie dvoch ďalších aktualizácií plánu vodohospodárskeho manažmentu v povodí, s výnimkou prípadov, keď sú prírodné podmienky také, že ciele nie je možné dosiahnuť v priebehu tohto obdobia.

d) Súhrn opatrení požadovaných podľa článku 11, ktoré sa považujú za nutné pre postupné dosiahnutie požadovaného stavu vodných útvarov do uplynutia predĺženého konečného termínu, dôvody pre akékoľvek podstatné oneskorenie pri realizácii týchto opatrení a predpokladaný časový harmonogram pre ich vykonávanie sa uvádzajú v pláne vodohospodárskeho manažmentu v povodí. Prehľad vykonávania týchto opatrení a súhrn všetkých doplnkových opatrení sa zahŕňa do aktualizácie plánu vodohospodárskeho manažmentu v povodí.

5. Členské štáty môžu pre určité vodné útvary pripustiť dosiahnutie menej prísnych environmentálnych cieľov ako tých, ktoré sú požadované podľa odseku 1, keď sú tieto útvary tak ovplyvnené ľudskou činnosťou, ako je určené v článku 5 ods. 1 alebo ich prirodzený stav je taký, že dosiahnutie týchto cieľov by bolo neuskutočniteľné alebo neprimerane nákladné pri splnení všetkých nasledujúcich podmienok:

a) environmentálne a sociálno-hospodárske potreby zabezpečované takouto ľudskou činnosťou nie je možné dosiahnuť inými prostriedkami, ktoré sú podstatne lepšou environmentálnou voľbou nepredstavujúcou neprimerané náklady;

b) členské štáty zaručia, — že povrchová voda dosiahnu najlepší možný ekologický a chemický stav s ohľadom na dopady, ktorým sa nebolo možné vyhnúť kvôli povahe danej ľudskej činnosti alebo znečistenia, — čo najmenšie možné zmeny dobrého stavu podzemnej vody, vzhľadom k dopadom, ktorým sa nebolo možné vyhnúť kvôli povahe danej ľudskej činnosti alebo znečistenia;

c) že nedôjde k žiadnemu ďalšiemu zhoršeniu stavu ovplyvneného vodného útvaru;

d) že stanovenie menej prísnych environmentálnych cieľov a dôvody pre ne budú konkrétne uvedené v pláne vodohospodárskeho manažmentu v povodí, požadovanom podľa článku 13 a tieto ciele sa budú preverovať každých šesť rokov.

6. Dočasné zhoršenie stavu vodných útvarov sa nebude považovať za porušenie požiadaviek tejto smernice, ak je výsledkom pôsobenia výnimočných alebo nepredvídateľných prírodných síl alebo vyššej moci, najmä mimoriadne silných povodní a dlhodobého sucha, alebo dôsledkom nepredvídateľných havárií, ak boli splnené všetky nasledujúce podmienky:

a) uskutočnia sa všetky realizovateľné kroky, aby sa zabránilo ďalšiemu zhoršovaniu stavu a neohrozovalo sa dosiahnutie cieľov tejto smernice v iných vodných útvaroch, ktoré nie sú ovplyvnené týmito mimoriadnymi okolnosťami;

b) podmienky, za ktorých možno deklarovať, že došlo k mimoriadnej situácii vrátane prijatia vhodných indikátorov, sú ustanovené v pláne vodohospodárskeho manažmentu povodia;

c) opatrenia, ktoré je potrebné realizovať v takýchto mimoriadnych situáciách, sú zahrnuté v programe opatrení a neohrozia obnovu kvality vody vodného útvaru, keď mimoriadne okolnosti pominú;

d) účinky nepredvídateľných mimoriadnych okolností sa každoročne preskúmajú a s ohľadom na dôvody ustanovené odsekom 4 písm. a) sa podniknú všetky realizovateľné opatrenia s cieľom čo najskôr obnoviť taký stav vodného útvaru, aký bol pred mimoriadnou udalosťou a

e) súhrn účinkov okolností a opatrení prijatých v súlade s písmenami a) a d) bude zahrnutý v nasledujúcej aktualizácii plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia.

7. Členské štáty neporušia túto smernicu, keď:

— je neúspech pri dosahovaní dobrého stavu podzemnej vody, dobrého ekologického stavu, prípadne dobrého ekologického potenciálu, alebo pri predchádzaní zhoršenia stavu útvaru povrchovej alebo podzemnej vody dôsledkom nových modifikácií fyzikálnych vlastností útvaru povrchových vôd alebo zmien úrovne hladiny útvarov podzemnej vody, alebo

— sa nepodarí zabrániť zhoršeniu stavu útvaru povrchovej vody z veľmi dobrého na dobrý v dôsledku nových trvalo udržateľných rozvojových činností človeka

a súčasne sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

a) uskutočnia sa všetky realizovateľné kroky na obmedzenie nepriaznivého dopadu na stav vodného útvaru;

b) dôvody úprav alebo zmien sú menovite uvedené a vysvetlené v pláne vodohospodárskeho manažmentu povodia vyžadovaného článkom 13 a ciele sa vyhodnotia každých šesť rokov;

c) dôvody pre tieto úpravy alebo zmeny sú dôvodmi nadradeného verejného záujmu a/alebo prínos z dosiahnutia cieľov stanovených v odseku 1 pre životné prostredie a spoločnosť prevažuje nad prínosom nových úprav alebo zmenami pre ľudské zdravie, udržaním ľudskej bezpečnosti alebo trvalo udržateľným rozvojom a

d) očakávané prínosy týchto úprav alebo zmien vodného útvaru, nie je možné z dôvodov technickej realizovateľnosti alebo neprimeraných nákladov dosiahnuť inými prostriedkami, ktoré sú podstatne lepšou environmentálnou voľbou.

8. Členské štáty pri uplatňovaní odsekov 3, 4, 5, 6 a 7 zabezpečia, aby ich uplatňovanie natrvalo nevylučovalo alebo neohrozovalo dosiahnutie cieľov tejto smernice v iných vodných útvaroch daného správneho územia povodia a aby bolo v súlade s vykonávaním ďalšej environmentálnej právnej úpravy spoločenstva.

9. Musia byť uskutočnené kroky, ktoré zabezpečia, že uplatňovanie nových ustanovení, vrátane odsekov 3, 4, 5, 6 a 7 zaručí aspoň takú istú úroveň ochrany ako existujúca právna úprava spoločenstva.

Článok 5

Charakteristiky správneho územia povodia, preskúmanie vplyvov ľudskej činnosti na životné prostredie a ekonomická analýza využívania vôd

1. Každý členský štát zabezpečí, aby sa pre každú správne územie povodia alebo pre časť medzinárodnej oblasti povodí nachádzajúcej sa na jeho území uskutočnila:

— analýza jeho charakteristík,

— preskúmanie vplyvov ľudskej činnosti na stav povrchových a podzemných vôd a

— ekonomická analýza využívania vody

a to podľa technických špecifikácií uvedených v prílohách II a III a tak, aby bolo ich spracovanie ukončené nanjeskôr do štyroch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

2. Analýzy a prieskumy uvedené v odseku 1 budú prehodnotené a v prípade potreby aktualizované najneskôr do 13 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne každých šesť rokov.

Článok 6

Register chránených oblastí

1. Členské štáty zabezpečia vytvorenie registra alebo registrov všetkých oblastí ležiacich v každom správnom území povodia, ktoré boli označené ako vyžadujúce si zvláštnu ochranu podľa príslušnej právnej úpravy spoločenstva týkajúcej sa ochrany ich povrchovej a podzemnej vody alebo zachovania prírodných biotopov a rastlinných a živočíšnych druhov priamo závislých na vode. Tiež zabezpečia dokončenie spracovania registra najneskôr do štyroch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

2. Register alebo registre budú zahŕňať všetky vodné útvary identifikované podľa článku 7 ods. 1 a všetky chránené oblasti uvedené v prílohe IV.

3. Register alebo registre chránených oblastí každého správneho územia povodia budú sústavne revidované a aktualizované.

Článok 7

Vody využívané na odber pitnej vody

1. Členské štáty určia v každom správnom území povodia:

— všetky vodné útvary využívané na odber vody určenej na ľudskú spotrebu, ktoré poskytujú v priemere viac ako 10 m3 za deň alebo slúžia viac ako 50 osobám,

— tie vodné útvary, pre ktoré sa uvažuje s využitím na tento účel.

Členské štáty budú v súlade s prílohou V monitorovať tie vodné útvary, ktoré podľa prílohy V poskytujú v priemere viac ako 100 m3 za deň.

2. Okrem splnenia cieľov ustanovených článkom 4 v súlade s požiadavkami tejto smernice pre povrchové vody a kvalitatívnych požiadaviek ustanovených na úrovni spoločenstva článkom 16, členské štáty zabezpečia pre každý vodný útvar identifikovaný podľa odseku 1, aby použitý spôsob úpravy vody v súlade s právnymi predpismi spoločenstva zabezpečoval výstupnú kvalitu upravenej vody, ktorá bude aj v súlade s požiadavkami smernice 80/778/EHS v znení smernice 98/83/ES.

3. Členské štáty zabezpečia nevyhnutnú ochranu identifikovaných vodných útvarov, s cieľom vylúčiť zhoršenie ich kvality a aby sa znížila miera úpravy potrebná na výrobu pitnej vody. Členské štáty môžu zriadiť ochranné pásma pre tieto vodné útvary.

Článok 8

Monitorovanie stavu povrchovej vody, stavu podzemnej vody a chránených oblastí

1. Členské štáty zabezpečia vytvorenie programov pre monitorovanie stavu vody, aby sa vytvoril zosúladený a komplexný prehľad stavu vody v každom správnom území povodia:

— pre povrchové vody takéto programy budú zahŕňať: — i) objem a hladinu alebo prietok v rozsahu zodpovedajúcom stanoveniu ekologickému a chemickému stavu a ekologickému potenciálu a ii) ekologický stav, chemický stav a ekologický potenciál;

— programy monitoringu podzemných vôd budú obsahovať sledovanie chemického a kvantitatívneho stavu,

— vyššie uvedené programy monitorovania chránených oblastí budú v chránených oblastiach doplnené o tie špecifikácie, ktoré sú obsiahnuté v legislatívnej úprave spoločenstva, na základe ktorých boli jednotlivé chránené oblasti ustanovené.

2. Tieto programy nadobudnú účinnosť najneskôr do šiestich rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pokiaľ to v príslušných právnych predpisoch nie je uvedené ináč. Takýto monitoring bude v súlade s požiadavkami prílohy V.

▼M2

3. Stanovia sa technické špecifikácie a štandardizované metódy analýzy a monitorovania stavu vôd. Uvedené opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 21 ods. 3.

▼B

Článok 9

Úhrada nákladov za vodohospodárske služby

1. Členské štáty zohľadnia princíp úhrady nákladov za vodohospodárske služby vrátane nákladov na ochranu životného prostredia a na zdroje, majúc na zreteli ekonomickú analýzu vykonanú v súlade s prílohou III a najmä v súlade s princípom „znečisťovateľ platí“.

Do roku 2010 členské štáty zabezpečia

— aby cenová politika v oblasti vôd dostatočne motivovala užívateľov k efektívnemu využívaniu vodných zdrojov, čím prispejú k dosiahnutiu environmentálnych cieľov tejto smernice,

— primeraný príspevok rozličných spôsobov využívania vody k úhrade nákladov za vodohospodárske služby rozčlenený aspoň na priemysel, domácnosti a poľnohospodárstvo, vychádzajúci z ekonomickej analýzy uskutočnenej podľa prílohy III so zohľadnením princípu „znečisťovateľ platí“.

Členské štáty môžu pritom prihliadať na sociálne, environmentálne a ekonomické dôsledky tejto úhrady, ako aj geografické a klimatické podmienky ovplyvneného regiónu alebo regiónov.

2. Členské štáty budú v plánoch vodohospodárskeho manažmentu povodia informovať o plánovaných opatreniach na vykonávanie ustanovení odseku 1, ktoré majú prispieť k dosiahnutiu environmentálnych cieľov tejto smernice a o príspevku rozličných spôsobov využívania vody k úhrade nákladov za vodohospodárske služby.

3. Žiadne ustanovenie tohoto článku nesmie brániť financovaniu jednotlivých preventívnych alebo nápravných opatrení na dosiahnutie cieľov tejto smernice.

4. Členské štáty neporušia túto smernicu, ak sa v súlade so zavedenou praxou rozhodnú pre tento účel nepoužiť ustanovenia druhej vety odseku 1 a príslušné ustanovenia odseku 2 pre určitý spôsob využívania vody, ak to neohrozuje účely a dosiahnutie cieľov tejto smernice. Členské štáty budú v plánoch vodohospodárskeho manažmentu povodia informovať o dôvodoch neuplatnenia plného znenia druhej vety odseku 1.

Článok 10

Kombinovaný prístup k bodovým a difúznym zdrojom znečistenia

1. Členské štáty zabezpečia, aby bolo každé vypúšťanie do povrchových vôd uvedené v odseku 2 regulované podľa kombinovaného prístupu ustanoveného v tomto článku.

2. Členské štáty zabezpečia ustanovenie a/alebo vykonávanie:

a) regulácie emisií na základe najlepších dostupných techník (BAT), alebo

b) príslušných limitných hodnôt emisií, alebo

c) v prípade difúznych vplyvov, regulácií, vrátane ak je to účelné, aj najlepších environmentálnych postupov

stanovených v:

— Smernici Rady č. 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečistenia ( 19 ),

— Smernici Rady č. 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd ( 20 ),

— Smernici Rady č. 91/676/EHS 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov ( 21 ),

— smerniciach prijatých v zmysle článku 16 tejto smernice,

— smerniciach uvedených v prílohe IX,

— akomkoľvek ďalšom príslušnom právnom predpise spoločenstva

najneskôr do 12-tich rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pokiaľ nie je v príslušnom legislatívnom predpise ustanovené ináč.

3. Ak si kvalitatívny cieľ alebo norma kvality, zavedená či už podľa tejto smernice, smerníc uvedených v prílohe IX alebo podľa akejkoľvek inej právnej úpravy spoločenstva, vyžaduje prísnejšie podmienky ako tie, ktoré vyplynú z uplatňovania odseku 2, budú podľa nich ustanovené prísnejšie regulácie emisií.

Článok 11

Program opatrení

1. Každý členský štát zabezpečí pre každé správne územie povodia alebo pre časť medzinárodného správneho územia povodia na svojom území zavedenie programu opatrení, so zreteľom na výsledky analýz požadovaných podľa článku 5, pre dosiahnutie cieľov stanovených podľa článku 4. Takéto programy opatrení sa môžu odvolávať na opatrenia vyplývajúce z právnej úpravy prijatej na národnej úrovni a pokrývajúce celé územie členského štátu. Tam, kde je to účelné, môže členský štát prijať opatrenia uplatniteľné vo všetkých správnych územiach povodí a/alebo v častiach medzinárodných správnych území povodí ležiacich na jeho území.

2. Každý program opatrení bude zahŕňať „základné“ opatrenia špecifikované v odseku 3, a v prípade potreby „doplnkové“ opatrenia.

3. „Základné opatrenia“ sú minimálne požiadavky, ktoré treba splniť a ktoré pozostávajú z:

a) tých opatrení, ktoré sú potrebné na vykonávanie právnych predpisov spoločenstva pre ochranu vôd vrátane opatrení požadovaných právnymi predpismi uvedenými v článku 10 a v časti A prílohy VI;

b) opatrení, ktoré sa považujú za zodpovedajúce účelom článku 9;

c) opatrení na podporu efektívneho a trvalo udržateľného využívania vody, aby sa zabránilo ohrozeniu dosiahnutia cieľov ustanovených článkom 4;

d) opatrení na splnenie požiadaviek článku 7, vrátane opatrení na zabezpečenie takej kvality vody, aby sa znížila miera potrebnej úpravy pri výrobe pitnej vody;

e) regulácií odberu sladkej povrchovej a podzemnej vody a vzdúvania sladkej povrchovej vody, vrátane registra alebo registrov odberov vody a požiadavky predchádzajúceho povolenia odberu a vzdúvania. Tieto regulácie sa budú pravidelne preverovať a podľa potreby aktualizovať. Členské štáty môžu vyňať z týchto regulácií odbery alebo vzdúvania, ktoré nemajú významný vplyv na stav vody;

f) regulácií, vrátane požiadavky na predchádzajúce povolenie na umelé dopĺňanie alebo nadlepšovanie útvarov podzemnej vody. Využívaná voda sa môže získavať z akejkoľvek povrchovej alebo podzemnej vody, za predpokladu, že využívanie zdroja neohrozí dosiahnutie jeho environmentálnych cieľov alebo cieľov ustanovených pre doplňovaný alebo nadlepšovaný útvar podzemnej vody. Tieto regulačné opatrenia budú pravidelne revidované a podľa potreby aktualizované;

g) požiadavky predchádzajúcej regulácie vypúšťaní z bodových zdrojov, ktoré môžu spôsobiť znečistenie vôd, ako je zákaz vypúšťania znečisťujúcich látok do vody, alebo na predchádzajúceho povolenia alebo registrácie založenej na všeobecne záväzných pravidlách stanovujúcich reguláciu emisií pre príslušné znečisťujúce látky, vrátane regulácií v súlade s článkami 10 a 16. Tieto regulačné opatrenia budú pravidelne preverované a podľa potreby aktualizované;

h) opatrení na prevenciu alebo reguláciu vstupu znečisťujúcich látok z difúznych zdrojov, ktoré môžu spôsobiť znečistenie vôd. Regulácie môžu mať formu požiadavky na predchádzajúce opatrenie, napríklad zákaz vypúšťania znečisťujúcich látok do vôd, predchádzajúceho povolenia alebo registrácie založenej na všeobecne záväzných pravidlách, ak takáto požiadavka nie je zabezpečená iným spôsobom v súlade s právnou úpravou spoločenstva. Tieto regulačné opatrenia budú pravidelne prehodnocované a podľa potreby aktualizované;

i) opatrení pre akékoľvek iné významné nepriaznivé vplyvy na stav vody určený v súlade s článkom 5 a podľa prílohy II, najmä opatrení na zabezpečenie toho, aby hydromorfologické podmienky vodných útvarov boli v súlade s dosiahnutím požadovaného ekologického stavu alebo dobrého ekologického potenciálu vo vodných útvaroch označených ako umelé alebo výrazne zmenené. Regulačné opatrenia na tento účel môžu mať formu požiadavky na predchádzajúce povolenie alebo registráciu založenú na všeobecne záväzných pravidlách, ak takáto požiadavka nie je zabezpečená iným spôsobom v súlade s právnymi predpismi spoločenstva. Takéto regulačné opatrenia budú pravidelne prehodnocované a podľa potreby aktualizované;

j) zákazu priameho vypúšťania znečisťujúcich látok do podzemnej vody s ohľadom na nasledujúce ustanovenia: Členské štáty môžu povoliť spätnú injektáž vody využívanej na geotermálne účely do toho istého kolektora podzemnej vody. Môžu tiež vydať povolenie s vymedzením podmienok pre: — injektáž vody obsahujúcej látky pochádzajúce z výkonu prieskumu a ťažby uhľovodíkov alebo banských činností a injektáž technologickej vody do geologických formácií, z ktorých boli vyťažené uhľovodíky alebo iné látky, alebo do geologických formácií, ktoré sú vzhľadom na prírodné pomery trvalo nevhodné na iné účely. Tieto injektáže nesmú obsahovať iné látky, ako sú látky vznikajúce pri vyššie uvedených činnostiach, — spätnú injektáž podzemnej vody odčerpávanej z baní a lomov alebo pri výstavbe, alebo údržbe pozemných stavieb, — injektáž zemného plynu alebo skvapalneného propan-butanu (LPG) na účely skladovania do geologických formácií, ktoré sú kvôli prírodným pomerom trvalo nevhodné na iné účely, ▼M4 — vtláčanie prúdov oxidu uhličitého na účely ukladania do geologických jednotiek, ktoré sú z prirodzených dôvodov trvale nevhodné na iné účely, ak je toto vtláčanie vykonávané v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES z 23. apríla 2009 o geologickom ukladaní oxidu uhličitého ( 22 ) alebo vyňaté z rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice podľa jej článku 2 ods. 2, ▼B — injektáž zemného plynu alebo skvapalneného propan-butanu (LPG) na účely skladovania do iných geologických formácií, ak je potreba zaistenia dodávky plynu nadradeným záujmom a ak je injektáž vykonaná spôsobom, ktorý zabráni akémukoľvek nebezpečenstvu zhoršenia kvality akejkoľvek prijímajúcej podzemnej vody v súčasnosti aj v budúcnosti, — výstavbu, inžinierske a stavebné práce alebo iné podobné činnosti prichádzajúce do styku s podzemnou vodou. Na tieto účely môžu členské štáty určiť, že takéto činnosti sa považujú za schválené, ak sa uskutočňujú v súlade so všeobecne záväznými pravidlami ustanovenými členským štátom pre tieto činnosti, — vypúšťanie malých množstiev látok na vedecké účely pre charakterizovanie, ochranu alebo ozdravenie vodných útvarov v obmedzenom, striktne nevyhnutnom, množstve na dané účely za predpokladu, že takéto vypúšťania nebudú ústupkom vzhľadom k dosiahnutiu environmentálnych cieľov stanovených pre tento útvar podzemnej vody;

k) prijatie opatrení v súvislosti s činnosťou uskutočňovanou podľa článku 16 na odstránenie znečistenia povrchových vôd spôsobeného látkami špecifikovanými v zozname prioritných látok dohodnutých podľa článku 16 ods. 2 a na postupné znižovanie znečistenia spôsobeného inými látkami, ktoré by zabránilo členským štátom dosiahnuť ciele stanovené v článku 4 pre útvary povrchových vôd;

l) prijatie akýchkoľvek opatrení potrebných na predchádzanie významným únikom znečisťujúcich látok z technických zariadení a na zabránenie a/alebo zníženie vplyvu náhodného havarijného znečistenia, napríklad v dôsledku povodní, vrátane dôkladných detekčných alebo výstražných systémov takýchto udalostí, vrátane, v prípade havarijných udalostí, ktoré sa nedajú rozumne predvídať, všetkých vhodných opatrení na zníženie rizikapre vodné ekosystémy.

4. „Doplnkové“ opatrenia sú opatrenia navrhnuté a zavedené dodatočne kzákladným opatreniam s cieľom dosiahnutia cieľov stanovených podľa článku 4. Časť B prílohy VI obsahuje otvorený zoznam takýchto opatrení.

Členské štáty môžu prijať aj ďalšie doplnkové opatrenia na zabezpečenie dodatočnej ochrany alebo zlepšenia stavu vôd spadajúcich do kompetencie tejto smernice, vrátane vykonávania príslušných medzinárodných dohôd uvedených v článku 1.

5. Ak výsledky monitorovania alebo iné údaje naznačujú, že dosiahnutie cieľov stanovených pre vodný útvar podľa článku 4 nie je pravdepodobné, členský štát zabezpečí:

— preskúmanie príčin možného neúspechu,

— primerané preskúmanie a revíziu príslušných povolení a oprávnení,

— primerané preverenie a podľa potreby prispôsobenie monitorovacích programov a

— zavedenie doplnkových opatrení potrebných na dosiahnutie stanovených cieľov vrátane, ak je to potrebné, zavedenia prísnejších environmentálnych noriem kvality podľa postupov stanovených v prílohe V.

Ak sú tieto príčiny výsledkom mimoriadnych nepredvídateľných okolností spôsobených prírodnými silami alebo vyššou mocou, najmä extrémne povodne a dlhodobé suchá, členské štáty môžu určiť doplnkové opatrenia za prakticky nerealizovateľné s ohľadom na článok 4 ods. 6.

6. Pri vykonávaní opatrení podľa odseku 3 podniknú členské štáty všetky primerané opatrenia, aby sa nezvýšilo znečistenie morských vôd. Bez dotknutia existujúcich právnych predpisov, výkon opatrení v súlade s odsekom 3 nesmie viesť v žiadnom prípade, či už priamo alebo nepriamo, k zvýšenému znečisteniu povrchových vôd. Táto požiadavka sa nebude uplatňovať v prípadoch, ak by mala za následok zvýšené znečistenie životného prostredia ako celku.

7. Programy opatrení budú ustanovené najneskôr do deviatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a všetky opatrenia budú funkčné najneskôr do 12 rokov od tohto dátumu.

▼M6

Pokiaľ ide o Mayotte, prvá lehota uvedená v prvom pododseku je 22. december 2015 a druhá 22. december 2018.

▼B

8. Programy opatrení budú preverované a podľa potreby aktualizované najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne každých šesť rokov. Všetky nové alebo revidované opatrenia ustanovené aktualizovaným programom budú funkčné do troch rokov od ich ustanovenia.

▼M6

Pokiaľ ide o Mayotte, lehota uvedená v prvom pododseku je 22. december 2021.

▼B

Článok 12

Problémy, ktoré sa nedajú riešiť na úrovni členského štátu

1. Ak členský štát zistí skutočnosť, ktorá má vplyv na jeho vodné hospodárstvo, ale tento členský štát ju nemôže riešiť, môže oznámiť túto skutočnosť Komisii a ktorémukoľvek inému príslušnému členskému štátu s odporúčaniami na jej vyriešenie.

2. Komisia odpovie na každú správu alebo odporúčanie členských štátov v priebehu šiestich mesiacov.

Článok 13

Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia

1. Členské štáty zabezpečia vypracovanie plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia pre každé správne územie povodia ležiace úplne na ich území.

2. V prípade medzinárodného správneho územia povodia patriaceho úplne do územia spoločenstva zabezpečia členské štáty koordináciu s cieľom vypracovania jediného medzinárodného plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia. Ak sa takýto medzinárodný plán vodohospodárskeho manažmentu povodia nevypracuje, členské štáty vypracujú plány vodohospodárskeho manažmentu povodia pokrývajúce aspoň tie časti medzinárodného správneho územia povodia, ktoré patria k ich územiu, aby dosiahli ciele tejto smernice.

3. V prípade medzinárodného správneho územia povodia siahajúceho za hranice spoločenstva, členské štáty sa budú snažiť vypracovať jediný plán vodohospodárskeho manažmentu povodia, a ak to nebude možné, plán bude pokrývať aspoň časť medzinárodného správneho územia povodia ležiaceho na území príslušného členského štátu.

4. Plán vodohospodárskeho manažmentu povodia bude zahŕňať informácie uvedené v prílohe VII.

5. Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia môžu byť doplnené vypracovaním podrobnejších programov a plánov manažmentu pre čiastkové povodie, sektor, problém, určitý typ vôd, ktoré sa budú zaoberať jednotlivými aspektmi hospodárenia s vodou. Vykonávanie týchto opatrení nezbavuje členské štáty žiadnych záväzkov vyplývajúcich z ostatných častí tejto smernice.

6. Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia budú zverejnené najneskôr do deviatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

▼M6

Pokiaľ ide o Mayotte, lehota uvedená v prvom pododseku je 22. december 2015.

▼B

7. Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia budú revidované a aktualizované najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne každých šesť rokov.

▼M6

Pokiaľ ide o Mayotte, lehota uvedená v prvom pododseku je 22. december 2021.

▼B

Článok 14

Informovanie verejnosti a konzultácie s verejnosťou

1. Členské štáty budú podporovať aktívnu účasť všetkých zainteresovaných strán na vykonávanie tejto smernice, najmä pri vypracovaní, prehodnocovaní a aktualizovaní plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia. Členské štáty zabezpečia, že pre každé správne územie povodia zverejnia a predložia na pripomienkovanie verejnosti vrátane užívateľov:

a) časový harmonogram a pracovný program na vypracovanie plánu, vrátane ustanovenia opatrení týkajúcich sa konzultácií, ktoré sa majú realizovať aspoň tri roky pred začiatkom obdobia, na ktoré sa plán vzťahuje;

b) predbežný prehľad dôležitých problémov hospodárenia s vodou zistených v povodí aspoň dva roky pred začiatkom obdobia, na ktoré sa plán vzťahuje;

c) kópií návrhu plánu vodohospodárskeho manažmentu v povodí aspoň jeden rok pred začiatkom obdobia, na ktoré sa plán vzťahuje.

Na požiadanie sa umožní prístup k podkladom a informáciám použitým pri spracovaní návrhu plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia.

2. Členské štáty poskytnú aspoň šesť mesiacov na podanie písomných pripomienok k týmto dokumentom, aby sa umožnila aktívna účasť a konzultácie.

3. Odseky 1 a 2 budú platiť rovnako pre aktualizované plány vodohospodárskeho manažmentu povodia.

Článok 15

Predkladanie správ

1. Členské štáty zašlú kópie plánov vodohospodárskeho manažmentu v povodí a všetkých následných aktualizácií Komisii a každému príslušnému členskému štátu najneskôr do troch mesiacov od ich zverejnenia:

a) v prípade správnych území povodí nachádzajúcich sa výlučne na území členského štátu, všetky plány vodohospodárskeho manažmentu povodia pokrývajúce príslušné štátne územie a uverejnené podľa článku 13;

b) v prípade medzinárodného správneho územia povodia, aspoň tú časť plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia, ktorá pokrýva územie členského štátu.

2. Členské štáty predložia súhrnné správy o:

— analýzach požadovaných podľa článku 5 a

— monitorovacích programoch navrhnutých podľa článku 8

spracované na účely prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia do troch mesiacov od ich dokončenia.

3. Členské štáty predložia do troch rokov od zverejnenia každého plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia alebo jeho aktualizácie podľa článku 13 priebežnú správu popisujúcu pokrok dosiahnutý vo vykonávaní plánovaného programu opatrení.

Článok 16

Stratégie zabraňujúce znečisteniu vôd

1. Európsky parlament a Rada prijmú konkrétne opatrenia proti znečisťovaniu vôd jednotlivými znečisťujúcimi látkami alebo skupinami znečisťujúcich látok predstavujúcich významné riziko pre vodné prostredie alebo prostredníctvom vodného prostredia, vrátane rizík pre vody využívané na odber pitnej vody. Príslušné opatrenia budú zamerané na významnú redukciu týchto znečisťujúcich látok, a v prípade prioritných rizikových látok určených článkom 2 ods. 30, na zastavenie alebo postupné ukončenie vypúšťania, emisií a únikov. Takéto opatrenia budú prijaté na základe návrhov predložených Komisiou v súlade s postupmi vymedzenými v zmluve.

2. Komisia predloží návrh ustanovujúci zoznam prioritných látok vybraných spomedzi tých, ktoré predstavujú významné riziko pre vodné prostredie alebo prostredníctvom vodného prostredia. Pre uskutočnenie opatrení budú zoradené látky na základe rizika, ktoré predstavujú pre vodné prostredie alebo prostredníctvom vodného prostredia určeného podľa:

a) hodnotenia rizika podľa nariadenia Rady (EHS) 793/93 ( 23 ), smernice Rady 91/414/EHS ( 24 ) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES ( 25 ) alebo

b) výberového hodnotenia rizík (podľa metodiky nariadenia Rady (EHS) 793/93) zameraných výlučne na vodnú ekotoxicitu a na toxicitu pre človeka prostredníctvom vodného prostredia.

Ak je to nevyhnutné pre dodržanie časového harmonogramu ustanoveného v odseku 4, budú pri uskutočnení opatrení zoradené látky na základe rizika, ktoré predstavujú pre vodné prostredie alebo prostredníctvom vodného prostredia, ktoré sa určí zjednodušeným postupom hodnotenia na základe rizík založených na vedeckých princípoch s dôrazom na:

— zistenia týkajúce sa vlastného rizika spojeného s príslušnou látkou, konkrétne jej vodnej ekotoxicity a toxicity pre človeka prostredníctvom expozičných ciest vodou a

— zistenia z monitoringu rozsiahleho znečistenia životného prostredia a

— iné preukázané faktory, ktoré môžu indikovať možnosť rozsiahleho znečistenia životného prostredia, napríklad rozsah výroby alebo používania predmetnej látky a spôsoby jej používania.

3. Návrh Komisie určí aj prioritné rizikové látky. Pritom zohľadní výber látok, ktorý je predmetom záujmu príslušných právnych predpisov spoločenstva týkajúcej sa nebezpečných látok alebo príslušných medzinárodných dohôd.

▼M5

4. Komisia preskúma prijatý zoznam prioritných látok najneskôr do štyroch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne aspoň každých šesť rokov a podľa potreby predloží návrhy.

▼B

5. Pri príprave svojho návrhu zohľadní Komisia odporúčania vedeckého výboru pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie, členských štátov, Európskeho parlamentu, Európskej agentúry pre životné prostredie, výskumných programov Spoločenstva, medzinárodných organizácií, v ktorých je spoločenstvo členom, európskych podnikateľských organizácií vrátane tých, ktoré reprezentujú malé a stredné podniky, európskych environmentálnych organizácií a ďalšie dostupné relevantné informácie.

6. Pre prioritné látky Komisia predloží návrhy regulácie pre:

— postupné zníženie vypúšťania, emisií a únikov predmetných látok, najmä

— zastavenie alebo postupné ukončenie vypúšťania, emisií a únikov látok identifikovaných v súlade s odsekom 3, vrátane primeraného časového harmonogramu realizácie týchto opatrení. Časový harmonogram nepresiahne obdobie 20 rokov od prijatia zodpovedajúcich návrhov Európskym parlamentom a Radou v súlade s ustanoveniami tohto článku.

Pritom bude identifikovať primeranú nákladovo efektívnu a proporčnú úroveň a kombináciu regulácií produktov a procesov ako v prípade bodových tak aj difúznych zdrojov a v celom spoločenstve sa pre spôsoby regulácií zohľadnia jednotné limitné hodnoty emisií. Ak je to vhodné, môže sa na úrovni spoločenstva zaviesť postup regulácie procesov pre jednotlivé sektory. Ak regulácia produktov zahŕňa preskúmanie príslušných povolení vydaných podľa smernice 91/414/EHS a smernice 98/8/ES, takéto prehodnotenie sa uskutoční v súlade s ustanoveniami týchto smerníc. Každý návrh regulácie ustanoví aj spôsob jej posudzovania, aktualizácie a hodnotenia účinnosti.

7. Komisia predloží návrhy noriem kvality aplikovateľných pre koncentrácie prioritných látok v povrchovej vode, sedimentoch alebo biote.

8. V súlade s odsekmi 6 a 7 najneskôr do dvoch rokov od zahrnutia príslušnej látky do zoznamu prioritných látok predloží Komisia návrhy aspoň pre reguláciu emisií z bodových zdrojov znečistenia a environmentálne normy kvality. Ak nedôjde na úrovni spoločenstva k dohode do šiestich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, členské štáty zavedú pre látky obsiahnuté v prvom zozname prioritných látok pre všetky povrchové vody ovplyvnené vypúšťaním týchto látok environmentálne normy kvality, a regulácie hlavných zdrojov takéhoto vypúšťania, okrem iného na základe zváženia všetkých technických možností zníženia znečistenia. Pre látky následne zahrnuté do zoznamu prioritných látok prijmú členské štáty, ak nedôjde na úrovni spoločenstva k dohode, príslušné opatrenia do piatich rokov od dátumu ich zahrnutia do zoznamu.

9. Komisia môže pripraviť stratégie zabraňujúce znečisťovaniu vôd akýmikoľvek ďalšími znečisťujúcimi látkami alebo skupinami znečisťujúcich látok, vrátane akéhokoľvek znečistenia, ktoré vznikne ako následok havárií.

10. Pri príprave návrhov podľa odsekov 6 a 7 Komisia preskúma aj všetky smernice uvedené v prílohe IX. Do konečného termínu uvedeného v odseku 8 navrhne revíziu regulácií uvedených v Prílohe IX pre všetky látky zahrnuté v zozname prioritných látok a primerané opatrenia vrátane možného zrušenia regulácií podľa prílohy IX pre všetky ostatné látky.

Všetky regulácie uvedené v prílohe IX navrhnuté na revíziu sa rušia dňom nadobudnutia účinnosti príslušných revízií.

11. Zoznam prioritných látok zmienený v odsekoch 2 a 3 navrhnutý Komisiou sa po jeho prijatí Európskym parlamentom a Radou stane prílohou X k tejto smernici. Jeho revízia spomínaná v odseku 4 sa bude riadiť rovnakým postupom.

Článok 17

Stratégie prevencie a regulácie znečisťovania podzemných vôd

1. Európsky parlament a Rada prijmú príslušné opatrenia na prevenciu a reguláciu znečisťovania podzemnej vody. Tieto opatrenia budú zamerané na dosiahnutie dobrého chemického stavu podzemnej vody v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. b) a budú uvedené do činnosti na základe návrhov predložených Komisiou do dvoch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice v súlade s postupmi vymedzenými v zmluve.

2. Pri navrhovaní opatrení zohľadní Komisia analýzu uskutočnenú podľa článku 5 a prílohy II. Ak budú k dispozícii údaje, tieto opatrenia budú navrhnuté skôr a budú zahŕňať:

a) kritériá pre hodnotenie dobrého chemického stavu podzemnej vody v súlade s prílohou II.2.2 a prílohou V 2.3.2 a 2.4.5;

b) kritériá pre identifikáciu významných a trvalo vzostupných trendov a pre definovanie počiatočných bodov zvrátenia trendov, ktoré sa použijú v súlade s prílohou V 2.4.4.

3. Opatrenia vyplývajúce z uplatňovania odseku 1 budú zahrnuté do programov opatrení požadovaných podľa článku 11.

4. Ak nebudú prijaté kritériá podľa odseku 2 na úrovni spoločenstva, členské štáty zavedú vhodné kritériá najneskôr do piatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

5. Ak nebudú prijaté kritériá podľa odseku 4 na národnej úrovni, bude sa za počiatočný bod zvrátenia trendu považovať maximum zo 75 % úrovne normy kvality ustanovených platnou právnou úpravou spoločenstva pre podzemné vody.

Článok 18

Správa Komisie

1. Komisia uverejní správu o vykonávaní tejto smernice najneskôr do 12 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne každých šesť rokov a postúpi ju Európskemu parlamentu a Rade.

2. Správa bude obsahovať:

a) preskúmanie pokroku vo vykonávaní tejto smernice;

b) zhodnotenie stavu povrchovej vody a podzemnej vody v spoločenstve vypracované v spolupráci s Európskou agentúrou pre životné prostredie;

c) prehľad plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia predložených v súlade s článkom 15, vrátane návrhov na zlepšenie budúcich plánov;

d) súhrn odoziev na každú správu alebo odporúčanie predložené Komisii členskými štátmi v zmysle článku 12;

e) súhrn všetkých návrhov, regulačných opatrení a stratégií vypracovaných podľa článku 16;

f) súhrn odoziev na pripomienky Európskeho parlamentu a Rady k predchádzajúcim správam o vykonávaní.

3. Komisia taktiež uverejní správu o pokroku vo vykonávaní založenú na súhrnných správach členských štátov predkladaných podľa článku 15 ods. 2 a predloží ju Európskemu parlamentu a členským štátom najneskôr do dvoch rokov od dátumov uvedených v článku 5 a 8.

4. V priebehu troch rokov od vydania každej správy podľa odseku 1 uverejní Komisia priebežnú správu opisujúcu pokrok vo vykonávaní na základe priebežných správ členských štátov podľa článku 15 ods. 3 Túto predloží Európskemu parlamentu a Rade.

5. V súlade s cyklom podávania správ, zvolá Komisia podľa potreby konferenciu zainteresovaných strán jednotlivých členských štátov o vodnej politike spoločenstva, zameranú na pripomienkovanie správ Komisie o vykonávaní a výmenu skúseností.

Medzi účastníkmi by mali byť zástupcovia príslušných orgánov, Európskeho parlamentu, mimovládnych organizácií, sociálnych a hospodárskych partnerov, spotrebiteľských orgánov, akademických a iných odborníkov.

Článok 19

Plány na budúce opatrenia spoločenstva

1. Komisia predloží raz ročne výboru uvedenému v článku 21 s cieľom informácie predbežný plán opatrení majúcich dopad na právnu úpravu týkajúcu sa vôd, ktoré plánuje navrhnúť v blízkej budúcnosti vrátane akýchkoľvek opatrení vyplývajúcich z návrhov, regulačných opatrení a stratégií vyvíjaných podľa článku 16. Prvú takúto prezentáciu urobí Komisia najneskôr do dvoch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

2. Komisia prehodnotí túto smernicu najneskôr do 19 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti a navrhne všetky potrebné zmeny.

▼M2

Článok 20

Technické úpravy smernice

1. Prílohy I, III a časť 1.3.6 prílohy V môžu byť prispôsobené vedecko-technickému pokroku so zreteľom na obdobia prehodnocovania a aktualizácie plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia podľa článku 13. Uvedené opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 21 ods. 3.

V prípade potreby môže Komisia prijať usmernenia pre vykonávanie príloh II a V v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 21 ods. 2.

2. Na účely prenosu a spracovania údajov, vrátane štatistických a kartografických dát, sa môžu na účely odseku 1 ustanoviť technické formáty v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 21 ods. 2.

Článok 21

Výbor

1. Komisii pomáha výbor.

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.

3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.

▼B

Článok 22

Zrušenia a prechodné ustanovenia

1. S účinnosťou 7 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice sa ruší nasledovné:

— Smernica 75/440/EHS zo 16. júna 1975 týkajúca sa požadovanej kvality povrchových vôd určených na odber pitnej vody v členských štátoch ( 26 ),

— Rozhodnutie Rady 77/795/EHS z 12. decembra 1977, ktorým sa ustanovuje spoločný postup pre výmenu informácií o kvalite sladkých povrchových vôd v spoločenstve ( 27 ),

— Smernica Rady 79/869/EHS z 9. októbra 1979 o metódach merania a frekvencii odoberania vzoriek a analýzy povrchových vôd určených na odber pitnej vody v členských štátoch ( 28 ).

2. S účinnosťou 13 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice sa ruší nasledovné:

— Smernica Rady 78/659/EHS z 18. júla 1978 o kvalite sladkých vôd, ktoré potrebujú ochranu alebo zlepšenie, aby sa podporil život rýb ( 29 ),

— Smernica Rady 79/923/EHS z 30. októbra 1979 o kvalite vôd mäkkýšov ( 30 ),

— Smernica Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami,

— Smernica 76/464/EHS, s výnimkou článku 6, ktorý bude zrušený k termínu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.

3. Pre smernicu 76/464/EHS budú platiť nasledujúce prechodné ustanovenia:

a) zoznam prioritných látok prijatých podľa článku 16 tejto smernice nahradí zoznam látok považovaných za prioritné v oznámení Komisie z 22. júna 1982 postúpenom Rade;

b) na účely článku 7 smernice 76/464/EHS môžu členské štáty uplatniť princípy na identifikáciu problémov znečistenia a látok, ktoré ich zapríčiňujú, zavádzanie noriem kvality a prijímanie opatrení, ktoré sú uvedené v tejto smernici.

4. Environmentálne ciele uvedené v článku 4 a environmentálne normy kvality ustanovené v prílohe IX a následne podľa článku 16 ods. 7 a členskými štátmi podľa prílohy V pre látky, ktoré sa nenachádzajú v zozname prioritných látok podľa článku 16 ods. 8 pokiaľ sa jedná o prioritné látky, pre ktoré zatiaľ neboli stanovené normy spoločenstva, sa budú považovať za environmentálne normy kvality na účely bodu 7 článku 2 a článku 10 smernice 96/61/ES.

5. Ak látka uvedená v zozname prioritných látok prijatom podľa článku 16 nie je zahrnutá v prílohe VIII k tejto smernici alebo v prílohe III k smernici č. 96/61/ES, tieto prílohy sa doplnia o danú látku.

6. Environmentálne ciele útvarov povrchových vôd stanovené v prvom pláne vodohospodárskeho manažmentu povodia vyžadovaného touto smernicou budú uplatňovať normy kvality aspoň tak prísne ako sú normy požadované na vykonávanie smernice 76/464/EHS.

Článok 23

Sankcie

Členské štáty stanovia sankcie za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých v zmysle tejto smernice. Takto ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.

Článok 24

Vykonávanie

1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 22. decembra 2003. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.

Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich bude sprevádzať takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.

2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou. Komisia o tom bude informovať ostatné členské štáty.

Článok 25

Účinnosť

Táto smernica nadobúda účinnosť dňom zverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

Článok 26

Adresáti

Táto smernica je adresovaná členským štátom.









PRÍLOHA I

INFORMÁCIE POŽADOVANÉ PRE VYTVORENIE ZOZNAMU PRÍSLUŠNÝCH ORGÁNOV

Členské štáty poskytnú podľa článku 3 ods. 8 nasledujúce informácie o všetkých príslušných orgánoch každého svojho správneho územia povodia, ako aj časti každého správneho územia medzinárodného povodia ležiaceho na ich území.

i) Názov a adresa príslušného orgánu – úradný názov a adresa orgánu ustanoveného podľa článku 3 ods. 2.

ii) Geografická charakteristika správneho územia povodia – mená hlavných riek v správnom území povodia s presným popisom hraníc správneho územia povodia. Tieto informácie majú byť v čo najväčšej miere dostupné pre zavedenie do geografického informačného systému (GIS) a/alebo geografického informačného systému Komisie (GISCO).

iii) Právny štatút príslušného orgánu – popis právneho štatútu príslušného orgánu a v relevantných prípadoch súhrn alebo kópia jeho stanov, zakladajúcej listiny alebo zodpovedajúceho právneho dokumentu.

iv) Oblasť pôsobnosti – popis právnej a administratívnej pôsobnosti každého príslušného orgánu a jeho úlohy v každom správnom území povodia.

v) Členstvo – ak príslušný orgán vykonáva funkciu koordinačného orgánu iných príslušných orgánov, vyžaduje sa zoznam týchto orgánov spolu so súhrnom inštitucionálnych vzťahov ustanovených na zabezpečenie koordinácie.

vi) Medzinárodné vzťahy – ak správne územie povodia zaberá územie viac ako jedného členského štátu alebo zahŕňa územie nečlenských štátov, vyžaduje sa súhrn inštitucionálnych vzťahov ustanovených na zabezpečenie koordinácie.









PRÍLOHA II

1. POVRCHOVÉ VODY

1.1. Charakterizovanie typov útvarov povrchovej vody

Členské štáty identifikujú polohu a hranice útvarov povrchovej vody a vypracujú úvodnú charakteristiku všetkých takýchto útvarov v súlade s nasledujúcou metodikou. Členské štáty môžu pre účely spracovania tejto úvodnej charakteristiky zoskupiť vodné útvary povrchovej vody.

i) Útvary povrchových vody budú v rámci správnych území povodia zadelené do jednej z týchto kategórií povrchovej vody – rieky, jazerá, brakické vody alebo pobrežné vody – môže sa jednať aj o umelé útvary povrchových vody alebo výrazne zmenené útvary povrchovej vody.

ii) Pre každú kategóriu povrchovej vody budú príslušné útvary povrchovej vody v rámci správneho územia povodia rozčlenené podľa typu. Tieto typy sú definované buď pomocou „systému A“ alebo pomocou „systému B“ ustanovených časťou 1.2.

iii) Ak sa použije systém A, útvary povrchovej vody v správnom území povodia sa najprv rozdelia podľa príslušných ekoregiónov v súlade s geografickými oblasťami ustanovenými v časti 1.2 a zobrazenými na príslušnej mape v prílohe XI. Vodné útvary v každom ekoregióne sa ďalej rozčlenia podľa typov útvarov povrchovej vody v súlade s deskriptormi uvedenými v tabuľkách pre systém A.

iv) Ak sa použije systém B, členské štáty musia dosiahnuť aspoň takú istú mieru rozčlenenia, aká by sa dosiahla pomocou systému A. Preto sa útvary povrchovej vody v správnom území povodia rozdelia na typy s použitím hodnôt povinných deskriptorov a takých voliteľných deskriptorov alebo kombinácie deskriptorov, ktoré sú potrebné na zabezpečenie spoľahlivého odvodenia typovo špecifických biologických referenčných podmienok.

v) Rozčlenenie umelých a výrazne zmenených útvarov povrchovej vody sa vykoná v súlade s deskriptormi pre ktorúkoľvek kategóriu povrchovej vody, ktorá sa najviac približuje príslušnému výrazne zmenenému alebo umelému vodnému útvaru.

vi) Členské štáty predložia Komisii mapu alebo mapy geografickej polohy typov (vo formáte GIS) v súlade so stupňom rozčlenenia požadovaným podľa systému A.

1.2. Ekoregióny a typy útvarov povrchovej vody

1.2.1. Rieky







Systém A Stanovená typológia Deskriptory Ekoregión Ekoregióny zobrazené na mape A v prílohe XI Typ Typológia podľa nadmorskej výšky vysoko položený: > 800 m strednej polohy: 200 až 800 m nížinný: < 200 m Typológia podľa rozlohy založená na veľkosti plochy povodia malý: 10 až 100 km2 stredný: > 100 do 1 000 km2 veľký: > 1 000 do 10 000 km2 veľmi veľký: > 10 000 km2 Podľa geologického zloženia vápencový kremičitý organický







Systém B Alternatívna charakteristika Fyzikálne a chemické faktory určujúce charakteristiky rieky alebo časti rieky a tým štruktúru a zloženie biologickej populácie Povinné faktory Nadmorská výška zemepisná šírka zemepisná dĺžka geologická zloženie rozloha Voliteľné faktory Vzdialenosť od prameňa rieky energia prúdenia (funkcia prietoku a sklonu) priemerná šírka hladiny vody priemerná hĺbka vody priemerný sklon hladiny vody forma a tvar hlavného koryta rieky kategória prietoku rieky tvar údolia transport pevných látok kyselinová neutralizačná kapacita priemerné zloženie podložia chloridy rozsah teploty vzduchu priemerná teplota vzduchu zrážky

1.2.2. Jazerá







Systém A Stanovená typológia Deskriptory Ekoregión Ekoregióny zobrazené na mape A v prílohe XI Typ Typológia podľa nadmorskej výšky vysoko položenývysoko položený: > 800 m strednej polohy: 200 až 800 m nížinný: < 200 m Typológia podľa hĺbky založená na priemernej hĺbke < 3 m 3 až 15 m > 15 m Typológia podľa rozlohy založená na veľkosti plochy povrchu 0,5 až 1 km2 1 až 10 km2 10 až 100 km2 > 100 km2 Geologické zloženie vápencový kremičitý organický







Systém B Alternatívna charakteristika Fyzikálne a chemické faktory, ktoré určujú charakteristiky jazera a teda štruktúru a zloženie biologickej populácie Povinné faktory Nadmorská výška zemepisná šírka zemepisná dĺžka hĺbka geologické zloženie rozloha Voliteľné faktory Priemerná hĺbka vody tvar jazera čas zdržania priemerná teplota vzduchu rozsah teploty vzduchu zmiešavacie charakteristiky (napr. jednomiktické, dvojmiktické, mnohomiktické) kyselinová neutralizačná kapacita stav živín pozadia priemerné zloženie podložia kolísanie vodnej hladiny

1.2.3. Brakické vody







Systém A Stanovená typológia Deskriptory Ekoregión Nasledujúce ekoregióny, podľa mapy B v prílohe XI: Baltické more Barentsovo more Nórske more Severné more Severná časť Atlantického oceánu Stredozemné more Typ Založený na priemernej ročnej soľnosti < 0,5 ‰: sladká voda 0,5 až < 5 ‰: oligohalinná 5 až < 18 ‰: mezohalinná 18 až < 30 ‰: polyhalinná 30 až < 40 ‰: euhalinná Založený na priemernom rozpätí hladín medzi prílivom a odlivom < 2 m: mikroprílivové 2 až 4 m: mezoprílivové > 4 m: makroprílivové







Systém B Alternatívna charakteristika Fyzikálne a chemické faktory, ktoré určujú charakteristiky brakickej vody a teda štruktúru a zloženie biologickej populácie Povinné faktory Zemepisná šírka zemepisná dĺžka rozpätie prílivu a odlivu soľnosť Voliteľné faktory Hĺbka rýchlosť prúdu vystavenie vlnobitiu čas zdržania priemerná teplota vody zmiešavacie charakteristiky zákal priemerné zloženie podložia tvar rozsah teploty vody

1.2.4. Pobrežné vody







Systém A Stanovená typológia Deskriptory Ekoregión Nasledujúce, podľa mapy B v prílohe XI: Baltické more Barentsovo more Nórske more Severné more Severná časť Atlantického oceánu Stredozemné more Typ Založený na priemernej ročnej soľnosti < 0,5 ‰: sladká voda 0,5 až < 5 ‰: oligohalinná 5 až < 18 ‰: mezohalinná 18 až < 30 ‰: polyhalinná 30 až < 40 ‰: euhalinná Založený na priemernej hĺbke plytké vody: < 30 m stredne hlboké: (30 až 200 m) hlboké: > 200 m







Systém B Alternatívna charakterizácia Fyzikálne a chemické faktory, ktoré určujú charakteristiky pobrežnej vody a teda štruktúru a zloženie biologickej populácie Povinné faktory Zemepisná šírka zemepisná dĺžka rozpätie hladín medzi prílivom a odlivom soľnosť Nepovinné faktory Rýchlosť prúdu vystavenie vlnobitiu priemerná teplota vody zmiešavacie charakteristiky zákal čas zadržania (v uzavretých zálivoch) priemerné zloženie podložia rozsah teploty vody

1.3. Ustanovenie typovo špecifických referenčných podmienok pre typy útvarov povrchovej vody

i) Pre každý typ útvaru povrchovej vody charakterizovaného podľa časti 1.1 sa ustanovia hydromorfologické a fyzikálno-chemické podmienky špecifické pre daný typ, reprezentujúce hodnoty hydromorfologických a fyzikálno-chemických prvkov kvality špecifikovaných v bode 1.1 prílohy V pre daný typ útvaru povrchovej vody s veľmi dobrým ekologickým stavom definovaným v príslušnej tabuľke v bode 1.2 prílohy V. Pre tento typ povrchového vodného útvaru s veľmi dobrým ekologickým stavom definovaným v príslušnej tabuľke v časti 1.2 prílohy V sa ustanovia typovo špecifické biologické referenčné podmienky reprezentujúce hodnoty biologických prvkov kvality špecifikovaných v bode 1.1 prílohy V.

ii) Pri uplatňovaní postupov stanovených v tejto časti pre výrazne zmenené alebo umelé útvary povrchovej vody sa odkazy na veľmi dobrý ekologický stav budú chápať ako maximálny ekologický potenciál, ako je definovaný v tabuľke 1.2.5 prílohy V. Hodnoty pre maximálny ekologický potenciál vodného útvaru sa budú preverovať každých šesť rokov.

iii) Typovo špecifické podmienky pre účely bodov i) a ii) a typovo špecifické biologické referenčné podmienky môžu byť priestorovo založené alebo založené na modelovaní, alebo môžu byť odvodené pomocou kombinácie týchto metód. Tam, kde nie je možné použiť tieto metódy, môžu členské štáty na určenie týchto podmienok použiť odborné posúdenie. Pri definovaní veľmi dobrého ekologického stavu vo vzťahu ku koncentráciám špecifických syntetických znečisťujúcich látok sa za detekčné limity považujú tie, ktoré je možné dosiahnuť metódami dostupnými v čase, keď sa špecifické podmienky pre daný typ určujú.

iv) Pre priestorovo založené typovo špecifické biologické referenčné podmienky vytvoria členské štáty referenčnú sieť pre každý typ útvaru povrchovej vody. Sieť bude obsahovať dostatočný počet miest s veľmi dobrým stavom, aby sa zabezpečila dostatočná úroveň spoľahlivosti hodnôt pre referenčné podmienky pri danej premenlivosti hodnôt prvkov kvality zodpovedajúcich veľmi dobrému ekologickému stavu tohoto typu útvaru povrchových vôd a metódam modelovania, ktoré sa majú použiť podľa bodu v).

v) Typovo špecifické biologické referenčné podmienky založené na modelovaní môžu byť odvodené pomocou prognostických modelov alebo retrospektívnych metód. Tieto metódy budú využívať historické, paleologické a iné dostupné údaje a poskytovať dostatočnú úroveň spoľahlivosti hodnôt pre referenčné podmienky, aby sa zabezpečilo, že takto odvodené podmienky sú konzistentné a platné pre každý typ útvaru povrchovej vody.

vi) V prípade, že nie je možné určiť spoľahlivé typovo špecifické referenčné podmienky špecifické pre niektorý prvok kvality daného typu útvaru povrchovej vody kvôli vysokej miere prirodzenej premenlivosti tohoto prvku, ktorá nie je spôsobená len sezónnymi zmenami, potom sa tento prvok môže vylúčiť z hodnotenia ekologického stavu tohto typu útvaru povrchovej vody. Za takýchto okolností uvedú členské štáty v pláne vodohospodárskeho manažmentu povodia dôvody pre toto vylúčenie.

1.4. Identifikácia tlakov

Členské štáty budú zhromažďovať a spravovať informácie o type a veľkosti významných antropogénnych vplyvov, ktorým sú vystavené útvary povrchovej vody v každom správnom území povodia, a to najmä:

Odhad a identifikácia významného znečistenia z bodových zdrojov, najmä látkami uvedenými v prílohe VIII, z mestských, priemyselných, poľnohospodárskych a iných zariadení a činností, okrem iného na základe informácií zhromaždených podľa:

i) článkov 15 a 17 smernice č. 91/271/EHS;

ii) článkov 19 a 15 smernice č. 96/61/ES ( 31 );

a na účely prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia:

iii) článku 11 smernice č. 76/464/EHS; a

iv) smerníc 75/440/ES, 76/160/EHS ( 32 ), 78/659/EHS a 79/923/EHS ( 33 ).

Odhad a identifikácia významného znečistenia z difúznych zdrojov, najmä látkami uvedenými v prílohe VIII, z mestských, priemyselných, poľnohospodárskych a iných zariadení a činností, okrem iného, na základe informácií zhromaždených podľa:

i) článkov 3, 5 a 6 smernice č. 91/676/EHS ( 34 );

ii) článkov 7 a 17 smernice č. 91/414/EHS;

iii) smernice č. 98/8/ES;

a na účely prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia:

iv) smerníc 75/440/EHS, 76/160/EHS, 76/464/EHS, 78/659/EHS a 79/923/EHS.

Odhad a identifikácia významného odberu vody pre mestské, priemyselné, poľnohospodárske a iné použitie, vrátane sezónnej premenlivosti, celkovej ročnej potreby a strát vody v rozvodných systémoch.

Odhad a identifikácia dopadu výraznej regulácie vodného toku, vrátane prevodu vody a odvedenia vody, na celkové prietokové charakteristiky a vodnú bilanciu.

Identifikácia výrazných morfologických zmien vodných útvarov.

Odhad a identifikácia iných významných antropogénnych dosahov na stav povrchových vody.

Odhad spôsobu využívania územia, vrátane identifikácie hlavných mestských, priemyselných a poľnohospodárskych oblastí a kde je to relevantné, rybárskych oblastí a lesov.

1.5. Vyhodnotenie vplyvu

Členské štáty budú vyhodnocovať citlivosť stavu útvarov povrchovej vody na vyššie uvedené vplyvy.

Členské štáty využijú zhromaždené informácie a každú ďalšiu relevantnú informáciu, vrátane údajov z monitorovania životného prostredia, ktoré majú k dispozícii, na vypracovanie hodnotenia možnosti vzniku situácie, že útvary povrchových vôd v správnom území povodia nesplnia environmentálne ciele kvality stanovené pre ne podľa článku 4. Členské štáty môžu využiť ako pomôcku pri takomto hodnotení metódy modelovania.

Pre útvary identifikované ako rizikové s ohľadom na možnosť nesplnenia cieľov kvality životného prostredia sa v relevantných prípadoch vykoná dopĺňajúca charakterizácia na optimalizáciu návrhu programov monitorovania požadovaných podľa článku 8 aj programov opatrení požadovaných podľa článku 11.

2. PODZEMNÉ VODY

2.1. Úvodný popis

Členské štáty vykonajú úvodný popis všetkých útvarov podzemnej vody na zhodnotenie ich využívania a miery rizika, že nesplnia ciele, ktoré sú pre útvary podzemných vody stanovené v článku 4. Na účely tejto úvodnej charakterizácie môžu členské štáty útvary podzemnej vody zoskupovať. Tieto analýzy môžu využívať existujúce hydrologické, geologické, pedologické údaje, údaje o využívaní územia, vypúšťaniach, odberoch a iné, ale musia stanoviť:

— polohu a hranice útvaru alebo útvarov podzemnej vody,

— vplyvy, ktorým je útvar alebo útvary podzemnej vody vystavené, vrátane: — — plošných zdrojov znečistenia, — bodových zdrojov znečistenia, — odberov vody, — umelého dopĺňania,

— všeobecný charakter nadložných vrstiev lokality povodia, z ktorého je útvar podzemnej vody dopĺňaný,

— tie útvary podzemnej vody, od ktorých sú priamo závislé ekosystémy povrchovej vody alebo suchozemské ekosystémy.

2.2. Ďalší popis

Po úvodnom popise členské štáty uskutočnia ďalší popis tých útvarov alebo skupín útvarov podzemnej vody, ktoré boli identifikované ako rizikové s cieľom realizovať presnejšie vyhodnotenie významu príslušného rizika a identifikovať všetky opatrenia potrebné podľa článku 11. Preto bude táto charakteristika zahŕňať príslušné informácie o vplyve ľudskej činnosti a podľa potreby príslušné informácie o:

— geologických charakteristikách útvaru podzemnej vody vrátane rozsahu a typu geologických jednotiek,

— hydrogeologických charakteristikách útvaru podzemnej vody, vrátane hydraulickej vodivosti, pórovitosti a napätosti,

— charakteristikách povrchových depozitov a pôd v povodí, z ktorého je útvar podzemnej vody dopĺňaný, vrátane hrúbky, pórovitosti, hydraulickej vodivosti a absorpčných vlastností depozitov a pôd,

— stratifikačných charakteristikách podzemnej vody v rámci daného útvaru podzemnej vody,

— súpise pridružených povrchových systémov, vrátane suchozemských ekosystémov a útvarov povrchovej vody, s ktorými je útvar podzemnej vody dynamicky spojený,

— odhadoch smerov a rýchlostí výmeny vody medzi útvarom podzemnej vody a súvisiacimi povrchovými systémami,

— dostatočných údajov na výpočet dlhodobej priemernej ročnej rýchlosti celkového dopĺňania,

— charakteristike chemického zloženia podzemnej vody, vrátane špecifikácie príspevkov antropogénnej činnosti. Členské štáty môžu použiť typológie pre charakterizovanie podzemnej vody, keď stanovujú úrovne prírodného pozadia pre tieto útvary podzemnej vody.

2.3. Prehľad vplyvu antropogénnej činnosti na podzemné vody

Pre tie útvary podzemnej vody, ktoré križuje hranica medzi dvoma alebo viacerými členskými štátmi alebo sú identifikované na základe úvodného popisu vykonaného podľa odseku 2.1 ako rizikové vzhľadom na možnosť nesplnenia cieľov stanovených pre každý útvar podľa článku 4, sa budú tam, kde je to relevantné, pre každý útvar podzemnej vody zhromažďovať a spravovať nasledujúce informácie:

a) poloha miest v útvare podzemnej vody používanej na odber vody, s výnimkou: — miest pre odber vody poskytujúcich menej ako priemerne 10 m3 za deň, alebo — miest pre odber vody určenej na pitné účely poskytujúcich menej ako priemerne 10 m3 za deň alebo slúžiacich pre menej ako 50 osôb,

b) priemerné ročné množstvá odberov z takýchto miest,

c) chemické zloženie vody odoberanej z útvaru podzemnej vody,

d) poloha miest v útvare podzemnej vody, do ktorých je voda priamo vypúšťaná,

e) množstvo vypúšťania v takýchto miestach,

f) chemické zloženie vypúšťaní do útvaru podzemnej vody a

g) využívanie územia v povodí alebo povodiach, z ktorých je útvar podzemnej vody dopĺňaný, vrátane vstupov znečisťujúcich látok a antropogénnych zmien charakteristík dopĺňania, ako napríklad odklonenie odtoku dažďovej vody a povrchového odtoku spôsobeného závlahami, umelým dopĺňaním, prehradením alebo odvodňovaním.

2.4. Prehľad vplyvu zmien úrovne hladiny podzemnej vody

Členské štáty tiež určia tie útvary podzemnej vody, pre ktoré treba stanoviť podľa článku 4 nižšie ciele vrátane zváženia vplyvov stavu útvaru na:

i) povrchové vody a súvisiace suchozemské ekosystémy,

ii) reguláciu vody, ochranu proti povodniam a odvodňovanie územia,

iii) rozvoj spoločnosti.

2.5. Prehľad dopadu znečistenia na kvalitu podzemnej vody

Členské štáty určia tie útvary podzemnej vody, pre ktoré treba špecifikovať nižšie ciele podľa článku 4 ods. 5, kde v dôsledku vplyvu antropogénnej činnosti určeného podľa článku 5 ods. 1 je útvar podzemnej vody tak znečistený, že dosiahnutie dobrého chemického stavu podzemnej vody je nerealizovateľné alebo neprimerane nákladné.









PRÍLOHA III

EKONOMICKÁ ANALÝZA

Ekonomická analýza bude (so zreteľom na náklady spojené so zberom príslušných údajov) obsahovať dostatočne podrobné informácie na to, aby sa:

a) spracovali príslušné výpočty potrebné na zohľadnenie princípu návratnosti nákladov za vodohospodárske služby podľa článku 9 pri zohľadnení dlhodobých prognóz dodávky a spotreby vody v správnom území povodia a tam, kde je to potrebné: — odhady objemu, cien a nákladov spojených s vodohospodárskymi službami, a — odhady príslušných investícií, vrátane prognóz takýchto investícií;

b) posúdila nákladovo najefektívnejšia kombinácia opatrení týkajúcich sa využívania vody, ktoré majú byť zahrnuté do programu opatrení podľa článku 11 na základe odhadov potenciálnych nákladov na takéto opatrenia.









PRÍLOHA IV

CHRÁNENÉ OBLASTI

1. Register chránených oblastí vyžadovaný podľa článku 6 bude zahŕňať tieto typy chránených oblastí: i) oblasti ustanovené pre odber vody pre ľudskú spotrebu podľa článku 7; ii) oblasti ustanovené pre ochranu hospodársky významných vodných druhov; iii) vodné útvary ustanovené ako rekreačné vody, vrátane oblastí ustanovených ako vody na kúpanie podľa smernice 76/160/EHS; iv) oblasti citlivé na živiny, vrátane oblastí ustanovených ako citlivé podľa smernice 91/676/EHS a oblasti ustanovené ako citlivé oblasti podľa smernice 91/271/EHS; a v) oblasti ustanovené na ochranu biotopov druhov, kde je udržiavanie alebo zlepšovanie stavu vody dôležitým faktorom pri ich ochrane, vrátane príslušných miest Natura 2000 ustanovených podľa smernice 92/43/EHS ( 35 ) a smernice 79/409/EHS ( 36 ).

2. Súhrn informácií v registri požadovanom ako súčasť plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia bude zahŕňať mapy znázorňujúce umiestnenie každej chránenej oblasti a popis právnych predpisov spoločenstva, vnútroštátnych alebo miestnych právnych predpisov, podľa ktorých boli tieto oblasti ustanovené.









PRÍLOHA V

1. STAV POVRCHOVEJ VODY 1.1. Kvalitatívne prvky pre klasifikáciu ekologického stavu 1.1.1. Rieky 1.1.2. Brakické vody 1.1.3. Brakické vody 1.1.4. Pobrežné vody 1.1.5. Umelé a výrazne zmenené útvary povrchovej vody 1.2. Normatívne definície klasifikácií ekologického stavu 1.2.1. Definície veľmi dobrého, dobrého a priemerného ekologického stavu riek 1.2.2. Definície veľmi dobrého, dobrého a priemerného ekologického stavu jazier 1.2.3. Definície veľmi dobrého, dobrého a priemerného ekologického stavu brakických vôd 1.2.4. Definície veľmi dobrého, dobrého a priemerného ekologického stavu pobrežných vôd 1.2.5. Definície maximálneho dobrého a priemerného ekologického potenciálu vo výrazne zmenených alebo umelých vodných útvaroch 1.2.6. Postup pri stanovenínoriem chemickej kvality členskými štátmi 1.3. Monitorov