01998A0123(01) — SK — 06.12.2007 — 001.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

Zmenené a doplnené:









▼B

DOHOVOR

vypracovaný na základe článku K. 3 Zmluvy o Európskej únii o vzájomnej pomoci a spolupráci medzi colnými správami







VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY tohto dohovoru, členské štáty Európskej únie, ODVOLÁVAJÚC SA na akt Rady Európskej únie z 18. decembra 1997, PRIPOMÍNAJÚC potrebu posilniť záväzky obsiahnuté v dohovore o vzájomnej pomoci medzi colnými správami podpísanom v Ríme 7. septembra 1967, BERÚC DO ÚVAHY, že colné správy sú zodpovedné za colné územie Spoločenstva, najmä na miestach vstupu a výjazdu a výstupu, za prevenciu, vyšetrovanie a potláčanie trestných činov nielen proti pravidlám Spoločenstva, ale aj proti vnútroštátnym právnym predpisom, predovšetkým v prípadoch, na ktoré sa vzťahujú články 36 a 223 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, BERÚC DO ÚVAHY, že narastajúci trend nezákonného obchodovania všetkého druhu predstavuje vážnu hrozbu pre zdravie verejnosti, morálku a bezpečnosť, BERÚC DO ÚVAHY, že jednotlivé formy spolupráce, medzi ktoré patria cezhraničné zásahy zamerané na prevenciu, vyšetrovanie a trestné stíhanie niektorých porušení zákona, tak vnútroštátnej legislatívy členských štátov, ako aj colných predpisov Spoločenstva, by mali byť usmerňované a že takéto cezhraničné zásahy sa vždy musia vykonávať v súlade so zásadami zákonnosti (zodpovedajúcimi príslušnému zákonu uplatniteľnému v dožiadanom členskom štáte a smerniciam príslušných orgánov toho členského štátu) podriadenosti (takéto zásahy sa vykonajú iba vtedy, keď je jasné, že iné, menej významné zásahy nie sú postačujúce) a primeranosti (rozsah a trvanie takého zásahu sa má určiť so zreteľom na závažnosť predpokladaného porušenia zákona), V PRESVEDČENÍ, že je potrebné posilniť spoluprácu medzi colnými správami ustanovením postupov, v rámci ktorých môžu colné správy konať spoločne a vymieňať si údaje týkajúce sa aktivít nezákonného obchodovania, SO ZRETEĽOM na to, že colné správy vo svojej každodennej práci musia uplatňovať tak ustanovenia Spoločenstva, ako aj vnútroštátne ustanovenia a že v dôsledku toho existuje zrejmá potreba zabezpečiť, aby sa ustanovenia o vzájomnej pomoci a spolupráci v oboch sektoroch vyvíjali paralelne, DOHODLI SA NA TÝCHTO USTANOVENIACH:







HLAVA I

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 1

Rozsah pôsobnosti

1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Spoločenstva, členské štáty si poskytnú vzájomnú pomoc a budú spolupracovať prostredníctvom svojich colných správ s cieľom:

— predchádzať porušeniam vnútroštátnych colných predpisov a odhaľovať ich, — a

— trestne stíhať a potrestať porušenia colných predpisov Spoločenstva a vnútroštátnych colných predpisov.

2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 3, tento dohovor nebude mať vplyv na ustanovenia uplatniteľné vo vzťahu k vzájomnej pomoci v trestných veciach medzi súdnymi orgánmi, výhodnejšie ustanovenia v bilaterálnych alebo multilaterálnych zmluvách medzi členskými štátmi, ktoré upravujú spoluprácu, ako je ustanovené v odseku 1, medzi colnými orgánmi alebo ostatnými príslušnými orgánmi členských štátov, alebo na dohody v tej istej oblasti prijaté na základe jednotných právnych predpisov alebo osobitného systému ustanovujúceho recipročné uplatňovanie opatrení o vzájomnej pomoci.

Článok 2

Právomoci

Colné správy budú uplatňovať tento dohovor v medziach právomocí, ktoré im boli udelené podľa vnútroštátnych predpisov. Žiadne ustanovenia tohto dohovoru nie je možné interpretovať tak, aby ovplyvnili právomoci udelené colným orgánom podľa vnútroštátnych právnych predpisov v zmysle tohto dohovoru.

Článok 3

Vzťah k vzájomnej pomoci poskytovanej súdnymi orgánmi

1. Tento dohovor sa týka vzájomnej pomoci a spoluprácu v rámci vyšetrovania trestných činov týkajúcich sa porušenia vnútroštátnych a colných predpisov Spoločenstva, pri ktorých má dožadujúci orgán právomoc konať na základe vnútroštátnych právnych predpisov príslušného členského štátu.

2. Ak sa trestné stíhanie vykonáva súdnym orgánom alebo pod jeho vedením, tento orgán určí, či budú žiadosti o vzájomnú pomoc alebo spoluprácu v tejto súvislosti podané na základe ustanovení uplatniteľných vo vzťahu k vzájomnej pomoci v trestných veciach, alebo na základe tohto dohovoru.

Článok 4

Definície

Na účely tohto dohovoru sa rozumie:

1. „vnútroštátnymi colnými predpismi“: všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členského štátu, ktorých uplatňovanie patrí úplne alebo čiastočne do jurisdikcie colnej správy členského štátu, ktoré sa týkajú:

— cezhraničného obchodu s tovarom podliehajúcim zákazu, obmedzeniam alebo kontrole, najmä podľa článkov 36 a 223 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,

— nezosúladených spotrebných daní;

2. „komunitárnymi colnými predpismi“:

— súbor právnych predpisov Spoločenstva a vykonávacie právne predpisy, ktorými sa upravuje dovoz, vývoz, tranzit a prítomnosť tovaru, s ktorým sa obchoduje medzi členskými štátmi a tretími krajinami a medzi členskými štátmi v prípade tovaru, ktorý nemá štatút Spoločenstva v zmysle článku 9 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, alebo tovaru, ktorý podlieha ďalšej kontrole alebo preskúmaniu s cieľom ustanoviť jeho štatút Spoločenstva,

— súbor právnych predpisov prijatých na úrovni Spoločenstva v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a osobitné predpisy prijaté vo vzťahu k tovaru, ktorý je výsledkom spracovania poľnohospodárskych produktov,

— súbor predpisov prijatých na úrovni Spoločenstva kvôli zosúladeným spotrebným daniam a dani z pridanej hodnoty na dovoz spolu s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorými sa vykonávajú;

3. „porušením právneho predpisu“: čin v rozpore s vnútroštátnymi alebo colnými colnými predpismi Spoločenstva, vrátane:

— účasti na porušení týchto prepisov, alebo pokusu o ich porušenie,

— účasti v zločineckej organizácii, ktorá porušuje tieto prepisy,

— prania špinavých peňazí pochádzajúcich z porušovania týchto predpisov;

4. „vzájomnou pomocou“: poskytnutie pomoci medzi colnými správami, ktoré ustanovuje tento dohovor;

5. „dožadujúcim orgánom“: príslušný orgán členského štátu, ktorý podáva žiadosť o pomoc;

6. „dožiadaným orgánom“: príslušný orgán členského štátu, ktorému bola podaná žiadosť o pomoc;

7. „colnými správami“: colné správy členských štátov, ako aj iné orgány, ktoré sú oprávnené vykonávať ustanovenia tohto dohovoru;

8. „osobnými údajmi“: všetky informácie týkajúce sa identifikovanej alebo identifikovateľnej fyzickej osoby; osoba je považovaná za identifikovateľnú, ak jej totožnosť je možné určiť priamo alebo nepriamo, okrem iného prostredníctvom identifikačného čísla alebo jedného alebo viacerých znakov charakteristických pre jej fyzickú, fyziologickú, psychologickú, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu totožnosť;

9. „cezhraničnou spoluprácou“: spolupráca medzi colnými správami cez hranice každého členského štátu.

Článok 5

Centrálne koordinačné jednotky

1. Členské štáty vytvoria v v rámci svojich colných orgánov centrálnu (koordinačnú jednotku). Táto jednotka bude zodpovedná za prijímanie všetkých žiadostí o vzájomnú pomoc podľa tohto dohovoru a za koordináciu vzájomnej pomoci bez toho, aby bol dotknutý odsek 2. Uvedená jednotka je zodpovedná aj za spoluprácu s ostatnými orgánmi, ktoré sú zapojené do opatrení na pomoc podľa tohto dohovoru. Centrálne koordinačné jednotky členských štátov budú udržiavať potrebné priame vzájomné spojenie, najmä v prípadoch spadajúcich pod hlavu IV.

2. Z činnosti centrálnej koordinačnej jednotky nie je vylúčená, predovšetkým v prípade naliehavosti, priama spolupráca medzi ostatnými službami colných správ členských štátov. Centrálna koordinačná jednotka bude kvôli efektívnosti a dôslednosti informovaná o každom zásahu zahrňujúcom takúto priamu spoluprácu.

3. Ak colná správa nie je oprávnená alebo je oprávnená len čiastočne vybaviť žiadosť, centrálna koordinačná jednotka postúpi túto žiadosť príslušnému národnému orgánu a informuje žiadateľa, že tak urobila.

4. Ak nemožno žiadosti vyhovieť z právnych alebo faktických dôvodov, centrálna koordinačná jednotka vráti žiadosť dožadujúcemu orgánu s odôvodnením, prečo žiadosti nemožno vyhovieť.

Článok 6

Styční dôstojníci

1. Členské štáty môžu uzavrieť medzi sebou dohodu o výmene styčných dôstojníkov na dobu určitú alebo neurčitú za vzájomne dohodnutých podmienok.

2. Styční dôstojníci nemajú právomoc zasahovať v hostiteľskej krajine.

3. S cieľom podporovať spoluprácu medzi colnými správami členských štátov môžu mať styční dôstojníci, so súhlasom alebo na žiadosť príslušných orgánov členských štátov, tieto služobné povinnosti:

a) podporovať a urýchľovať výmenu informácií medzi členskými štátmi;

b) poskytovať pomoc pri vyšetrovaniach, ktoré sa týkajú ich vlastného členského štátu alebo členského štátu, ktorý zastupujú;

c) poskytovať pomoc pri vybavovaní žiadostí o pomoc;

d) radiť a pomáhať hostiteľskej krajine pri príprave a výkone cezhraničných akcií;

e) akékoľvek iné povinnosti, na ktorých sa môžu členské štáty medzi sebou dohodnúť.

4. Členské štáty sa môžu bilaterálne alebo multilaterálne dohodnúť na podmienkach vykonávania činnosti a umiestnenia styčných dôstojníkov. Styční dôstojníci môžu zastupovať aj záujmy jedného alebo viacerých členských štátov.

Článok 7

Povinnosť preukázať totožnosť

Ak nie je v tomto dohovore ustanovené inak, úradníci dožadujúceho orgánu, ktorí sa nachádzajú v inom členskom štáte s cieľom uplatňovať právne predpisy ustanovené v tomto dohovore, musia byť vždy pripravení predložiť písomné splnomocnenie, v ktorom je uvedená ich totožnosť a úradné funkcie.







HLAVA II

POMOC NA ZÁKLADE ŽIADOSTI

Článok 8

Zásady

1. Pri poskytovaní pomoci požadovanej podľa tejto hlavy bude dožiadaný orgán alebo príslušný orgán, ktorému bola adresovaná žiadosť, postupovať tak, ako by postupoval vo vlastnom záujme alebo na žiadosť iného orgánu vo vlastnom členskom štáte. Využije pritom všetky zákonné právomoci, ktoré má k dispozícii v rámci svojho vnútroštátneho právneho predpisu pri odpovedi na žiadosť.

2. Dožiadaný štát rozšíri túto pomoc na všetky okolnosti porušenia zákona, ktoré majú zistiteľný vplyv na predmet žiadosti o pomoc, a to bez toho, aby bola potrebná akákoľvek doplňujúca žiadosť. V prípade pochybností sa dožiadaný orgán najskôr skontaktuje s dožadujúcim orgánom.

Článok 9

Forma a obsah žiadosti o pomoc

1. Žiadosť o pomoc sa vždy podáva písomne. Doklady potrebné na vybavenie tejto žiadosti sa k nej pripoja.

2. Žiadosť podľa odseku 1 obsahuje tieto informácie:

a) dožadujúci orgán, ktorý podáva žiadosť;

b) požadované opatrenie;

c) predmet a odôvodnenie žiadosti;

d) príslušné zákony, pravidlá a ostatné právne predpisy;

e) čo najpresnejšie a najúplnejšie údaje o fyzických alebo právnických osobách, proti ktorým sa vyšetrovanie vykonáva;

f) súhrn relevantných skutočností, okrem prípadov ustanovených v článku 13.

3. Žiadosť sa podáva v úradnom jazyku členského štátu dožiadaného orgánu alebo v jazyku prijateľnom pre tento orgán.

4. Ak si to vyžaduje naliehavosť situácie, prijme sa aj ústna žiadosť, ktorá musí byť čo najskôr potvrdená písomne.

5. Ak žiadosť nevyhovuje formálnym požiadavkám, dožiadaný orgán môže požiadať o jej opravu alebo doplnenie; medzitým je možné vykonať opatrenia, ktoré sú potrebné na vybavenie žiadosti.

6. Dožiadaný orgán súhlasí s uplatnením osobitného postupu pri odpovedi na žiadosť za predpokladu, že tento postup nie je v rozpore so zákonnými a správnymi opatreniami dožiadaného členského štátu.

Článok 10

Žiadosť o informácie

1. Dožiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu oznámi všetky informácie, ktoré dožadujúcemu orgánu umožnia predchádzať, odhaľovať a trestne stíhať porušenie zákona.

2. K oznamovaným informáciám sa priložia správy a iné doklady alebo overené kópie alebo výpisy z nich, na ktorých sa tieto informácie zakladajú a ktoré má k dispozícii dožiadaný orgán, alebo ktoré boli vypracované alebo získané s cieľom vybaviť žiadosť o informácie.

3. Na základe dohody medzi dožadujúcim orgánom a dožiadaným orgánom môžu úradníci splnomocnení dožadujúcim orgánom v nadväznosti na podrobné inštrukcie od dožiadaného orgánu získať informácie podľa odseku 1 od orgánov dožiadaného členského štátu. Toto sa vzťahuje na všetky informácie pochádzajúce z dokumentácie, ku ktorej majú zamestnanci týchto úradov prístup. Títo úradníci sú oprávnení vyhotovovať kópie z uvedenej dokumentácie.

Článok 11

Žiadosti o sledovanie

Na žiadosť dožadujúceho orgánu dožiadaný orgán, pokiaľ je to možné, zabezpečí sledovanie alebo zariadi sledovanie osôb, ak existujú vážne dôvody domnievať sa, že tieto osoby porušili colné predpisy Spoločenstva alebo vnútroštátne colné predpisy alebo vykonávajú alebo vykonali prípravu s cieľom porušiť zákon. Na žiadosť dožadujúceho orgánu dožiadaný orgán sleduje miesta, dopravné prostriedky a tovar, ktoré súvisia s činnosťami, ktoré by mohli byť porušením uvedených colných predpisov.

Článok 12

Žiadosť o vyšetrovanie

1. Dožiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu vykoná alebo zariadi, aby bolo vykonané zodpovedajúce vyšetrovanie týkajúce sa akcií, ktoré predstavujú alebo podľa názoru dožadujúceho orgánu môže predstavovať porušenie zákona.

Dožiadaný orgán oznámi výsledky takýchto vyšetrovaní dožadujúcemu orgánu. Článok 10 ods. 2 sa použije primerane.

2. Na základe dohody medzi dožadujúcim orgánom a dožiadaným orgánom môžu byť úradníci menovaní dožadujúcim orgánom prítomní pri vyšetrovaní uvedenom v odseku 1. Vyšetrovanie vykonávajú vždy úradníci dožiadaného orgánu. Úradníci dožadujúceho orgánu nesmú zo svojej vlastnej iniciatívy prevziať na seba právomoci, ktoré patria úradníkom dožiadaného orgánu. Prostredníctvom dožiadaného orgánu môžu mať prístup do tých istých objektov a k tým istým dokumentom ako úradníci dožiadaného orgánu, a to výlučne na účely vykonávania vyšetrovania.

Článok 13

Úradné vyrozumenie

1. Na žiadosť dožadujúceho orgánu dožiadaný orgán, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu, v ktorom má sídlo, vyrozumie adresáta alebo zariadi jeho vyrozumenie o všetkých dokumentoch alebo rozhodnutiach, ktoré pochádzajú od príslušných orgánov členského štátu, v ktorom má sídlo dožadujúci orgán a ktoré sa týkajú uplatňovania tohto dohovoru.

2. K žiadosti o úradné vyrozumenie, v ktorej je uvedený obsah dokumentu alebo rozhodnutie, ktoré má byť oznámené, sa pripojí preklad do úradného jazyka alebo do úradného jazyka členského štátu, v ktorom má dožiadaný orgán sídlo, a to bez toho, aby bolo dotknuté právo dožiadaného orgánu upustiť od takéhoto prekladu.

Článok 14

Použitie dôkazu

Príslušné orgány členského štátu, v ktorom má dožadujúci orgán sídlo, môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi použiť ako dôkaz zistenia, osvedčenia, informácie, dokumenty, úradne overené kópie a ostatné doklady, ktoré boli získané úradníkmi dožiadaného štátu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a poskytnuté pre dožadujúci orgán v prípadoch pomoci uvedených v článkoch 10 až 12.







HLAVA III

DOBROVOĽNÁ POMOC

Článok 15

Zásada

Príslušné orgány každého členského štátu poskytnú v súlade s článkami 16 a 17 s prípadnými obmedzeniami, ktoré ukladajú ich vnútroštátne právne prepisy, pomoc príslušným orgánom ostatných členských štátov bez predchádzajúcej žiadosti.

Článok 16

Sledovanie

Ak to pomôže prevencii, odhaľovaniu alebo trestnému stíhaniu porušenia zákona v inom členskom štáte, príslušné orgány každého členského štátu:

a) ak je to možné, ustanovia alebo zabezpečia sledovanie v zmysle článku 11;

b) oznámia príslušným orgánom ostatných dotknutých členských štátov všetky informácie, ktoré majú k dispozícii, najmä správy a iné dokumenty alebo úradne overené kópie výpisov z nich, ktoré súvisia s pripravovaným alebo uskutočneným porušením právneho predpisu.

Článok 17

Dobrovoľné informovanie

Príslušné orgány každého členského štátu bezodkladne pošlú príslušným orgánom ostatných členských štátov všetky relevantné informácie týkajúce sa pripravovaného alebo uskutočneného porušenia zákona, najmä informácie týkajúce sa konkrétneho tovaru a nových spôsobov páchania týchto porušení právneho predpisu.

Článok 18

Použitie dôkazu

Príslušné orgány členského štátu prijímajúceho informácie môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi použiť ako dôkaz správy o sledovaní a informácie získané úradníkmi jedného členského štátu a oznámené inému členskému štátu počas dobrovoľnej pomoci ustanovenej článkami 15 až 17.







HLAVA IV

OSOBITNÉ FORMY SPOLUPRÁCE

Článok 19

Zásady

1. Colné správy sa zapoja do cezhraničnej spolupráce v súlade s touto hlavou. Poskytnú si navzájom potrebnú pomoc, pokiaľ ide o personál a organizačnú podporu. Žiadosť o spoluprácu má spravidla formu žiadosti o pomoc podľa článku 9. V osobitných prípadoch uvedených v tejto hlave sa môžu úradníci dožadujúceho orgánu zapojiť do činností na území dožiadaného štátu na základe súhlasu dožiadaného orgánu.

Za koordináciu a plánovanie cezhraničných akcií sú zodpovedné centrálne koordinačné jednotky v súlade s článkom 5.

2. Cezhraničná spolupráca v zmysle odseku 1 sa povoľuje na prevenciu, vyšetrovanie a trestné stíhanie porušení zákona v prípadoch:

a) nezákonného obchodu s omamnými a psychotropnými látkami, zbraňami, muníciou, výbušnými materiálmi, starožitnosťami a predmetmi múzejnej a galerijnej hodnoty, nebezpečným a toxickým odpadom, nukleárnym materiálom alebo materiálmi, alebo zariadením určeným na výrobu atómových, biologických a/alebo chemických zbraní (zakázaný tovar);

b) obchodu s látkami vymenovanými v tabuľke I a II Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami, určenými na nedovolenú výrobu omamných a psychotropných látok (prekurzorov);

c) nezákonného medzinárodného obchodu s tovarom podliehajúcim dani na účely daňového úniku alebo získania neoprávnene vyplatených štátnych platieb v súvislosti s dovozom alebo vývozom tovaru, kde rozsah obchodu a s ním súvisiace riziko pre dane a dotácie sú také, že možné finančné náklady pre rozpočet Európskych spoločenstiev alebo členských štátov sú významné;

d) akéhokoľvek obchodovania s tovarom, ktorý je zakázaný Spoločenstvom alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi.

3. Dožiadaný orgán nie je povinný zapojiť sa do osobitných foriem spolupráce uvedených v tejto hlave, ak požadované vyšetrovanie nie je povolené alebo nie je ustanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi dožiadaného členského štátu. V takomto prípade je dožadujúci orgán oprávnený odmietnuť z toho istého dôvodu zodpovedajúcu cezhraničnú spoluprácu v prípade, ak je tento dožiadaným orgánom dožiadaného členského štátu.

4. Ak si to vyžadujú vnútroštátne právne prepisy členského štátu, zúčastnené orgány požiadajú svoje súdne orgány o schválenie plánovaných vyšetrovaní. Keď príslušné súdne orgány podmienia schválenie určenými podmienkami a požiadavkami, zúčastnené orgány zabezpečia, aby takéto podmienky a požiadavky boli v priebehu vyšetrovania dodržané.

5. Ak úradníci členského štátu zapojeného do činností na území iného členského štátu na základe tejto hlavy spôsobia škodu v dôsledku svojich činností, členský štát, na území ktorého bola škoda spôsobená, nahradí škodu v súlade s vnútroštátnymi predpismi tým istým spôsobom, ako by túto škodu spôsobili jeho vlastní úradníci. Členský štát, ktorého úradníci spôsobili škodu, v plnej miere uhradí tomuto členskému štátu náklady na odškodnenie vyplatené obetiam alebo iným oprávneným osobám alebo inštitúciám.

6. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie práv členského štátu voči tretím stranám, a bez ohľadu na záväzok nahradiť škodu podľa druhej vety odseku 5, každý členský štát sa zdrží, v prípade ustanovenom v prvej vete odseku 5, požadovania náhrady tej čiastky škody, ktorú mu spôsobil iný členský štát.

7. Informácie, ktoré získali úradníci počas cezhraničnej spolupráce ustanovenej v článkoch 20 až 24, môžu byť použité ako dôkaz príslušnými orgánmi členského štátu prijímajúceho tieto informácie v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a v súlade s konkrétnymi podmienkami stanovenými príslušnými orgánmi štátu, v ktorom boli dané informácie získané.

8. Počas operácií uvedených v článkoch 20 až 24 sa s úradníkmi počas plnenia ich úloh na území iného členského štátu bude zaobchádzať takým istým spôsobom ako s úradníkmi tohto štátu, pokiaľ ide o porušenie zákona uskutočnené proti nim alebo nimi.

Článok 20

Prenasledovanie zločinca cez hranice

1. Úradníci colnej správy jedného z členských štátov, ktorí prenasledujú vo svojej krajine osobu spozorovanú pri konaní uvedenom v článku 19 ods. 2 alebo osobu na tomto konaní zúčastnenú, ktoré by mohlo viesť k vydaniu tejto osoby, sú oprávnení pokračovať v prenasledovaní na území iného členského štátu bez predchádzajúceho povolenia, ak vzhľadom na mimoriadnu naliehavosť situácie nebolo možné upovedomiť príslušné orgány tohto členského štátu pred vstupom na jeho územie alebo ak sa tieto orgány nemohli dostaviť na miesto činu včas na účely vykonávania prenasledovania.

Úradníci vykonávajúci prenasledovanie sa musia najneskôr pri prekročení hranice skontaktovať s príslušnými orgánmi členského štátu, na území ktorého sa má vykonať prenasledovanie. Prenasledovanie sa skončí ihneď, ak si to bude vyžadovať členský štát, na území ktorého sa prenasledovanie vykoná. Na základe žiadosti úradníkov, ktorí vykonávajú prenasledovanie, príslušné orgány tohto členského štátu vyzvú prenasledovanú osobu za účelom zistenia jej totožnosti alebo jej zaistenia. Členské štáty informujú depozitára o úradníkoch vykonávajúcich prenasledovanie, na ktorých sa toto ustanovenie vzťahuje; depozitár informuje ďalšie členské štáty.

2. Prenasledovanie sa vykonáva spôsobom, ktorý je definovaný vo vyhlásení urobenom podľa odseku 6:

a) úradníci vykonávajúci prenasledovanie nemajú právo zaistiť prenasledovanú osobu;

b) ak nebola podaná žiadosť o zastavenie prenasledovania a ak príslušné orgány členského štátu, na území ktorého sa vykonáva prenasledovanie, nemôžu včas zasiahnuť, môžu úradníci vykonávajúci prenasledovanie zaistiť prenasledovanú osobu až dovtedy, kým úradníci tohto členského štátu, ktorí musia byť bezodkladne informovaní, nemôžu zistiť jej totožnosť alebo ju zaistiť.

3. Prenasledovanie sa vykonáva v súlade s odsekmi 1 a 2 spôsobom tak, ako je definované v odseku 6:

a) v oblasti alebo počas doby, ktorá začína prekročením hranice, ktoré sú ustanovené vo vyhlásení;

b) bez obmedzenia v čase a priestore.

4. Prenasledovanie podlieha týmto všeobecným podmienkam:

a) úradníci vykonávajúci prenasledovanie konajú v súlade s ustanoveniami tohto článku a s vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu, na území ktorého vykonávajú prenasledovanie; sú viazaní aj príkazmi príslušných orgánov tohto členského štátu;

b) ak sa prenasledovanie vykonáva na mori a ak sa dostane na šíre more alebo do výlučnej ekonomickej zóny, vykonáva sa v súlade s medzinárodným morským právom, ako je to uvedené v Dohovore Organizácie Spojených národov o morskom práve; ak sa vykonáva na území iného členského štátu, riadi sa ustanoveniami tohto článku;

c) vstup do obydlí a do miest neprístupných pre verejnosť je zakázaný;

d) úradníci vykonávajúci prenasledovanie musia byť ľahko identifikovateľní buď podľa uniformy alebo pásky na rukáve, alebo označením pripevneným na dopravný prostriedok; použitie civilného odevu v kombinácii s neoznačeným dopravným prostriedkom bez uvedenej identifikácie je zakázané; úradníci vykonávajúci prenasledovanie musia byť kedykoľvek preukázať, že konajú z úradnej moci;

e) úradníci vykonávajúci prenasledovanie môžu nosiť svoje služobné zbrane, s výnimkou i) ak dožiadaný členský štát urobil všeobecné vyhlásenie, že prenos zbraní na jeho územie je neprípustný, alebo s výnimkou bodu ii), ak dožiadaný členský štát osobitne neustanovil inak. Ak úradníci iného členského štátu majú povolené nosiť svoje služobné zbrane, ich použitie sa zakazuje, s výnimkou prípadov nutnej obrany;

f) ak bola prenasledovaná osoba zaistená, tak ako je ustanovené v odseku 2 písm. b), za účelom predvedenia pred príslušné orgány členského štátu, na území ktorého sa prenasledovanie vykonalo, môže sa u nej vykonať iba bezpečnostná prehliadka; počas prevozu sa môžu použiť putá; predmety, ktoré má prenasledovaná osoba pri sebe, sa môžu zaistiť;

g) po každej akcii uvedenej v odsekoch 1, 2 a 3 úradníci, ktorí vykonali prenasledovanie, predstúpia pred príslušné orgány členského štátu, na území ktorého vykonali prenasledovanie, a podajú hlásenie o svojej činnosti; na základe žiadosti týchto orgánov musia ostať k dispozícii do momentu primeraného objasnenia zásahu; táto podmienka sa uplatní aj vtedy, ak sa prenasledovanie neskončilo zaistením prenasledovanej osoby;

h) orgány členského štátu, z ktorého pochádzajú úradníci, ktorí vykonali prenasledovanie, poskytnú na základe žiadosti orgánov členského štátu, na území ktorého sa prenasledovanie vykonalo, pomoc pri následnom konaní po akcii, na ktorej sa zúčastnili, vrátane súdneho konania.

5. Osoba, ktorá bola po prenasledovaní podľa odseku 2 zaistená príslušnými orgánmi členského štátu, na území ktorého sa vykonalo prenasledovanie, sa môže bez ohľadu na jej štátnu príslušnosť podrobiť vypočutiu. Príslušné ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov sa použijú primerane.

Ak táto osoba nie je občanom členského štátu, na ktorého území bola zaistená, prepustí sa najneskôr do šiestich hodín od je zaistenia, okrem doby od polnoci do 9. hodiny ráno, ak príslušné orgány tohto členského štátu predtým nedostali žiadosť v akejkoľvek forme o jej predbežnú väzbu za účelom vydania.

6. Pri podpise tohto dohovoru urobí každý členský štát vyhlásenie, v ktorom podľa odsekov 2, 3 a 4 ustanoví postupy na vykonávanie prenasledovania na svojom území.

Členský štát môže vždy nahradiť svoje vyhlásenie iným vyhlásením za predpokladu, že nové vyhlásenie neobmedzí rozsah pôsobnosti predchádzajúceho.

Každému vyhláseniu predchádzajú konzultácie s každým dotknutým členským štátom za účelom dosiahnutia recipročných opatrení v týchto štátoch.

7. Na základe bilaterálnych zmlúv môžu členské štáty rozšíriť rozsah pôsobnosti odseku 1 a prijať dodatočné ustanovenia pri uplatňovaní tohto článku.

8. Pri uložení listiny o prijatí tohto dohovoru môže členský štát vyhlásiť, že nie je viazaný týmto článkom alebo jeho časťou. Takéto vyhlásenie možno vziať kedykoľvek späť.

Článok 21

Cezhraničné sledovanie

1. Úradníci colnej správy členského štátu, ktorí sledujú vo svojej krajine osoby dôvodne podozrivé, že sú zapojené do porušovania zákona podľa článku 19 ods. 2, sú oprávnení pokračovať v sledovaní na území iného členského štátu, ak tento členský štát povolil cezhraničné sledovanie na základe vopred podanej žiadosti o pomoc. Podmienky môžu byť pripojené k povoleniu.

Členské štáty informujú depozitára o úradníkoch, na ktorých sa vzťahuje toto ustanovenie; depozitár informuje ostatné členské štáty.

Na základe žiadosti vykonajú sledovanie poverení úradníci členského štátu, na území ktorého sa sledovanie vykonáva.

Žiadosť uvedená v tomto prvom odseku sa musí zaslať orgánu, ktorý určil každý členský štát ako oprávnený na udeľovanie požadovaných povolení alebo na postúpenie žiadosti.

Členské štáty informujú depozitára o orgáne oprávnenom na tento účel; depozitár informuje ostatné členské štáty.

2. Ak z naliehavých dôvodov nie je možné vopred požiadať iný členský štát o povolenie, úradníci, ktorí vykonávajú sledovanie, sú oprávnení pokračovať za hranicami v sledovaní osôb, ktoré sú dôvodne podozrivé, že sú zapojené do porušovania zákona podľa článku 19 ods. 2, za predpokladu, že sú splnené nasledujúce podmienky:

a) príslušné orgány členského štátu, na území ktorého sa pokračuje v sledovaní, sa počas sledovania ihneď upovedomia o prekročení hranice;

b) žiadosť podaná podľa odseku 1, v ktorej je odôvodnené prekročenie hranice, sa musí podať bezodkladne.

Sledovanie sa skončí ihneď, ako si to žiada členský štát, na území ktorého sa sledovanie vykonáva, po tom čo bol upovedomený podľa písmena a) alebo na základe žiadosti uvedenej v písmene b), alebo ak povolenie nebolo udelené, do piatich hodín od prekročenia hranice.

3. Sledovanie uvedené v odsekoch 1 a 2 sa vykonáva podľa týchto všeobecných podmienok:

a) úradníci vykonávajúci sledovanie konajú v súlade s ustanoveniami tohto článku a vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu, na území ktorého vykonávajú sledovanie; sú viazaní aj príkazmi príslušných orgánov tohto členského štátu;

b) okrem situácií uvedených v odseku 2 majú úradníci pri sebe doklad, ktorý potvrdzuje, že konajú z úradnej moci;

c) úradníci vykonávajúci sledovanie sa musia kedykoľvek preukázať, že konajú z úradnej moci;

d) úradníci vykonávajúci sledovanie môžu nosiť svoje služobné zbrane počas sledovania s výnimkou, i) ak dožiadaný členský štát urobil všeobecné vyhlásenie, že zbrane v žiadnom prípade nesmú byť prenesené na jeho územie, alebo s výnimkou bodu ii), ak dožiadaný členský štát neustanovil inak rozhodol. Ak úradníci iného členského štátu majú povolené nosiť svoje služobné zbrane, ich použitie sa zakazuje, s výnimkou prípadov nutnej obrany;

e) vstup do obydlí a do miest neprístupných pre verejnosť je zakázaný;

f) úradníci vykonávajúci sledovanie nesmú vyzvať ani zaistiť sledovanú osobu;

g) o všetkých akciách sa podávajú správy orgánom členského štátu, na území ktorého boli vykonané; úradníci, ktorí vykonávajúci, sa môžu požiadať, aby sa dostavili osobne;

h) orgány členského štátu, z ktorého pochádzajú úradníci vykonávajúci sledovanie, poskytnú na žiadosť orgánov členského štátu, na území ktorého sa sledovanie vykonalo, pomoc pri následnom konaní po akcii, na ktorej sa zúčastnili, vrátane súdneho konania.

4. Na základe bilaterálnych zmlúv členské štáty môžu rozšíriť rozsah pôsobnosti odseku 1 a prijať dodatočné ustanovenia pri uplatňovaní tohto článku.

5. Pri uložení listiny o prijatí tohto dohovoru môže členský štát vyhlásiť, že nie je viazaný týmto článkom alebo jeho časťou. Takéto vyhlásenie možno vziať kedykoľvek späť.

Článok 22

Kontrolovaná dodávka

1. Každý členský štát sa zaväzuje na základe žiadosti iného členského štátu zabezpečiť, aby boli na jeho území povolené kontrolované dodávky na účely vyšetrovania trestných činov podliehajúcich vydaniu.

2. Príslušné orgány dožiadaného členského štátu prijmú pre každý konkrétny prípad rozhodnutie o vykonaní kontrolovanej dodávky, pričom náležite zohľadnia vnútroštátne právne predpisy tohto štátu.

3. Kontrolované dodávky sa vykonajú podľa postupov dožiadaného členského štátu. Právomoc vykonať a usmerňovať akcie prináleží príslušným orgánom dožiadaného členského štátu.

Dožiadaný orgán prevezme kontrolu nad kontrolovanou dodávkou, ak tovar prekročí hranicu alebo na dohodnutom mieste odovzdania mieste, aby sa predišlo prerušeniu sledovania. Počas zostávajúcej trasy tento dožiadaný orgán zabezpečí, aby bol tovar neustále pod dohľadom, a to takým spôsobom, aby kedykoľvek mohol páchateľov a tovar zaistiť.

4. Zásielky, o ktorých sa dohodlo, že sú kontrolovanými dodávkami, sa môžu so súhlasom dotknutých členských štátov zastaviť a povoliť ich ďalšie pokračovanie s pôvodným nedotknutým obsahom alebo obsahom čiastočne alebo úplne odstráneným alebo úplne nahradeným.

Článok 23

Vyšetrovanie utajovanou formou

1. Na základe žiadosti dožadujúceho orgánu môže dať dožiadaný orgán súhlas úradníkom colnej správy dožadujúceho členského štátu alebo úradníkom konajúcim v mene tejto správy pôsobiacich pod legendou (utajovaní vyšetrovatelia), aby pôsobili na území dožiadaného členského štátu. Dožadujúci orgán podá žiadosť iba vtedy, ak by bolo obzvlášť ťažké objasnenie skutočnosti bez použitia navrhnutých opatrení. Títo úradníci sú oprávnení počas svojho pôsobenia zhromažďovať informácie a nadväzovať kontakty s podozrivými osobami alebo inými osobami s nimi spolčenými.

2. Utajované vyšetrovanie v dožiadanom členskom štáte má obmedzené trvanie. Príprava a dohľad nad vyšetrovaním sa uskutoční v spolupráci medzi príslušnými orgánmi dožiadaného a dožadujúceho členského štátu.

3. Podmienky, za ktorých sa umožňuje utajované vyšetrovanie, ako aj podmienky, za ktorých sa vyšetrovanie vykonáva, určí dožiadaný orgán v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Ak sa počas utajovaného vyšetrovania získa informácia vo vzťahu k inému porušeniu zákona, ako je predmet žiadosti, podmienky o tom, na čo sa takéto informácie použijú, určí dožiadaný orgán v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.

4. Dožiadaný orgán poskytne potrebný personál a technické zabezpečenie. Urobí opatrenia potrebné na ochranu úradníkov uvedených v odseku 1 počas ich pôsobenia v dožiadanom členskom štáte.

5. Pri uložení listiny o prijatí tohto dohovoru môže členský štát vyhlásiť, že nie je viazaný týmto článkom alebo jeho časťou. Takéto vyhlásenie možno vziať kedykoľvek späť.

Článok 24

Spoločné špeciálne vyšetrovacie tímy

1. Po vzájomnej dohode môžu orgány niekoľkých členských štátov vytvoriť spoločný špeciálny vyšetrovací tím so sídlom v jednom členskom štáte, pozostávajúci z úradníkov s príslušnou špecializáciou.

Spoločný špeciálny vyšetrovací tím má tieto úlohy:

— vykonávanie zložitých a náročných vyšetrovaní konkrétnych porušení zákona, ktoré si vyžadujú súbežný a koordinovaný zásah v dotknutých členských štátoch,

— koordinácia spoločných činností za účelom predchádzania a odhaľovania konkrétnych porušení zákona a získavanie informácií o zúčastnených osobách a ich spoločníkoch a o použitých metódach.

2. Spoločné špeciálne vyšetrovacie tímy pôsobia podľa týchto podmienok:

a) vytvárajú sa na určitý účel a na obmedzenú dobu;

b) tím vedie úradník z členského štátu, na území ktorého sa vykonávajú činnosti tímu;

c) zúčastnení úradníci sú viazaní vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu, na území ktorého sa vykonávajú činnosti tímu;

d) členský štát, na území ktorého sa vykonávajú činnosti tímu, pripraví organizačné opatrenia pre pôsobenie tímu.

3. Účasťou v tíme nezískava úradník žiadne oprávnenia konať na území iného členského štátu.







HLAVA V

OCHRANA ÚDAJOV

Článok 25

Ochrana údajov pri ich výmene

1. Pri výmene údajov colné správy v každom konkrétnom prípade zvážia podmienky na ochranu osobných údajov. Konajú v súlade s príslušnými ustanoveniami Dohovoru Rady Európy na ochranu jednotlivcov pri automatizovanom spracovaní osobných údajov z 28. januára 1981. Podľa odseku 2 môže členský štát v záujme ochrany údajov stanoviť podmienky týkajúce sa spracovania osobných údajov iným členským štátom, ktorému sa takéto osobné údaje môžu poskytnúť.

2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia Dohovoru o využívaní informačných technológií na colné účely, nasledujúce ustanovenia sa vzťahujú na osobné údaje, ktoré sa poskytujú v súlade s týmto dohovorom:

a) spracovanie osobných údajov prijímajúcim orgánom je povolené len na účel uvedený v článku 1 ods. 1. Tento orgán ich môže odoslať bez predchádzajúceho súhlasu členského štátu, ktorý ich poskytol, orgánom colnej správy, vyšetrovacím orgánom a súdnym orgánom dožadujúceho členského štátu, aby im umožnil trestne stíhať a potrestať porušenia zákona podľa článku 4 ods. 3. V ostatných prípadoch výmeny údajov sa vyžaduje súhlas členského štátu, ktorý údaje poskytol;

b) orgán členského štátu, ktorý údaje poskytuje, zabezpečí, aby boli presné a aktuálne. V prípade, že sa poskytli nepresné údaje alebo údaje, ktoré nemali byť poskytnuté, alebo že sa vyžaduje, aby oprávnene poskytnuté údaje boli v neskoršom štádiu vymazané v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi poskytujúceho členského štátu, prijímajúci orgán musí byť o tom bezodkladne informovaný. Prijímajúci orgán je povinný opraviť tieto údaje alebo ich vymazať. Ak sa prijímajúci orgán domnieva, že poskytnuté údaje sú nepresné alebo že sa majú vymazať, informuje o tom poskytujúci členský štát;

c) v prípadoch, ak sa podľa vnútroštátnych právnych predpisov poskytujúceho členského štátu majú poskytnuté údaje vymazať alebo zmeniť, prijímajúci orgán má oprávnenie vykonať opravu údajov;

d) poskytovanie a prijímanie údajov zaznamenajú dotknuté orgány;

e) ak sa to vyžaduje, poskytujúce a prijímajúce orgány informujú dotknutú osobu na základe jej žiadosti o osobných údajoch, ktoré sa poskytli, na aký účel majú byť použité. Tieto údaje sa neposkytnú, ak sa pri posúdení veci zistí, že verejný záujem na neposkytnutí údajov prevažuje nad záujmom dotknutej osoby získať tento údaj. Inak sa právo dotknutej osoby získať informáciu o poskytnutých osobných údajoch riadi vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi členského štátu, na území ktorého sa informácia o údajoch vyžaduje. Prv ako sa prijme rozhodnutie o poskytnutí informácie o údajoch, prijímajúci orgán požiada poskytujúci orgán o vyjadrenie k veci;

f) členské štáty zodpovedajú podľa vnútroštátnych právnych predpisov a postupov za ujmu spôsobenú osobe spracovaním údajov poskytnutých v prijímajúcom členskom štáte. Vzťahuje sa to aj na prípad, ak bola ujma spôsobená poskytnutím nepresných údajov alebo skutočnosťou, že poskytujúci orgán pri poskytovaní údajov porušil tento dohovor;

g) poskytnuté údaje sa uchovávajú po dobu nie dlhšiu, ako si to vyžaduje účel, na ktorý boli poskytnuté. Nevyhnutnosť uchovávať údaje preskúma dotknutý členský štát vo vhodnom čase;

h) týmto údajom sa poskytne dostane aspoň taká ochrana, ako sa poskytuje podobným údajom v členskom štáte, ktorý ich prijal;

i) každý členský štát prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie plnenia tohto článku, a to prostredníctvom účinnej kontroly. Každý členský štát môže poveriť kontrolou dozorný orgán uvedený v článku 17 Dohovoru o využívaní informačných technológií na colné účely.

3. Pre účely tohto článku sa pojem „spracovanie osobných údajov“ vykladá v súlade s definíciou uvedenou v článku 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o ochrane jednotlivcov s ohľadom na spracovanie osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov z 24. októbra 1995 ( 1 ).







HLAVA VI

VÝKLAD DOHOVORU

Článok 26

Súdny dvor Európskych spoločenstiev

1. Súdny dvor Európskych spoločenstiev má právomoc rozhodovať o každom spore medzi členskými štátmi týkajúcom sa výkladu alebo uplatňovania tohto dohovoru vždy, ak sa preukáže, že urovnanie sporu Radou do šiestich mesiacov od jeho predloženia Rade jedným z jej členských štátov nie je možné.

2. Súdny dvor Európskych spoločenstiev má právomoc rozhodovať o každom spore medzi členským štátom a Komisiou týkajúcom sa výkladu alebo uplatňovania tohto dohovoru, ak sa preukáže, že urovnanie sporu prostredníctvom vyjednávania nie je možné. Spor môže byť predložený Súdnemu dvoru po uplynutí lehoty šiestich mesiacov odo dňa, keď jeden z účastníkov informoval druhú stranu o existencii sporu.

3. Súdny dvor má právomoc za podmienok ustanovených v odsekoch 4 až 7 vydať rozhodnutie o predbežnej otázke týkajúcej sa výkladu tohto dohovoru.

4. Vyhlásením urobeným pri podpise tohto dohovoru alebo kedykoľvek neskôr má každý členský štát možnosť uznať právomoc Súdneho dvora Európskych spoločenstiev vydať rozhodnutie o predbežnej otázke týkajúcej sa k výkladu tohto dohovoru podľa odseku 5 písm. a) alebo b).

5. Členský štát, ktorý urobil vyhlásenie podľa odseku 4, uvedie, že:

a) každý súd alebo tribunál, proti rozhodnutiu ktorého neexistuje žiaden opravný prostriedok podľa vnútroštátnych právnych predpisov, môže požiadať Súdny dvor Európskych spoločenstiev, aby vydal rozhodnutie o predbežnej otázke týkajúcej sa tohto dohovoru, ktorá vznikla pri riešení prípadu na tomto súde, ak sa tento súd alebo tribunál domnieva, že vyriešenie tejto otázky je nevyhnutné pre vydanie jeho rozhodnutia, alebo

b) každý súd alebo tribunál tohto štátu môže požiadať Súdny dvor Európskych spoločenstiev o vydanie rozhodnutia o predbežnej otázke týkajúcej sa výkladu tohto dohovoru, ktorá vznikla pri riešení prípadu na tomto súde, ak sa tento súd alebo tribunál domnieva, že vyriešenie tejto otázky je nevyhnutné pre vydanie jeho rozhodnutia.

6. Pre konanie sa uplatní Protokol o štatúte a Rokovací poriadok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev.

7. Každý členský štát, bez ohľadu na to, či urobil vyhlásenie podľa odseku 4, je oprávnený predložiť súdu vyhlásenia alebo písomné vyjadrenia v prípadoch uvedených v odseku 5.

8. Súdny dvor nemá právomoc preskúmavať platnosť alebo primeranosť akcií vykonaných príslušnými orgánmi podľa tohto dohovoru alebo rozhodovať o výkone povinnosti členských štátov dodržiavať zákon a poriadok a zabezpečiť vnútornú bezpečnosť.







HLAVA VII

VYKONÁVACIE A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Článok 27

Utajenie

Colné správy zohľadnia v každom konkrétnom prípade výmeny údajov požiadavku utajenia vyšetrovania. Na tento účel môže členský štát stanoviť podmienky vzťahujúce sa na použitie údajov iným členským štátom, ktorému sa tieto údaje môžu poskytnúť.

Článok 28

Výnimky z povinnosti poskytnúť pomoc

1. Tento dohovor nezaväzuje orgány členských štátov k poskytovaniu vzájomnej pomoci, ak možno predpokladať, že takéto poskytnutie pomoci môže poškodiť verejný záujem alebo iné základné záujmy dotknutého členského štátu, najmä v oblasti ochrany údajov, alebo ak rozsah požadovaných úkonov, najmä v súvislosti so zvláštnymi formami spolupráce ustanovenými v hlave IV, je zjavne neprimeraný závažnosti predpokladaného porušenia zákona. V týchto prípadoch sa môže pomoc odmietnuť úplne alebo čiastočne alebo môže byť podmienená splnením určitých podmienok.

2. Každé odmietnutie poskytnutia pomoci sa musí odôvodniť.

Článok 29

Výdavky

1. Členské štáty sa obvykle vzdajú všetkých nárokov na náhradu nákladov, ktoré im vznikli pri uplatňovaní tohto dohovoru, s výnimkou výdavkov na poplatky uhradené znalcom.

2. Ak si vybavenie žiadosti vyžaduje alebo vyžiada výdavky značnej a neobvyklej povahy, zúčastnené colné správy prerokujú spôsob, ktorým sa tieto náklady znášajú, a podmienky, za ktorých sa náklady uhradia.

Článok 30

Výhrady

1. S výnimkou ustanovení článku 20 ods. 8, článku 21 ods. 5 a článku 23 ods. 5 nemožno v tomto dohovore uplatniť žiadne výhrady.

2. Členské štáty, ktoré už uzavreli medzi sebou dohody, ktoré upravujú skutočnosti uvedené v hlave IV tohto dohovoru, môžu urobiť výhrady podľa odseku 1 len vtedy, ak takéto výhrady neovplyvnia záväzky podľa týchto dohôd.

3. Rovnako aj záväzky vyplývajúce z ustanovení dohovoru podpísaného dňa 19. júna 1990, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach zo 14. júna 1985, ktoré umožňujú užšiu spoluprácu, nebudú týmto dohovorom, ak ide o vzťahy medzi členskými štátmi, ktoré sú viazané tými ustanoveniami, dotknuté.

Článok 31

Územná pôsobnosť

▼M1

1. Tento dohovor sa vzťahuje na územia členských štátov, ktoré patria do colného územia Spoločenstva, vrátane ostrova Heligoland a územia Büsingen, pokiaľ ide o Spolkovú republiku Nemecko (v súlade so Zmluvou z 23. novembra 1964 medzi Spolkovou republikou Nemecko a Švajčiarskou konfederáciou o začlenení oblasti Büsingen am Hochrhein do colného územia Švajčiarskej konfederácie alebo s jej súčasným znením), obcí Livigno a Campione d’Italia, pokiaľ ide o Taliansku republiku, a teritoriálnych vôd, pobrežných vôd a vzdušného priestoru členských štátov.

▼B

2. Rada môže jednomyseľne postupom uvedeným v hlave VI Zmluvy o Európskej únii prispôsobiť odsek 1 akejkoľvek zmene ustanovení predpisov Spoločenstva, na ktoré uvedený odsek odkazuje.

Článok 32

Nadobudnutie platnosti

1. Tento dohovor schvália členské štáty v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.

2. Členské štáty oznámia depozitárovi ukončenie ústavného procesu prijatia tohto dohovoru.

3. Tento dohovor nadobudne platnosť 90 dní od oznámenie uvedeného v odseku 2 štátom, ktorý bol členom Európskej únie v čase, keď Rada prijala právny predpis, ktorý predstavuje tento dohovor, ktorý ako posledný splnil túto formalitu.

4. Do nadobudnutia platnosti tohto dohovoru môže každý členský štát oznámení uvedenom v odseku 2 alebo kedykoľvek neskôr vyhlásiť, že sa tento dohovor, s výnimkou článku 23, uplatní na vzťahy tohto štátu s členskými štátmi, ktoré urobili rovnaké vyhlásenie. Takéto vyhlásenia nadobudnú platnosť 90 dní odo dňa ich uloženia.

5. Tento dohovor sa vzťahuje len na žiadosti podané po dni, keď nadobudol platnosť alebo sa uplatnil medzi dožiadaným členským štátom a dožadujúcim členským štátom.

6. Dňom nadobudnutia platnosti ruší Dohovor o poskytovaní vzájomnej pomoci medzi colnými správami zo 7. septembra 1967.

Článok 33

Pristúpenie

1. Tento dohovor je otvorený na pristúpenie každému štátu, ktorý sa stane členským štátom Európskej únie.

2. Znenie dohovoru v jazyku pristupujúceho členského štátu vypracovaného Radou Európskej únie je autentický.

3. Listiny o pristúpení sú uložené u depozitára.

4. Tento dohovor nadobudne platnosť vo vzťahu ku každému pristupujúcemu štátu 90 dní odo dňa uloženia listiny o pristúpení alebo v deň nadobudnutia platnosti dohovoru, ak nenadobudol platnosť po uplynutí uvedenej lehoty 90 dní.

5. Ak tento dohovor nenadobudol platnosť v čase uloženia listiny o pristúpení, vzťahuje sa na pristupujúci členský štát článok 32 ods. 4.

Článok 34

Zmeny

1. Zmeny k tohto dohovoru môže navrhnúť každý členský štát, ktorý je vysokou zmluvnou stranou. Všetky navrhované zmeny sa zašlú depozitárovi, ktorý to oznámi Rade a Komisii.

2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 31 ods. 2, zmeny dohovoru prijme Rada, ktorá ich odporučí na prijatie členským štátom v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.

3. Zmeny prijaté podľa odseku 2 nadobudnú platnosť podľa článku 32 ods. 3.

Článok 35

Depozitár

1. Depozitárom tohto dohovoru je generálny tajomník Rady Európskej únie.

2. Depozitár zverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev informáciu o pokroku v prijímaní a pristúpení, vykonávaní, vyhláseniach a výhradách, ako aj o iných oznámeniach týkajúcich sa tohto dohovoru.

En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.

Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.

Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt.

Σε πίστωση τον ανωτερω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση.

In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.

En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.

Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.

In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.

Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.

Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção.

Tämän vakuudeksi alia mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention.

Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.

Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.

Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.

Έγινε οτις Βρυξέλλες, στις δέκαοκτώ Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης.

Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.

Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l’Union européenne.

Arna dhéanamh sa Bhruiséil ar an ochtú lá déag de Nollaig sa bhliain míle naoi gcéad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san lodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.

Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantasette, in un unico esemplare, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell’Unione europea.

Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd zevenennegentig, in één exemplaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.

Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos archivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.

Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyh- deksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd.

Pour le gouvernement du royaume de Belgique

Voor de Regering van het Koninkrijk België

Für die Regierung des Königreichs Belgien

For regeringen for Kongeriget Danmark

Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland

Για την κυβέρνηση Ελληνικής Δημοκρατίας

Por el Gobierno del Reino de España

Pour le gouvernement de la République française

Thar ceann Rialtas na hÉireann

For the Government of Ireland

Per il governo della Repubblica italiana

Pour le gouvernement du grand-duché de Luxembourg

Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Regierung der Republik Österreich

Pelo Governo da República Portuguesa

Suomen hallituksen puolesta

På finska regeringens vägnar

På Konungariket Sveriges vägnar

For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

PRÍLOHA

VYHLÁSENIA, KTORÉ SA MAJÚ PRIPOJIŤ K DOHOVORU A PUBLIKOVAŤ V ÚRADNOM VESTNÍKU

1. K článku 1 ods. 1 a článku 28

S odkazom na výnimky z povinnosti poskytovať pomoc podľa článku 28 dohovoru Taliansko vyhlasuje, že výkon žiadostí o vzájomnú pomoc na základe dohovoru v súvislosti s porušením zákona, ktoré podľa talianskeho práva nie sú porušeniami vnútroštátnych colných predpisov alebo colných predpisov Spoločenstva, môže – z dôvodov týkajúcich sa rozdelenia právomocí medzi domácimi orgánmi pre prevenciu a trestné stíhanie pre trestné činy – poškodiť verejný záujem alebo iné základné štátne záujmy.

2. K článku 1 ods. 2 a článku 3 ods. 2

Dánsko a Fínsko vyhlasujú, že pojem „súdne orgány“ a „súdny orgán“ v článku 1 ods. 2 a v článku 3 ods. 2 dohovoru vykladajú podľa svojich vyhlásení, ktoré urobili podľa článku 24 Európskeho dohovoru o vzájomnej pomoci v trestných veciach podpísaného v Štrasburgu 20. apríla 1959.

3. K článku 4 ods. 3 druhej zarážke

Dánsko vyhlasuje, že ak je dotknuté, článok 4 ods. 3 druhá zarážka sa vzťahuje len na konanie, ktorým sa osoba zúčastňuje na jednom alebo viacerých porušeniach zákona skupinou ľudí, ktorí konajú s jedným spoločným cieľom, vrátane prípadu, ak sa dotknutá osoba nezúčastňuje na páchaní trestného činu alebo trestných činov; táto účasť musí byť podmienená poznaním účelu a všeobecných zločineckých aktivít tejto skupiny, alebo znalosťou úmyslu skupiny spáchať trestný čin alebo trestné činy.

4. K článku 4 ods. 3 tretej zarážke

Dánsko vyhlasuje, že ak je dotknuté, článok 4 ods. 3 tretia zarážka sa vzťahuje len na predikatívne trestné činy, vo vzťahu ku ktorým je prijatie kradnutého tovaru vždy trestné podľa dánskych právnych predpisov, vrátane oddielu 191a dánskeho trestného zákona o prevzatí kradnutých omamných a psychotropných látok a oddielu 284 trestného zákona o prevzatí tovaru v súvislosti s pašovaním obzvlášť nebezpečnej povahy.

5. K článku 6 ods. 4

Dánsko, Fínsko a Švédsko vyhlasujú, že styční dôstojníci uvedení v článku 6 ods. 4 môžu zastupovať aj záujmy Nórska a Islandu a naopak. Päť severských krajín má od roku 1982 dohodu, podľa ktorej ustanovení styční dôstojníci z jednej z týchto krajín zastupujú aj ostatné severské krajiny. Táto dohoda bola uzavretá za účelom posilnenia boja proti nezákonnému obchodovaniu s omamnými a psychotropnými látkami a na zníženie ekonomického zaťaženia jednotlivých krajín spôsobeného ustanovením styčných dôstojníkov. Dánsko, Fínsko a Švédsko pripisujú veľký význam trvaniu tejto dohody, ktorá dobre funguje.

6. K článku 20 ods. 8

Dánsko vyhlasuje, že prijíma ustanovenia článku 20 s výhradou týchto podmienok:

V prípade prenasledovania zločinca cez hranice susedného štátu vykonávaného colnými orgánmi členského štátu na mori alebo vo vzdušnom priestore môže takéto prenasledovanie pokračovať na dánskom území, vrátane dánskych teritoriálnych vôd a vzdušného priestoru nad dánskym územím a nad jeho teritoriálnymi vodami, len ak bol daný príslušnými dánskymi úradmi vopred súhlas.

7. K článku 21 ods. 5

Dánsko vyhlasuje, že prijíma ustanovenia článku 21 s výhradou týchto podmienok:

Cezhraničné sledovanie bez predchádzajúceho povolenia sa môže vykonať len v súlade s článkom 21 ods. 2 a 3, ak sa možno domnievať, že tieto osoby sú zúčastnené na jednom z porušení zákona uvedeného v článku 19 ods. 2, ktoré môže byť podnetom na vydanie.

8. K článku 25 ods. 2 bodu i)

Členské štáty sa zaväzujú, že sa budú v Rade navzájom informovať o opatreniach podniknutých na zabezpečenie dodržiavania záväzkov uvedených v bode i).

9. Vyhlásenie urobené podľa článku 26 ods. 4

Pri podpise tohto dohovoru nasledovné štáty vyhlásili, že prijali príslušnosť Súdneho dvora podľa postupov uvedených v článku 26 ods. 5:

— Írsko v súlade s postupmi uvedenými v článku 26 ods. 5 písm. a),

— Spolková republika Nemecko, Helénska republika, Talianska republika a Rakúska republika podľa postupov uvedených v článku 26 ods. 5 písm. b).

VYHLÁSENIE

Spolková republika Nemecko, Talianska republika a Rakúska republika si vyhradzujú právo prijať také ustanovenia v rámci vnútroštátnych právnych predpisov, aby v prípadoch, keď otázka týkajúca sa výkladu dohovoru o vzájomnej pomoci a spolupráci medzi colnými správami vyvstane v prebiehajúcom konaní pred vnútroštátnym súdom, proti rozhodnutiu ktorého nemožno podať opravný prostriedok podľa vnútroštátnych právnych predpisov, bol tento súd povinný postúpiť vec Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev.