Od 20. septembra 2021 riaditeľ univerzity a vyššieho národného výskumného ústavu v oblasti obrany. Bývalý hlavný poradca pre bezpečnostné záležitosti pri náčelníkovi generálneho štábu ozbrojených síl. Od roku 2005 do začiatku roka 2015 riaditeľ iránskej štátnej polície. Od januára 2011 do začiatku roku 2015 aj riaditeľ iránskej počítačovej polície (zaradená na zoznam EÚ). Jednotky pod jeho velením brutálne napádali účastníkov pokojných demonštrácií a 15. júna 2009 uskutočnili násilný nočný útok na internát Teheránskej univerzity. Bývalý riaditeľ iránskeho veliteľstva na podporu jemenského obyvateľstva.

Bývalý sudca Teheránskeho revolučného súdu. Zúčastnil sa na procesoch s demonštrantmi. Sudcovský zbor ho vypočúval v súvislosti s násilnosťami v Kahrizaku. V roku 2009 pomáhal pri vydávaní príkazov na vzatie do väzby na účely zasielania zadržaných osôb do detenčného centra Kahrizak. V novembri 2014 iránske orgány oficiálne uznali, že zohrával úlohu v súvislosti so smrťou zadržaných osôb.

Od júla 2021 predseda sudcovského zboru. Člen Zhromaždenia pre obranu štátnych záujmov. Od septembra 2009 do roku 2014 generálny prokurátor Iránu. Bývalý zástupca predsedu sudcovského zboru (2014 do júla 2021) a hovorca sudcovského zboru (2010 – 2019). Od roku 2005 do roku 2009 minister pre spravodajstvo. Keď bol počas volieb v roku 2009 ministrom pre spravodajstvo, spravodajský agenti pod jeho velením niesli zodpovednosť za väznenie a mučenie stoviek aktivistov, žurnalistov, disidentov a reformných politikov a vynucovali od nich pod nátlakom falošné priznania. Okrem toho boli politické osobnosti nútené k falošným priznaniam počas neznesiteľného vypočúvania, ktoré zahŕňalo mučenie, násilie, vydieranie a zastrašovanie rodinných príslušníkov.

Vedúci systému sociálneho zabezpečenia od roku 2011 do roku 2013. Do augusta 2009 generálny prokurátor Teheránu. Ako generálny prokurátor Teheránu vydal všeobecný príkaz, ktorý sa použil na zadržanie stoviek aktivistov, novinárov a študentov. V januári 2010 parlamentné vyšetrovanie ukázalo, že je priamo zodpovedný za zadržanie troch väzňov, ktorí následne zomreli vo väzbe. V auguste 2010 bol zbavený funkcie na základe vyšetrovania iránskej justície zameraného na jeho úlohu v súvislosti so smrťou troch mužov zadržaných po voľbách na jeho príkaz.

Od roku 2015 riaditeľ bloku 5 a zodpovedný za samoväzbu vo väznici Radžaišhar zaradenej na zoznam EÚ; do júla 2010 dozorca v bloku 1 vo väznici Radžaišhar, Karadž. Viaceré bývalé zadržané osoby nahlásili, že používal mučenie a dával rozkazy, ktorými sa väzňom zabraňovalo prijať zdravotnú pomoc. Podľa záznamu jednej z osôb zadržaných vo väznici Radžaišhar ju všetci dozorcovia tvrdo bili, a to s plným vedomím Akhariana. Existuje tiež aspoň jeden nahlásený prípad zlého zaobchádzania a úmrtia zadržaného, Mohsena Beikvanda, pod Akharianovým dozorom. Beikvand zomrel v septembri 2010. Podľa dôveryhodných tvrdení iných väzňov bol zabitý na príkaz Hassana Akhariana.

Do 25. augusta 2021 minister spravodlivosti. Bývalý riaditeľ špeciálneho vyšetrovacieho úradu. Do júla 2016 námestník ministra vnútra a riaditeľ verejného registra. V apríli 2014 poradca disciplinárneho súdu pre sudcov. Bývalý predseda teheránskeho sudcovského zboru. Ako predseda teheránskeho sudcovského zboru zodpovedá za porušovanie ľudských práv, svojvoľné zatýkanie, odopieranie práv väzňom a vysoký počet popráv.

Riaditeľ úseku 22 odvolacieho súdu v Šíráze od novembra 2011. Do októbra 2011 prokurátor v Šíráze. Prokurátor v prípade bombového útoku v Šíráze v roku 2008, ktorý režim využil, aby na smrť odsúdil aj osoby, ktoré do neho neboli zapojené. Obžaloval príslušníkov menšín zo zločinov, za ktoré je možné uložiť trest smrti a iné vysoké tresty, a to spôsobom, ktorý okrem iného predstavoval porušenie ich ľudského práva na spravodlivé súdne konanie a práva nebyť vystavený svojvoľnému zatýkaniu.

Do roku 2020 starosta mesta Eslámšahr. Bývalý poslanec iránskeho parlamentu. Do septembra 2010 generálny guvernér (Farmándár) provincie Teherán, zodpovedný za zásah policajných síl a teda potláčanie demonštrácií. Za úlohu, ktorú zohral v represiách po voľbách, dostal v decembri 2010 ocenenie.

Od 29. decembra 2018 predseda Zhromaždenia pre obranu štátnych záujmov. Bývalý člen Rady strážcov (do septembra 2021). Bývalý predseda sudcovského zboru (2009 – 2019). Predseda sudcovského zboru musí schváliť každú „kisás“ (pomstu) a trest za „hudúd“ (trestné činy proti Bohu) a „ta’zírát“ (trestné činy proti štátu) a podpísať ich. To zahŕňa rozsudky ukladajúce tresty smrti, bičovanie a amputácie. V tejto súvislosti osobne podpísal viaceré rozsudky ukladajúce trest smrti, ktoré sú v rozpore s medzinárodnými normami, vrátane ukameňovania, popráv obesením, popráv mladistvých a verejných popráv, ako bola poprava väzňov obesením z mosta pred niekoľkými tisícami osôb. Prispel teda k vysokému počtu popráv. Umožnil tiež uloženie telesných trestov, ako napríklad amputácie a nakvapkanie kyseliny do očí odsúdených. Odkedy Sadeq Larijani nastúpil do funkcie, podstatne vzrástol počet svojvoľných zatknutí politických väzňov, obhajcov ľudských práv a príslušníkov menšín. Sadeq Larijani je tiež zodpovedný za systematické porušovanie práva na spravodlivé konanie v iránskom súdnictve.

Od 5. septembra 2021 viceprezident Iránu pre výkonné záležitosti a vedúci prezidentskej kancelárie. Od 16. septembra 2019 do septembra 2021 vedúci realitnej pobočky nadácie Mostazafán, ktorú riadil priamo najvyšší vodca Chomejní. Do novembra 2019 riaditeľ teheránskej pobočky nadácie Ástán Kods Razawí. Bývalý starosta druhého najväčšieho mesta Iránu Mašhad, v ktorom sa pravidelne vykonávajú verejné popravy. Bývalý námestník ministra vnútra pre politické záležitosti vymenovaný v roku 2009. V tejto funkcii zodpovedal za riadenie útlaku osôb, ktoré vystupovali na obhajobu svojich legitímnych práv vrátane slobody prejavu. Neskôr vymenovaný za predsedu iránskej volebnej komisie pre parlamentné voľby v roku 2012 a prezidentské voľby v roku 2013.

75.

RAMEZANI Gholamhossein

Pohlavie: muž

Od roku 2011 riaditeľ spravodajskej služby na ministerstve obrany; od novembra 2009 do marca 2011: veliteľ spravodajskej služby Revolučných gárd; od marca 2008 do novembra 2009: zástupca veliteľa spravodajskej služby Revolučných gárd; od apríla 2006 do marca 2008: riaditeľ pre ochranu a spravodajskú činnosť Revolučných gárd. Zapojený do potláčania slobody prejavu, okrem iného svojim prepojením s osobami zodpovednými za zatýkanie blogerov/novinárov v roku 2004, a údajne zapojený so potláčania protestov po voľbách v roku 2009.