02013L0034 — SK — 21.12.2021 — 003.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

►B SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 182 29.6.2013, s. 19)

Zmenená a doplnená:









▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/34/EÚ

z 26. júna 2013

o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS

(Text s významom pre EHP)







KAPITOLA 1

ROZSAH PÔSOBNOSTI, VYMEDZENIE POJMOV A KATEGÓRIE PODNIKOV A SKUPÍN

Článok 1

Rozsah pôsobnosti

1. Koordinačné opatrenia stanovené touto smernicou sa vzťahujú na zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov týkajúce sa druhov podnikov, ktoré sú uvedené: a) v prílohe I; b) v prílohe II, pričom všetci priami alebo nepriami spoločníci v podniku, ktorí inak ručia neobmedzene, v skutočnosti ručia obmedzene, pretože títo spoločníci sú podnikmi: i) druhu uvedeného v prílohe I; alebo ii) na ktoré sa nevzťahuje právo niektorého členského štátu, ale ktorý má právnu formu porovnateľnú s formami uvedenými v prílohe I.

▼M3

1a. Koordinačné opatrenia stanovené v článkoch 48a až 48e a článku 51 platia aj pre zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov týkajúce sa pobočiek otvorených v členskom štáte podnikom, na ktorý sa nevzťahuje právo členského štátu, ale ktorého právna forma je porovnateľná s druhmi podnikov uvedenými v prílohe I. Na tieto pobočky sa vzťahuje článok 2 v rozsahu, v akom sa na ne vzťahujú články 48a až 48e a článok 51.

▼B

2. Členské štáty oznámia v primeranom čase Komisii zmeny druhov podnikov vo svojom vnútroštátnom práve, ktoré môžu mať vplyv na presnosť údajov v prílohe I alebo II. V takomto prípade je Komisia splnomocnená prispôsobovať prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 49 zoznamy podnikov uvedených v prílohách I a II.

Článok 2

Vymedzenia pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

1. „subjekty verejného záujmu“ sú podniky patriace do rozsahu pôsobnosti článku 1, ktoré: a) sa riadia právom členského štátu a ktorých prevoditeľné cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu ktoréhokoľvek členského štátu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi ( 1 ); b) sú úverovými inštitúciami podľa vymedzenia v článku 4 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií ( 2 ), a nie sú úverovými inštitúciami uvedenými v článku 2 uvedenej smernice; c) sú poisťovňami v zmysle článku 2 ods. 1 smernice Rady 91/674/EHS z 19. decembra 1991 o ročných účtovných závierkach a konsolidovaných účtovných závierkach poisťovní ( 3 ); alebo d) určili členské štáty ako subjekty verejného záujmu, napríklad podniky, ktoré sú dôležité z verejného hľadiska z dôvodu povahy ich podnikania, ich veľkosti alebo počtu zamestnancov;

2. „podielová účasť“ sú práva k základnému imaniu iných podnikov, či už sú alebo nie sú reprezentované certifikátmi, vytvárajúce trvalú väzbu s týmito podnikmi a ktoré sú určené na podporu činností podniku, ktorý je držiteľom týchto práv. Predpokladá sa, že podiel na základnom imaní v inom podniku predstavuje podielovú účasť vtedy, keď prevyšuje percentuálny limit stanovený členskými štátmi, ktorý je najviac 20 %;

3. „spriaznená osoba“ má rovnaký význam ako v medzinárodných účtovných štandardoch prijatých v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných noriem ( 4 );

4. „neobežný majetok“ je majetok určený na dlhodobé používanie pre činnosti podniku;

5. „čistý obrat“ sú sumy získané z predaja výrobkov alebo poskytovania služieb po odpočítaní obchodných zliav, dane z pridanej hodnoty a ďalších daní priamo súvisiacich s obratom;

6. „obstarávacia cena“ je kúpna cena a náklady súvisiace s obstaraním, mínus všetky zníženia obstarávacích nákladov;

7. „výrobné náklady“ sú obstarávacia cena surovín, spotrebného materiálu a ďalšie náklady priamo priraditeľné príslušnej položke. Členské štáty povolia alebo vyžadujú, aby sa zahrnula aj primeraná časť príslušnej položke nepriamo priraditeľných fixných alebo variabilných režijných nákladov, a to v rozsahu, v akom sa vzťahujú na obdobie výroby. Nezahŕňajú sa sem odbytové náklady;

8. „úprava hodnoty“ sú úpravy, ktorých účelom je zohľadniť zmeny hodnôt jednotlivých položiek majetku určené ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, a to bez ohľadu na to, či je táto zmena konečná alebo nie;

9. „materský podnik“ je podnik, ktorý má rozhodujúci vplyv v jednom alebo viacerých dcérskych podnikoch;

10. „dcérsky podnik“ je podnik, v ktorom má materský podnik rozhodujúci vplyv, vrátane ktoréhokoľvek dcérskeho podniku konečného materského podniku;

11. „skupina“ je materský podnik a všetky jeho dcérske podniky;

12. „prepojené podniky“ sú dva alebo viaceré podniky v rámci skupiny;

13. „pridružený podnik“ je podnik, v ktorom má podielovú účasť iný podnik a tento iný podnik má podstatný vplyv na prevádzkovú a finančnú politiku takéhoto pridruženého podniku. Predpokladá sa, že podnik vykonáva podstatný vplyv v inom podniku, ak má v tomto inom podniku 20 % alebo viac hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov;

14. „investičné podniky“ sú: a) podniky, ktorých jediným predmetom činnosti je investovať svoje finančné prostriedky do rôznych cenných papierov, nehnuteľností alebo iného majetku s jediným cieľom, a to rozložiť investičné riziká a poskytnúť svojim akcionárom úžitok z výsledkov správy ich majetku; b) podniky pridružené k investičným podnikom so základným imaním, ak je jediným predmetom činnosti týchto pridružených podnikov nadobudnutie úplne splatených podielov emitovaných týmito investičnými podnikmi bez toho, aby tým bol dotknutý článok 22 ods. 1 písm. h) smernice 2012/30/EÚ;

15. „finančné holdingové podniky“ sú podniky, ktorých jediným predmetom činnosti je nadobudnutie účastí v iných podnikoch a ich spravovanie a zhodnocovanie bez priameho alebo nepriameho zasahovania do riadenia týchto podnikov, pričom tým nie sú dotknuté ich práva ako akcionárov;

16. „významný“ je taký príznak informácie, pri ktorom by sa mohlo odôvodnene predpokladať, že vynechanie alebo nesprávne uvedenie takejto informácie by ovplyvnilo rozhodnutia, ktoré používatelia prijímajú na základe účtovnej závierky daného podniku. Významnosť jednotlivých položiek sa posudzuje v kontexte ďalších podobných položiek.

Článok 3

Kategórie podnikov a skupín

1. V prípade, že členské štáty uplatňujú jednu alebo viaceré možnosti ustanovené v článku 36, vymedzia mikropodniky ako podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 350 000 EUR; b) čistý obrat: 700 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 10.

2. Malé podniky sú podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 4 000 000 EUR; b) čistý obrat: 8 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 50.

Členské štáty môžu vymedziť limity presahujúce limity uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku. Tieto limity však nesmú byť vyššie ako 6 000 000 EUR pre celkovú bilančnú sumu a 12 000 000 EUR pre čistý obrat.

3. Stredne veľké podniky sú podniky, ktoré nie sú mikropodnikmi alebo malými podnikmi a ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR; b) čistý obrat: 40 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

4. Veľké podniky sú podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, prekročia aspoň dve z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR; b) čistý obrat: 40 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

5. Malé skupiny sú skupiny pozostávajúce z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 4 000 000 EUR; b) čistý obrat: 8 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 50.

Členské štáty môžu vymedziť limity presahujúce limity uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku. Tieto limity však nesmú byť vyššie ako 6 000 000 EUR pre celkovú bilančnú sumu a 12 000 000 EUR pre čistý obrat.

6. Stredne veľké skupiny sú skupiny, ktoré nie sú malými skupinami a pozostávajú z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: EUR 20 000 000 ; b) čistý obrat: 40 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

7. Veľké skupiny sú skupiny pozostávajúce z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ktoré ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe prekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií: a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR; b) čistý obrat: 40 000 000 EUR; c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

8. Členské štáty povolia, aby sa pri výpočte limitov uvedených v odsekoch 5 až 7 tohto článku neuplatnilo ani zúčtovanie uvedené v článku 24 ods. 3, ani eliminácie v dôsledku článku 24 ods. 7. V takýchto prípadoch sa limity pre kritérium „celková bilančná suma“ a kritérium „čistý obrat“ zvyšujú o 20 %.

9. V prípade tých členských štátov, ktoré neprijali euro, sa suma vyjadrená v národnej mene ekvivalentná sumám ustanoveným v odsekoch 1 až 7 získa uplatnením výmenného kurzu uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie v deň nadobudnutia účinnosti každej smernice ustanovujúcej tieto sumy.

Na účely prevodu na národné meny tých členských štátov, ktoré neprijali euro, sa sumy v eurách uvedené v odsekoch 1, 3, 4, 6 a 7 môžu zvýšiť alebo znížiť maximálne o 5 % s cieľom dosiahnuť okrúhle sumy v národných menách.

10. Keď ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, podnik alebo skupina prekročí alebo prestane prekračovať limity dvoch z troch kritérií stanovených v odsekoch 1 až 7, táto skutočnosť ovplyvní uplatnenie výnimiek ustanovených v tejto smernici iba vtedy, keď sa to zopakuje v dvoch po sebe idúcich účtovných rokoch.

11. Celková bilančná suma uvedená v odsekoch 1 až 7 tohto článku pozostáva z celkovej hodnoty majetku uvedenej v bodoch A až E časti „Majetok“ štruktúry stanovenej v prílohe III alebo majetku uvedeného v bodoch A až E štruktúry stanovenej v prílohe IV.

12. Pri postupe výpočtu limitov v odsekoch 1 až 7 môžu členské štáty vyžadovať zahrnutie výnosov z iných zdrojov v prípade podnikov, pri ktorých „čistý obrat“ nie je relevantný. Členské štáty môžu vyžadovať, aby materské podniky počítali svoje limity na konsolidovanom základe, a nie na individuálnom základe. Členské štáty môžu tiež vyžadovať, aby svoje limity počítali na konsolidovanom alebo súhrnnom základe aj prepojené podniky, ak takéto podniky boli založené výlučne s cieľom vyhnúť sa vykazovaniu určitých informácií.

13. S cieľom zohľadniť účinky inflácie Komisia najmenej každých päť rokov preskúma a v prípade, že je to vhodné, delegovanými aktmi v súlade s článkom 49 zmení limity uvedené v odsekoch 1 až 7 tohto článku, pričom zohľadní miery inflácie uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie .







KAPITOLA 2

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA A ZÁSADY

Článok 4

Všeobecné ustanovenia

1. Ročná účtovná závierka tvorí jeden celok a pri všetkých podnikoch obsahuje aspoň súvahu, výkaz ziskov a strát a poznámky k účtovnej závierke.

Členské štáty môžu od iných ako malých podnikov požadovať, aby ročná účtovná závierka popri dokumentoch uvedených v prvom pododseku obsahovala aj iné výkazy.

2. Ročná účtovná závierka sa zostavuje zrozumiteľne a v súlade s ustanoveniami tejto smernice.

3. Ročná účtovná závierka poskytuje pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Ak by uplatňovanie tejto smernice nebolo dostatočné na to, aby poskytla pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku, v poznámkach k účtovnej závierke sa poskytnú také doplňujúce informácie, ktoré sú potrebné na zabezpečenie súladu s uvedenou požiadavkou.

4. Ak by vo výnimočných prípadoch bolo uplatnenie ustanovenia tejto smernice nezlučiteľné s povinnosťou ustanovenou v odseku 3, toto ustanovenie sa neaplikuje s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Neaplikácia každého takéhoto ustanovenia sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke spolu s vysvetlením dôvodov pre jeho neaplikáciu a jeho vplyvu na majetok, záväzky, finančnú situáciu a výsledok hospodárenia podniku.

Členské štáty môžu takéto výnimočné prípady definovať a ustanoviť príslušné osobitné pravidlá, ktoré sa v takýchto prípadoch majú uplatňovať.

5. Členské štáty môžu od iných ako malých podnikov vyžadovať, aby vo svojej ročnej účtovnej závierke zverejnili doplňujúce informácie k tým, ktorých zverejnenie sa vyžaduje podľa tejto smernice.

6. Odchylne od odseku 5 môžu členské štáty vyžadovať od malých podnikov, aby pripravovali, poskytovali a uverejňovali informácie v účtovnej závierke nad rámec požiadaviek tejto smernice za predpokladu, že všetky takéto informácie sa zhromažďujú prostredníctvom jediného systému predkladania a uchovávania účtovných závierok a požiadavka na zverejňovanie je ustanovená vo vnútroštátnych daňových predpisoch striktne na účely výberu daní. Informácie, ktoré sa požadujú v súlade s týmto odsekom, sa zaradia do príslušnej časti účtovnej závierky.

7. Členské štáty oznámia Komisii pri transpozícii tejto smernice a keď zavedú nové požiadavky v súlade s odsekom 6 do vnútroštátneho práva akékoľvek ďalšie informácie, ktoré vyžadujú v súlade s odsekom 6.

8. Členské štáty, ktoré na predkladanie a uverejňovanie ročných účtovných závierok používajú elektronické riešenia, zabezpečia, aby sa od malých podnikov nevyžadovalo uverejňovať v súlade s kapitolou 7 ďalšie informácie požadované vo vnútroštátnych daňových predpisoch, ako sa uvádza v odseku 6.

Článok 5

Všeobecné zverejňovanie

V dokumente, ktorý obsahuje účtovnú závierku, sa uvedie meno podniku a informácie stanovené v článku 5 písm. a) a b) smernice 2009/101/ES.

Článok 6

Všeobecné zásady finančného výkazníctva

1. Položky prezentované v ročnej a konsolidovanej účtovnej závierke sa vykazujú a oceňujú v súlade s týmito všeobecnými zásadami: a) predpokladá sa, že podnik vykonáva svoju činnosť nepretržite; b) účtovné postupy a oceňovacie základne sa v dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokoch uplatňujú konzistentne; c) vykazovanie a oceňovanie sa uskutočňuje na základe zásady opatrnosti, a najmä: i) vykazovať sa môžu iba zisky, ktoré boli ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, realizované; ii) vykazujú sa všetky záväzky, ktoré vzniknú počas príslušného účtovného roka alebo počas niektorého predchádzajúceho účtovného roka, dokonca aj keď sa takéto záväzky stanú známymi až v období medzi dňom, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a dňom jej zostavenia, a iii) vykazujú sa všetky záporné úpravy hodnoty, a to nezávisle od toho, či je výsledkom účtovného roka zisk alebo strata; d) sumy vykázané v súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa vypočítajú podľa akruálneho princípu; e) počiatočná súvaha za každý účtovný rok musí zodpovedať konečnej súvahe za predchádzajúci účtovný rok; f) prvky položiek majetku a záväzkov sa oceňujú samostatne; g) započítavanie položiek majetku a záväzkov alebo položiek výnosov a nákladov je zakázané; h) položky vo výkaze ziskov a strát a v súvahe sa účtujú a prezentujú so zreteľom na podstatu dotknutej transakcie alebo dohody; i) položky vykazované v účtovnej závierke sa oceňujú v súlade so zásadou obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov; a j) požiadavky ustanovené v tejto smernici, ktoré sa týkajú vykazovania, oceňovania, prezentácie, zverejňovania a konsolidácie, sa nemusia dodržiavať, ak je vplyv ich nedodržiavania bezvýznamný.

2. Bez ohľadu na odsek 1 písm. g) môžu členské štáty v špecifických prípadoch povoliť alebo vyžadovať, aby podniky uskutočnili započítanie položiek majetku a záväzkov alebo položiek výnosov a nákladov, za predpokladu, že sa započítavané sumy uvedú v poznámkach k účtovnej závierke ako hrubé sumy.

3. Členské štáty môžu oslobodiť podniky od požiadaviek uvedených v odseku 1 písm. h).

4. Členské štáty môžu obmedziť rozsah pôsobnosti odseku 1 písm. j) na prezentáciu a zverejňovanie.

5. Členské štáty môžu popri sumách vykazovaných v súlade s odsekom 1 písm. c) bodom ii) povoliť alebo vyžadovať vykazovanie všetkých predvídateľných záväzkov a potenciálnych strát, ktoré vznikli počas príslušného účtovného roka alebo niektorého predchádzajúceho účtovného roka, aj keď sa tieto záväzky alebo straty stanú známymi až v čase medzi dňom, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a dňom jej zostavenia.

Článok 7

Alternatívna oceňovacia základňa neobežného majetku v sumách po precenení

1. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov oceňovali neobežný majetok v sumách po precenení. Ak vnútroštátne právne predpisy upravujú oceňovanie na základe precenenia, musí sa v nich vymedziť jeho obsah, obmedzenia a pravidlá jeho uplatňovania.

2. Ak sa uplatňuje odsek 1, suma rozdielu medzi ocenením na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov a ocenením na základe precenenia sa uvádza v súvahe v rezervnom fonde z precenenia v rámci položky „vlastné imanie“.

Rezervný fond z precenenia sa môže kedykoľvek v celku alebo čiastočne transformovať na základné imanie.

Rezervný fond z precenenia sa znižuje v prípade, ak sumy, ktoré sa doňho presunú, už nie sú na uplatnenie účtovania na základe precenenia potrebné. Členské štáty môžu stanoviť pravidlá upravujúce použitie rezervného fondu z precenenia za predpokladu, že presuny z tohto rezervného fondu do výkazu ziskov a strát sa môžu urobiť, len ak sa presunuté sumy uviedli vo výkaze ziskov a strát ako náklad alebo ak odrážajú skutočne realizované zvýšenia hodnoty. Žiadna časť rezervného fondu z precenenia sa nesmie rozdeľovať, či už priamo alebo nepriamo, ak nepredstavuje skutočne realizovaný prírastok hodnoty.

Okrem prípadov uvedených v druhom a treťom pododseku tohto odseku sa rezervný fond z precenenia nesmie znižovať.

3. Úpravy hodnoty sa vypočítavajú každý rok na základe precenenej hodnoty. Odchylne od článkov 9 a 13 však členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby len úpravy hodnoty vypočítané na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov boli vykázané ako príslušná položka v štruktúrach stanovených v prílohách V a VI a rozdiel vyplývajúci z precenenej hodnoty podľa tohto článku bol vykázaný v týchto štruktúrach osobitne.

Článok 8

Alternatívna oceňovacia základňa reálnej hodnoty

1. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) a podľa podmienok stanovených v tomto článku: a) členské štáty povolia alebo vyžadujú pri všetkých podnikoch alebo akýchkoľvek triedach podnikov oceňovanie finančných nástrojov vrátane derivátových finančných nástrojov reálnou hodnotou, a b) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať pri všetkých podnikoch alebo akýchkoľvek triedach podnikov oceňovanie vymedzených kategórií majetku, ktorý nie je finančným nástrojom, sumami určenými odkazom na reálnu hodnotu.

Takéto povolenie alebo požiadavka sa môže obmedziť na konsolidovanú účtovnú závierku.

2. Na účely tejto smernice sa zmluvy založené na komoditách, ktoré dávajú zmluvnej strane právo na vyrovnanie v hotovosti alebo pomocou nejakého iného finančného nástroja, považujú za derivátové finančné nástroje, okrem prípadov, ak takéto zmluvy: a) boli uzavreté s cieľom, aby v čase uzavretia zmluvy ako aj následne zabezpečili očakávané potreby podniku na nákup, predaj alebo používanie; b) boli od začiatku navrhnuté ako zmluvy založené na komoditách a c) očakáva sa, že sa vyrovnajú dodaním komodity.

3. Odsek 1 písm. a) sa vzťahuje iba na tieto záväzky: a) záväzky držané ako súčasť obchodného portfólia a b) derivátové finančné nástroje.

4. Oceňovanie podľa odseku 1 písm. a) sa nevzťahuje na: a) nederivátové finančné nástroje držané do splatnosti; b) pôžičky, ktoré podnik poskytol, a pohľadávky, ktorých pôvod vzniku je v podniku, a tieto pôžičky a pohľadávky nie sú držané na účely obchodovania, a c) účasti v dcérskych podnikoch, pridružených a spoločných podnikoch, nástroje vlastného imania emitované samotným podnikom, zmluvy o podmienenom plnení pri podnikovej kombinácii a iné finančné nástroje s takými osobitnými parametrami, že dané nástroje sa vzhľadom na to, čo je vo všeobecnosti akceptované, účtujú odlišne od ostatných finančných nástrojov.

5. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) môžu členské štáty vo vzťahu k akémukoľvek majetku a záväzkom, ktoré sa kvalifikujú ako hedžované položky v účtovníctve hedžingu reálnej hodnoty alebo určené časti takéhoto majetku alebo záväzkov, umožniť oceňovanie špecifickou hodnotou vyžadovanou týmto systémom účtovníctva.

6. Odchylne od odsekov 3 a 4 môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať vykazovanie, oceňovanie a zverejňovanie finančných nástrojov v súlade s medzinárodnými účtovnými štandardmi prijatými v súlade s nariadením (ES) č. 1606/2002.

7. Reálna hodnota v zmysle tohto článku sa určuje odkazom na niektorú z týchto hodnôt: a) trhovú hodnotu pre tie finančné nástroje, pre ktoré sa môže ľahko určiť spoľahlivý trh. Ak sa trhová hodnota nedá ľahko určiť pre nástroj ako celok, ale môže sa určiť pre jeho zložky alebo pre podobný nástroj, môže sa odvodiť z trhovej hodnoty týchto zložiek alebo podobného nástroja; b) pre tie finančné nástroje, pri ktorých sa spoľahlivý trh nedá ľahko určiť, hodnotu vyplývajúcu zo všeobecne akceptovaných modelov a postupov oceňovania za predpokladu, že sa týmito modelmi a postupmi zaistí primeraná aproximácia trhovej hodnoty.

Finančné nástroje, ktoré sa nedajú spoľahlivo oceňovať žiadnou z metód opísaných v písmenách a) a b) prvého pododseku, sa oceňujú v súlade so zásadou obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov, ak je oceňovanie podľa týchto oceňovacích základní možné.

8. Bez ohľadu na článok 6 ods. 1 písm. c), ak sa finančný nástroj oceňuje reálnou hodnotou, zmena hodnoty sa zahrnie do výkazu ziskov a strát okrem nasledujúcich prípadov, keď sa takáto zmena zahrnie priamo do rezervného fondu z ocenenia reálnou hodnotou: a) účtovaný nástroj je hedžingovým nástrojom podľa systému účtovania hedžingu, ktorý umožňuje, aby sa časť zmeny hodnoty alebo celá zmena hodnoty neuvádzala vo výkaze ziskov a strát, alebo b) zmena hodnoty súvisí s rozdielom výmenného kurzu vznikajúceho pri peňažnej položke, ktorá tvorí súčasť čistej investície podniku v zahraničnom subjekte.

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa zmena hodnoty finančného majetku, ktorý je na predaj a nie je derivátovým finančným nástrojom, zahrnula priamo do rezervného fondu z ocenenia reálnou hodnotou. Tento rezervný fond z ocenenia reálnou hodnotou sa upraví, ak sumy, ktoré sa v ňom vykazujú už nie sú potrebné na uplatnenie písmen a) a b) prvého pododseku.

9. Bez ohľadu na článok 6 ods. 1 písm. c) môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov v prípadoch, keď sa iný majetok než finančné nástroje oceňujú reálnou hodnotou, zahrnuli zmenu hodnoty do výkazu ziskov a strát.







KAPITOLA 3

SÚVAHA A VÝKAZ ZISKOV A STRÁT

Článok 9

Všeobecné ustanovenia o súvahe a výkaze ziskov a strát

1. Štruktúru súvahy a výkazu ziskov a strát nie je možné meniť z jedného účtovného roka na druhý. Výnimky z tejto zásady sú však povolené vo výnimočných prípadoch s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Všetky tieto výnimky a ich dôvody sa zverejnia v poznámkach k účtovnej závierke.

2. V súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa položky uvedené v prílohách III až VI vykazujú samostatne v stanovenom poradí. Členské štáty povolia podrobnejšie rozdelenie týchto položiek pod podmienkou dodržania predpísaných štruktúr. Členské štáty povolia doplnenie medzisúčtov a nových položiek, ak obsah týchto nových položiek nie je zahrnutý v žiadnej z položiek v predpísaných štruktúrach. Členské štáty môžu vyžadovať takéto podrobnejšie členenie alebo medzisúčty alebo nové položky.

3. Štruktúra, nomenklatúra a terminológia položiek súvahy a výkazu ziskov a strát, ktoré sú označené arabskými číslicami, sa upravia, ak si to vyžaduje zvláštna povaha podniku. Členské štáty môžu vyžadovať takéto úpravy od podnikov, ktoré tvoria časť konkrétneho hospodárskeho sektora.

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa položky súvahy a výkazu ziskov a strát, ktoré sú označené arabskými číslicami, zlúčili v prípadoch, ak nie sú významné z hľadiska sumy na účely pravdivého a verného obrazu majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku, alebo ak takéto zlúčenie zabezpečuje lepšiu zrozumiteľnosť, a to za predpokladu, že sa s takto zlúčenými položkami bude v poznámkach k účtovnej závierke nakladať samostatne.

4. Odchylne od odsekov 2 a 3 tohto článku môžu členské štáty obmedziť možnosť podnikov odchýliť sa od štruktúr stanovených v prílohách III až VI v takom rozsahu, aký je potrebný na elektronické predkladanie účtovnej závierky.

5. V súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa pri každej položke uvedie hodnota za účtovný rok, na ktorý sa súvaha a výkaz ziskov a strát vzťahujú, ako aj hodnota týkajúca sa zodpovedajúcej položky za predchádzajúci účtovný rok. Ak tieto hodnoty nie sú porovnateľné, členské štáty môžu vyžadovať úpravu hodnôt za predchádzajúci účtovný rok. Každý prípad neporovnateľnosti alebo úpravy hodnôt sa zverejní s vysvetlením v poznámkach k účtovnej závierke.

6. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať úpravu štruktúry súvahy a výkazu ziskov a strát tak, aby vykazovali použitie zisku alebo vysporiadanie straty.

7. Pokiaľ ide o uvádzanie podielových účastí v ročnej účtovnej závierke: a) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať zaúčtovanie podielových účastí pomocou metódy vlastného imania ustanovenej v článku 27, pričom sa zohľadnia nevyhnutné úpravy vyplývajúce zo špecifických parametrov ročnej účtovnej závierky v porovnaní s konsolidovanou účtovnou závierkou; b) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa časť zisku alebo straty pripadajúca na podielovú účasť vykazovala vo výkaze ziskov a strát iba do výšky zodpovedajúcej dividendám, ktoré už boli prijaté alebo ktorých vyplatenie si možno nárokovať; a c) ak zisk pripadajúci na podielovú účasť a vykázaný vo výkaze ziskov a strát presahuje výšku dividend, ktoré už boli prijaté alebo na vyplatenie ktorých si možno nárokovať, suma rozdielu sa vykáže v rezervnom fonde, ktorý sa nemôže rozdeliť akcionárom.

Článok 10

Predkladanie súvahy

Pri predkladaní súvahy členské štáty stanovia jednu alebo obe zo štruktúr stanovených v prílohách III a IV. Ak členský štát stanoví obe štruktúry, musí podnikom povoliť vybrať si, ktorú zo stanovených štruktúr si zvolia.

Článok 11

Alternatívna prezentácia súvahy

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby podniky alebo určité triedy podnikov prezentovali položky v členení na obežné a neobežné v inej štruktúre, než je stanovená v prílohách III a IV, za predpokladu, že poskytnuté informácie sú aspoň rovnocenné s tými, ktoré sa požadujú v súlade s prílohami III a IV.

Článok 12

Osobitné ustanovenia o niektorých položkách súvahy

1. Ak sa nejaký majetok alebo záväzky týkajú viacerých položiek štruktúry, ich vzťah k ostatným položkám sa uvedie buď v položke, kde sa daný majetok či záväzok uvádza, alebo v poznámkach k účtovnej závierke.

2. Vlastné akcie a akcie v prepojených podnikoch sa uvádzajú iba v položkách, ktoré sú na tento účel predpísané.

3. Či sa má nejaký majetok vykázať ako neobežný alebo obežný, sa stanoví podľa toho, na aký účel je určený.

4. Práva k nehnuteľnostiam a iné podobné práva podľa vnútroštátneho práva sa uvádzajú v položke „Pozemky a stavby“.

5. Obstarávacia cena alebo výrobné náklady, alebo precenená hodnota, ak sa uplatňuje článok 7 ods. 1, pri neobežnom majetku, ktorého doba používania je obmedzená, sa znižujú o úpravy hodnoty vypočítanými na účely znižovania hodnoty takéhoto majetku systematicky počas jeho doby používania.

6. Úpravy hodnoty k neobežnému majetku podliehajú týmto pravidlám: a) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa úpravy hodnoty k finančnému neobežnému majetku uskutočňovali tak, aby bol ocenený tou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje; b) či už je doba používania neobežného majetku časovo obmedzená alebo nie, úpravy hodnoty k nemu sa uskutočňujú tak, aby bol ocenený tou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, ak sa očakáva, že toto zníženie jeho hodnoty bude trvalé; c) úpravy hodnoty uvedené v písmenách a) a b) sa vykazujú vo výkaze ziskov a strát, a ak sa vo výkaze ziskov a strát neuviedli ako samostatná položka, uvádzajú sa samostatne v poznámkach k účtovnej závierke; d) v oceňovaní nižšou hodnotou ustanovenom v písmenách a) a b) sa nemôže ďalej pokračovať, ak pominuli dôvody, z ktorých sa tieto úpravy hodnoty uskutočnili; toto ustanovenie sa nevzťahuje na úpravy hodnoty uskutočnené ku goodwillu.

7. Úpravy hodnoty sa pri obežnom majetku uskutočňujú s cieľom oceniť ho nižšou trhovou hodnotou, alebo v osobitných prípadoch inou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje.

V oceňovaní nižšou hodnotou uvedenom v prvom pododseku sa nemôže pokračovať, ak pominuli dôvody, z ktorých sa tieto úpravy hodnoty uskutočnili.

8. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa úroky z kapitálu požičaného na financovanie výroby neobežného majetku alebo obežného majetku zahrnuli do výrobných nákladov, a to v takom rozsahu, v akom sa vzťahujú na obdobie výroby. Každé uplatnenie tohto ustanovenia sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke.

9. Členské štáty môžu povoliť, aby sa obstarávacia cena alebo výrobné náklady zásob tovaru rovnakej kategórie, ako aj všetkých zameniteľných položiek vrátane finančných investícií počítali buď na základe váženého priemeru cien, metódou „First in — First out (FIFO)“, metódou „Last in — First out (LIFO)“ alebo metódou zohľadňujúcou všeobecne uznávaný osvedčený postup.

10. Ak je požadovaná suma splatenia dlhu väčšia ako suma prijatá, môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby sa rozdiel aktivoval. Tento rozdiel sa uvedie samostatne buď v súvahe alebo sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke. Tento rozdiel sa umoruje každoročne v primeranej výške a úplne sa umorí najneskôr v okamihu splatenia dlhu.

11. Nehmotný majetok sa odpisuje počas jeho doby používania.

Vo výnimočných prípadoch, ak sa nedá životnosť goodwillu a nákladov na vývoj spoľahlivo odhadnúť, sa takýto majetok odpisuje počas maximálneho obdobia, ktoré stanoví členský štát. Toto maximálne obdobie je najmenej päť rokov a najviac 10 rokov. Vysvetlenie obdobia, počas ktorého sa goodwill odpisuje, sa popíše v poznámkach k účtovnej závierke.

Ak sa vo vnútroštátnom práve povoľuje náklady na vývoj aktivovať, a náklady na vývoj neboli ešte úplne odpísané, členské štáty vyžadujú, aby sa nevykonalo žiadne rozdelenie zisku, pokiaľ sa výška rezervných fondov a iných vlastných zdrojov, ktoré sú k dispozícii na rozdelenie, a ziskov z minulých rokov nerovná minimálne výške neodpísaných nákladov.

Ak sa vo vnútroštátnom práve povoľuje zriaďovacie náklady aktivovať, tieto náklady sa odpíšu najneskôr do piatich rokov. V tomto prípade členské štáty vyžadujú, aby sa na zriaďovacie náklady uplatnil rovnako tretí pododsek.

Vo výnimočných prípadoch môžu členské štáty povoliť odchýlky od tretieho a štvrtého pododseku. Tieto odchýlky a ich dôvody sa zverejnia v poznámkach k účtovnej závierke.

12. Rezervy sú záväzky, ktorých charakter je jasne vymedzený a ktoré sú ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, pravdepodobné alebo isté, ale neurčitá je ich výška alebo dátum, kedy vzniknú.

Členské štáty môžu povoliť aj vytváranie rezerv určených na krytie nákladov, ktorých charakter je jasne vymedzený a ktoré sú ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, pravdepodobné alebo isté, ale neurčitá je ich výška alebo dátum, kedy vzniknú.

Ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, predstavuje rezerva najlepší odhad nákladov, ktoré pravdepodobne vzniknú, alebo v prípade záväzkov najlepší odhad sumy, požadovanej na ich vyrovnanie. Rezervy sa nesmú použiť na úpravy hodnoty majetku.

Článok 13

Prezentácia výkazu ziskov a strát

1. Na prezentáciu výkazu ziskov a strát predpíšu členské štáty jednu alebo obidve štruktúry stanovené v prílohách V a VI. Ak členský štát predpíše obe štruktúry, môže povoliť podnikom, aby si zvolili, ktorú z predpísaných štruktúr prijmú.

2. Odchylne od článku 4 ods. 1 môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov predkladali výkaz o svojej výkonnosti namiesto prezentácie výkazu ziskov a strát v súlade s prílohami V a VI, a to za predpokladu, že poskytnuté informácie sú aspoň rovnocenné informáciám, ktoré sa inak vyžadujú v prílohách V a VI.

Článok 14

Zjednodušenia pre malé a stredne veľké podniky

1. Členské štáty môžu malým podnikom povoliť, aby zostavili skrátenú súvahu, v ktorej uvedú len tie položky z príloh III a IV, ktoré sú označené písmenami a rímskymi číslicami, pričom samostatne uvedú: a) informácie požadované v zátvorkách v položke D (II) v oddiele „Majetok“ a v oddiele C „Vlastné imanie a záväzky“ prílohy III, ale v úhrnnej podobe pre každú uvedenú položku; alebo b) informácie požadované v zátvorkách v položke D (II) prílohy IV.

2. Členské štáty môžu malým a stredne veľkým podnikom povoliť zostaviť skrátený výkaz ziskov a strát s týmito obmedzeniami: a) v prílohe V sa položky 1 až 5 môžu spojiť do jednej položky nazvanej „Hrubý zisk alebo strata“; b) v prílohe VI sa položky 1, 2, 3 a 6 môžu spojiť do jednej položky nazvanej „Hrubý zisk alebo strata“.







KAPITOLA 4

POZNÁMKY K ÚČTOVNEJ ZÁVIERKE

Článok 15

Všeobecné ustanovenia týkajúce sa poznámok k účtovnej závierke

Ak sa poznámky k súvahe a výkazu ziskov a strát uvádzajú v súlade s touto kapitolou, poznámky sa uvádzajú podľa poradia, v akom sa položky prezentujú v súvahe a vo výkaze ziskov a strát.

Článok 16

Obsah poznámok k účtovnej závierke pre všetky podniky

1. V poznámkach k účtovnej závierke všetky podniky popri informáciách požadovaných podľa ostatných ustanovení tejto smernice uvádzajú tieto informácie: a) prijaté účtovné postupy; b) v prípade, ak sa neobežný majetok oceňuje v precenených sumách, tabuľku zobrazujúcu: i) pohyby v rezervnom fonde z precenenia v danom účtovnom roku s vysvetlením zdaňovania položiek v jeho rámci, a ii) účtovnú hodnotu v súvahe, ktorá by sa vykázala, keby sa neobežný majetok nepreceňoval; c) v prípade, ak sa finančné nástroje a/alebo majetok, ktorý nie je finančným nástrojom, oceňujú reálnou hodnotou: i) významné predpoklady slúžiace ako základ modelov a postupov oceňovania, ak sa reálne hodnoty určili v súlade s článkom 8 ods. 7 písm. b); ii) pre každú z kategórií finančných nástrojov alebo majetku, ktorý nie je finančným nástrojom, reálnu hodnotu, zmeny hodnoty priamo zahrnuté vo výkaze ziskov a strát, a zmeny zahrnuté v rezervnom fonde z ocenenia reálnou hodnotou; iii) pre každú triedu derivátových finančných nástrojov informácie o rozsahu a povahe týchto nástrojov vrátane významných podmienok, ktoré môžu ovplyvniť sumu, načasovanie a mieru istoty budúcich peňažných tokov, a iv) tabuľku zobrazujúcu pohyby v rezervnom fonde z ocenenia reálnou hodnotou počas účtovného roka; d) celkovú sumu všetkých finančných povinností, záruk alebo podmienených záväzkov, ktoré sa neuvádzajú v súvahe, a údaje o charaktere a forme poskytnutého oceniteľného zabezpečenia; povinnosti týkajúce sa dôchodkov a prepojených alebo pridružených podnikov sa zverejňujú samostatne; e) výšku preddavkov a úverov poskytnutých členom správnych, riadiacich a dozorných orgánov s uvedením úrokovej sadzby, hlavných podmienok a všetkých splatených, odpísaných alebo odpustených súm, ako aj povinnosti prijaté v ich mene v podobe záruk akéhokoľvek druhu, a to s uvedením súhrnu pre každú kategóriu; f) výšku a charakter jednotlivých položiek výnosov alebo nákladov, ktoré majú výnimočný rozsah alebo výskyt; g) výšku záväzkov podniku so zostatkovou dobou splatnosti presahujúcou päť rokov, ako aj celkovú výšku všetkých dlhov podniku krytých oceniteľným zabezpečením, ktoré poskytol tento podnik, s uvedením charakteru a formy tohto zabezpečenia a h) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka.

2. Členské štáty môžu rovnako vyžadovať, aby malé podniky zverejnili informácie vyžadované v článku 17 ods. 1 písm. a), m), p), q) a r).

Na účely uplatňovania prvého pododseku sa informácie vyžadované podľa článku 17 ods. 1 písm. p) obmedzujú na charakter a obchodný účel transakcií uvedených v uvedenom písmene.

Na účely uplatňovania prvého pododseku sa zverejňovanie informácií vyžadovaných podľa článku 17 ods. 1 písm. r) obmedzuje na transakcie uzavreté s osobami uvedenými vo štvrtom pododseku uvedeného písmena.

3. Členské štáty od malých podnikov nevyžadujú zverejnenie informácií nad rámec toho, čo sa vyžaduje alebo povoľuje v tomto článku.

Článok 17

Zverejnenie ďalších informácií v prípade stredne veľkých a veľkých podnikov a subjektov verejného záujmu

1. V poznámkach k účtovnej závierke stredne veľké a veľké podniky a subjekty verejného záujmu popri informáciách vyžadovaných v článku 16 a všetkých ostatných ustanoveniach tejto smernice zverejňujú informácie týkajúce sa: a) v prípade rôznych položiek neobežného majetku: i) obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov, alebo ak sa uplatňuje alternatívna oceňovacia základňa, reálnej hodnoty alebo hodnoty po precenení na začiatku a na konci účtovného roka; ii) prírastkov, úbytkov a presunov počas účtovného roka; iii) akumulovaných úprav hodnoty na začiatku a na konci účtovného roka; iv) úprav hodnoty uskutočnených počas účtovného roka; v) pohybov v akumulovaných úpravách hodnoty v súvislosti s prírastkami, úbytkami a presunmi počas účtovného roka; a vi) ak sa úroky aktivujú v súlade s článkom 12 ods. 8, sumy aktivovanej počas účtovného roka; b) ak je neobežný alebo obežný majetok predmetom úprav hodnoty len z daňových dôvodov, výšky týchto úprav hodnoty a ich dôvodov; c) ak sa finančné nástroje oceňujú obstarávacou cenou alebo výrobnými nákladmi: i) pre každú triedu derivátových finančných nástrojov: — reálnej hodnoty nástrojov, ak sa táto hodnota môže určiť ktoroukoľvek z metód stanovených v článku 8 ods. 7 písm. a), a — informácií o rozsahu a povahe nástrojov; ii) v prípade finančného neobežného majetku vykazovaného vo vyššej sume, ako je jeho reálna hodnota: — účtovnej hodnoty a reálnej hodnoty buď jednotlivých položiek majetku, alebo skupín týchto jednotlivých položiek majetku, a — dôvodov na nezníženie účtovnej hodnoty vrátane povahy dôkazov pre predpoklad, že sa účtovná hodnota opätovne dosiahne; d) výšky stanovených odmien za účtovný rok pre členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov z dôvodu výkonu ich funkcie, ako aj výšky akýchkoľvek vzniknutých povinností týkajúcich sa dôchodkov bývalých členov uvedených orgánov, s uvedením súhrnu pre každú kategóriu týchto orgánov. Členské štáty môžu upustiť od požiadavky zverejniť tieto informácie, ak by ich zverejnenie umožnilo identifikáciu finančnej situácie konkrétneho člena takéhoto orgánu; e) priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka podľa jednotlivých kategórií, a ak tieto údaje nie sú zverejnené samostatne vo výkaze ziskov a strát, výšku osobných nákladov za účtovný rok v členení na náklady na mzdy a platy, sociálne zabezpečenie a dôchodky; f) ak sa v súvahe vykazuje rezerva na odloženú daň, zostatku odloženej dane na konci účtovného roka a pohybov tohto zostatku počas účtovného roka; g) mena a sídla každého podniku, v ktorom má tento podnik podielovú účasť sám alebo prostredníctvom osoby konajúcej vo vlastnom mene, ale na účet tohto podniku, s uvedením podielu na základnom imaní, výšky vlastného imania a výsledku hospodárenia dotknutého podniku za posledný účtovný rok, za ktorý bola prevzatá účtovná závierka; informácie týkajúce sa vlastného imania a výsledku hospodárenia sa môžu vynechať, ak dotknutý podnik nezverejňuje svoju súvahu a tento podnik v ňom nemá rozhodujúci vplyv. Členské štáty môžu dovoliť, aby informácie, ktorých zverejnenie sa vyžaduje v prvom pododseku tohto písmena, mali formu výkazu založeného do spisu v súlade s článkom 3 ods. 1 a 3 smernice 2009/101/ES; založenie tohto výkazu do spisu sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke. Členské štáty môžu umožniť aj vypustenie týchto informácií, ak by ich povaha mohla spôsobiť vážnu ujmu niektorému z podnikov, ktorého sa týkajú. Členské štáty môžu takéto vypustenie podmieniť predchádzajúcim súhlasom správneho alebo súdneho orgánu. Každé takéto vypustenie sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke; h) počtu a menovitej hodnoty, alebo ak menovitú hodnotu nemajú, vypočítanej menovitej hodnoty akcií upísaných počas účtovného roka v rámci schváleného základného imania bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o výške tohto imania v článku 2 písm. e) smernice 2009/101/ES alebo článku 2 písm. c) a d) smernice 2012/30/EÚ; i) ak existuje viac než jedna trieda akcií, počtu a menovitej hodnoty, alebo ak menovitú hodnotu nemajú, vypočítanej menovitej hodnoty každej triedy akcií; j) existencie všetkých podielových certifikátov, konvertibilných dlhopisov, warantov, opcií alebo podobných cenných papierov alebo práv s uvedením ich počtu a rozsahu práv, ktoré predstavujú; k) mena, ústredia alebo sídla a právnej formy každého z podnikov, ktorého je podnik neobmedzene ručiacim spoločníkom; l) mena a sídla podniku, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za najväčšiu skupinu podnikov, ktorej súčasťou je dotknutý podnik ako dcérsky podnik; m) mena a sídla podniku, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za najmenšiu skupinu podnikov, ktorej súčasťou je podnik ako dcérsky podnik, a ktorý je tiež začlenený do skupiny podnikov uvedenej v písmene l); n) miesta, kde možno získať kópie konsolidovaných účtovných závierok uvedených v písmenách l) a m), ak sú k dispozícii; o) navrhovaného rozdelenia zisku alebo navrhovaného vysporiadania straty alebo v relevantných prípadoch rozdelenia zisku alebo vysporiadania straty; p) charakteru a obchodného účelu transakcií podniku, ktoré sa neuvádzajú v súvahe, a finančného vplyvu týchto transakcií na podnik, ak sú riziká alebo prínosy vyplývajúce z týchto transakcií významné a ak zverejnenie týchto rizík alebo prínosov je potrebné na účely posúdenia finančnej situácie podniku; q) charakteru a finančného vplyvu významných udalostí, ktoré nastali po dni, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a ktoré nie sú zohľadnené vo výkaze ziskov a strát alebo v súvahe; a r) transakcií, do ktorých vstúpil podnik so spriaznenými osobami, vrátane sumy takýchto transakcií, charakteru vzťahu so spriaznenými osobami a iných informácií o transakciách, ktoré sú potrebné na pochopenie finančnej situácie podniku. Informácie o jednotlivých transakciách je možné zoskupovať podľa ich charakteru s výnimkou prípadov, keď sú na pochopenie účinkov transakcií so spriaznenými osobami na finančnú situáciu podniku potrebné samostatné informácie. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa zverejnili len tie transakcie so spriaznenými osobami, ktoré sa neuzavreli za bežných trhových podmienok. Členské štáty môžu povoliť, aby sa nezverejnili transakcie, ktoré uzavrel jeden alebo viacerí členovia skupiny, a to pod podmienkou, že dcérske spoločnosti, ktoré sú zmluvnými stranami pri takejto transakcii, sú vo výlučnom vlastníctve takéhoto člena. Členské štáty môžu povoliť, aby stredne veľký podnik obmedzil zverejňovanie transakcií so spriaznenými osobami na transakcie uzavreté s: i) vlastníkmi, ktorí v ňom majú podielovú účasť; ii) podnikmi, v ktorých má on podielovú účasť; a iii) členmi jeho správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov.

2. Od členských štátov sa nevyžaduje, aby uplatňovali odsek 1 písm. g) v prípade podniku, ktorý je materským podnikom, na ktorý sa vzťahuje ich vnútroštátne právo, v týchto prípadoch: a) ak je podnik, v ktorom má tento materský podnik podielovú účasť na účely odseku 1 písm. g), zahrnutý do konsolidovanej účtovnej závierky zostavenej týmto materským podnikom alebo do konsolidovanej účtovnej závierky väčšej skupiny podnikov uvedenej v článku 23 ods. 4; b) ak tento materský podnik zahrnul uvedenú podielovú účasť do svojej ročnej účtovnej závierky v súlade s článkom 9 ods. 7 alebo do konsolidovanej účtovnej závierky zostavenej týmto materským podnikom v súlade s článkom 27 ods. 1 až 8.

Článok 18

Zverejnenie ďalších informácií v prípade veľkých podnikov a subjektov verejného záujmu

1. V poznámkach k účtovnej závierke veľké podniky a subjekty verejného záujmu popri informáciách vyžadovaných v článkoch 16 a 17 a ktorýchkoľvek ďalších ustanoveniach tejto smernice uvádzajú informácie týkajúce sa: a) čistého obratu, v členení podľa kategórií činnosti a podľa geografického umiestnenia trhu, pokiaľ sa tieto kategórie a trhy z hľadiska organizácie predaja výrobkov a poskytovania služieb navzájom výrazne odlišujú; a b) celkových poplatkov za účtovný rok účtovaných každým štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou za štatutárny audit ročnej účtovnej závierky a celkových poplatkov účtovaných každým štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou za iné uisťovacie služby, za služby daňového poradenstva a za iné neaudítorské služby.

2. Členské štáty môžu umožniť vynechanie informácií uvedených v odseku 1 písm. a), ak by zverejnením týchto informácií došlo k vážnemu znevýhodneniu podniku. Členské štáty môžu toto vynechanie podmieniť predchádzajúcim súhlasom správneho alebo súdneho orgánu. Každé takéto vynechanie sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke.

3. Členské štáty môžu stanoviť, že odsek 1 písm. b) sa neuplatňuje na ročnú účtovnú závierku podniku, ak je podnik zahrnutý do konsolidovanej účtovnej závierky, ktorej zostavenie sa požaduje podľa článku 22, ak je táto informácia uvedená v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke.







KAPITOLA 5

SPRÁVA O HOSPODÁRENÍ

Článok 19

Obsah správy o hospodárení

1. Správa o hospodárení obsahuje verný obraz vývoja a výkonnosti podnikateľskej činnosti podniku a jeho situácie, spolu s opisom základných rizík a neistôt, ktorým čelí.

Tento obraz pozostáva z vyváženej a komplexnej analýzy vývoja a výkonnosti podnikateľskej činnosti podniku a jeho situácie podľa veľkosti a zložitosti podnikania.

V rozsahu nevyhnutnom na pochopenie vývoja, výkonnosti alebo situácie podniku obsahuje analýza finančné a prípadne aj nefinančné hlavné ukazovatele výkonnosti relevantné pre konkrétne podnikanie vrátane informácií týkajúcich sa environmentálnych a zamestnaneckých záležitostí. Pri poskytnutí analýzy sa v správe o hospodárení v relevantných prípadoch uvádzajú odkazy na sumy vykázané v ročnej účtovnej závierke spolu s ďalšími vysvetlivkami k týmto sumám.

2. Správa o hospodárení obsahuje aj tieto informácie: a) pravdepodobný budúci vývoj podniku; b) činnosť v oblasti výskumu a vývoja; c) informácie o nadobudnutí vlastných akcií uvedené v článku 24 ods. 2 smernice 2012/30/EÚ; d) existencia pobočiek podniku; a e) informácie v súvislosti s využívaním finančných nástrojov zo strany podniku, a ak je to významné pre posúdenie jeho majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia: i) informácie o cieľoch a politike riadenia finančného rizika podniku vrátane jeho politiky pre hedžing všetkých hlavných druhov plánovaných transakcií, pre ktoré sa používa účtovanie hedžingu; a ii) informácie o vystavení podniku cenovému a úverovému riziku, riziku likvidity a riziku peňažných tokov.

3. Členské štáty môžu oslobodiť malé podniky od povinnosti vypracovať správy o hospodárení, ak požadujú, aby sa informácie uvedené v článku 24 ods. 2 smernice 2012/30/EÚ týkajúce sa nadobudnutia vlastných akcií podnikom uvádzali v poznámkach k účtovnej závierke.

4. Členské štáty môžu oslobodiť malé a stredne veľké podniky od povinnosti ustanovenej v odseku 1 treťom pododseku, pokiaľ sa týka nefinančných informácií.

▼M1

Článok 19a

Nefinančný výkaz

1. Veľké podniky, ktoré sú subjektmi verejného záujmu a ktoré k súvahovému dňu vykazujú, že prekročili kritérium priemerného počtu 500 zamestnancov počas účtovného obdobia, zahrnú do správy o hospodárení aj nefinančný výkaz obsahujúci informácie v rozsahu potrebnom na pochopenie vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti podniku týkajúce sa minimálne environmentálnych, sociálnych a zamestnaneckých záležitostí, dodržiavania ľudských práv a boja proti korupcii a úplatkárstvu vrátane: a) stručného opisu obchodného modelu podniku; b) opisu politík, ktoré podnik uplatňuje vo vzťahu k uvedeným záležitostiam, a to vrátane postupov použitých v súlade so zásadou náležitej starostlivosti; c) výsledkov uvedených politík; d) hlavných rizík týkajúcich sa uvedených záležitostí a spojených s činnosťami podniku vrátane, tam kde je to náležité a primerané, jeho obchodných vzťahov, produktov alebo služieb, ktoré by mohli mať nepriaznivé dôsledky na dané oblasti, a spôsobu, akým podnik tieto riziká riadi; e) kľúčových nefinančných ukazovateľov správania relevantných pre konkrétne podnikanie.

Ak podnik neuplatňuje politiky v súvislosti s jednou alebo viacerými z uvedených záležitostí, v nefinančnom vyhlásení poskytne jasné a odôvodnené vysvetlenie, prečo ich neuplatňuje.

Nefinančný výkaz uvedený v prvom pododseku obsahuje, ak je to vhodné, aj odkazy na sumy vykazované vo výročných finančných výkazoch a ďalšie vysvetlenia k nim.

Členské štáty môžu povoliť, aby sa vo výnimočných prípadoch vypustili informácie o neukončených veciach alebo veciach, o ktorých sa rokuje, keď – v riadne odôvodnenom stanovisku členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov, ktorí konajú v rámci právomocí na základe vnútroštátnych právnych predpisov a ktorí majú za uvedené stanovisko kolektívnu zodpovednosť – by zverejnenie takýchto informácií mohlo vážne poškodiť obchodnú pozíciu podniku, za predpokladu, že takéto vypustenie nebráni správnemu a vyváženému pochopeniu vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti podniku.

Pri požadovaní zverejnenia informácií uvedených v prvom pododseku členské štáty zabezpečia, že podnik môže vychádzať z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie alebo medzinárodných rámcov, a v takom prípade podniky presne uvedú, z ktorých rámcov vychádzali.

2. Podniky, ktoré si splnili povinnosť uvedenú v odseku 1, majú splnenú povinnosť týkajúcu sa analýzy nefinančných informácií stanovenej v článku 19 ods. 1 treťom pododseku.

3. Podnik, ktorý je dcérskym podnikom, je oslobodený od povinnosti uvedenej v odseku 1, ak uvedený podnik a jeho dcérske podniky sú zahrnuté do konsolidovanej správy o hospodárení alebo samostatnej správy iného podniku, ktoré boli vypracované v súlade s článkom 29 a týmto článkom.

4. Ak podnik pripravuje samostatnú správu týkajúcu sa toho istého účtovného obdobia – bez ohľadu na to, či vychádza z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie alebo medzinárodných rámcov –, ktorá sa týka informácií požadovaných pre nefinančný výkaz, ako je stanovené v odseku 1, členské štáty môžu tento podnik oslobodiť od povinnosti pripraviť nefinančný výkaz stanovený v odseku 1 za predpokladu, že táto samostatná správa: a) je uverejnená spolu so správou o hospodárení v súlade s článkom 30 alebo b) je verejne sprístupnená v primeranej lehote, ktorá nie je dlhšia ako šesť mesiacov po súvahovom dni, na internetovej stránke podniku a odkazuje sa na ňu v správe o hospodárení.

Odsek 2 sa uplatňuje mutatis mutandis na podniky, ktoré pripravujú samostatnú správu, ako sa uvádza v prvom pododseku tohto odseku.

5. Členské štáty zabezpečia, aby štatutárny audítor alebo audítorská firma skontrolovali, či bol poskytnutý nefinančný výkaz uvedený v odseku 1, alebo samostatná správa uvedená v odseku 4.

6. Členské štáty môžu požadovať, aby vierohodnosť informácií nefinančného výkazu uvedeného v odseku 1 alebo samostatnej správy uvedenej v odseku 4 overil nezávislý poskytovateľ uisťovacích služieb.

▼B

Článok 20

Vyhlásenie o správe a riadení

1. Podniky uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) zahrnú vyhlásenie o správe a riadení do svojich správ o hospodárení. Toto vyhlásenie sa zahrnie ako osobitný oddiel správy o hospodárení a obsahuje aspoň tieto informácie: a) v relevantných prípadoch odkaz na: i) kódex správy a riadenia podniku, ktorý sa vzťahuje na podnik; ii) kódex správy a riadenia podniku, ktorý sa podnik mohol dobrovoľne rozhodnúť uplatňovať; iii) všetky príslušné informácie o postupoch správy a riadenia podniku, ktoré sa uplatňujú nad rámec požiadaviek vnútroštátneho práva. Ak sa uvádza odkaz na kódex správy a riadenia podniku uvedený v bodoch i) alebo ii), podnik zároveň uvádza, kde sú príslušné texty verejne dostupné. Ak sa uvádza odkaz na informácie uvedené v bode iii), podnik zverejňuje podrobnosti o svojich postupoch správy a riadenia podniku; b) ak sa podnik v súlade s vnútroštátnym právom odchyľuje od kódexu správy a riadenia podniku uvedeného v písmene a) bode i) alebo ii), vysvetlenie podniku týkajúce sa toho, ktorých častí kódexu správy a riadenia podniku sa odchyľuje, a vysvetlenie dôvodov jeho konania; ak sa podnik rozhodol neodkazovať na ustanovenia kódexu správy a riadenia podniku uvedeného v písmene a) bode i) alebo ii), vysvetlí dôvody, prečo tak neurobil; c) opis hlavných prvkov systémov vnútornej kontroly a riadenia rizík podniku vo vzťahu k procesu finančného výkazníctva; d) informácie vyžadované podľa článku 10 ods. 1 písm. c), d), f), h) a i) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie ( 5 ), ak sa uvedená smernica vzťahuje na daný podnik; e) ak nie sú predmetné informácie ešte úplne ustanovené vo vnútroštátnom práve, opis činnosti valného zhromaždenia a jeho kľúčových právomocí, ako aj opis práv akcionárov a postupu, ako ich možno uplatňovať; a f) zloženie a činnosť správnych, riadiacich a dozorných orgánov a ich výborov; a ▼M1 g) opis politiky rozmanitosti, ktorú podnik uplatňuje vo vzťahu k svojim správnym, riadiacim a dozorným orgánom, pokiaľ ide o aspekty, ako napríklad vek, pohlavie alebo vzdelanie a profesionálne skúsenosti, ciele uvedenej politiky rozmanitosti, ako sa vykonáva, a výsledky vo vykazovanom období. Ak sa takáto politika neuplatňuje, výkaz obsahuje vysvetlenie, prečo je to tak. ▼B

2. Členské štáty môžu povoliť, aby sa informácie vyžadované podľa odseku 1 tohto článku uvádzali: a) v samostatnej správe uverejnenej spolu so správou o hospodárení spôsobom stanoveným v článku 30; alebo b) v dokumente, ktorý je verejne prístupný na webovej stránke podniku a na ktorý sa poskytne odkaz v správe o hospodárení.

Táto samostatná správa uvedená v písmene a) alebo dokument uvedený v písmene b) môžu obsahovať krížový odkaz na správu o hospodárení, ak sú v nej sprístupnené informácie vyžadované v písmene d) odseku 1 tohto článku.

▼M1

3. Štatutárny audítor alebo audítorská firma vyjadria stanovisko v súlade s článkom 34 ods. 1 druhým pododsekom v súvislosti s informáciami vypracovanými podľa odseku 1 písm. c) a d) tohto článku a skontrolujú, či sa poskytli informácie uvedené v odseku 1 písm. a), b), e), f) a g) tohto článku.

4. Členské štáty môžu oslobodiť od povinnosti uplatňovať odsek 1 písm. a), b), e), f) a g) tohto článku podniky uvedené v odseku 1, ktoré emitovali len iné cenné papiere než akcie prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice 2004/39/ES, ak tieto podniky neemitovali akcie, s ktorými sa obchoduje v multilaterálnom obchodnom systéme v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 15 smernice 2004/39/ES.

▼M1

5. Bez toho, aby bol dotknutý článok 40, sa odsek 1 písm. g) nevzťahuje na malé a stredné podniky.

▼B







KAPITOLA 6

KONSOLIDOVANÁ ÚČTOVNÁ ZÁVIERKA A SPRÁVY

Článok 21

Rozsah konsolidovanej účtovnej závierky a správ

Na účely tejto kapitoly je podnikom, ktorý podlieha konsolidácii, materský podnik a všetky jeho dcérske podniky v prípade, ak je materský podnik podnikom, na ktorý sa v zmysle článku 1 ods. 1 vzťahujú koordinačné opatrenia ustanovené v tejto smernici.

Článok 22

Požiadavka zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku

1. Členský štát vyžaduje od každého podniku, na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo, aby zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak tento podnik (materský podnik): a) má väčšinu hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov v inom podniku (dcérskom podniku); b) má právo vymenúvať alebo odvolávať väčšinu členov správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu iného podniku (dcérskeho podniku) a je súčasne akcionárom alebo spoločníkom tohto podniku; c) má právo vykonávať rozhodujúci vplyv v podniku (dcérsky podnik), ktorého je akcionárom alebo spoločníkom, na základe zmluvy, ktorú s ním uzatvoril, alebo na základe ustanovení jeho spoločenskej zmluvy alebo stanov, pokiaľ právo, ktorým sa tento dcérsky podnik spravuje, umožňuje, aby bol podriadený takýmto zmluvám alebo ustanoveniam stanov. Členský štát nemusí ustanoviť, že materský podnik musí byť akcionárom alebo spoločníkom svojho dcérskeho podniku. Od tých členských štátov, ktorým zákony neumožňujú takéto zmluvy alebo ustanovenia stanov, sa nebude vyžadovať uplatňovanie tohto ustanovenia; alebo d) je akcionárom alebo spoločníkom podniku a: i) väčšina členov správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov tohto podniku (dcérskeho podniku), ktorí zastávali funkciu počas účtovného roka, počas predchádzajúceho účtovného roka a až do zostavenia konsolidovanej účtovnej závierky, bola vymenovaná výhradne v dôsledku uplatnenia jeho hlasovacích práv; alebo ii) sám ovláda podľa dohody s inými akcionármi alebo spoločníkmi v tomto podniku (dcérskeho podniku) väčšinu hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov tohto podniku. Členské štáty môžu prijať podrobnejšie ustanovenia týkajúce sa formy a obsahu takýchto dohôd.

Členské štáty stanovia aspoň úpravu uvedenú v bode ii). Uplatňovanie bodu i) môžu podmieniť požiadavkou, aby hlasovacie práva predstavovali aspoň 20 % všetkých hlasovacích práv.

Bod i) sa však neuplatňuje, ak tretia strana disponuje právami uvedenými v písmenách a), b) alebo c) voči tomuto podniku.

2. Okrem prípadov uvedených v odseku 1 môžu členské štáty vyžadovať, aby každý podnik, ktorý sa riadi ich vnútroštátnym právom, zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak: a) tento podnik (materský podnik) má právo vykonávať alebo skutočne vykonáva rozhodujúci vplyv v inom podnikom (dcérskom podniku), alebo b) materský podnik riadi jednotne tento podnik (materský podnik) a iný podnik (dcérsky podnik).

3. Na účely odseku 1 písm. a), b) a d) sa hlasovacie práva, vymenovacie a odvolávacie práva každého dcérskeho podniku, ako aj práva každej osoby konajúcej vo vlastnom mene, ale na účet materského podniku alebo iného dcérskeho podniku, pripočítajú k právam materského podniku.

4. Na účely odseku 1 písm. a), b) a d) sa od práv uvedených v odseku 3 odpočítajú práva: a) spojené s podielmi držanými na účet osoby, ktorá nie je ani materským podnikom a ani jeho dcérskym podnikom; alebo b) spojené s podielmi: i) ktoré sú držané ako zábezpeka, za predpokladu, že tieto práva sú vykonávané v súlade s prijatými pokynmi, alebo ii) ktoré sú držané v súvislosti s poskytnutím pôžičiek ako súčasť bežných podnikateľských činností za predpokladu, že hlasovacie práva sa vykonávajú v záujme osoby, ktorá poskytla zábezpeku.

5. Na účely odseku 1 písm. a) a d) sa súčet hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov v dcérskom podniku zníži o hlasovacie práva spojené s podielmi, ktoré sú držané samotným podnikom, dcérskym podnikom tohto podniku alebo osobou konajúcou vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov.

6. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 23 ods. 9, sa materský podnik a všetky jeho dcérske podniky konsolidujú bez ohľadu na to, kde sa nachádza sídlo týchto dcérskych podnikov.

7. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tohto článku a článkov 21 a 23, môže členský štát vyžadovať od každého podniku, na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo, aby zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak: a) je tento podnik a jeden alebo viac iných podnikov, s ktorými nemá vzťah podľa odseku 1 alebo 2, jednotne riadený podľa: i) zmluvy uzavretej s týmto podnikom, alebo ii) spoločenskej zmluvy alebo stanov týchto iných podnikov; alebo b) správne, riadiace alebo dozorné orgány tohto podniku a jedného alebo viacerých iných podnikov, s ktorými nemá vzťah v zmysle odseku 1 alebo 2, pozostávajú z väčšej časti z tých istých osôb vo funkcii počas účtovného roka a do zostavenia konsolidovanej účtovnej závierky.

8. Ak sa uplatňuje možnosť členského štátu uvedená v odseku 7, konsolidujú sa podniky, ktoré sú uvedené v danom odseku, spolu so všetkými ich dcérskymi podnikmi, ak jeden alebo viac týchto podnikov majú niektorú z právnych foriem uvedenú v prílohách I alebo II.

9. Odsek 6 tohto článku, článok 23 ods. 1, 2, 9 a 10 a články 24 až 29 sa uplatňujú na konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení uvedenú v odseku 7 tohto článku, a to s týmito úpravami: a) odkazy na materské podniky sa chápu ako odkazy na všetky podniky uvedené v odseku 7 tohto článku; a b) bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 24 ods. 3, sú však položky „základné imanie“, „ážio“, „rezervný fond z precenenia“, „rezervné fondy“, „nerozdelený zisk alebo neuhradená strata minulých rokov“ a „zisk alebo strata za účtovný rok“, ktoré majú byť zahrnuté do konsolidovanej účtovnej závierky, úhrnnými sumami týchto položiek každého z podnikov uvedených v odseku 7 tohto článku.

Článok 23

Výnimky z konsolidácie

1. Pokiaľ nie je niektorý z prepojených podnikov subjektom verejného záujmu, sú malé skupiny oslobodené od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení.

2. Členské štáty môžu od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení oslobodiť stredne veľké skupiny, a to okrem prípadu, ak je niektorý z prepojených podnikov subjektom verejného záujmu.

3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2 tohto článku, členský štát oslobodí od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení každý materský podnik (oslobodený podnik), na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo a ktorý je zároveň dcérskym podnikom, a to aj subjekt verejného záujmu, pokiaľ tento subjekt verejného záujmu nepatrí do pôsobnosti článku 2 ods. 1 písm. a), na ktorého vlastný materský podnik sa vzťahuje právo členského štátu, a: a) ak je materský podnik oslobodeného podniku držiteľom všetkých podielov oslobodeného podniku. Podiely oslobodeného podniku, ktoré držia členovia jeho správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov na základe povinnosti stanovenej zákonom alebo ustanovení jeho spoločenskej zmluvy alebo stanov, sa na tento účel nezohľadnia; alebo b) ak je materský podnik oslobodeného podniku držiteľom aspoň 90 % podielov oslobodeného podniku a zvyšní akcionári alebo spoločníci tohto oslobodeného podniku s oslobodením súhlasia.

4. Na oslobodenie uvedené v odseku 3 musia byť splnené všetky tieto podmienky: a) oslobodený podnik a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 9, aj všetky jeho dcérske podniky, sa konsolidujú v účtovnej závierke väčšej skupiny podnikov, na materský podnik ktorej sa vzťahuje právo členského štátu; b) konsolidovanú účtovnú závierku uvedenú v písmene a) a konsolidovanú správu o hospodárení väčšej skupiny podnikov zostavuje materský podnik tejto skupiny podnikov v súlade s právom členského štátu, ktoré sa vzťahuje na uvedený materský podnik, a to v súlade s touto smernicou alebo medzinárodnými účtovnými štandardmi prijatými v súlade s nariadením (ES) č. 1606/2002; c) vo vzťahu k oslobodenému podniku sa spôsobom ustanoveným v práve členského štátu, ktoré sa vzťahuje na uvedený oslobodený podnik v súlade s článkom 30, uverejnia tieto dokumenty: i) konsolidovaná účtovná závierka uvedená v písmene a) a konsolidovaná správa o hospodárení uvedená v písmene b), ii) správa audítora, a iii) v relevantných prípadoch dodatok uvedený v odseku 6. Uvedený členský štát môže požadovať, aby sa dokumenty uvedené v bodoch i), ii) a iii) uverejnili v jeho úradnom jazyku a overil sa ich preklad; d) v poznámkach k ročnej účtovnej závierke oslobodeného podniku sú uvedené tieto údaje: i) meno a sídlo materského podniku, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku uvedenú v písmene a), a ii) oslobodenie od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení.

5. V prípadoch, na ktoré sa nevzťahuje odsek 3, môže členský štát bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odsekov 1, 2 a 3 tohto článku, oslobodiť od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení akýkoľvek materský podnik (oslobodený podnik), na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo a ktorý je zároveň dcérskym podnikom, a to aj subjekt verejného záujmu, pokiaľ tento subjekt verejného záujmu nepatrí do pôsobnosti článku 2 ods. 1 písm. a), na ktorého materský podnik sa vzťahuje právo členského štátu, a to za predpokladu, že sú splnené všetky podmienky stanovené v odseku 4 a že: a) akcionári alebo spoločníci oslobodeného podniku, ktorí vlastnia minimálnu časť upísaného základného imania tohto podniku, nepožiadali o zostavenie konsolidovanej účtovnej závierky aspoň šesť mesiacov pred koncom účtovného roka; b) minimálna časť uvedená v písmene a) nepresahuje tieto limity: i) 10 % upísaného základného imania v prípade akciových spoločností a komanditných spoločností so základným imaním; a ii) 20 % upísaného základného imania v prípade iných druhov podnikov; c) predmetný členský štát nepodmieni oslobodenie: i) tým, aby sa na materský podnik, ktorý zostavil konsolidovanú účtovnú závierku uvedenú v odseku 4 písm. a), vzťahovalo vnútroštátne právo členského štátu, ktorý oslobodenie udelil, alebo ii) podmienkami týkajúcimi sa zostavenia a auditu uvedenej účtovnej závierky.

6. Členský štát môže podmieniť oslobodenie stanovené v odsekoch 3 a 5 zverejnením ďalších informácii v súlade s touto smernicou v konsolidovanej účtovnej závierke uvedenej v odseku 4 písm. a) alebo v jej dodatku, ak sa tieto informácie vyžadujú od podnikov, na ktoré sa vzťahuje vnútroštátne právo tohto členského štátu a ktoré sú povinné zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a sú v rovnakej situácii.

7. Odseky 3 až 6 sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy členského štátu týkajúce sa zostavovania konsolidovanej účtovnej závierky alebo konsolidovaných správ o hospodárení, ak sa tieto dokumenty vyžadujú: a) na informovanie zamestnancov alebo ich zástupcov; alebo b) na vlastné účely správnych alebo súdnych orgánov.

8. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odsekov 1, 2, 3 a 5 tohto článku, môže členský štát, ktorý umožňuje oslobodenia podľa odsekov 3 a 5 tohto článku, oslobodiť od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení aj akýkoľvek materský podnik (oslobodený podnik), na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo a ktorý je zároveň dcérskym podnikom, vrátane subjektu verejného záujmu, pokiaľ tento subjekt verejného záujmu nepatrí do pôsobnosti článku 2 bodu 1 písm. a), na ktorého materský podnik sa nevzťahuje právo členského štátu, ak sú splnené všetky tieto podmienky: a) oslobodený podnik a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 9, aj všetky jeho dcérske podniky sa konsolidujú v účtovnej závierke väčšej skupiny podnikov; b) konsolidovaná účtovná závierka uvedená v písmene a) a v relevantných prípadoch aj konsolidovaná správa o hospodárení sa zostavujú: i) v súlade s touto smernicou; ii) v súlade s medzinárodnými účtovnými štandardmi prijatými podľa nariadenia (ES) č. 1606/2002; iii) spôsobom rovnocenným s konsolidovanou účtovnou závierkou a konsolidovanou správou o hospodárení zostavenou v súlade s touto smernicou; alebo iv) spôsobom rovnocenným s medzinárodnými účtovnými štandardmi určeným v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 1569/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovuje mechanizmus určovania rovnocennosti účtovných štandardov uplatňovaných emitentmi cenných papierov tretích krajín podľa smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2003/71/ES a 2004/109/ES ( 6 ); c) konsolidovanú účtovnú závierku uvedenú v písmene a) overil auditom jeden alebo viac štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností poverených vykonávať audit účtovnej závierky podľa vnútroštátneho práva, ktoré sa vzťahuje na podnik, ktorý túto závierku zostavil.

Uplatňuje sa odsek 4 písm. c) a d) a odseky 5, 6 a 7.

9. Podnik, a to aj subjekt verejného záujmu, sa nemusí zahrnúť do konsolidovanej účtovnej závierky, ak je splnená aspoň jedna z týchto podmienok: a) vo výnimočne zriedkavých prípadoch, keď informácie potrebné na zostavenie konsolidovanej účtovnej závierky v súlade s touto smernicou nemožno získať bez neprimeraných výdavkov alebo neprimeraného omeškania; b) podiely v tomto podniku sú držané výlučne s úmyslom ich následného ďalšieho predaja; alebo c) závažné dlhodobé obmedzenia podstatne obmedzujú: i) materský podnik pri vykonávaní jeho práv týkajúcich sa majetku alebo riadenia uvedeného podniku; alebo ii) výkon jednotného riadenia tohto podniku, ak ide o jeden zo vzťahov vymedzených v článku 22 ods. 7.

10. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6 ods. 1 písm. b), článok 21 a odseky 1 a 2 tohto článku, sa od povinnosti uloženej v článku 22 oslobodí každý materský podnik vrátane subjektu verejného záujmu, ak: a) má len nevýznamné dcérske podniky, a to samostatne i spoločne; alebo b) všetky jeho dcérske podniky možno oslobodiť od konsolidácie podľa odseku 9 tohto článku.

Článok 24

Zostavovanie konsolidovanej účtovnej závierky

1. Kapitoly 2 a 3 sa uplatňujú v súvislosti skonsolidovanou účtovnou závierkou so zreteľom na zásadné úpravy vyplývajúce z osobitných prvkov konsolidovanej účtovnej závierky v porovnaní s ročnou účtovnou závierkou.

2. Majetok a záväzky podnikov zahrnutých do konsolidácie budú zahrnuté do konsolidovanej súvahy v plnej výške.

3. Účtovné hodnoty podielov na základnom imaní podnikov zahrnutých do konsolidácie sa zúčtujú s tým podielom na vlastnom imaní týchto podnikov, ktorý na ne pripadá, a to v súlade s týmito podmienkami: a) okrem prípadov podielov na základnom imaní materského podniku v držbe samotného takéhoto podniku alebo iného podniku zahrnutého do konsolidácie, ktoré sa považujú za vlastné akcie v súlade s kapitolou 3, sa toto zúčtovanie uskutoční na základe účtovných hodnôt ku dňu prvého zahrnutia uvedených podnikov do konsolidácie. Pokiaľ je to možné, rozdiely vyplývajúce z takéhoto zúčtovania sa zúčtujú priamo voči tým položkám v konsolidovanej súvahe, ktorých hodnoty sú vyššie alebo nižšie ako ich účtovné hodnoty; b) členský štát môže povoliť alebo vyžadovať zúčtovanie na základe hodnôt identifikovateľného majetku a záväzkov ku dňu obstarania podielov alebo, ak boli obstarané v dvoch či viacerých krokoch, ku dňu, keď sa daný podnik stal dcérskym podnikom; c) rozdiel zostávajúci po uplatnení písmena a) alebo vyplývajúci z uplatnenia písmena b) sa v konsolidovanej súvahe vykazuje ako goodwill; d) metódy použité na výpočet hodnoty goodwillu a významných zmien hodnoty vo vzťahu k predchádzajúcemu účtovnému roku sa vysvetlia v poznámkach k účtovnej závierke; e) ak členský štát povolí započítanie kladného a záporného goodwillu, v poznámkach k účtovnej závierke sa uvedie aj analýza daného goodwillu; f) záporný goodwill sa môže previesť do konsolidovaného výkazu ziskov a strát, ak je takýto postup v súlade so zásadami stanovenými v kapitole 2.

4. Ak podiely v dcérskych podnikoch zahrnutých do konsolidácie majú v držbe iné osoby ako tieto podniky, suma priraditeľná týmto podielom sa v konsolidovanej súvahe vykáže samostatne ako nekontrolujúce podiely.

5. Výnosy a náklady podnikov zahrnutých do konsolidácie sa zahrnú do konsolidovaného výkazu ziskov a strát v plnej výške.

6. Výška zisku alebo straty priraditeľná podielom uvedeným v odseku 4 sa v konsolidovanom výkaze ziskov a strát vykáže samostatne ako zisk alebo strata priraditeľná nekontrolujúcim podielom.

7. V konsolidovanej účtovnej závierke sa vykazuje majetok, záväzky, finančná situácia, výsledok hospodárenia podnikov zahrnutých do konsolidácie tak, akoby boli jedným podnikom. Z konsolidovanej účtovnej závierky sa eliminujú predovšetkým: a) záväzky a pohľadávky medzi týmito podnikmi; b) výnosy a náklady súvisiace s transakciami medzi týmito podnikmi; a c) zisky a straty vyplývajúce z transakcií medzi týmito podnikmi, ak sú zahrnuté do účtovných hodnôt majetku.

8. Konsolidovaná účtovná závierka sa zostavuje k rovnakému dátumu ako ročná účtovná závierka materského podniku.

Členský štát však môže povoliť alebo vyžadovať, aby sa konsolidovaná účtovná závierka zostavila k inému dátumu, aby sa zohľadnili dátumy, ku ktorým sa zostavujú účtovné závierky, čo najvyššieho počtu podnikov alebo najdôležitejších podnikov zahrnutých do konsolidácie, a to za predpokladu, že:

a) sa táto skutočnosť zverejní v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke spolu s jej zdôvodnením;

b) sa zohľadnia alebo zverejnia dôležité udalosti týkajúce sa majetku a záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku zahrnutého do konsolidácie, ktoré sa vyskytli medzi dátumom, ku ktorému sa zostavila účtovná závierka tohto podniku, a dátumom, ku ktorému sa zostavila konsolidovaná účtovná závierka; a

c) ak dátum, ku ktorému sa zostavila účtovná závierka podniku, predchádza dátumu, ku ktorému sa zostavila konsolidovaná účtovná závierka, o viac než tri mesiace alebo nasleduje viac ako tri mesiace po tomto dátume, tento podnik musí byť konsolidovaný na základe priebežnej účtovnej závierky zostavenej k dátumu, ku ktorému sa zostavila konsolidovaná účtovná závierka.

9. Ak sa zloženie podnikov zahrnutých do konsolidácie v priebehu účtovného roka významne zmenilo, konsolidovaná účtovná závierka musí obsahovať informácie, ktoré umožnia zmysluplné porovnanie konsolidovaných účtovných závierok nasledujúcich po sebe. Táto povinnosť sa môže splniť zostavením upravenej porovnávacej súvahy a upraveného porovnávacieho výkazu ziskov a strát.

10. Majetok a záväzky zahrnuté do konsolidovanej účtovnej závierky sa oceňujú podľa jednotnej základne a v súlade s kapitolou 2.

11. Podnik, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku, uplatňuje tie isté oceňovacie základne ako vo svojej ročnej účtovnej závierke. Členské štáty však môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa v konsolidovanej účtovnej závierke použili iné oceňovacie základne v súlade s kapitolou 2. Ak sa uplatní uvedená výnimka, táto skutočnosť sa zverejní v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke spolu s jej zdôvodnením.

12. Ak podniky zahrnuté do konsolidácie oceňovali majetok a záväzky zahrnuté do konsolidovanej účtovnej závierky pomocou oceňovacích základní, ktoré sa líšia od oceňovacích základní použitých na účely konsolidácie, musí sa tento majetok a záväzky preceniť podľa oceňovacích základní použitých na konsolidáciu. Odchýlky od tejto požiadavky sú prípustné len vo výnimočných prípadoch. Všetky takéto odchýlky sa zverejnia v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke spolu s ich zdôvodnením.

13. Zostatky odloženej dane sa vykazujú v konsolidácii za predpokladu, že je pravdepodobné, že v dohľadnej budúcnosti vzniknú pre niektorý z podnikov zahrnutých do konsolidácie náklady na daň.

14. Ak bol majetok, ktorý je zahrnutý do konsolidovanej účtovnej závierky, predmetom úprav hodnoty výlučne na daňové účely, zahrnú sa do konsolidovanej účtovnej závierky iba po odstránení týchto úprav.

Článok 25

Podnikové kombinácie v rámci skupiny

1. Členský štát môže povoliť alebo vyžadovať, aby boli účtovné hodnoty podielov na základnom imaní podniku zahrnutého do konsolidácie zúčtované len voči zodpovedajúcemu percentuálnemu podielu na základnom imaní, a to za predpokladu, že v podnikoch v podnikovej kombinácii v konečnom dôsledku pred touto podnikovou kombináciou aj po nej má rozhodujúci vplyv tá istá strana a že tento rozhodujúci vplyv nie je dočasný.

2. Rozdiel, ktorý vznikne podľa odseku 1, sa pripočíta ku rezervným fondom z konsolidácie, prípadne sa od nich odpočíta.

3. Uplatnenie metódy opísanej v odseku 1, výsledné zmeny v rezervných fondoch a mená a sídla dotknutých podnikov sa zverejnia v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke.

Článok 26

Proporcionálna konsolidácia

1. Ak podnik zahrnutý do konsolidácie riadi iný podnik spoločne s jedným alebo viacerými podnikmi, ktoré nie sú zahrnuté do tejto konsolidácie, členský štát môže povoliť alebo vyžadovať zahrnutie tohto iného podniku do konsolidovanej účtovnej závierky proporcionálne k právam týkajúcim sa jeho základného imania, ktoré má v držbe podnik zahrnutý do konsolidácie.

2. Článok 23 ods. 9 a 10 a článok 24 sa uplatňujú rovnako na proporcionálnu konsolidáciu uvedenú v odseku 1 tohto článku.

Článok 27

Účtovanie účasti v pridružených podnikoch metódou vlastného imania

1. Ak má podnik zahrnutý do konsolidácie pridružený podnik, tento pridružený podnik sa vykáže v konsolidovanej súvahe v samostatnej, zodpovedajúcim spôsobom nazvanej položke.

2. Keď sa tento článok uplatňuje na pridružený podnik po prvýkrát, tento pridružený podnik sa vykáže v konsolidovanej súvahe buď: a) v jeho účtovnej hodnote vypočítanej v súlade s pravidlami oceňovania ustanovenými v kapitolách 2 a 3. Rozdiel medzi touto hodnotou a sumou zodpovedajúcou časti vlastného imania, ktorá predstavuje podielovú účasť v danom pridruženom podniku, sa uvedie osobitne v konsolidovanej súvahe alebo v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke. Tento rozdiel sa vypočíta ku dňu, keď bola táto metóda použitá po prvý raz; alebo b) v sume zodpovedajúcej podielu na vlastnom imaní pridruženého podniku, ktorý predstavuje podielovú účasť v danom pridruženom podniku. Rozdiel medzi touto sumou a účtovnou hodnotou vypočítanou v súlade s pravidlami oceňovania ustanovenými v kapitolách 2 a 3 sa zverejňuje osobitne v konsolidovanej súvahe alebo v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke. Tento rozdiel sa vypočíta ku dňu, keď sa táto metóda použila po prvý raz.

Členský štát môže stanoviť uplatnenie jednej z možností uvedených v písmenách a) a b). V takom prípade musí konsolidovaná súvaha alebo poznámky ku konsolidovanej účtovnej závierke uviesť, ktorá z týchto možností sa uplatnila.

Členský štát môže navyše na účely písmen a) a b) povoliť alebo vyžadovať výpočet rozdielu ku dňu obstarania podielov, alebo, ak boli nadobudnuté v dvoch alebo viacerých krokoch, ku dňu, keď sa podnik stal pridruženým podnikom.

3. Ak sa majetok alebo záväzky pridruženého podniku ocenili inými metódami, ako sú metódy použité na konsolidáciu v súlade s článkom 24 ods. 11, môžu sa na účely výpočtu rozdielu uvedeného v odseku 2 písm. a) a b) preceniť pomocou metód použitých na konsolidáciu. Ak sa takéto precenenie neuskutočnilo, táto skutočnosť sa zverejní v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke. Členský štát môže vyžadovať takéto precenenie.

4. Účtovná hodnota uvedená v odseku 2 písm. a) alebo hodnota zodpovedajúca podielu na vlastnom imaní pridruženého podniku, uvedená v odseku 2 písm. b) sa zvýši alebo zníži o sumu každej zmeny, ktorá nastala počas účtovného roka úmerne k vlastnému imaniu pridruženého podniku, ktoré predstavuje daná podielová účasť; zníži sa o výšku dividend súvisiacich s danou podielovou účasťou.

5. Pokiaľ nemožno kladný rozdiel uvedený v odseku 2 písm. a) a b) spojiť so žiadnou kategóriou majetku alebo záväzkov, malo by sa s ním zaobchádzať v súlade s pravidlami uplatniteľnými na položku goodwill, ako je stanovené v článku 12 ods. 6 písm. d), článku 12 ods. 11 prvom pododseku, článku 24 ods. 3 písm. c) a prílohe III a prílohe IV.

6. Podiel na výsledku hospodárenia pridružených podnikov pripadajúci na podielovú účasť v takýchto pridružených podnikoch sa vykáže v konsolidovanom výkaze ziskov a strát v samostatnej, zodpovedajúcim spôsobom nazvanej položke.

7. Eliminácie uvedené v článku 24 ods. 7 sa uplatnia, len pokiaľ sú známe fakty, alebo ak sa tieto fakty môžu potvrdiť.

8. Ak pridružený podnik zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku, odseky 1 až 7 sa uplatňujú na vlastné imanie vykázané v takejto konsolidovanej účtovnej závierke.

9. Tento článok sa nemusí uplatňovať v prípade, ak nie je podielová účasť na základnom imaní pridruženého podniku významná.

Článok 28

Poznámky ku konsolidovanej účtovnej závierke

1. V poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke sa uvedú informácie požadované v článkoch 16, 17 a 18 popri všetkých ostatných informáciách vyžadovaných na základe iných ustanovení tejto smernice, a to spôsobom, ktorý uľahčuje posúdenie finančnej situácie podnikov zahrnutých do konsolidácie ako celku, pričom sa zohľadnia zásadné úpravy vyplývajúce z osobitných parametrov konsolidovanej účtovnej závierky v porovnaní s ročnou účtovnou závierkou vrátane týchto skutočností: a) zverejňovanie transakcií medzi spriaznenými osobami sa netýka transakcií medzi spriaznenými osobami zahrnutými do konsolidácie, ktoré sú po konsolidácii eliminované; b) pri zverejňovaní priemerného počtu zamestnancov zamestnaných počas účtovného roka sa samostatne zverejňuje priemerný počet zamestnancov zamestnávaných podnikmi, ktoré sú proporcionálne konsolidované; a c) pri zverejňovaní súm odmien, záloh a úverov poskytnutých členom správnych, riadiacich a dozorných orgánov sa zverejňujú iba sumy, ktoré poskytol materský podnik a jeho dcérske podniky členom správnych, riadiacich a dozorných orgánov materského podniku.

2. Poznámky ku konsolidovanej účtovnej závierke obsahujú popri informáciách vyžadovaných v odseku 1 aj tieto informácie: a) vo vzťahu k podnikom zahrnutým do konsolidácie: i) mená a sídla týchto podnikov; ii) podiel na základnom imaní, ktorý v týchto podnikoch okrem materského podniku majú v držbe podniky zahrnuté do konsolidácie alebo osoby konajúce vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov; a iii) informácie o tom, na základe ktorých z podmienok uvedených v článku 22 ods. 1, 2 a 7 po uplatnení článku 22 ods. 3, 4 a 5 sa uskutočnila konsolidácia. Uvedené informácie sa však môžu vynechať, ak sa konsolidácia uskutočnila na základe článku 22 ods. 1 písm. a) a ak je podiel na základnom imaní a podiel na hlasovacích právach rovnaký. Tie isté informácie sa poskytujú, pokiaľ ide o podniky vylúčené z konsolidácie z dôvodu nevýznamnosti podľa článku 6 ods. 1 písm. j) a článku 23 ods. 10, spolu s vysvetlením vylúčenia podnikov uvedených v článku 23 ods. 9; b) mená a sídla pridružených podnikov zahrnutých do konsolidácie v zmysle článku 27 ods. 1 a podiel na ich základnom imaní, ktorý majú v držbe podniky zahrnuté do konsolidácie alebo osoby konajúce vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov; c) mená a sídla podnikov proporcionálne konsolidovaných podľa článku 26, faktory, na ktorých sa zakladá spoločné riadenie týchto podnikov, a podiel na ich základnom imaní, ktorý majú v držbe podniky zahrnuté do konsolidácie alebo osoby konajúce vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov; a d) v súvislosti s každým z podnikov, ktoré sa neuvádzajú v písmenách a), b) a c) a v ktorých majú v držbe podielovú účasť podniky zahrnuté do konsolidácie, či už samostatne alebo prostredníctvom osôb konajúcich vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov: i) mená a sídla týchto podnikov; ii) podiel na držanom základnom imaní; iii) výška vlastného imania a výsledok hospodárenia za posledný účtovný rok dotknutého podniku, za ktorý bola účtovná závierka prevzatá do konsolidácie.

Informácie o vlastnom imaní a výsledku hospodárenia sa môžu vynechať aj v prípade, ak dotknutý podnik svoju súvahu nezverejňuje.

3. Členské štáty môžu povoliť, aby informácie vyžadované v odseku 2 písm. a) až d) mali formu výkazu založeného do spisu v súlade s článkom 3 ods. 3 smernice 2009/101/ES. Založenie takéhoto výkazu do spisu sa zverejní v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke. Členské štáty môžu umožniť aj vynechanie týchto informácií, ak sú takej povahy, že by ich zverejnenie mohlo spôsobiť vážnu ujmu niektorému z podnikov, ktorých sa týkajú. Členské štáty môžu toto vynechanie podmieniť predchádzajúcim súhlasom správneho alebo súdneho orgánu. Každé takéto vynechanie sa zverejní v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke.

Článok 29

Konsolidovaná správa o hospodárení

1. Konsolidovaná správa o hospodárení obsahuje popri ostatných informáciách požadovaných inými ustanoveniami tejto smernice aspoň informácie vyžadované v článkoch 19 a 20 so zreteľom na zásadné úpravy vyplývajúce z osobitných parametrov konsolidovanej správy o hospodárení v porovnaní so správou o hospodárení tak, aby sa uľahčilo posúdenie situácie podnikov zahrnutých do konsolidácie ako celku.

2. Uplatňujú sa tieto úpravy informácií vyžadovaných podľa článkov 19 a 20: a) pri vykazovaní údajov o nadobudnutých vlastných akciách obsahuje konsolidovaná správa o hospodárení počet a menovitú hodnotu, alebo v prípade, že menovitú hodnotu nemajú, vypočítanú menovitú hodnotu všetkých akcií materského podniku, ktoré drží tento materský podnik, jeho dcérske podniky alebo osoby konajúce vo vlastnom mene, ale na účet ktoréhokoľvek z týchto podnikov. Členský štát môže povoliť alebo vyžadovať zverejnenie týchto údajov v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke; b) v správe o systémoch vnútornej kontroly a riadenia rizík sa vo vyhlásení o správe a riadení uvádzajú hlavné prvky systémov vnútornej kontroly a riadenia rizík podnikov zahrnutých do konsolidácie ako celku.

3. Ak sa okrem správy o hospodárení vyžaduje aj konsolidovaná správa o hospodárení, tieto dve správy sa môžu predložiť ako jedna správa.

▼M1

Článok 29a

Konsolidovaný nefinančný výkaz

1. Subjekty verejného záujmu, ktoré sú materskými podnikmi veľkej skupiny a ktoré k súvahovému dňu na konsolidovanom základe vykazujú, že prekročili kritérium priemerného počtu 500 zamestnancov počas účtovného obdobia, zahrnú do konsolidovanej správy o hospodárení aj konsolidovaný nefinančný výkaz s informáciami v rozsahu potrebnom na pochopenie vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti skupiny týkajúcimi sa minimálne environmentálnych, sociálnych a zamestnaneckých záležitostí, dodržiavania ľudských práv a boja proti korupcii a úplatkárstvu vrátane: a) stručného opisu obchodného modelu skupiny; b) opisu politík, ktoré skupina uplatňuje vo vzťahu k uvedeným záležitostiam, a to vrátane postupov použitých v súlade so zásadou náležitej starostlivosti; c) výsledkov uvedených politík; d) hlavných rizík súvisiacich s uvedenými záležitosťami, ktoré sa týkajú činností skupiny, podľa potreby a primeranosti vrátane jej obchodných vzťahov, produktov alebo služieb, ktoré by mohli mať nepriaznivé dôsledky na dané oblasti, a spôsobu, akým skupina uvedené riziká riadi; e) nefinančných hlavných ukazovateľov výkonnosti relevantných pre konkrétne podnikanie.

Ak skupina neuplatňuje politiky v súvislosti s jednou alebo viacerými z uvedených záležitostí, v konsolidovanom nefinančnom výkaze poskytne jasné a odôvodnené vysvetlenie, prečo ich neuplatňuje.

Nefinančný konsolidovaný výkaz uvedený v prvom pododseku obsahuje, ak je to vhodné, aj odkazy na sumy vykazované v konsolidovaných finančných výkazoch a ďalšie vysvetlenia k nim.

Členské štáty môžu povoliť, aby sa vo výnimočných prípadoch vypustili informácie o neukončených veciach alebo veciach, o ktorých sa rokuje, keď – v riadne odôvodnenom stanovisku členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov, ktorí konajú v rámci právomocí na základe vnútroštátnych právnych predpisov a ktorí majú za uvedené stanovisko kolektívnu zodpovednosť – by zverejnenie takýchto informácií mohlo vážne poškodiť obchodnú pozíciu skupiny, za predpokladu, že takéto vypustenie nebráni správnemu a vyváženému pochopeniu vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti skupiny.

Pri požadovaní zverejnenia informácií uvedených v prvom pododseku členské štáty zabezpečia, že materský podnik môže vychádzať z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie alebo medzinárodných rámcov, a v takom prípade materské podniky presne uvedú, z ktorých rámcov vychádzali.

2. Materský podnik, ktorý si splnil povinnosť uvedenú v odseku 1, má splnenú povinnosť týkajúcu sa analýzy nefinančných informácií, ako je stanovené v článku 19 ods. 1 treťom pododseku a v článku 29.

3. Materský podnik, ktorý je aj dcérskym podnikom, je oslobodený od povinností uvedených v odseku 1, ak uvedený oslobodený materský podnik a jeho dcérske podniky sú zahrnuté do konsolidovanej správy o hospodárení alebo samostatnej správy iného podniku, ktoré boli vypracované v súlade s článkom 29 a týmto článkom.

4. Ak materský podnik pripravuje samostatnú správu týkajúcu sa toho istého účtovného obdobia a odkazujúcu na celú skupinu – bez ohľadu na to, či vychádza z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie, alebo medzinárodných rámcov –, ktorá sa týka informácií požadovaných v konsolidovanom nefinančnom výkaze stanovenom v odseku 1, členské štáty môžu tento materský podnik oslobodiť od povinnosti pripraviť konsolidovaný nefinančný výkaz stanovený v odseku 1 za predpokladu, že táto samostatná správa: a) je zverejnená spolu s konsolidovanou správou o hospodárení v súlade s článkom 30 alebo b) je verejne sprístupnená v primeranej lehote, ktorá nie je dlhšia ako šesť mesiacov po súvahovom dni, na internetových stránkach materského podniku a odkazuje sa na ňu v konsolidovanej správe o hospodárení.

Odsek 2 sa uplatňuje mutatis mutandis na podniky, ktoré pripravujú samostatnú správu, ako sa uvádza v prvom pododseku tohto odseku.

5. Členské štáty zabezpečia, aby štatutárny audítor alebo audítorská firma skontrolovali, či bol poskytnutý konsolidovaný nefinančný výkaz uvedený v odseku 1 alebo samostatná správa uvedená v odseku 4.

6. Členské štáty môžu požadovať, aby vierohodnosť informácií z konsolidovaného nefinančného výkazu uvedeného v odseku 1 alebo zo samostatnej správy uvedenej v odseku 4 overil nezávislý poskytovateľ uisťovacích služieb.

▼B







KAPITOLA 7

UVEREJŇOVANIE

Článok 30

Všeobecné požiadavky na uverejňovanie

1. Členské štáty zabezpečia, aby podniky v primeranej lehote, ktorá neprekročí 12 mesiacov po dni, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, uverejňovali riadne schválené ročné účtovné závierky a správu o hospodárení spolu s názorom predloženým štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou uvedenými v článku 34 tejto smernice, ako je stanovené v právnych predpisoch každého členského štátu, a v súlade s kapitolou 2 smernice 2009/101/ES.

Členské štáty však môžu oslobodiť podniky od povinnosti uverejňovať správu o hospodárení v prípade, že je možné na požiadanie ľahko získať kópiu takejto celej správy alebo jej ktorejkoľvek časti za cenu, ktorá neprevyšuje jej administratívne náklady.

2. Členské štáty môžu podnik uvedený v prílohe II, na ktorý sa vzhľadom na článok 1 ods. 1 písm. b) vzťahujú koordinačné opatrenia ustanovené touto smernicou, oslobodiť od povinnosti uverejňovať jeho účtovnú závierku v súlade s článkom 3 smernice 2009/101/ES pod podmienkou, že je táto účtovná závierka k dispozícii verejnosti v jeho ústredí, a to v týchto prípadoch: a) všetci spoločníci dotknutého podniku, ktorí ručia neobmedzene, sú podnikmi uvedenými v prílohe I, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy iných členských štátov, ako je členský štát, ktorého právo sa vzťahuje na dotknutý podnik, a žiadny z týchto podnikov neuverejňuje účtovnú závierku dotknutého podniku spolu so svojou vlastnou účtovnou závierkou; b) všetci spoločníci dotknutého podniku, ktorí ručia neobmedzene, sú podnikmi, na ktoré sa nevzťahujú právne predpisy členského štátu, ale majú právnu formu porovnateľnú s právnymi formami uvedenými v smernici 2009/101/ES.

Kópie účtovnej závierky je možné získať na požiadanie. Cena tejto kópie nesmie prekročiť jej administratívne náklady.

3. Odsek 1 sa uplatňuje v súvislosti s konsolidovanými účtovnými závierkami a konsolidovanými správami o hospodárení.

Ak je podnik, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku, niektorým z druhov podnikov uvedených v prílohe II a vo vnútroštátnom práve jeho členského štátu sa od neho nevyžaduje, aby uverejnil dokumenty uvedené v odseku 1 rovnakým spôsobom, ako sa stanovuje v článku 3 smernice 2009/101/ES, sprístupní takéto dokumenty pre verejnosť aspoň vo svojom ústredí, a na žiadosť poskytne ich kópiu, ktorej cena neprevyšuje jej administratívne náklady.

Článok 31

Zjednodušenia pre malé a stredne veľké podniky

1. Členské štáty môžu oslobodiť malé podniky od povinnosti uverejňovať ich výkazy ziskov a strát a správy o hospodárení.

2. Členské štáty môžu povoliť stredným podnikom uverejňovať: a) skrátenú súvahu, ktorá obsahuje len tie položky z príloh III a IV, ktoré sú označené písmenami a rímskymi číslicami, pričom buď v súvahe alebo poznámkach k účtovnej závierke samostatne uvedú: i) položky C (I) (3), C (II) (1), (2), (3) a (4), C (III) (1), (2), (3) a (4), D (II) (2), (3) a (6) a D (III) (1) a (2) v oddiele „Majetok“ a C, (1), (2), (6), (7) a (9) v oddiele „Vlastné imanie a záväzky“ v prílohe III; ii) položky C (I) (3), C (II) (1), (2), (3) a (4), C (III) (1), (2), (3) a (4), D (II) (2), (3) a (6), D (III) (1) a (2), F (1), (2), (6), (7) a (9) a I (1), (2), (6), (7) a (9) v prílohe IV; iii) požadované informácie, ako je uvedené v zátvorkách v položke D (II) v oddiele „Majetok“ a položke C v oddiele „Vlastné imanie a záväzky“ v prílohe III, a to súhrnne pre všetky dotknuté položky a samostatne pre položku D (II) (2) a (3) v oddiele „Majetok“ a položku C (1), (2), (6), (7) a (9) v oddiele „Vlastné imanie a záväzky“; iv) požadované informácie, ako je uvedené v zátvorkách v položke D (II) v prílohe IV, a to súhrnne pre všetky dotknuté položky, a osobitne pre položku D (II) (2) a (3); b) skrátené poznámky k svojej účtovnej závierke bez informácií vyžadovaných v článku 17 ods. 1 písm. f) a j).

Týmto odsekom nie je dotknutý článok 30 ods. 1, pokiaľ sa uvedený článok týka výkazu ziskov a strát, správy o hospodárení a názoru štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.

Článok 32

Ďalšie požiadavky na uverejňovanie

1. Ak sa ročná účtovná závierka a správa o hospodárení uverejňuje v celom rozsahu, má formu a znenie, na základe ktorých štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vyjadrili svoj názor. K nim je priložená správa audítora v plnom znení.

2. Ak sa ročná účtovná závierka neuverejní v plnom znení, v jej skrátenej verzii, ku ktorej nesmie byť priložená správa audítora, sa: a) uvedie, že uverejnená verzia je skrátená; b) odkáže na register, do ktorého sa účtovná závierka vložila v súlade s článkom 3 smernice 2009/101/ES alebo, v prípade, ak sa ešte nevložila, zverejní sa táto skutočnosť; c) zverejní, či štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vyjadrili nepodmienený, podmienený alebo záporný názor, alebo či štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť neboli schopní nejaký názor vyjadriť; d) zverejní, či správa audítora obsahuje odkaz na akékoľvek záležitosti, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť zdôraznili, bez toho, aby vyjadrili podmienený názor.

Článok 33

Zodpovednosť a povinnosť v súvislosti so zostavením a uverejnením účtovnej závierky a správy o hospodárení

▼M1

1. Členské štáty zabezpečia, aby členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov podniku, ktorí konajú v rámci právomocí pridelených im podľa vnútroštátnych právnych predpisov, mali spoločnú zodpovednosť za zabezpečenie toho, že sa: a) ročná účtovná závierka, správa o hospodárení, vyhlásenie o správe a riadení podniku, ak sa poskytuje samostatne, a správa uvedená v článku 19a ods. 4 a b) konsolidovaná účtovná závierka, konsolidovaná správa o hospodárení, konsolidované vyhlásenie o správe a riadení podniku, ak sa poskytuje samostatne, a správa uvedená v článku 29a ods. 4 vypracovali a zverejnili v súlade s požiadavkami tejto smernice a v relevantných prípadoch v súlade s medzinárodnými účtovnými štandardmi prijatými v súlade s nariadením (ES) č. 1606/2002.

▼B

2. Členské štáty zabezpečia, aby sa ich zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia týkajúce sa zodpovednosti, aspoň voči podniku, uplatňovali na členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov podnikov, pokiaľ ide o porušenie povinností uvedených v odseku 1.







KAPITOLA 8

AUDIT

Článok 34

Všeobecná požiadavka

1. Členské štáty zabezpečia, aby audit účtovných závierok subjektov verejného záujmu, stredne veľkých a veľkých podnikov vykonal jeden alebo viac štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností schválených členskými štátmi na vykonávanie štatutárnych auditov na základe smernice 2006/43/ES.

Štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti taktiež

a) vyjadria svoj názor na to: i) či je správa o hospodárení v súlade s účtovnou závierkou za rovnaký účtovný rok; a ii) či sa správa o hospodárení vypracovala v súlade s uplatniteľnými právnymi požiadavkami;

b) uvedú, či na základe poznania a porozumenia podniku a jeho prostredia získaných počas auditu, audítor alebo audítorská spoločnosť zistili významné nesprávnosti v správe o hospodárení, pričom uvedú charakter každej takejto nesprávnosti.

2. Prvý pododsek odseku 1 sa uplatňuje rovnako v súvislosti s konsolidovanou účtovnou závierkou. Druhý pododsek odseku 1 sa uplatňuje rovnako v súvislosti s konsolidovanou účtovnou závierkou a konsolidovanými správami o hospodárení.

▼M1

3. Tento článok sa nevzťahuje na nefinančný výkaz uvedený v článku 19a ods. 1 ani na konsolidovaný nefinančný výkaz uvedený v článku 29a ods. 1, ani na samostatné správy uvedené v článku 19a ods. 4 a v článku 29a ods. 4.

▼B

Článok 35

Zmena smernice 2006/43/ES, pokiaľ ide o správu audítora

Článok 28 smernice 2006/43/ES sa nahrádza takto:

„Článok 28

Správa audítora

1. Správa audítora obsahuje: a) úvod, ktorý obsahuje aspoň označenie účtovnej závierky, ktorá je predmetom štatutárneho auditu, spolu s popisom rámca finančného výkazníctva použitého pri zostavovaní účtovnej závierky; b) vymedzenie rozsahu štatutárneho auditu, v ktorom sa aspoň identifikujú audítorské štandardy, podľa ktorých sa štatutárny audit vykonal; c) názor audítora, ktorý je buď nepodmienený, podmienený alebo záporný a v ktorom sa jasne uvádza názor štatutárneho audítora na to: i) či ročná účtovná závierka poskytuje pravdivý a verný obraz v súlade s príslušným rámcom finančného výkazníctva, a ii) ak je to vhodné, či je ročná účtovná závierka v súlade s