1987L0102 — SK — 21.04.1998 — 002.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:

▼B

SMERNICA RADY

z 22. decembra 1986

o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru

(87/102/EHS)

RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 100,

so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ),

so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia ( 2 ),

so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 3 ),

keďže v oblasti spotrebiteľského úveru existujú v právnych predpisoch členských štátov rozsiahle rozdiely;

keďže tieto rozdiely v právnych predpisoch môžu viesť ku skresleniu súťaže medzi poskytovateľmi úveru v spoločnom trhu;

keďže tieto rozdiely obmedzujú príležitosti, ktoré spotrebiteľ má, aby v členských štátoch získal úver; keďže ovplyvňujú objem a povahu žiadaného úveru a tiež obchod s tovarom a službami;

keďže v konečnom dôsledku tieto rozdiely majú vplyv na voľný pohyb tovarov a služieb, ktoré môže spotrebiteľ získať na úver, a tak priamo ovplyvňujú fungovanie spoločného trhu;

keďže vytvorenie spoločného trhu v spotrebiteľskom trhu, za súčasného zvyšovania objemu úveru, ktorý môže spotrebiteľ získať v spoločenstve, by bolo rovnako prospešné spotrebiteľom, poskytovateľom úveru, výrobcom, veľkoobchodníkom a maloobchodníkom s tovarom i zabezpečovateľom služieb;

keďže programy Európskeho hospodárskeho spoločenstva pre ochranu spotrebiteľa a informačnú politiku ( 4 )okrem iného zabezpečia, že spotrebiteľ by mal byť chránený proti nečestným úverovým podmienkam a že harmonizácia všeobecných podmienok riadenia spotrebiteľského úveru by bola zohľadňovaná ako prioritná;

keďže rozdiely medzi právnym predpisom a praxou vedú k nerovnakej ochrane spotrebiteľa v oblasti spotrebiteľského úveru od jedného členského štátu k druhému;

keďže v priebehu posledných rokov došlo k veľkej zmene v typoch úverov, ktoré sú k dispozícii a sú využívané spotrebiteľmi; keďže sa objavili nové formy spotrebiteľského úveru a pokračuje ich rozvoj;

keďže spotrebiteľ by mal dostávať zodpovedajúce informácie o podmienkach a cene úveru a o svojich záväzkoch; keďže tieto informácie by mali navzájom obsahovať ročnú percentuálnu mieru poplatkov za úver, alebo ak chýba, celkovú sumu, ktorú musí spotrebiteľ zaplatiť za úver; keďže je neuzavreté rozhodnutie vo veci metódy alebo metód kalkulácie ročnej percentuálnej miery poplatku v spoločenstve, členský štát by mal byť schopný zachovať existujúce metódy a spôsoby kalkulácie tejto miery alebo, ak chýba, mal by pre spotrebiteľa stanoviť ustanovenia na určenie celkových nákladov na úver;

keďže údaje o úvere môžu byť pre spotrebiteľa nevýhodné; keďže lepšia ochrana spotrebiteľa sa môže dosiahnuť prijatím určitých požiadaviek, ktoré sa majú uplatňovať na všetky formy úveru;

keďže, so zreteľom na charakter určitých úverových dohôd alebo typov transakcie, tieto dohody alebo transakcie by sa mali čiastočne alebo úplne vylúčiť z pôsobnosti tejto smernice;

keďže by členským štátom malo by umožnené, po porade s Komisiou, vylúčiť z pôsobnosti tejto smernice určité formy úveru nekomerčného charakteru, ktoré sa poskytujú za určitých podmienok;

keďže praktiky existujúce v niektorých členských štátoch, pri rešpektovaní autentických dokumentov predložených pred notára alebo sudcu, sú také, že vydanie uplatnení určitých ustanovení tejto smernice je v prípade takýchto dokumentov zbytočné; keďže by malo byť pre členské štáty možné takéto dokumenty vylúčiť z pôsobnosti týchto ustanovení;

keďže úverové zmluvy na veľmi vysoké finančné čiastky majú tendenciu odlišovať sa od bežných spotrebiteľských úverových zmlúv; keďže uplatňovanie opatrení tejto smernice na dané zmluvy u veľmi malých čiastok by mohla viesť k nežiaducim administratívnym nákladom u spotrebiteľov ako aj poskytovateľov úverov; keďže zmluvy nad a pod špecifikovanými finančnými limitmi by sa preto mali z tejto smernice vylúčiť;

keďže ustanovenie o informáciách o nákladoch na úver v inzercii a obchodných priestoroch veriteľa alebo úverového makléra môže uľahčiť spotrebiteľovi porovnanie rozdielnych ponúk;

keďže ochrana spotrebiteľa sa naďalej zlepšuje, ak sú úverové zmluvy koncipované písomne a obsahujú určité minimálne náležitosti, ktoré sa týkajú kontraktačných údajov;

keďže v prípade úveru poskytnutého na nákup tovaru, členské štáty určia podmienky, za ktorých môže byť zmenené vlastníctvo k tovaru, najmä ak spotrebiteľ nedal svoj súhlas; keďže vyúčtovanie medzi stranami na základe zmeny vlastníctva tovaru by sa malo uskutočniť tak, aby sa zabezpečilo, že táto zmena vlastníctva tovaru nepovedie k protiprávnemu obohacovaniu;

keďže spotrebiteľovi by malo byť umožnené zrušiť svoje záväzky pred uplynutím lehoty; keďže spotrebiteľ by mal byť oprávnený, aby celkové náklady na úver znížil o zodpovedajúcu čiastku;

keďže by nemalo byť možné na základe úverovej zmluvy pripustiť podpísanie takých práv veriteľa, ktoré môžu spôsobiť zoslabenie pozície spotrebiteľa;

keďže tie členské štáty, ktoré spotrebiteľovi umožňujú využívať zmenky, dlžné úpisy alebo šeky v spojitosti s úverovými zmluvami, by mali zabezpečiť, že spotrebiteľ je vhodne chránený, ak takéto nástroje využíva;

keďže spotrebiteľ, ktorý kontrahoval tovar alebo služby, aby ich mohol získať na úver, by mal mať, prinajmenšom za doleuvedených okolností, svoje práva voči poskytovateľovi úveru, ktoré by boli nad rámec bežných kontraktačných práv voči nemu a dodávateľom tovaru a služieb; keďže horeuvedené okolnosti sú také, za ktorých poskytovateľ úveru a dodávateľ tovaru a služieb majú vopred uzatvorenú dohodu, na základe ktorej je úver výlučne k dispozícii zo strany poskytovateľa úveru smerom ku zákazníkom tohto dodávateľa s cieľom dať na základe uvedeného spotrebiteľovi možnosť získať tovar a služby;

keďže ECU je tým, čo bolo definované v nariadení Rady (EHS) č. 3180/78 ( 5 ), naposledy zmenenom nariadením (EHS) č. 2626/84 ( 6 ); keďže členské štáty by mali mať do určitej miery voľnosť pri zaokrúhľovaní čiastok v národnej mene, ktoré vyplývajú z prevodu čiastok vyjadrených v tejto smernici v ECU; keďže sumy v tejto smernici by mali byť pravidelne prehodnocované s prihliadnutím na hospodárske a menové trendy v spoločenstve a, ak je to potrebné, aj revidované;

keďže by mali byť členskými štátmi prijaté vhodné opatrenia pre autorizáciu osôb ponúkajúcich úver alebo zaobstaranie úverových zmlúv, alebo pre inšpekciu a monitorovanie aktivít osôb, ktoré poskytujú úver alebo vykonávajú činnosti, ktoré smerujú k získaniu úveru alebo umožňujú spotrebiteľovi požiadať o úverovú zmluvu alebo úverové podmienky;

keďže by úverové zmluvy nemali na škodu spotrebiteľa znižovať hodnotu ustanovení prijatých v rámci plnenia tejto smernice alebo korešpondujúcich s jej ustanoveniami; keďže by sa dané ustanovenia nemali obchádzať na základe spôsobu, ktorým sú tieto zmluvy formulované;

keďže vzhľadom k určitému stupňu aproximácie právnych predpisov, nariadení a administratívnych ustanovení členských štátov, ktoré táto smernica ustanovuje a ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru a určitej úrovne ochrany spotrebiteľa, nemalo by sa členským štátom brániť ponechať si alebo prijať prísnejšie opatrenia k ochrane spotrebiteľa v súvislosti s ich záväzkami, ktoré vyplývajú zo zmluvy;

keďže by Komisia mala predložiť Rade najneskôr 1. januára 1995 správu, ktorá sa týka fungovania tejto smernice,

PRIJALA TÚTO SMERNICU: