2009L0022 — SK — 08.07.2013 — 001.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:

No

▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/22/ES

z 23. apríla 2009

o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov

(kodifikované znenie)

(Text s významom pre EHP)

Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe II časti B,

Ak členské štáty stanovia, že sa majú uskutočniť predchádzajúce konzultácie, mala by byť stanovená dvojtýždňová lehota od predloženia požiadavky na konzultácie, po ktorej uplynutí – ak sa nedosiahne zastavenie neoprávneného zásahu – bude mať žiadateľ právo okamžite začať konanie pred príslušným súdom alebo pred správnym orgánom.

Členské štáty by mali byť oprávnené požadovať, aby strana hodlajúca podať žalobu na vydanie súdneho príkazu vykonala predtým konzultácie, aby poskytla odporcovi príležitosť ukončiť sporný neoprávnený zásah. Členské štáty by mali byť oprávnené požadovať vykonanie predchádzajúcich konzultácií spoločne s nezávislým verejným orgánom určeným týmito členskými štátmi.

Na účely neoprávnených zásahov vnútri Spoločenstva by medzi týmito orgánmi a/alebo organizáciami mala platiť zásada vzájomného uznávania. Členské štáty by na požiadanie svojich národných subjektov mali Spoločenstvu oznámiť meno a účel svojich národných subjektov kvalifikovaných začať konanie vo veci vo vlastnej krajine podľa ustanovení tejto smernice.

Členské štáty by pri určovaní orgánov a/alebo organizácií kvalifikovaných na účely tejto smernice na vnútroštátnej úrovni mali byť oprávnené vybrať si z týchto dvoch alternatív alebo ich skombinovať.

Jedna alternatíva by mala vyžadovať, aby jeden alebo viacero nezávislých verejných orgánov špecificky zodpovedných za ochranu kolektívnych spotrebiteľských záujmov uplatňovali právo konať stanovené v tejto smernici. Ďalšia alternatíva by mala zabezpečovať výkon týchto práv organizáciami, ktorých účelom je chrániť kolektívne spotrebiteľské záujmy v súlade s kritériami stanovenými vnútroštátnym právom.

Článok 5 tretí pododsek zmluvy ukladá Spoločenstvu úlohu nepresiahnuť rámec nevyhnutný na dosiahnutie cieľov zmluvy. V súlade s týmto článkom sa špecifické črty vnútroštátnych právnych systémov musia zohľadňovať v maximálne možnej miere a členským štátom sa musí ponechať sloboda voľby medzi jednotlivými alternatívami s rovnocenným účinkom. Súdy alebo správne orgány príslušné rozhodovať o postupoch uvedených v tejto smernici by mali mať právo preskúmať účinky predchádzajúcich rozhodnutí.

Tieto ťažkosti môžu rušiť riadne fungovanie vnútorného trhu, pričom ich dôsledok je taký, že stačí preniesť zdroj protiprávnych praktík do inej krajiny, aby sa dostal z dosahu všetkých foriem uplatňovania práva. Toto predstavuje narúšanie hospodárskej súťaže.

Pokiaľ ide o zastavenie praktík, ktoré sú podľa príslušných vnútroštátnych predpisov protiprávne, účinnosť vnútroštátnych predpisov transponujúcich uvedené smernice vrátane ochranných opatrení siahajúcich za úroveň požadovanú smernicami za predpokladu, že sú kompatibilné so zmluvou a dovolené týmito smernicami, sa môže zmariť, ak tieto praktiky vyvolávajú účinky v inom členskom štáte, než v ktorom majú pôvod.

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/27/ES z 19. mája 1998 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov ( 3 ) bola opakovane ( 4 ) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ( 1 ),

so zreteľom na návrh Komisie,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,

Článok 1

Pôsobnosť

1. Účelom tejto smernice je aproximácia právnych a správnych predpisov členských štátov v súvislosti so žalobami na vydanie súdneho príkazu uvedenými v článku 2, zameranými na ochranu kolektívnych spotrebiteľských záujmov zahrnutých v smerniciach uvedených v prílohe I, s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu.

2. Na účely tejto smernice sa neoprávneným zásahom rozumie každý čin v rozpore so smernicami uvedenými v prílohe I, transponovanými do vnútorného právneho poriadku členských štátov, ktorý škodí kolektívnym záujmom uvedeným v odseku 1.

Článok 2

Žaloby na vydanie súdneho príkazu

1. Členské štáty určia súdy alebo správne orgány príslušné na konania vo veciach začatých oprávnenými subjektmi v zmysle článku 3, ktorých cieľom je:

a) vydanie príkazu na zastavenie alebo zákaz každého protiprávneho konania so všetkými náležitými účelnými opatreniami, prípadne aj formou skráteného konania;

c) ak to dovoľuje právny poriadok príslušného členského štátu, vydanie príkazu voči neúspešnému odporcovi zaplatiť do verejnej pokladnice alebo ľubovoľnému príjemcovi uvedenému vo vnútroštátnych právnych predpisoch v prípade neuposlúchnutia rozhodnutia v čase stanovenom súdmi alebo správnymi orgánmi pevnú čiastku za každý deň omeškania alebo ľubovoľnú inú čiastku stanovenú vnútroštátnymi právnymi predpismi s cieľom zabezpečiť výkon rozhodnutí.