9. Vklady

Sumy (akcie, vklady alebo iné), ktoré dlhujú spravodajské jednotky veriteľom, a ktoré spĺňajú znaky uvedené v prílohe I časti 1 oddiele 1 okrem tých, ktoré pochádzajú z emisie obchodovateľných cenných papierov alebo akcií/podielových listov FPT. Táto kategória sa na účely systému vykazovania rozdeľuje na vklady so splatnosťou na požiadanie, vklady s dohodnutou splatnosťou, vklady s výpovednou lehotou a repoobchody. a) vklady a úvery „Vklady“ zahŕňajú aj „úvery“ ako záväzky peňažných finančných inštitúcií. Z pojmového hľadiska predstavujú úvery sumy prijaté peňažnými finančnými inštitúciami, ktoré nie sú štruktúrované vo forme „vkladov“. ESA 2010 rozlišuje medzi „úvermi“ a „vkladmi“ podľa tej osoby, ktorá preberá iniciatívu, t. j. ak je to dlžník, vtedy je to úver, ale ak je to veriteľ, potom je to vklad. V rámci systému vykazovania sa „úvery“ nezahŕňajú ako samostatná kategória na strane pasív bilancie. Zostatky, ktoré sa považujú za „úvery“, majú byť namiesto toho bez ďalšieho rozlíšenia klasifikované v položke „záväzky z vkladov“, ak nie sú reprezentované obchodovateľnými nástrojmi. To je v súlade s vyššie uvedeným vymedzením pojmu „záväzky z vkladov“. Úvery peňažným finančným inštitúciám, ktoré sú klasifikované ako „záväzky z vkladov“, sa členia v súlade s požiadavkami systému vykazovania, t. j. podľa sektora, nástroja, meny a splatnosti. Do tejto kategórie patria syndikované úvery prijaté spravodajskými jednotkami. b) neobchodovateľné dlhové nástroje Neobchodovateľné dlhové nástroje vydané spravodajskými jednotkami sa majú všeobecne klasifikovať ako „záväzky z vkladov“. Neobchodovateľné nástroje vydané spravodajskými jednotkami, ktoré sa následne stanú obchodovateľnými, a s ktorými možno obchodovať na sekundárnych trhoch, by sa mali preklasifikovať na „dlhové cenné papiere“. c) vklady marží Vklady marží (marže) vytvorené na základe derivátových zmlúv by sa mali klasifikovať ako „záväzky z vkladov“, ak predstavujú hotovostný kolaterál uložený v peňažných finančných inštitúciách a ak zostávajú vo vlastníctve vkladateľa a po skončení zmluvy sa vkladateľovi vyplatia. V zásade by sa mali marže prijaté spravodajskou jednotkou klasifikovať iba ako „záväzky z vkladov“, pokiaľ PFI dostáva finančné prostriedky, ktoré sú voľne dostupné na ďalšie poskytovanie úverov; ak časť marže, ktorú prijala PFI, má byť postúpená inému účastníkovi trhu s derivátmi, napr. klíringovému centru, len tá časť, ktorá zostáva k dispozícii PFI, by sa v zásade mala klasifikovať ako „záväzky z vkladov“. Zložitosť súčasnej trhovej praxe môže sťažovať identifikáciu tých marží, ktoré je skutočne možné vrátiť, pretože na ten istý účet sa bez ďalšieho rozlíšenia ukladajú rôzne druhy marže, alebo tých marží, ktoré poskytujú PFI zdroje na ďalšie poskytovanie úverov. V týchto prípadoch je prijateľné klasifikovať tieto marže ako „ostatné pasíva“ alebo ako „záväzky z vkladov“. d) vyčlenené zostatky Podľa vnútroštátnej praxe sa „vyčlenené zostatky“, ktoré súvisia napr. so zmluvami o lízingu, klasifikujú ako záväzky z vkladov v rámci „vkladov s dohodnutou splatnosťou“ alebo „vkladov s výpovednou lehotou“ v závislosti od splatnosti/ustanovení príslušnej zmluvy. e) akcie vydané peňažnými finančnými inštitúciami Akcie vydané peňažnými finančnými inštitúciami sa klasifikujú ako vklady, a nie ako kapitál a rezervy, ak: i) medzi emitujúcou PFI a držiteľom existuje ekonomický vzťah dlžníka a veriteľa bez ohľadu na akékoľvek vlastnícke práva k týmto akciám a ii) akcie možno premeniť na obeživo alebo spätne odkúpiť bez výrazných obmedzení alebo sankcií. Výpovedná lehota sa nepovažuje za výrazné obmedzenie. Takéto akcie musia navyše spĺňať nasledujúce podmienky: — príslušné vnútroštátne regulačné ustanovenia nepriznávajú emitujúcej PFI nepodmienené právo odmietnuť spätné odkúpenie jej akcií, — akcie majú „určitú hodnotu“, t. j. za normálnych okolností budú v prípade spätného odkúpenia vyplatené za ich menovitú hodnotu, — v prípade platobnej neschopnosti PFI sa na držiteľov jej akcií nevzťahuje ani povinnosť uhradiť nevyrovnané záväzky nad rámec menovitej hodnoty akcií, t. j. podielu akcionárov na upísanom základnom imaní, ani žiadne iné zaťažujúce dodatočné povinnosti. Podriadenosť akcií akémukoľvek inému nástroju vydanému PFI sa nepovažuje za zaťažujúcu dodatočnú povinnosť. Výpovedné lehoty pre premenu takýchto akcií na obeživo sa použijú s cieľom klasifikovať tieto akcie s ohľadom na členenie podľa výpovednej lehoty v rámci kategórie nástrojov „vklady“. Tieto výpovedné lehoty sa tiež použijú pri stanovení sadzby povinných minimálnych rezerv podľa článku 4 nariadenia (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9). Akékoľvek vyčlenené akcie spojené s úvermi PFI by sa mali klasifikovať ako záväzky z vkladov s rovnakým členením podľa pôvodnej splatnosti ako príslušný úver, t. j. ako „vklady s dohodnutou splatnosťou“ alebo „vklady s výpovednou lehotou“ v závislosti od splatnosti v zmysle ustanovení príslušnej úverovej zmluvy. Takéto akcie, ktoré sú vydané peňažnými finančnými inštitúciami a klasifikované ako vklady, a nie ako kapitál a rezervy, pokiaľ sú v ich držbe, sú držiteľskou PFI klasifikované ako úvery na strane aktív jej bilancie. f) záväzky zo sekuritizácie Protipoložka úveru a/alebo ostatných aktív scudzených v rámci sekuritizácie, ale stále zahrnutá do štatistickej bilancie. Nasledujúca položka sa nepovažuje za vklad: Finančné prostriedky (vklady) prijaté na základe správcovstva sa nezaznamenávajú v štatistickej bilancii PFI (pozri „úvery týkajúce sa správy majetku“ v kategórii 2).