D.

TVORBA HRUBÉHO KAPITÁLU (porovnaj ESA 95 3.100. až 3.116.) 2.115. Tvorba hrubého kapitálu zahŕňa: — THFK, — zmeny zásob, — akvizície mínus likvidácia hodnotových položiek. 2.116. Pretože EÚP sú účty zostavené s cieľom zobraziť toky vytvárané jednotkami v rámci ich výrobnej funkcie, v ďalších častiach sa hovorí iba o THFK a zmenách zásob. 2.117. Tvorba hrubého kapitálu znamená spotrebu hrubého fixného kapitálu. Prírastok čistého kapitálu sa získava odpočítaním spotreby fixného kapitálu od tvorby hrubého kapitálu. Spotreba fixného kapitálu je hodnota odpisu investičného majetku v dôsledku bežného opotrebenia v priebehu výrobného procesu (porovnaj 3.099.). 1. THFK a) Definícia 2.118. THFK pozostáva z akvizícií tuzemských výrobcov mínus likvidácia základného majetku plus určité prírastky hodnoty nevyrobených aktív pochádzajúcich z výrobnej činnosti výrobcu alebo inštitucionálnych jednotiek. Základný majetok je hmotný alebo nehmotný majetok vyrobený ako výstupy z výrobných procesov, ktoré sa sami o sebe používajú opakovane alebo nepretržite v iných výrobných procesoch počas viac ako jedného roka (porovnaj ESA 95, 3.102.). b) Vysvetlivky pre národné hospodárstvo ako celok 2.119. THFK národného hospodárstva je chápané ako podiel hrubého domáceho produktu (HDP) vyrobeného počas referenčného roka, ktorý sa má používať počas obdobia dlhšieho ako jeden rok ako investičný majetok vo výrobnom procese (na rozdiel od konečnej spotreby súkromných a verejných domácností, vývozov a zmien zásob). V dôsledku toho tovary, ktoré i keď boli vyrobené niekedy v minulosti, a preto zaradené do národného produktu, majú v referenčnom období iné využitie, nie sú zaradené do THFK v národnom hospodárstve. Zmena využitia alebo vlastníctva neznamená, že také tovary sa stali súčasťou domáceho produktu druhý raz a nijako nemení celkové množstvo fixného kapitálu národného hospodárstva ako celku. Zahrnutie takých transakcií je však dôležité v analýzach podľa homogénnych odborov, odvetví alebo sektorov. 2.120. Ak je výsledkom zmeny vlastníctva iné využitie (t. j. už nie ako základné prostriedky), dochádza k zníženiu základných prostriedkov v národnom hospodárstve. Najbežnejšími prípadmi toho sú motorové vozidlá, ktoré domácnosti kupujú z druhej ruky od výrobných jednotiek, plavidlá, ktoré sa predávajú ako použité iným krajinám, a tiež investičný majetok, ktorý bol rozobratý a daný do okamžitého užívania. Pretože nové využitie v týchto prípadoch tvorí súčasť národného produktu (konečná spotreba, vývoz alebo iné použitie, v závislosti od typu tovaru vyrobeného z odpísaných základných prostriedkov), ako dôsledok toho sa musí znížiť THFK. Preto ESA 95 využíva koncepciu čistých akvizícií existujúcich vyrobených tovarov pre výpočet THFK; táto položka umožňuje brať do úvahy likvidáciu kapitálu, t. j. zníženie fixného kapitálu. 2.121. Je možné, aby boli čisté akvizície existujúcich tovarov pozitívne, inými slovami, aby reprezentovali zvýšenia základných prostriedkov hospodárstva ako celku. To je napríklad prípad, keď sa použité vozidlá, ktoré už boli zaznamenané v konečnej spotrebe v národnom produkte, kupujú na používanie ako fixný kapitál. Pretože predaje existujúcich investičných statkov prevyšujú nákupy, čisté akvizície sú negatívne pre národné hospodárstvo ako celok. Ak sa však THFK špecifikuje podľa užívateľských odvetví, čisté akvizície môžu byť pre niektoré odbory pozitívne. c) Kritérium prevodu vlastníctva 2.122. Stanovenie THFK sektorov alebo odborov hospodárstva je založené na kritériu prevodu vlastníctva (akvizícia, likvidácia), a nie na kritériu použitia tovarov. Je potrebné poznamenať, že základný majetok nadobudnutý finančným leasingom (ale nie ten, ktorý je jednoducho prenajatý) sa posudzuje ako aktíva prenajímateľa leasingu (ak je výrobcom), a nie poskytovateľa leasingu, ktorý vedie finančné aktívum rovnocenné pomyselnej pohľadávke (porovnaj 2.109. písm. d) a prílohu II ESA 95 o rozdiele medzi rôznymi formami tovarov dlhodobého použitia) ( 26 ). 2.123. Uplatňovanie kritéria prevodu vlastníctva závisí od štatistického systému, na základe ktorého sa THFK vypočítava. Ak ide o údaje od kupujúcich, teoreticky tu nebudú žiadne ťažkosti (okrem praktických ťažkostí so zaznamenávaním všetkých investorov). Často sú to však (a platí to najmä v poľnohospodárstve) informácie od výrobcov investičných majetkov o ich produkcii a predaji, ktoré sa používajú ako základ pre kalkulácie. Okrem tých prípadov, kde nie je jasné, či výrobok patrí pod položku investičných majetko, alebo nie, je tiež ťažké stanoviť skutočného kupujúceho, pretože charakter investičných majetkov iba naznačuje, kto je ich používateľ. V poľnohospodárstve je preto riziko, že budú zaznamenané investičné majetky, ktoré nenadobudli poľnohospodárske podniky, ale komerčné podniky na účely prenájmu bez obsluhy. d) Akvizície 2.124. Akvizície základného majetku zahŕňajú nový alebo existujúci základný majetok, ktorý bol nadobudnutý (kúpené, nadobudnuté vo výmenných obchodoch, prijaté ako prevody kapitálu v naturáliách alebo nadobudnuté ako finančný leasing), základný majetok, ktorý bol vyrobený a ponechaný na vlastné používanie výrobcu, väčšie zlepšenie základného majetku a nevýrobných hmotných majetkov, prirodzený rast poľnohospodárskych aktív (hospodárske zvieratá a porasty) a náklady spojené s prevodom vlastníctva nevyrobených aktív (porovnaj ESA 95, 3.103. písm. a)). 2.125. Je potrebné pripomenúť, že nadobudnuté tovary dlhodobého použitia, aby spĺňali podmienky na zaznamenávanie ako THFK, musia mať jednotkovú hodnotu (alebo celkovú hodnotu, ak boli získané vo veľkých množstvách) viac ako 500 EUR v cenách roku 1995 (porovnaj 2.090.). 2.126. To isté platí pre nákup alebo výrobu pre vlastný účet súboru tovarov dlhodobého použitia potrebných na počiatočné uvedenie do prevádzky. Zásoba fliaš pivovaru alebo vinárskeho podniku (okrem nevratných fliaš) napríklad predstavuje množstvo tovaru, ktorý sa má zaznamenávať ako aktíva, i keď je hodnota každej fľaše zanedbateľná. To isté platí pre stoličky a stoly, riady a príbory reštaurácií a nástroje podniku. Počiatočné uvedenie týchto tovarov do prevádzky predstavuje tvorbu fixného kapitálu: predsa však, v týchto prípadoch sa nevypočítava žiadna spotreba fixného kapitálu, pretože sa predpokladá, že keď došlo k tomuto uvedeniu do prevádzky, bude si vždy zachovávať rovnakú hodnotu v dôsledku sústavných nákupov náhradných položiek ako náhrada za tie, ktoré sa stratili alebo sa stali nepoužiteľnými. Bežné náhradné nákupy sa zaznamenávajú ako medzispotreba. Toto pravidlo, ktoré je teoreticky jasné, sa niekedy ťažko uplatňuje v praxi, pretože štatistické údaje o výrobe alebo predaji neposkytujú jasnú predstavu o tom, či príslušné tovary boli kúpené pre uvedenie do prevádzky alebo na nahradenie existujúcich položiek. 2.127. Tovary a služby zapracované do existujúcich investičných majetkov na účely ich zlepšenia, prestavby alebo rekonštrukcie, predĺženia ich životnosti alebo zvýšenia ich produktivity sa zaznamenávajú s investičnými majetkami, do ktorých boli zapracované. Táto práca sa považuje za nadobudnutie nového základného majetku. V zásade táto položka zahŕňa všetky tovary a služby zapracované do investičných majetkov, ktoré presahujú rámec bežnej údržby a opráv. Bežná údržba znamená všetky služby, ktoré sa v porovnaní s bežnou životnosťou investičných majetkov musia opakovane poskytovať v relatívne krátkych intervaloch, aby boli prostriedky udržiavané v prevádzkyschopnom stave. Zahŕňa napríklad výmenu súčiastok investičných majetkov, ktoré podliehajú rýchlemu opotrebeniu, vonkajšie a vnútorné nátery atď. 2.128. Výška čiastok vynakladaných na túto údržbu nie je v žiadnom prípade kritériom pre stanovenie toho, či služba tvorí aktívum, alebo predstavuje bežnú údržbu, pretože v prípade kapitálových položiek s vysokou hodnotou môžu byť dokonca aj služby spojené s bežnou údržbou veľmi nákladné (porovnaj 2.109. písm. e)). Presne povedané, priradenie služieb vykonaných na existujúcich investičných majetkoch buď k „bežnej údržbe“ alebo ku kategórii „THFK“ by malo byť stanovené podľa intervalu, ktorý uplynie predtým, ako sa služba musí opakovať, napr. nahradenie súčiastok, ktoré sa bežne opotrebia do jedného roka, ako sú napríklad pneumatiky nákladného auta, sa počíta ako bežná údržba, zatiaľ čo výmena motora predstavuje tvorbu fixného kapitálu nie preto, že hodnota je vyššia, ale preto, že motor sa obvykle nemusí vymieňať každý rok, ale iba po niekoľkých rokoch. Zaznamenanie služby tohto druhu pod položkou aktív (napr. spracovanie ako tvorba fixného kapitálu, a nie ako bežná údržba) umožňuje rozdeliť hodnotu rovnomerne na celé obdobie používania prostredníctvom nástroja spotreby fixného kapitálu. 2.129. SNA 93 stanovuje, že zlepšenia uskutočnené na základnom majetku by mali byť stanovené buď podľa rozsahu zmien v charakteristike základného majetku — t. j. podľa dôležitých zmien v ich rozmeroch, tvare, výkonnosti, kapacite, predpokladanej životnosti —, alebo podľa skutočnosti, že zlepšenia nie sú druhy zmien, ktoré sú sledované, aby sa uskutočňovali rutinne na inom základnom majetku toho istého druhu, ako súčasť programov bežnej údržby a opráv (porovnaj SNA 93, 10.49.). e) Likvidácia 2.130. Likvidácia základného majetku zahŕňa predaj, demoláciu, vyradenie alebo zničenie základného majetku jeho vlastníkom alebo jeho postúpenie na výmenný obchod alebo prevody kapitálu v naturáliách (porovnaj ESA 95, 3.103. písm. b) a 3.104.). Táto likvidácia by obvykle mala viesť k zmene vlastníctva a mať priamy hospodársky účel (preto základný majetok, ktorý je zdemolovaný, vyradený alebo zničený jeho vlastníkom, aby už nebol daný do ďalšieho hospodárskeho využívania, nie je zahrnutý do tejto likvidácie) (porovnaj SNA 93, 10.35. a 10.39.). Určitá likvidácia sa však môže viesť v tej istej inštitucionálnej jednotke, ako v prípade zvierat zabitých farmárom a spotrebovaných jeho rodinou. f) Oceňovanie tvorby hrubého fixného kapitálu 2.131. THFK sa oceňuje nákupnými cenami (vrátane nákladov na prevod vlastníctva, zriaďovací poplatok a iné poplatky spojené s prevodom), alebo ak je vyrobený na vlastný účet, oceňuje sa základnými cenami podobného základného majetku (základnú cenu je možné získať zo súčtu vzniknutých nákladov). Likvidácia by sa mala zaznamenávať za predajnú cenu, ktorá by mohla zodpovedať nákupnej cene mínus náklady vzniknuté pri prevode vlastníctva aktív, zriaďovacie poplatky a poplatky za prevod (porovnaj 2.130.). g) Náklady na prevod vlastníctva 2.132. Náklady na prevod vlastníctva predstavujú THFK nadobúdateľa, dokonca aj vtedy, ak niektoré náklady platí predávajúci. Zahŕňajú výdaje, ktoré vzniknú s cieľom prevziať vlastníctvo aktív (zriaďovacie poplatky a prepravné atď.), poplatky a provízie sprostredkovateľov (právnych zástupcov, expertov atď.) a dane zo sprostredkovateľských služieb použitých v prevode vlastníctva aktív. 2.133. THFK nadobúdateľa zahŕňa hodnotu nadobudnutých tovarov (okrem nákladov na prevod) plus celkové náklady na prevod zahrnuté do nadobudnutia. Naopak, THFK predávajúceho zahŕňa iba hodnotu predaných tovarov (okrem nákladov na prevod) ( 27 ). V prípade nevyrobených aktív (ako napríklad pôdy alebo patentovaných aktív ako sú napríklad výrobné práva), ktoré nie sú zaradené do THFK, musia byť tieto náklady oddelené od nadobudnutia/likvidácie týchto aktív a zaznamenané pod inou položkou ako THFK nadobúdateľa. h) THFK a zmena hodnoty aktív 2.134. Súvaha, ktorá stanovuje inventárny zoznam hodnôt aktív a prijatých záväzkov, poskytuje informácie o rôznych zložkách zmeny v hodnote aktív. Tak, ako je definované v súvahách (porovnaj ESA 95, 7.08.), zmenu v hodnote aktív medzi koncom a začiatkom účtovného obdobia je možné opísať takto:



Hodnota aktív na konci účtovného obdobia – Hodnota aktív na začiatku účtovného obdobia = THFK – Spotreba fixného kapitálu + Iné zmeny objemu + Nominálne zisky podniku (mínus straty) 2.135. Nominálne zisky podniku (mínus straty) zodpovedajú ziskom podniku (mínus straty) akumulovaným počas posudzovaného obdobia a vyplývajúcim zo zmeny v cene aktíva, ktorého hospodárske a fyzické (kvantitatívne a kvalitatívne) znaky zostávajú za príslušné obdobie nezmenené. Tieto zmeny sa zaznamenávajú na účte preceňovania. 2.136. Iné zmeny v objeme aktív sú toky, ktoré umožňujú zaznamenať objavenie, znehodnotenie alebo vyčerpanie naturálnych aktív, ako aj dôsledkov výnimočných udalostí, ktoré môžu zmeniť úžitok získavaný z aktív. Čo sa týka aktív v odvetví poľnohospodárstva, zmeny v objeme môžu byť zaradené do troch hlavných kategórií: — výnimočné straty alebo katastrofálne straty (zemetrasenia, vojny, sucho, epidémie atď.), — marža medzi predpokladaným odpisom aktív (meraná spotrebou fixného kapitálu) a odpisom skutočne stanoveným (v dôsledku nepredvídateľného zastarania, poškodenia, zničenia a náhodných udalostí vedúcich k vyšším odpisom ako sa predpokladalo), — zmeny v klasifikácii alebo štruktúre základného majetku: t. j. zmeny v hospodárskom využití poľnohospodárskej pôdy, hospodárskych zvierat na mlieko určených na výrobu mäsa (porovnaj 2.149., poznámka pod čiarou 1) alebo poľnohospodárskych budov, ktoré boli upravené na súkromné alebo iné hospodárske využitie. 2.137. THFK a spotreba fixného kapitálu (porovnaj 3.098. až 3.106.) preto nie sú jedinými prvkami, ktoré sa majú vziať do úvahy pri analyzovaní zmeny v hodnote aktív. i) Prvky THFK 2.138. ESA 95 rozlišuje štyri typy prvkov, ktoré by sa mohli zaznamenávať ako THFK (porovnaj ESA 95, 3.105.). — akvizície mínus likvidácia nového alebo existujúceho hmotného základného majetku (obytné budovy, iné budovy a stavby, stroje a zariadenie, obrábané aktíva), — akvizície mínus likvidácia nového alebo existujúceho nehmotného základného majetku (geologický prieskum, počítačový software, umelecké a iné diela), — závažné zlepšenia hmotných nevyrobených aktív, vrátane pôdy, — náklady spojené s prevodom vlastníctva nevyrobených aktív ako napríklad pôdy a patentovaných aktív. 2.139. Pre EÚP sa rozlišuje päť typov prvkov THFK: — porasty s opakovanými výnosmi plodín, — hospodárske zvieratá, — hmotný a nehmotný základný majetok, — — stroje a iné investičné majetky, — dopravné zariadenia, — hospodárske budovy (nie obytné), — iné stavby s výnimkou meliorácií (iné budovy a stavby atď.), — iné (počítačový software atď.), — meliorácie, — náklady spojené s prevodom vlastníctva nevyrobených aktív, ako napríklad pôdy a výrobných práv. 2.140. THFK v poľnohospodárskych aktívach sa týka dvoch typov aktív (porastov a zvierat), ktoré sa používajú opakovane a nepretržite na výrobu takých výrobkov, ako je ovocie, kaučuk, mlieko atď.: ovocné stromy, vinohrady, chmeľnice, plantáže drobného ovocia a špargľovne. Porasty vianočných stromčekov (ktoré poskytujú hotový výrobok iba raz) nie sú základným majetkom, práve tak ako obilniny a zelenina. Zvieratá, ktoré slúžia ako základný majetok, zahŕňajú napríklad plemenné zvieratá, dojnice, ovce chované na vlnu a ťažné zvieratá (zvieratá určené na zabitie, vrátane hydiny, nie sú základným majetkom). j) Porasty 2.141. Podľa ESA 95 (3.103.) THFK v porastoch zodpovedá hodnote akvizícií mínus likvidácia naturálnych aktív s opakovanými výnosmi plodín (ako sú napríklad ovocné stromy), ktoré dosiahli dospelosť, plus prirodzený rast takých naturálnych aktív, pokiaľ nedosiahnu dospelosť (t. j. vytvoria produkt) počas príslušného účtovného obdobia. 2.142. Táto definícia THFK zodpovedá: — výdajom na nové porasty (nové alebo obnovené) počas účtovného obdobia, vrátane čiastok vynaložených na udržiavanie mladých porastov počas účtovného obdobia (počas prvých troch rokov), — zvyšovaniu skutočnej hodnoty porastov do ich dospelosti, — nákladom spojeným s prevodom vlastníctva vo výmenách porastov, ktoré dosiahli dospelosť, medzi poľnohospodárskymi jednotkami. 2.143. Prvé dva prvky THFK v porastoch predstavujú vlastnú poľnohospodársku produkciu THFK. 2.144. Likvidácia porastov (zaznamenaná ako záporná THFK) môže mať dve formy: môže predstavovať predaj trvalých porastov iným (poľnohospodárskym) jednotkám, pričom v tomto prípade sa do EÚP zapisujú iba náklady spojené s prevodom vlastníctva. Druhá možnosť je, že porasty sú zoťaté pred koncom ich bežného rastového cyklu. V tomto prípade však, podľa všeobecnej definície likvidácie, zoťaté porasty musia mať priame hospodárske využitie; inými slovami, potrebná je protipoložka vo forme použitia v tovaroch a službách (ako napríklad predaj podniku, ktorý sa špecializuje na predaj dreva ( 28 )). V tomto prípade by likvidácia porastov, ktorá sa má zaznamenať ako záporná THFK, mohla predstavovať menšiu čiastku. 2.145. V dôsledku toho sa vo väčšine prípadov (t. j. okrem druhého prípadu ustanoveného v 2.144.) hodnota vyklčovaných porastov nesmie odpočítavať od hodnoty investícií do porastov. Investície určené na obnovu existujúcich porastov by sa mali považovať za investície, a nie za rutinné náklady na údržbu. 2.146. Spracovanie vyklčovaných porastov by malo byť analyzované vo vzťahu k výpočtu spotreby základných prostriedkov. V súlade s ESA 95 je tu spotreba fixného kapitálu v prípade porastov zodpovedajúca odpisu porastov, keď dosiahnu dospelosť. Klčovanie porastov ( 29 ) by sa preto malo interpretovať takto: — klčovanie uskutočnené na konci bežného rastového cyklu porastov zodpovedá porastom odpísaným z aktív. Toto klčovanie sa berie do úvahy v spotrebe fixného kapitálu počas produktívneho života porastov, — „výnimočné“ vyklčovanie porastov je vyklčovanie vykonané pred koncom bežného rastového cyklu porastov z rôznych (hospodárskych, strategických atď.) dôvodov. Malo by sa interpretovať ako rozdiel medzi skutočným (faktickým) odpisom a bežným odpisom meraným podľa spotreby fixného kapitálu. Tento odpisový prebytok by sa mal zaznamenať na účte „iné zmeny v objeme aktív“ (kumulatívne účty), ktorý nie je zahrnutý do EÚP. 2.147. Zmena v hodnote porastov za účtovné obdobie preto zahŕňa tieto štyri zložky (porovnaj 2.134.): — THFK, ktorý zodpovedá rozdielu v hodnote medzi akvizíciami a likvidáciou počas referenčného obdobia tak, ako je definované v 2.141. až 2.145., — spotrebu fixného kapitálu, ktorá vymeriava odpis porastov tak, ako je definované v 2.146., — iné zmeny v „objeme“, ktoré berú do úvahy vplyvy nepredvídaných udalostí na porasty (ako napríklad výnimočné klčovanie) a ktoré sa zaznamenávajú na účte „iné zmeny v objeme aktív“ (porovnaj definíciu v 2.136. a 2.146.), — zisky podniku (mínus straty), ktoré určujú zmeny v hodnote v dôsledku zmien v cene počas účtovného obdobia a ktoré sa zaznamenávajú na účte preceňovania kumulatívnych účtov ESA 95 (pozri definíciu v 2.135.). 2.148. Investície do aktív, ktoré pozostávajú z poľnohospodárskych plodín, t. j. porastov, sa zaznamenávajú buď ako predaj zo strany podnikov, ktoré sa špecializujú na taký druh poľnohospodárskej zmluvnej práce (s prípravou pôdy, dodávkou strojov, rastlín, pracovnej sily atď.), alebo ako produkcia vlastných vyrobených základných prostriedkov (porovnaj 1.75.). V prípade vlastnej produkcie porastov by sa malo zaznamenávať toto: a) pre výpočet hodnoty produkcie: pre vlastný vyrobený investičný majetok v porastoch buď hodnota podobných porastov ocenených pomocou základnej ceny a proporcionálnych výrobných nákladov, ktoré vznikli za obdobie, alebo hodnota spotrebovaných materiálov (vrátane výpestkov v škôlkach) a služieb poskytnutých za obdobie; b) v kalkulácii medzispotreby hodnoty rôznych použitých tovarov medzispotreby (vrátane výpestkov v škôlkach); c) pre THFK pod položkou „porasty“ hodnota získaná spočítaním hodnoty vlastného vyrobeného investičného majetku v porastoch (t. j. položky uvedenej v písmene a)) a produkcie porastov jednotiek špecializujúcich sa na taký druh zmluvnej práce. k) Základný majetok — hospodárske zvieratá 2.149. THFK pre hospodárske zvieratá zodpovedá týmto prvkom: — ročný rast hospodárskych zvierat (kým nedosiahnu dospelosť); — akvizície hospodárskych zvierat (dovozy) mínus likvidácia (zabitie ( 30 ) a vývozy); — náklady spojené s prevodom vlastníctva, ktoré vzniknú pri obchode medzi poľnohospodárskymi jednotkami ( 31 ). 2.150. V súlade s ESA 95 je THFK pre hospodárske zvieratá mierou rozdielu medzi akvizíciami hospodárskych zvierat (prirodzený rast a dovozy) za rok, vrátane tých, ktoré vyplývajú z vlastnej výroby a likvidáciou hospodárskych zvierat (na zabitie ( 32 ), vývoz alebo akékoľvek iné konečné použitie), ku ktorému sa pripočítavajú náklady na prevod vlastníctva ( 33 ). Ku THFK pre hospodárske zvieratá dochádza počas života zvieraťa. Po prvé THFK pozostáva hlavne s prirodzeného rastu zvieraťa. Keď dosiahne vek dospelosti, THFK sa zisťuje hlavne pomocou likvidácie (predaj na zabitie alebo vývoz). Dovozy, vývozy a náklady spojené s prevodom vlastníctva sú zložkami THFK pre hospodárske zvieratá, ktoré sa pravdepodobne budú vyskytovať počas úžitkového života zvieraťa. Prirodzený rast hospodárskych zvierat (a nie THFK ako celku) predstavuje vlastnú poľnohospodársku výrobu základného majetku v hospodárskych zvieratách. 2.151. Tak ako je uvedené v 2.134., zisťovanie THFK pre hospodárske zvieratá predstavuje iba jeden prvok zmeny v hodnote aktív. V skutočnosti je THFK pre hospodárske zvieratá možné zisťovať iba prostredníctvom zmeny v počte hospodárskych zvierat ocenených priemernou cenou pre kalendárny rok pre každú kategóriu hospodárskych zvierat (kvantitatívna metóda), ak sú splnené tri podmienky: — žiadne nominálne zisky alebo straty podniku (t. j. pravidelný trend cien a stavov hospodárskych zvierat), — žiadne iné zmeny v objeme (t. j. žiadne straty v dôsledku prírodných katastrof a žiadne zmeny v klasifikácii atď.), — žiadna spotreba fixného kapitálu (t. j. žiaden dohľadný odpis hodnoty hospodárskych zvierat). Iná metóda kalkulácie (priama metóda) spočíva v zisťovaní tokov vstupov a odpisov pre každú kategóriu hospodárskych zvierat za zodpovedajúce ceny: okrem akvizícií a likvidácie musí táto metóda zohľadňovať vstupy (najmä pôrodnosť) a odpisy v podnikoch. 2.152. Preto, ako všeobecné pravidlo, THFK pre hospodárske zvieratá sa nedá zisťovať prostredníctvom rozdielu medzi hodnotami hospodárskych zvierat na konci a na začiatku účtovného obdobia. Pravidlo výpočtu THFK pre hospodárske zvieratá závisí priamo od spôsobu prijatého na zaznamenávanie a zisťovanie troch prvkov zmeny v hodnote hospodárskych zvierat (inej ako THFK), a najmä spotrebe prvku fixného kapitálu. 2.153. Teoreticky by sa spotreba fixného kapitálu mala vypočítavať pre hospodárske zvieratá ( 34 ). V skutočnosti spotreba fixného kapitálu pre hospodárske zvieratá zodpovedá zisťovaniu očakávaného poklesu úžitkovosti hospodárskych zvierat, ak sa používajú na výrobné účely, zníženia, ktoré sa zasa odráža v aktualizovanej hodnote budúceho príjmu z týchto hospodárskych zvierat. V súvislosti s praktickými ťažkosťami pri oceňovaní spotreby fixného kapitálu (definícia parametrov kalkulácie je veľmi zložitá, porovnaj 3.105. a 3.106.) by sa však pre úžitkové hospodárske zvieratá nemala vypočítavať žiadna spotreba fixného kapitálu. 2.154. THFK pre hospodárske zvieratá sa môže zisťovať rôznymi metódami. Pomocou metódy stálych zásob sa každý z prvkov THFK definovaných v 2.149. (prirodzený rast hospodárskych zvierat, dovozy, predaj na zabitie a vývozy, náklady spojené s prevodom vlastníctva) dá oceniť veľmi presne. Napriek tomu to vyžaduje početné údaje (ako napríklad ceny úžitkových hospodárskych zvierat počas ich celej životnosti). To isté platí o metódach založených na produkčnom cykle hospodárskych zvierat. Preto je potrebné prijať jednoduchšiu metódu, dokonca aj keď bude menej presná. 2.155. Odporúčaná metóda využíva prístup nepriamej kalkulácie ( 35 ). Vychádza z kalkulácie zmeny v počte hospodárskych zvierat a z týchto dvoch predpokladov: — ceny hospodárskych zvierat sú regulárne a bežne predpovedateľné, takže na oceňovanie množstiev sa môže použiť priemerná ročná cena, pričom straty/zisky podniku sú z nich vylúčené, — môžu sa odhadnúť mimoriadne straty (v množstvách a cenách). 2.156. Zisťovanie THFK pozostáva zo súčtu týchto prvkov:



THFK = zmena v počte hospodárskych zvierat medzi koncom a začiatkom účtovného obdobia ocenená priemernou ročnou cenou P + zrážka pri vyraďovaní + iné straty úžitkových hospodárskych zvierat + náklady spojené s prevodom vlastníctva. 2.157. Pojem „zrážka pri vyraďovaní“ sa vzťahuje na rozdiel medzi hodnotou hospodárskych zvierat ocenených ako úžitkové zvieratá (cenou, ktorá by sa dala nazvať „kapitálovou“ cenou) a hodnotou tých istých zvierat ocenených ako zvieratá určené na zabitie (t. j. za predajnú cenu pre bitúnok) v čase ich odpisu zo stavu úžitkových zvierat. 2.158. Pojem „iné straty úžitkových hospodárskych zvierat“ zahŕňa dva typy strát: — mimoriadne straty úžitkových zvierat, ktoré dosiahli dospelosť, — hodnotu hospodárskych zvierat vedených vo výrobe do konca ich života (prirodzená smrť). 2.159. Hodnota strát, ktoré sa majú zaznamenávať vo výpočte THFK, zodpovedá rozdielu medzi hodnotou hospodárskych zvierat za cenu prevládajúcu na začiatku obdobia a hodnotou týchto zvierat pri likvidácii. Táto likvidácia sa oceňuje predajnou cenou zvierat, ktoré sú zabité (t. j. na predaj alebo vlastnú konečnú spotrebu), alebo môže mať nulovú hodnotu, ak nemajú žiadne hospodárske využitie (napr. sú odstránené atď.). 2.160. Pojmy „iné straty úžitkových hospodárskych zvierat“ a „zrážka pri vyraďovaní“ zodpovedajú tokom, ktoré sa zaznamenávajú na súvahovom účte „iné zmeny v objeme aktív“. Poskytujú spojenie medzi rôznymi zložkami zmeny v hodnote aktív a THFK a zabezpečujú zhodu s ESA 95. Ich prehliadanie by mohlo viesť k tomu, že skutočná úroveň THFK pre hospodárske zvieratá bude podhodnotená. 2.161. Odhad vlastnej tvorby fixného kapitálu v hospodárskych zvieratách, ktorá zodpovedá prirodzenému rastu zvierat, je odvodený z definície THFK pre hospodárske zvieratá ustanovenej v 2.149. uplatňovanej na kategórie zvierat, ktoré ešte nie sú úplne dospelé. Vlastná tvorba = THFK + likvidácia (zabitie a vývozy) – akvizície (dovozy) ( 36 ) – (náklady na prevod vlastníctva). l) Hmotný a nehmotný základný majetok (iné ako poľnohospodárske aktíva) 2.162. Hmotný a nehmotný základný majetok, iný ako poľnohospodárske aktíva (porasty a hospodárske zvieratá), zahŕňa tieto prvky: — stroje a iné investičné majetky, — dopravné zariadenia, — hospodárske budovy (neobytné), — iné (počítačový software atď.). 2.163. THFK zodpovedá akvizícii týchto aktív (nové aktíva vyrobené alebo dovezené počas účtovného obdobia alebo existujúce aktíva) mínus prevody na iné jednotky (odvetvia poľnohospodárstva alebo iných odvetví). Je potrebné pripomenúť, že ak sa táto transakcia týka dvoch jednotiek odvetvia poľnohospodárstva počas toho istého účtovného obdobia, tieto toky sa navzájom rušia a pod zodpovedajúcou položkou základného majetku sa zaznamenávajú iba náklady spojené s prevodom vlastníctva. 2.164. V prípade výstavby alebo investičných majetkov (určených na predaj), ktorých výroba prebieha počas niekoľkých období, sa má hodnota práce vykonanej počas obdobia výroby zaznamenávať v zmene zásob výrobcu vo forme rozpracovanosti. Tento majetok (či už hnuteľný alebo nehnuteľný) sa nezaznamenáva v THFK, pokiaľ nedôjde k prevodu vlastníctva. Naopak, pokiaľ je táto výroba vlastná, táto práca sa zaznamenáva ako THFK počas celého obdobia výroby (porovnaj 2.025.). 2.165. Aktíva, ktorých hospodárske využitie sa zmení bez toho, aby sa uskutočnila akákoľvek zmena vlastníctva (napr. ak sa hospodárska budova využíva na iné účely ako na poľnohospodársku výrobnú činnosť), sa nezaznamenávajú ako likvidácia aktív. Tieto zmeny sa zaznamenávajú na účte „iné zmeny v objeme aktív“. m) Meliorácia 2.166. Závažné zlepšenia nevyrobených hmotných aktív zodpovedajú hlavne meliorácii (lepšia kvalita pôdy a vyššie výnosy prostredníctvom zavlažovania, odvodňovania a protipovodňových opatrení atď.) a malo by sa s nimi zaobchádzať podobne ako s akýmkoľvek iným THFK. Pretože akvizície a odpisy pôdy nie sú zaznamenávané ako THFK (ako nevyrobené aktíva), investície do meliorácie sa uvádzajú samostatne pod osobitnou položkou THFK. 2.167. Tieto investície zodpovedajú výdajom na melioráciu a jej prípravu na iné produkčné účely s výnimkou výdajov na bežnú údržbu (porovnaj 2.127. až 2.129.). Tento výdaj musia vynaložiť vlastníci alebo sa výsledok tohto výdaja musí stať ich vlastníctvom. Týka sa to najmä výdajov na infraštruktúrne práce ako napríklad výrub, planírovanie, odvodňovanie, zavlažovanie a spevňovanie (porovnaj ESA 95, 3.106. a SNA 93, 10.51. až 10.54.). n) Náklady spojené s prevodom vlastníctva nevyrobených aktív 2.168. Náklady spojené s prevodom vlastníctva nevyrobených aktív sa týkajú akvizícií pôdy a nevyrobených nehmotných aktív (ako napríklad patentovaných aktív, výrobných práv atď.) poľnohospodárskymi jednotkami. Tieto akvizície sa nezaznamenávajú ako THFK (ale pod inou položkou kapitálového účtu, pretože sú to nevyrobené aktíva) a ako THFK sa zaznamenávajú iba náklady spojené s prevodom vlastníctva (pre nadobúdateľa, ale nie pre predávajúceho). o) Tovary a služby nezaradené do THFK 2.169. Do THFK nie sú zaradené tieto tovary a služby: a) malé nástroje, pracovné odevy, náhradné súčiastky a zariadenie nízkej hodnoty (menej ako 500 EUR za ceny roku 1995), dokonca aj keď tieto tovary majú bežnú životnosť viac ako jeden rok (porovnaj však 2.125. a 2.126.), pretože sa pravidelne obnovujú, a aby boli tieto nákupy v zhode s postupmi podnikového účtovníctva, považujú sa za medzispotrebu (porovnaj 2.105. a 2.106.); b) prebiehajúca údržba a opravy (porovnaj 2.127. až 2.129.) sú zaradené ako medzispotreba; c) služby vedeckého výskumu, nákupu, reklamy, prieskumu trhu atď. Nákupy týchto služieb sú zaradené do medzispotreby (porovnaj 2.108. písm. d)); d) tovary dlhodobej spotreby nadobudnuté domácnosťami na uspokojenie ich domácich potrieb; nakoľko tieto tovary sa nevyužívajú na výrobné účely, spracovávajú sa ako konečná spotreba; e) zvieratá, ktoré slúžia ako zásoby: výkrmové zvieratá odchovávané na zabitie, vrátane hydiny; f) zisky a straty podniku na základnom majetku (majú sa zaznamenávať na účte precenenia, porovnaj 2.135.); g) straty základného majetku v dôsledku katastrofických udalostí (choroby hovädzieho dobytka atď.) alebo vyššej moci (záplavy, víchrice atď.) (porovnaj 2.045. a 2.136.). 2.170. Hodnota investičných majetkov, ktoré sa používajú súčasne na profesionálne a súkromné účely (napríklad motorové vozidlá) sa zaznamenáva v súlade s dvoma potenciálnymi typmi ich využitia; čiastočne ako THFK a čiastočne ako finálna spotreba. 2. Zmena zásob a) Definícia zásob a zmena zásob 2.171. Zásoby zahŕňajú všetky tovary, ktoré netvoria súčasť fixného majetku a v danej chvíli sa nachádzajú vo vlastníctve výrobných jednotiek. Rozlišujú sa dva druhy zásob: vstupné a výstupné zásoby: — vstupné zásoby pozostávajú zo surovín a dodávok, ktoré sa použijú v neskoršom termíne ako bezprostredné vstupy do výrobného procesu. Bežne sa spotreba týchto výrobkov vypočítava vykompenzovaním nákupov (alebo iných foriem nadobudnutia) zmenou zásob v priebehu referenčného obdobia (porovnaj 2.021.). — výstupné zásoby predstavujú zásoby hotových a rozpracovaných výrobkov výrobcu. Zohľadňujú sa pri kalkulácii produkcie. Výstupné zásoby zahŕňajú: — — hotové výrobky z odvetvia: sú to tovary, ktoré výrobcovia nemajú v úmysle ďalej spracovávať pred ich odoslaním na ďalšie hospodárske účely. V prípade poľnohospodárstva zahŕňajú plodiny, olivový olej, hroznový mušt, produkty živočíšnej výroby a nepoľnohospodárske tovary vyrobené v neoddeliteľných druhotných činnostiach, — rozpracované výrobky: je to produkcia, ktorá nie je celkom hotová. Pre EÚP zahŕňa víno, hospodárske zvieratá určené na zabitie, všetky kurčatá a inú hydinu (okrem plemennej hydiny) a iné zvieratá s výnimkou tých, ktoré sa považujú za fixný kapitál. Je potrebné poznamenať, že rastúce plodiny (porovnaj 2.012.) sa v ročných úhrnných účtoch nepovažujú za rozpracované zásoby. 2.172. Nezaznamenávanie rastúcich plodín ako rozpracované sa dá v európskom poľnohospodárstve odôvodniť skutočnosťou, že veľká väčšina plodín má výrobný cyklus, ktorý je kratší ako účtovné obdobie. Uvažuje sa tiež, že ich zaznamenávanie v čase zberu umožňuje, aby sa zachovala zhoda s výrobnými nákladmi v analýze príjmu z činnosti (porovnaj 2.012.). Ak sa operácie spojené so zberom úrody, prípravou pôdy a siatím vykonávajú v rôznych účtovných obdobiach, účty z obdobia, v ktorom sa náklady vyskytli, vykazujú účtovnú stratu a účty z obdobia zberu účtovný zisk. Túto účtovnú metódu je však možné akceptovať, pretože ak podmienky zostávajú z roka na rok rovnaké, vznikne približná rovnováha v tom, že výdaje sú v tom istom období vykompenzované ziskom z predaja predošlej úrody. K tejto kompenzácii nedôjde iba v prípade podstatnej zmeny vo výrobe alebo v prípadoch veľmi zlých úrod. Za takých okolností by sa zaznamenávanie produkcie mohlo uviesť ako rozpracované (pozri tiež 2.013.). 2.173. Je potrebné tiež poznamenať, že služby sa nezaznamenávajú do zásob, s výnimkou tých, ktoré sú zaradené do nákupnej hodnoty tovarov zaradených do zásob. 2.174. Podľa ESA 95 sa zmeny zásob zisťujú tak, že z hodnoty položiek zásob sa odpočíta hodnota odpisov zásob a akékoľvek opakujúce sa straty tovarov v zásobách. b) Čas zaznamenávania a oceňovanie zmien zásob 2.175. Položky zásob by sa mali oceňovať v deň zaradenia do zásob a odpisy by sa mali oceňovať cenami prevládajúcimi pri odpise zo zásob. Čas zaznamenávania (a oceňovania) položiek zásob a odpisov by sa mal zhodovať s inými transakciami s výrobkami (produkcia a medzispotreba). 2.176. Základná cena je cena, ktorá sa má použiť na oceňovanie zmien zásob (zaznamenávanie, odpisy alebo opakujúce sa straty hotových výrobkov alebo rozpracovaných výrobkov). Čo sa týka vstupov rozpracovaných výrobkov, použitá cena by sa mohla odhadovať uplatnením zlomku celkových výrobných nákladov, ktoré vznikli do konca obdobia, zo základnej ceny podobného hotového výrobku. V opačnom prípade sa hodnota vstupov rozpracovaných výrobkov môže odhadovať podľa hodnoty výrobných nákladov s prirážkou pre očakávaný prevádzkový zisk alebo (odhadovaný) kombinovaný príjem (porovnaj ESA 95, 3.51. a 3.52.). 2.177. Metóda odporúčaná v ESA 95 na zaznamenávanie vstupov a odpisov zásob je metóda stálych zásob. Toto riešenie sa však nedá všeobecne uplatniť v súvislosti s problémami pri získavaní informácií o vstupoch a odpisoch. V snahe dosiahnuť súlad s metódou stálych zásob ESA 95 odporúča „kvantitatívnu“ metódu, ktorá pozostáva zo zisťovania zmien zásob ako rozdielu v objeme medzi zásobami na začiatku a pri uzávierke účtovného obdobia oceňovanými priemernými cenami platnými počas príslušného obdobia. Táto metóda je však uplatniteľná iba vtedy, ak ceny počas posudzovaného obdobia zostávajú stabilné alebo ak sa ceny a uskladnené množstvá zvyšujú alebo klesajú konštantne počas účtovného obdobia. 2.178. Túto „kvantitatívnu metódu“ nie je možné uplatniť na rastlinnú výrobu kvôli výkyvom cien a množstiev vyplývajúcich z výrobného procesu a štruktúry ponuky a dopytu. Tento problém, ktorý je špecifický pre poľnohospodárstvo, ESA 95 uznáva (porovnaj 3.124. písm. c)). 2.179. Je potrebné tiež uvážiť, že zmena zásob tak, ako je definovaná v 2.174., je iba jednou zo zložiek zmeny v hodnote zásob medzi začiatkom a koncom účtovného obdobia. V skutočnosti platí základná účtovná rovnica, ktorá spája počiatočné a konečné údaje pre aktíva zásob:



Hodnota záverečných zásob za ceny uplatniteľné na konci účtovného obdobia – Hodnota počiatočných zásob za ceny uplatniteľné na začiatku účtovného obdobia = Zmena zásob (vstupy – odpisy – opakujúce sa straty) + nominálne zisky podniku (mínus straty) + iné zmeny objemu 2.180. Tieto nominálne zisky a straty podniku a iné zmeny objemu ( 37 ) by nemali byť zahrnuté do zisťovania produkcie, ale na účte iných zmien aktív (na účte preceňovania a na účte iné zmeny v objeme aktív). 2.181. Hlavný problém v oceňovaní zmeny zásob EÚP sa týka plodín. Tieto produkty sú v skutočnosti sezónnymi produktmi, k zaznamenávaniu ktorých do zásob dochádza iba po zbere úrody a ktorých odpisy sú rozložené počas niekoľkých mesiacov po zbere a často pokračujú do nasledujúceho účtovného roka. Ich cena tiež môže podliehať podstatným výkyvom v jednotlivých obdobiach alebo dokonca v tom istom období. c) Zmena zásob hospodárskych zvierat a výrobkov živočíšneho pôvodu 2.182. Pri oceňovaní zmien zásob hospodárskych zvierat nie je veľmi dôležité, či zvieratá boli odchované v krajine od narodenia alebo či boli dovezené, keď boli mladé a potom odchované a vykŕmené v krajine. Ak dovezené zvieratá prevezme podnik, ktorý pokračuje v ich odchove na území štátu, zvieratá sú „naturalizované“ a následne prispôsobené domácej výrobe. 2.183. Aby bolo možné oceniť zmeny v stáde na konci referenčného obdobia, musí sa rozlišovať medzi stádom zaradeným do „zásob“ a stádom zaradeným do „základného majetku“ (porovnaj 2.140. a 2.202.). Hodnota pri základných cenách pre prvú kategóriu zvierat by sa mala posudzovať ako súčet výrobných nákladov počas života priemerného zvieraťa v rôznych triedach hospodárskych zvierat vrátane referenčného roka plus prirážka na odhadovaný prevádzkový zisk alebo odhad kombinovaného príjmu (porovnaj 2.176.). Ak bolo zviera pôvodne dovezené pred jeho obdobím na územie štátu, nákupná cena v čase dovozu sa môže považovať za čiastku, ktorá predstavuje súčet výrobných nákladov do tohto dňa. 2.184. Vzhľadom na všeobecne pravidelné zmeny v cenách zvierat je možné oceniť zmenu zásob hospodárskych zvierat jednoduchou metódou aproximácie, ktorá nezahŕňa nominálne zisky podniku (mínus straty). Pre každú kategóriu zvierat sa zmena v stave medzi koncom a začiatkom účtovného roka vynásobí priemernou cenou sledovanou za referenčné obdobie. d) Zmena zásob sezónnych výrobkov 2.185. Sezónne výrobky (porovnaj 2.178. a 2.181.) sú výrobky, pre ktoré kvantitatívna metóda nepredstavuje dostatočné zblíženie stálych zásob v súvislosti s nepravidelnými zmenami cien a množstiev. Uplatnenie kvantitatívnej metódy by mohlo viesť k zahrnutiu nominálnych ziskov alebo strát podniku do zisťovania zmeny zásob. Jedno riešenie by mohlo spočívať v zisťovaní zmeny zásob za kratšie obdobia ako je referenčné obdobie (napríklad každý štvrťrok), podobdobia, ktoré by mali pravidelnejšie cenové a kvantitatívne trendy. Napriek tomu tento druh metódy sa často ťažko uplatňuje vzhľadom na absenciu základných údajov. 2.186. Inou metódou hodnotenia zásob sezónnych výrobkov je metóda skúmania cenového vývoja uskladnených tovarov. Cena tovaru sa môže počas skladovania meniť prinajmenšom z troch dôvodov (SNA 93, 6.105.): — jeho fyzikálne vlastnosti sa časom môžu zlepšovať alebo zhoršovať, — môžu sa vyskytnúť sezónne faktory, ktoré ovplyvnia jeho dopyt alebo ponuku, čo má za následok pravidelné a predvídateľné zmeny jeho ceny v priebehu roka, dokonca aj keď sa jeho fyzikálne vlastnosti inak meniť nemusia, — môžu sa vyskytnúť faktory ako všeobecná inflácia alebo iné všeobecné faktory, ktoré môžu viesť k zmene ceny, i keď sa jeho fyzikálne alebo hospodárske charakteristiky časom nezmenia. 2.187. Rozdiel medzi cenou, za ktorú sa výrobky zaraďujú do zásob, a cenou, za ktorú sa odpisujú, by mal v prvých dvoch prípadoch odrážať dodatočnú hodnotu produkcie vyrobenej počas skladovania (SNA 93, 6.106.), pretože výrobky odpísané zo skladu niekoľko mesiacov po zbere sa odlišujú z hospodárskeho hľadiska od výrobkov, ktoré boli uskladnené. Tento typ zvýšenia hodnoty výrobkov by sa nemal započítavať ako nominálny zisk podniku (SNA 93, 12.70.). 2.188. Na základe rôznych zložiek zmeny hodnoty zásob a faktorov určujúcich zmeny v cene výrobkov vedených v zásobách a v súvislosti s problémom spočívajúcom v tom, aby bolo zaznamenávanie ziskov alebo strát podniku v úplnosti vylúčené z oceňovania sezónnej výroby sa odporúčajú dve metódy. Líšia sa vo výklade skladovacej činnosti a času na zaznamenávanie zmeny hodnoty tovarov vyplývajúcej z toho, že sa nachádzali v zásobách. Prvá metóda predstavuje referenčnú metódu, ktorá sa má uplatňovať pri oceňovaní produkcie a zmien zásob sezónnych poľnohospodárskych výrobkov. Druhá metóda sa môže používať pre konkrétnejšie prípady (hlavne výrobky, ktorých ceny sa ťažko predpovedajú). 2.189. Referenčná metóda pozostáva zo stanovenia zmeny zásob ako rozdielu medzi hodnotou produkcie za rok a hodnotou predaja (a iných spôsobov použitia) za ten istý rok ( 38 ). Vychádza z predpokladu, že na konci hospodárskeho roka (koniec prvej polovice kalendárneho roka) nezostali žiadne zásoby. Zahŕňa priame ocenenie celkovej produkcie pozberanej počas roka n pomocou váženého cenového priemeru pre hospodársky rok (n/n + 1) a odpočítanie všetkých predajov (a iných spôsobov použitia) uskutočnených počas kalendárneho roka n zodpovedajúceho roku zberu ( 39 ) za ceny platné v čase predaja (alebo iných spôsobov použitia) z tejto hodnoty. 2.190. Referenčná metóda spracováva skladovaciu činnosť ako faktor pre zvýšenie cien tovarov počas skladovania. Rozlišuje teda skladovaciu činnosť a jej vplyvy na ceny výrobkov. Zvýšenie hodnoty vyplývajúce z pobytu v sklade je „očakávané“, pretože je priradené k produkcii roku n (t. j. roku zberu, dokonca aj keď je predaj rozložený na dva kalendárne roky), čo umožňuje predpokladať cenový vývoj bez prílišnej neistoty, pretože ceny sú výsledkom pomerne pravidelných a predvídateľných zmien (porovnaj 2.186.). 2.191. Uplatňovanie tejto metódy umožňuje minimalizovať zahrnutie ziskov a strát podniku do zisťovania produkcie. Zabezpečuje zhodu medzi kalkuláciami produkcie v hodnote a množstve a predchádza zaznamenávaniu produkcie na základe rozpracovanosti (vyžadujúcej údaje o úrovni zásob na začiatku a konci kalendárneho roka so zodpovedajúcimi cenami). Uľahčuje tiež vypracovanie účtov v konštantných cenách. 2.192. Druhá metóda sa odporúča v konkrétnom prípade výrobkov, ktorých ceny sa ťažko predpovedajú (ako napríklad ovocie, zelenina, zemiaky a olivový olej) a ktorých skladovanie v poľnohospodárskych podnikoch dosahuje významné úrovne. Táto metóda je menej presná ako referenčná metóda pri vylúčení ziskov a strát podniku zo zisťovania produkcie; považuje skladovaciu činnosť za predĺženie výrobného procesu v čase. Zahrnutie zvýšenia cien skladovaných tovarov sa oneskoruje a priraďuje sa k roku, v ktorom sa uskutočnilo uskladnenie. 2.193. Podľa tejto druhej metódy sa sezónna produkcia vypočítava priamo ako súčet predaja, iných spôsobov použitia a zmien zásob. Zmeny zásob sa odhadujú ocenením zásob na konci a na začiatku účtovného obdobia na základe bežných cien. 2.194. Je potrebné poznamenať, že tieto dve metódy sa líšia v spôsobe, akým zisťujú zmenu zásob, ale nie v oceňovaní predaja (ktorý sa oceňuje základnými cenami platnými pri odpise zo zásob). e) Zmeny zásob vína (z hrozna vypestovaného v tom istom podniku) 2.195. Víno je výrobok, ktorý sa vo všeobecnosti skladuje počas niekoľko rokov kvôli dozrievaniu a starnutiu. Táto skladovacia činnosť v podniku sa môže považovať za predĺženie procesu výroby vína, pretože víno, ktoré opúšťa sklad, sa líši od vína, ktoré na sklad prišlo. Uskladnené víno by sa preto malo spracovávať ako rozpracované a zvýšenie hodnoty, ktoré sa potom stanovuje, by sa malo považovať za zvýšenie produkcie, ktorá sa má zisťovať priebežne po celý čas. 2.196. Zmena hodnoty vína môže vyplynúť z troch faktorov: zmeny jeho kvality, zmien v štruktúre ponuky a dopytu (t. j. pomerné ceny medzi mladými a dozretými vínami) a všeobecného zvýšenia cien. Zatiaľ čo zmena hodnoty vína v dôsledku prvých dvoch faktorov by mala byť zahrnutá do zisťovania produkcie, akékoľvek zvýšenie ceny vína v dôsledku všeobecného zvýšenia cien vína by sa nemalo odrážať v hodnote produkcie, ale malo by sa spracovávať ako zisk podniku (zaznamenaný na účte precenenia). 2.197. Zaznamenávanie zvýšenia hodnoty vína v hodnote produkcie by sa malo uskutočňovať v priebehu celého procesu dozrievania. To by však mohlo znamenať, že k dispozícii bude veľké množstvo údajov o štruktúre zásob vína založených na ich roku výroby, kvalite a pestovateľskej oblasti, ako aj na vývoji príslušných cien. Keďže tieto údaje v členských štátoch vo všeobecnosti nie sú k dispozícii, boli vypracované dve praktické metódy, ktoré umožňujú približnú kalkuláciu zvýšenia hodnoty vína v dôsledku starnutia pre EÚP. I keď tieto metódy z koncepčného hľadiska nie sú také presné, čo sa týka dostupnosti údajov sa javia v súčasnej situácii ako prijateľné. Výber každého členského štátu bude závisieť od štruktúry jeho vinohradníckeho odvetvia a štatistického systému. 2.198. Predpoklad zvýšenia hodnoty z dozrievania vína: prvá metóda spočíva v tom, že výrobca ocení položky zásob vín, ktoré majú dozrievať, pomocou predajných cien vín, ktoré už dozreli, tak, ako boli zaznamenané v druhej polovici roka. Očakávané zvýšenie hodnoty sa predpokladá v produkcii roku úrody. Toto zvýšenie je iba čiastočné, pretože tieto vína sa neoceňujú ich skutočnými predajnými cenami, ale cenami iných vín rovnakého typu, ale staršími. Rozdiel medzi ich skutočnou predajnou cenou a cenou použitou na ocenenie položiek zásob sa nezapočítava do hodnoty produkcie, pretože je interpretovaný ako zisk podniku (poznámka: tento rozdiel zahŕňa vplyvy inflácie). Keďže nie je žiaden rozdiel v závislosti od roku úrody uskladneného alebo predaného vína, predpokladá sa, že trh s akostným vínom je z hľadiska veku vína vyrovnaný. 2.199. Oneskorenie v zohľadnení dozrievania vína: druhá metóda má oceňovať položky zásob cenou „nezrelých“ vín v čase zberu a nezaznamenávať prírastok k rozpracovanému vínu (t. j. zvýšenie ceny v dôsledku dozrievania, bez ohľadu na vplyv všeobecnej zmeny v cene vína), pokiaľ sa dozreté víno nepredá. Keďže predaje sa oceňujú priemernou cenou pre daný rok, každé zvýšenie hodnoty medzi rokom zberu a rokom predaja sa zaznamenáva v produkcii roku predaja (a preto nie je rozdelené v čase). Táto metóda vyžaduje viac údajov o štruktúre zásob vína, pretože predpokladá, že rozdelenie zásob (a odpisy zásob) je pre každý rok zberu známe. Napriek tomu môže poskytnúť presnejšiu predstavu o predaji a zásobách rôznych ročníkov vína. 2.200. Ani jedna z týchto dvoch praktických metód neumožňuje, aby bolo zvýšenie hodnoty vína z dozrievania rozdelené v čase: jedna ho zaznamenáva vopred a druhá po oneskorení. Táto nevýhoda sa v oboch prípadoch môže považovať za relatívne menšiu, ak sa predpokladá, že vo výrobe „dozretého“ vína je určitá časová stabilita. Prvá metóda sa javí ako výhodnejšia, ak je priemerný čas starnutia krátky. 3. Zaznamenávanie hospodárskych zvierat ako „THFK“ alebo „zmeny zásob“ 2.201. Ako sa uvádza v 2.140. a 2.151., zmeny v počte hospodárskych zvierat (na účely poľnohospodárskej štatistiky) sa zaznamenávajú buď ako THFK, alebo ako zmeny zásob v závislosti od typu zvieraťa. a) Definícia 2.202. THFK hospodárskych zvierat sa týka zvierat, t. j. základného majetku, používaných opakovane a nepretržite vo výrobných procesoch. Sú odchovávané pre produkciu, ktorú pravidelne poskytujú, a zahŕňajú napríklad plemenné hospodárske zvieratá, zvieratá na mlieko, ťažné zvieratá, ovce a iné zvieratá chované na vlnu. Naproti tomu zvieratá, ktoré slúžia ako zásoby, sú zvieratá vyprodukované počas bežného alebo predošlého obdobia, ktoré sa chovajú na predaj alebo na iné výrobné účely v neskoršom termíne. Zahŕňajú zvieratá chované na mäso ako napríklad zvieratá na zabitie a hydinu. b) Zaznamenávanie dovozov zvierat 1. Zvieratá vyčísliteľné ako základný majetok: 2.203. Ak v čase dovozu mohli byť zvieratá jednoznačne vyčísliteľné ako základný majetok, zaznamenávajú sa výlučne ako akvizície v THFK (porovnaj 2.149. a 2.150.). Samozrejme iba zvieratá nakúpené odvetvím poľnohospodárstva sa majú zaznamenávať ako THFK poľnohospodárstva, a preto nie napríklad jazdecké kone na súkromné účely alebo zvieratá nadobudnuté na iné účely. 2. Zvieratá vyčísliteľné ako zásoby: 2.204. Naopak, ak v čase dovozu zvieratá mohli byť jednoznačne vyčísliteľné ako zásoby (napr. zvieratá na zabitie), ich dovoz by sa považoval za položku rozpracovaných zásob, a preto by sa v kalkulácii produkcie odpočítaval z predaja (záporný predaj) (porovnaj 2.069). 3. Spracovanie, ktoré sa má prijať: 2.205. Často je ťažké na základe zdrojov dostupných údajov vyvodzovať príslušné rozdiely medzi týmito dvomi odlišnými kategóriami zvierat. Preto by sa hodnota všetkých dovezených zvierat (zvierat zaradených ako základný majetok alebo zásoby, ale s výnimkou zvierat dovezených na okamžité zabitie) mala v kalkulácii produkcie odpočítavať od predaja. Vždy, keď budú prevedené do stáda úžitkových zvierat (t. j. základný majetok), budú zaznamenané ako vlastný vyrobený investičný majetok počas referenčného obdobia, keď sa uskutočňuje prevod (ako zvieratá, ktoré sú vyprodukované a odchované v krajine a ktoré sú potom prevedené do stád úžitkových zvierat) (porovnaj 2.069. a 2.070.). 2.206. Je potrebné poznamenať, že zvieratá dovezené na okamžité zabitie sú zaznamenané ako dovozy národných bitúnkov a nie sú zaznamenané v EÚP, nakoľko neskôr uvedené sa obmedzujú na zobrazovanie produkcie národného poľnohospodárstva. c) Zaznamenávanie obchodu s hospodárskymi zvieratami medzi poľnohospodárskymi jednotkami 2.207. Zvieratá zaradené ako základný majetok. Obchod s týmito zvieratami sa zaznamenáva v THFK ako akvizície a likvidácia základného majetku (služby spojené s prevodom vlastníctva sú zaznamenané v nákupnej cene). Ak sa predaj a nákup vyskytnú v tom istom účtovnom období, tieto toky sa vzájomne kompenzujú a iba služby spojené s prevodom vlastníctva sa zaznamenávajú ako THFK (porovnaj 2.068.). 2.208. Zvieratá zaradené ako zásoby: Tieto predaje a nákupy sa zaznamenávajú iba vtedy, ak k ním dôjde v dvoch rôznych účtovných obdobiach. Keď k obchodu dôjde v tom istom účtovnom období (porovnaj 2.067.), služby spojené s týmto obchodom, ktoré sú zahrnuté do nákupnej ceny, by mali byť odpočítané z celkovej produkcie. 2.209. Vzhľadom na osobitné spracovanie obchodu s hospodárskymi zvieratami medzi poľnohospodárskymi jednotkami a dovozmi sa pre „hospodárske zvieratá a výrobky živočíšneho pôvodu“ žiadna medzispotreba neuvádza. d) Nepoľnohospodárske zvieratá 2.210. Odchov dostihových koní, jazdeckých koní, psov, mačiek, klietkových vtákov, zvierat pre zoologické záhrady, cirkusových zvierat a býkov na býčie zápasy je zaradený do činností definujúcich odvetvie poľnohospodárstva, či už je to na šľachtenie, výrobu mäsa, oddych alebo športové podujatia (porovnaj 1.78.). Použitie týchto zvierat pre služobné činnosti je zahrnuté do odvetvia poľnohospodárstva iba vtedy, ak také činnosti vykonávajú poľnohospodárske jednotky ako neoddeliteľné druhotné činnosti. Odchov nepoľnohospodárskych zvierat v jednotkách, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne činnosť vo voľnom čase, sa nepovažuje za súčasť EÚP (porovnaj 1.24.). 2.211. Také zvieratá sa môžu odpredávať: — domácnostiam: v takom prípade akékoľvek následné operácie zahŕňajúce tieto zvieratá už nie sú záležitosťou EÚP, — iné odvetvia: strážny pes, cirkusové zviera alebo dostihový kôň, tieto napríklad tvoria súčasť tvorby fixného kapitálu nakupujúceho odvetvia.