1991L0250 — SK — 19.11.1993 — 001.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:

No

▼B

SMERNICA RADY

zo 14. mája 1991

o právnej ochrane počítačových programov

(91/250/EHS)

keďže ustanovenia tejto smernice by sa nemali dotýkať osobitných požiadaviek práva spoločenstva prijatých vzhľadom na zverejňovanie rozhrania v oblasti telekomunikácií a ani rozhodnutie Rady o normalizácii v odbore informačných technológií a telekomunikácií;

keďže ochrana počítačových programov podľa zákonov o autorskom práve by nemala byť na prekážku tomu, aby sa v prípade potreby použili iné formy ochrany; keďže však všetky zmluvné ustanovenia, ktoré sú v rozpore s článkom 6 alebo s výnimkami uvedenými v článku 5 ods. 2 a 3, by sa mali považovať za neplatné od počiatku;

keďže takáto výnimka autorových výlučných práv nemôže byť použitá tak, že by spôsobila ujmu oprávneným záujmom nositeľa práv alebo, že by ohrozila zvyčajné využívanie programu;

keďže jedným z cieľov tejto výnimky je umožniť prepojenie všetkých prvkov počítačového systému vrátane tých, ktoré vytvorili rôzni výrobcovia, a to tak, aby mohli fungovať spoločne;

keďže to znamená, že konania spočívajúce v zavádzaní a prevádzke potrebnej na využívanie oprávnene nadobudnutej rozmnoženiny programu a konania na účely opravy jeho chýb nesmú byť zmluvne zakázané, ak nie je osobitne zmluvne dohodnuté inak, najmä v prípade predaja rozmnoženiny programu; akékoľvek iné konania potrebné na využívanie rozmnoženiny programu môžu byť jej oprávneným nadobúdateľom uskutočnené v súlade so zamýšľaným účelom;

keďže na účely tejto smernice, pojem „nájom“ znamená poskytnutie počítačového programu alebo jeho rozmnoženiny na použitie na obmedzený čas a s cieľom dosiahnuť zisk; keďže tento pojem nezahŕňa verejnú výpožičku, ktorá vecne nespadá do vecnej pôsobnosti tejto smernice;

keďže kritériá používané na určenie, či je počítačový program originálny alebo nie, by nemali zahŕňať žiadne skúšky kvalitatívnych alebo estetických vlastností programu;

keďže na účely tejto smernice pojem „počítačový program“ zahŕňa programy v akejkoľvek forme vrátane tých, ktoré sú včlenené do technického vybavenia počítača (hardvéru); tento pojem zahŕňa aj prípravnú koncepčnú prácu vedúcu k vyvinutiu počítačového programu za podmienky, že na základe jej povahy bude možné v neskoršom štádiu vytvoriť počítačový program;

keďže určité rozdiely právnej ochrany počítačových programov, poskytované právnymi poriadkami členských štátov majú bezprostredné negatívne účinky na fungovanie spoločného trhu v oblasti počítačových programov a takéto rozdiely by sa mohli ľahko zväčšiť so zavádzaním nových právnych predpisov členských štátov v tejto veci;

so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 3 ),

so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ),

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,

Článok 1

Predmet ochrany

1. V súlade s ustanoveniami tejto smernice členské štáty chránia počítačové programy podľa autorského práva ako literárne diela v zmysle Bernskej dohody o ochrane literárnych a umeleckých diel. Na účely tejto smernice zahŕňa pojem „počítačové programy“ aj ich prípravný koncepčný materiál.

2. 0chrana podľa tejto smernice sa vzťahuje na vyjadrenia počítačového programu v akejkoľvek forme. Myšlienky a princípy, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok počítačového programu, vrátane tých, ktoré sú podkladom ich rozhrania, nie sú podľa tejto smernice chránené autorským právom.

3. Počítačový program je chránený, ak je pôvodný v tom zmysle, že je autorovým vlastným duševným výtvorom. Žiadne iné kritériá na určenie možnej ochrany sa nepoužijú.

Článok 2

Autorstvo počítačových programov

1. Autorom počítačového programu je fyzická osoba alebo skupina fyzických osôb, ktorá program vytvorila, alebo, kde to umožňuje právny poriadok členského štátu, právnická osoba označená týmto právnym poriadkom za nositeľa práv. Ak sú právnym poriadkom členského štátu uznávané kolektívne diela, pokladá sa za jeho autora osoba považovaná právnym poriadkom členského štátu za tú, ktorá vytvorila dielo.

2. Pri počítačovom programe vytvorenom spoločne skupinou fyzických osôb patria výlučné práva týmto osobám spoločne.

3. Ak je počítačový program vytvorený zamestnancom pri plnení jeho povinnosti alebo podľa pokynov vydaných jeho zamestnávateľom, je zamestnávateľ výlučne oprávnený vykonávať všetky majetkové práva k takto vytvorenému programu, ak nie je v zmluve dohodnuté inak.

Článok 3

Užívatelia ochrany

Ochrana sa priznáva všetkým fyzickým alebo právnickým osobám, ktorým prislúcha podľa vnútroštátneho autorského právneho zákonodarstva vzťahujúceho sa na literárne diela.

Článok 4

Úkony podliehajúce obmedzeniam

S výnimkou ustanovení článkov 5 a 6 zahŕňajú výlučné práva nositeľa práv v zmysle článku 2 právo robiť alebo povoľovať:

c) akúkoľvek formu verejného rozširovania originálu alebo rozmnoženiny počítačového programu vrátane nájmu. Prvý predaj rozmnoženiny počítačového programu v spoločenstve uskutočnený nositeľom práva alebo s jeho súhlasom vyčerpáva právo na verejné rozširovanie takejto rozmnoženiny, s výnimkou práva na kontrolu ďalšieho nájmu počítačového programu alebo jeho rozmnoženiny.

Článok 5

Výnimky z úkonov podliehajúcich obmedzeniam

1. Ak nie sú osobitné zmluvné ustanovenia, úkony uvedené v článku 4 písm. a) a b) nevyžadujú súhlas nositeľa práv, ak ide o úkony potrebné na použitie počítačového programu oprávneným nadobúdateľom v súlade so zamýšľaným účelom, vrátane opravy chýb.

2. Osobe oprávnenej používať počítačový program sa nesmie zmluvne brániť, aby z neho vyhotovila záložnú rozmnoženinu, pokiaľ je na takéto použitie potrebná.

3. Osoba, ktorá má právo používať rozmnoženinu počítačového programu, je oprávnená bez súhlasu nositeľa práva tento program skúmať, študovať alebo skúšať jeho fungovanie na účely zistenia myšlienok a princípov, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok programu, ak tak činí pri niektorom z úkonov zavádzania, predvedenia, prevádzkovania, prenášania alebo ukladania, ktoré je oprávnená vykonať.

Článok 6

Rozklad

1. Súhlas nositeľa práva sa nevyžaduje tam, kde rozmnožovanie alebo preklad jeho formy v zmysle článku 4 písm. a) a b) sú nevyhnutné na získanie informácie potrebnej na dosiahnutie stykovej prevádzkovej schopnosti (interoperability) nezávisle vytvoreného počítačového programu a inými programami, za podmienky, že sú splnené nasledujúce predpoklady:

c) tieto úkony sú obmedzené na tie časti pôvodného programu, ktoré sú potrebné na dosiahnutie prevádzkovej schopnosti (interoperability).

2. Ustanovenia odseku l nedovoľujú, aby informácia získaná ich uplatnením:

b) bola poskytnutá iným, s výnimkou prípadov, keď je to potrebné na dosiahnutie prevádzkovej schopnosti (interoperability) nezávisle vytvoreného počítačového programu;

c) bola využitá na vývoj, výrobu alebo odbyt počítačového programu v podstate podobného v jeho vyjadrení, alebo na akékoľvek iné úkony, ktoré porušujú autorské právo.

3. V súlade s ustanoveniami Bernskej dohody o ochrane literárnych a umeleckých diel nesmú byť ustanovenia tohto článku vykladané tak, že dovoľujú, aby bol použitý spôsobom, ktorý je neodôvodnene na ujmu oprávnených záujmov nositeľa práv, alebo ktorý je v rozpore so zvyčajným využívaním počítačového programu.

Článok 7

Zvláštne ochranné opatrenia

1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 4, 5 a 6, č1enské štáty v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi ustanovia primerané prostriedky proti osobe, ktorá spácha niektorý z činov uvedených ďalej pod písm. a), b) a c):

a) každé uvedenie rozmnoženiny počítačového programu do obehu vedome alebo v domnienke, že ide o nedovolenú rozmnoženinu;

c) každé uvedenie do obehu alebo držba na komerčné účely akýchkoľvek prostriedkov, ktorých jediným zamýšľaným účelom je uľahčiť neoprávnené odstránenie alebo obídenie akéhokoľvek technického zariadenia, ktoré by malo byť použité na ochranu počítačového programu.