2013R0549 — SK — 24.08.2015 — 001.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 174 26.6.2013, s. 1)

Zmenené a doplnené:









▼B

NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 549/2013

z 21. mája 2013

o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii

(Text s významom pre EHP)







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 338 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky ( 1 ), konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom ( 2 ), keďže: (1) Tvorba politík v Únii a monitorovanie ekonomík členských štátov a hospodárskej a menovej únie (HMÚ) si vyžaduje porovnateľné, aktuálne a spoľahlivé informácie o štruktúre ekonomiky a vývoji ekonomickej situácie každého členského štátu alebo regiónu. (2) Komisia by mala zohrávať úlohu pri monitorovaní ekonomík členských štátov a HMÚ a najmä pravidelne podávať Rade správy o pokroku, ktorý členské štáty dosiahli pri plnení svojich povinností týkajúcich sa HMÚ. (3) Občania Únie potrebujú ekonomické účty ako základný nástroj na analyzovanie ekonomickej situácie členského štátu alebo regiónu. V záujme porovnateľnosti by mali byť takéto účty založené na jednom súbore zásad, ktoré neumožňujú rozdielny výklad. Poskytované informácie by mali byť čo najpresnejšie, najúplnejšie a najvčasnejšie, aby sa zabezpečila maximálna transparentnosť za všetky sektory. (4) Komisia by mala používať agregáty národných a regionálnych účtov na administratívne účely Únie, a najmä na výpočty týkajúce sa rozpočtu. (5) V roku 1970 bol uverejnený administratívny dokument s názvom Európsky systém integrovaných ekonomických účtov (ESA), ktorý sa vzťahoval na oblasť, ktorá sa riadi týmto nariadením. Uvedený dokument vypracoval Štatistický úrad Európskych spoločenstiev samostatne a na svoju vlastnú zodpovednosť a bol výsledkom viacročnej spolupráce tohto úradu s národnými štatistickými úradmi členských štátov s cieľom vybudovať systém národných účtov, ktorý spĺňa požiadavky hospodárskej a sociálnej politiky Európskych spoločenstiev. Predstavoval v rámci Spoločenstva ekvivalent systému národných účtov Organizácie Spojených národov, ktorý Spoločenstvá dovtedy používali. S cieľom aktualizovať pôvodné znenie bolo v roku 1979 uverejnené druhé vydanie dokumentu ( 3 ). (6) Nariadením Rady (ES) č. 2223/96 z 25. júna 1996 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Spoločenstve ( 4 ) sa zaviedol systém národných účtov spĺňajúci požiadavky hospodárskej, sociálnej a regionálnej politiky Spoločenstva. Uvedený systém bol vo veľkej miere konzistentný s vtedajším novým systémom národných účtov, ktorý prijala Štatistická komisia Organizácie Spojených národov vo februári 1993 (SNA 1993), aby sa dali medzinárodne porovnať výsledky vo všetkých členských krajinách Organizácie Spojených národov. (7) Systém SNA 1993 bol aktualizovaný vo forme nového systému národných účtov (SNA 2008), ktorý prijala Štatistická komisia Organizácie Spojených národov vo februári 2009 s cieľom lepšie prispôsobiť národné účty novej ekonomickej situácii, pokroku v metodickom výskume a potrebám používateľov. (8) V záujme zohľadnenia vývoja SNA je potrebné európsky systém účtov zavedený nariadením (ES) č. 2223/96 (ESA 95) zrevidovať, aby zrevidovaný európsky systém účtov zavedený týmto nariadením predstavoval verziu SNA 2008, ktorá je prispôsobená štruktúram ekonomík členských štátov, a aby boli údaje týkajúce sa Únie porovnateľné s údajmi zostavovanými jej hlavnými medzinárodnými partnermi. (9) Na účely vytvorenia environmentálnych ekonomických účtov ako satelitných účtov k revidovanému európskemu systému účtov sa nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 691/2011 zo 6. júla 2011 o európskych environmentálnych ekonomických účtoch ( 5 ) ustanovil spoločný rámec na zber, zostavovanie, zasielanie a vyhodnocovanie európskych environmentálnych ekonomických účtov. (10) V prípade environmentálnych a sociálnych účtov by sa malo v plnej miere zohľadniť aj oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 20. augusta 2009 s názvom Viac ako HDP – Meradlo pokroku v meniacom sa svete. Je potrebné dôrazne uskutočňovať metodické štúdie a testy údajov, najmä v súvislosti s otázkami týkajúcimi sa programu Viac ako HDP a stratégie Európa 2020 s cieľom vytvoriť komplexnejší prístup merania blahobytu a pokroku, aby sa podporil rozvoj inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. V tejto súvislosti by sa mali riešiť otázky environmentálnych externalít a sociálnej nerovnosti. Do úvahy by sa mala vziať aj otázka zmien produktivity. To by malo umožniť, aby boli čo najskôr k dispozícii údaje, ktoré dopĺňajú agregáty HDP. Komisia by mala v roku 2013 predložiť Európskemu parlamentu a Rade nadväzujúce oznámenie o programe Viac ako HDP a v prípade potreby predložiť v roku 2014 legislatívne návrhy. Údaje o národných a regionálnych účtoch by sa mali vnímať ako jeden prostriedok dosiahnutia uvedených cieľov. (11) Malo by sa preskúmať prípadné použitie nových, automatizovaných metód zberu v reálnom čase. (12) Revidovaný európsky systém účtov zavedený týmto nariadením (ESA 2010) obsahuje metodiku a program zasielania, v ktorom sa vymedzujú účty a tabuľky, ktoré majú poskytovať všetky členské štáty v stanovených lehotách. Komisia by mala uvedené účty a tabuľky dať k dispozícii používateľom v určitých dátumoch, a v prípade potreby podľa vopred oznámeného harmonogramu zverejnenia, najmä pokiaľ ide o monitorovanie hospodárskeho zbližovania a dosahovanie úzkej koordinácie hospodárskych politík členských štátov. (13) Mal by sa prijať prístup zameraný na používateľa v súvislosti s uverejňovaním údajov, a to prostredníctvom poskytovania dostupných a užitočných informácií občanom Únie a iným zainteresovaným stranám. (14) ESA 2010 má postupne nahradiť všetky ostatné systémy ako referenčný rámec spoločných štandardov, vymedzení pojmov, klasifikácií a účtovných pravidiel na zostavovanie účtov členských štátov pre potreby Únie, aby bolo možné získať výsledky, ktoré sú porovnateľné medzi členskými štátmi. (15) V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 z 26. mája 2003 o zostavení spoločnej klasifikácie územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) ( 6 ) všetky štatistiky členských štátov, ktoré sú zasielané Komisii a ktoré majú byť rozčlenené podľa územných jednotiek, by mali vychádzať z klasifikácie NUTS. Na účely tvorby porovnateľnej regionálnej štatistiky by sa teda územné jednotky mali vymedziť podľa klasifikácie NUTS. (16) Zasielanie údajov členskými štátmi vrátane zasielania dôverných údajov sa riadi pravidlami stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 z 11. marca 2009 o európskej štatistike ( 7 ). Podľa toho by sa preto opatreniami, ktoré sa prijmú v súlade s týmto nariadením, mala tiež zabezpečiť ochrana dôverných údajov, ako aj to, aby pri vzniku a šírení európskych štatistík nedošlo k ich protiprávnemu zverejneniu alebo použitiu na iné než štatistické účely. (17) Bola zriadená osobitná skupina, ktorá má ďalej preskúmať problematiku nepriamo meraných služieb finančného sprostredkovania (FISIM) v národných účtoch vrátane preskúmania rizikovo upravenej metódy, ktorá vylučuje riziko z výpočtov FISIM s cieľom zohľadniť očakávané budúce náklady realizovaného rizika. Zo zistení osobitnej skupiny môže vyplynúť potreba zmeniť metodiku výpočtu a rozdelenia FISIM pomocou delegovaného aktu, aby sa dosiahli lepšie výsledky. (18) Výdavky na výskum a vývoj sú investíciou a mali by sa preto zaznamenávať ako tvorba hrubého fixného kapitálu. Je však potrebné prostredníctvom delegovaného aktu spresniť formát údajov týkajúcich sa výdavkov na výskum a vývoj, ktoré sa majú zaznamenávať ako tvorba hrubého fixného kapitálu, ak sa testovaním, pre ktoré sa majú vyvinúť ďalšie tabuľky, zabezpečí dostatočná spoľahlivosť a porovnateľnosť údajov. (19) V smernici Rady 2011/85/EÚ z 8. novembra 2011 o požiadavkách na rozpočtové rámce členských štátov ( 8 ) sa vyžaduje uverejňovanie príslušných informácií o podmienených záväzkoch s možným veľkým vplyvom na verejné rozpočty vrátane štátnych záruk, problémových úverov a záväzkov vyplývajúcich z činnosti verejnoprávnych korporácií vrátane ich rozsahu. Uvedené požiadavky si vyžadujú dodatočné uverejňovanie k tomu, ktoré sa vyžaduje podľa tohto nariadenia. (20) Komisia (Eurostat) v júni 2012 zriadila osobitnú skupinu zaoberajúcu sa dôsledkami smernice 2011/85/EÚ na zber a šírenie fiškálnych údajov, ktorá sa sústredila na vykonávanie požiadaviek súvisiacich s podmienenými záväzkami a inými relevantnými informáciami, ktoré môžu naznačovať možný veľký vplyv na verejné rozpočty, vrátane štátnych záruk, záväzkov verejnoprávnych korporácií, verejno-súkromných partnerstiev, problémových úverov a kapitálovej účasti štátu v korporáciách. Úplným vykonávaním činnosti tejto osobitnej skupiny by sa prispelo k náležitej analýze súvisiacich ekonomických vzťahov vyplývajúcich zo zmlúv o verejno-súkromných partnerstvách vrátane príslušných rizík spojených s výstavbou, dostupnosťou a dopytom a mali by sa zachytiť implicitné dlhy spojené s podsúvahovými verejno-súkromnými partnerstvami, čím sa posilní zvýšená transparentnosť a spoľahlivosť štatistických údajov týkajúcich sa dlhu. (21) Výbor pre hospodársku politiku zriadený rozhodnutím Rady 74/122/EHS ( 9 ) (VHP) vykonával činnosť súvisiacu s udržateľnosťou dôchodkov a dôchodkovými reformami. Práca štatistikov na jednej strane a expertov na starnutie obyvateľstva pracujúcich pod záštitou VHP na strane druhej by sa mala na vnútroštátnej aj európskej úrovni úzko koordinovať, a to so zreteľom na makroekonomické predpoklady a iné aktuárske parametre s cieľom zabezpečiť konzistentnosť a cezhraničnú porovnateľnosť výsledkov, ako aj účinnú komunikáciu s používateľmi údajov a informácií týkajúcich sa dôchodku a inými zainteresovanými stranami. Malo by sa tiež jasne uviesť, že nároky na dôchodok, ktoré k danému dátumu vznikli v systéme sociálneho poistenia, nie sú ako také meradlom udržateľnosti verejných financií. (22) Údaje a informácie o podmienených záväzkoch členských štátov sa poskytujú v kontexte práce súvisiacej s postupom pri mnohostrannom dohľade v Pakte stability a rastu. Komisia by mala do júla 2018 vydať správu, v ktorej posúdi, či by sa tieto údaje mali sprístupniť v kontexte ESA 2010. (23) Je potrebné zdôrazniť význam regionálnych účtov členských štátov pre regionálne, hospodárske a sociálne kohézne politiky Únie, ako aj význam analýzy vzájomnej hospodárskej závislosti. Okrem toho sa uznáva, že je potrebné zvýšiť transparentnosť účtov na regionálnej úrovni, a to vrátane účtov verejnej správy. Komisia (Eurostat) by mala venovať osobitnú pozornosť fiškálnym údajom regiónov, ak majú členské štáty autonómne regióny alebo vlády. (24) S cieľom zmeniť prílohu A k tomuto nariadeniu, aby sa zabezpečil jej harmonizovaný výklad alebo medzinárodná porovnateľnosť, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj s Výborom pre Európsky štatistický systém ustanoveným podľa nariadenia (ES) č. 223/2009. Podľa článku 127 ods. 4 a článku 282 ods. 5 ZFEÚ je okrem toho dôležité, aby Komisia počas prípravných prác prípadne uskutočňovala konzultácie s Európskou centrálnou bankou v jej oblastiach právomoci. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade. (25) Väčšina štatistických agregátov, ktoré sa používajú v rámci správy ekonomických záležitostí Únie, najmä postup pri nadmernom deficite a postup pri makroekonomických nerovnováhach, sa vymedzuje odkazom na ESA. Komisia by pri poskytovaní údajov a správ na základe týchto postupov mala udávať primerané informácie o vplyve na príslušné agregáty metodologických zmien ESA 2010 zavedených delegovanými aktmi v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia. (26) Komisia vykoná v úzkej spolupráci s členskými štátmi hodnotenie zamerané na to, či údaje o výskume a vývoji dosiahli do konca mája 2013 na účely národných účtov dostatočnú kvalitu, a to v bežných cenách aj v objemovom vyjadrení, s cieľom zabezpečiť spoľahlivosť a porovnateľnosť údajov o výskume a vývoji podľa ESA. (27) Keďže vykonávanie tohto nariadenia si vyžiada väčšie úpravy vnútroštátnych štatistických systémov, Komisia udelí členským štátom výnimky. Predovšetkým v programe zasielania údajov národných účtov by sa mali zohľadňovať zásadné politické a štatistické zmeny, ku ktorým došlo v niektorých členských štátoch počas referenčných období programu. Výnimky, ktoré udelí Komisia, by mali byť dočasné a mali by podliehať preskúmaniu. Komisia by mala dotknutým členským štátom poskytovať podporu v ich úsilí zabezpečiť požadované úpravy ich štatistických systémov, aby sa tieto výnimky mohli čo najskôr zrušiť. (28) Skrátenie lehôt na zasielanie by mohlo významne zvýšiť tlak na respondentov a národné štatistické úrady v Únii a mohlo by zvýšiť aj ich náklady, čo by prinieslo riziko nižšej kvality poskytovaných údajov. Pri stanovení lehôt na zasielanie údajov by sa preto mala zohľadniť rovnováha výhod a nevýhod. (29) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa Komisii mali udeliť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie ( 10 ). (30) Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zavedenie revidovaného európskeho systému účtov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa. (31) Výbor pre európsky štatistický systém bol konzultovaný. (32) Výbor pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie zriadený rozhodnutím Rady 2006/856/ES z 13. novembra 2006, ktorým sa zriaďuje Výbor pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie ( 11 ), a Výbor pre hrubý národný dôchodok („Výbor pre HND“) zriadený nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 z 15. júla 2003 o harmonizácii hrubého národného dôchodku v trhových cenách (nariadenie o HND) ( 12 ) boli konzultované, keďže: PRIJALI TOTO NARIADENIE:







Článok 1

Predmet úpravy

1. Týmto nariadením sa zavádza Európsky systém účtov 2010 (ďalej len „ESA 2010“ alebo „ESA“).

2. V ESA 2010 sa stanovuje:

a) metodika (príloha A) pre spoločné štandardy, vymedzenia pojmov, klasifikácie a účtovné pravidlá, ktoré sa použijú na zostavovanie účtov a tabuliek na porovnateľných základoch pre potreby Únie a výsledkov podľa článku 3;

b) program (príloha B), v ktorom sa stanovujú lehoty, v rámci ktorých členské štáty zasielajú Komisii (Eurostatu) účty a tabuľky zostavované podľa metodiky uvedenej v písmene a).

3. Bez toho, aby boli dotknuté články 5 a 10, toto nariadenie sa uplatňuje na všetky akty Únie, ktoré odkazujú na ESA alebo jeho vymedzenia pojmov.

4. Toto nariadenie nezaväzuje žiadny členský štát používať ESA 2010 pri zostavovaní účtov pre svoje vlastné potreby.

Článok 2

Metodika

1. Metodika ESA 2010 uvedená v článku 1 ods. 2 písm. a) je stanovená v prílohe A.

2. Komisia je splnomocnená prijať v súlade s článkom 7 delegované akty týkajúce sa zmien metodiky ESA 2010 s cieľom spresniť a zlepšiť jej obsah, aby sa zabezpečil harmonizovaný výklad alebo medzinárodná porovnateľnosť, a to pod podmienkou, že nezmenia jej základné koncepcie, nevyžiadajú si dodatočné zdroje pre producentov v rámci európskeho štatistického systému na ich vykonávanie a nespôsobia zmenu vo vlastných zdrojoch.

3. V prípade pochybností týkajúcich sa správneho uplatňovania účtovných pravidiel ESA 2010 príslušný členský štát požiada Komisiu (Eurostat) o objasnenie. Komisia (Eurostat) bezodkladne koná pri preskúmaní žiadosti aj pri oznámení svojho odporúčania týkajúceho sa vyžiadaného objasnenia príslušnému členskému štátu a všetkým ostatným členským štátom.

4. Členské štáty uskutočňujú výpočet a rozdelenie nepriamo meraných služieb finančného sprostredkovania (FISIM) v národných účtoch v súlade s metodikou uvedenou v prílohe A. Komisia je splnomocnená prijať v súlade s článkom 7 do 17. septembra 2013 delegované akty stanovujúce revidovanú metodiku výpočtu a rozdelenia FISIM. Komisia pri vykonávaní právomoci podľa tohto odseku zabezpečí, aby takéto delegované akty výrazne nezvýšili administratívne zaťaženie členských štátov alebo respondentov.

5. Výdavky na výskum a vývoj zaznamenávajú členské štáty ako tvorbu hrubého fixného kapitálu. Komisia je splnomocnená prijať v súlade s článkom 7 delegované akty na zabezpečenie spoľahlivosti a porovnateľnosti údajov ESA 2010 členských štátov o výskume a vývoji. Komisia pri vykonávaní svojich právomoci podľa tohto odseku zabezpečí, aby takéto delegované akty výrazne nezvýšili administratívne zaťaženie členských štátov alebo respondentov.

Článok 3

Zasielanie údajov Komisii

1. Členské štáty zasielajú Komisii (Eurostatu) účty a tabuľky stanovené v prílohe B v lehotách v nej určených pre každú tabuľku.

2. Členské štáty zasielajú Komisii údaje a metaúdaje požadované podľa tohto nariadenia v súlade so stanoveným štandardom na výmenu údajov a ostatnými praktickými opatreniami.

Údaje sa zasielajú alebo odovzdávajú elektronicky na jednotné miesto vstupu údajov v Komisii. Štandard na výmenu údajov a ostatné praktické opatrenia na zasielanie údajov stanoví Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2.

Článok 4

Hodnotenie kvality

1. Na účely tohto nariadenia sa na údaje, ktoré sa majú zasielať v súlade s článkom 3 tohto nariadenia, vzťahujú kritériá kvality stanovené v článku 12 ods. 1 nariadenia (ES) č. 223/2009.

2. Členské štáty predkladajú Komisii (Eurostatu) správu o kvalite údajov, ktoré sa majú zasielať v súlade s článkom 3.

3. V kontexte uplatňovania kritérií kvality uvedených v odseku 1 na údaje, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, stanoví Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov formu, štruktúru, periodicitu a ukazovatele hodnotenia správ o kvalite. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2.

4. Kvalitu zasielaných údajov posudzuje Komisia (Eurostat).

Článok 5

Dátum uplatňovania a prvého zaslania údajov

1. ESA 2010 sa po prvýkrát uplatní na údaje zostavované v súlade s prílohou B, ktoré sa majú zaslať od 1. septembra 2014.

2. Údaje sa zasielajú Komisii (Eurostatu) v súlade s lehotami stanovenými v prílohe B.

3. Členské štáty v súlade s odsekom 1 naďalej, až do prvého zaslania údajov na základe ESA 2010, zasielajú Komisii (Eurostatu) účty a tabuľky zostavované na základe ESA 95.

4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 19 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2007/436/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev ( 13 ), Komisia a príslušný členský štát skontrolujú správne uplatňovanie tohto nariadenia a predložia výsledky týchto kontrol výboru uvedenému v článku 8 ods. 1 tohto nariadenia.

Článok 6

Výnimky

1. Pre prípad, že vnútroštátny štatistický systém si bude vyžadovať väčšie úpravy na uplatňovanie tohto nariadenia, Komisia udelí členským štátom dočasné výnimky prostredníctvom vykonávacích aktov. Platnosť týchto výnimiek sa končí najneskôr 1. januára 2020. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 8 ods. 2.

2. Komisia udelí výnimku podľa odseku 1 len na obdobie dostatočné na to, aby sa príslušnému členskému štátu umožnilo upraviť si jeho štatistický systém. Podiel HDP členského štátu v rámci Únie alebo v rámci eurozóny nepredstavuje sám osebe odôvodnenie udelenia výnimky. Komisia v prípade potreby poskytne príslušným členským štátom podporu v ich úsilí zabezpečiť požadované úpravy ich štatistického systému.

3. Na účely stanovené v odsekoch 1 a 2 predloží príslušný členský štát Komisii riadne odôvodnenú žiadosť najneskôr do 17. októbra 2013.

Komisia po konzultácii s Výborom pre európsky štatistický systém podá Európskemu parlamentu a Rade najneskôr 1. júla 2018 správu o uplatňovaní udelených výnimiek, aby sa overilo, či sú naďalej opodstatnené.

Článok 7

Vykonávanie delegovania právomoci

1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.

2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 2 ods. 2 a 5 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 16. júla 2013. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 2 ods. 4 sa Komisii udeľuje na obdobie dvoch mesiacov od 16. júla 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.

3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 2 ods. 2, 4 a 5 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať.

Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.

4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po jeho prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.

5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 2 ods. 2, 4 a 5 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote troch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o tri mesiace.

Článok 8

Výbor

1. Komisii pomáha Výbor pre Európsky štatistický systém zriadený nariadením (ES) č. 223/2009. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

Článok 9

Spolupráca s ostatnými výbormi

1. Komisia si vyžiada stanovisko Výboru pre menovú a finančnú štatistiku a štatistiku platobnej bilancie zriadeného rozhodnutím 2006/856/ES vo všetkých veciach patriacich do jeho právomoci v súlade s článkom 2 uvedeného rozhodnutia.

2. Komisia oznámi Výboru pre hrubý národný dôchodok (ďalej len „Výbor pre HND“), zriadenému nariadením (ES, Euratom) č. 1287/2003, všetky informácie týkajúce sa vykonávania tohto nariadenia, ktoré sú potrebné na plnenie úloh Výboru pre HND.

Článok 10

Prechodné ustanovenia

1. Na rozpočtové účely a účely vlastných zdrojov je ESA 95 naďalej platným Európskym systémom účtov, ako sa uvádza v článku 1 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 1287/2003 a súvisiacich právnych aktoch, najmä nariadení (ES, Euratom) č. 1150/2000 a nariadení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 z 29. mája 1989 o konečných jednotných dohodách o vyberaní vlastných zdrojov pochádzajúcich z dane z pridanej hodnoty ( 14 ), pričom sa zachováva účinnosť rozhodnutia Rady 2007/436/ES, Euratom zo 7. júna 2007 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev ( 15 ).

2. Na účely stanovenia vlastných zdrojov založených na DPH a odchylne od odseku 1 môžu členské štáty používať po dobu zachovania účinnosti rozhodnutia 2007/436/ES, Euratom údaje založené na ESA 2010 v prípadoch, keď nie sú k dispozícii požadované podrobné údaje podľa ESA 95.

Článok 11

Podávanie správ o implicitných záväzkoch

Komisia do roku 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej uvedie existujúce informácie o verejno-súkromných partnerstvách a iných implicitných záväzkoch mimo verejnej správy vrátane podmienených záväzkov.

Komisia do roku 2018 predloží Európskemu parlamentu a Rade ďalšiu správu, v ktorej posúdi rozsah, v ktorom informácie o záväzkoch uverejňované Komisiou (Eurostatom) predstavujú celé implicitné záväzky mimo verejnej správy vrátane podmienených záväzkov.

Článok 12

Preskúmanie

Komisia do 1. júla 2018 a potom každých päť rokov predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia.

V správe sa okrem iného zhodnotí:

a) kvalita údajov o národných a regionálnych účtoch;

b) účinnosť tohto nariadenia a procesu monitorovania, ktorý sa uplatňuje na ESA 2010, a

c) pokrok pri údajoch o podmienených záväzkoch a v súvislosti s dostupnosťou údajov podľa ESA 2010.

Článok 13

Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.









PRÍLOHA A

KAPITOLA 1 VŠEOBECNÉ CHARAKTERISTIKY A ZÁKLADNÉ PRINCÍPY VŠEOBECNÉ CHARAKTERISTIKY Globalizácia POUŽITIE ESA 2010 Rámec pre analýzu a politiku Charakteristika pojmov ESA 2010 Klasifikácia podľa sektorov Satelitné účty ESA 2010 a SNA 2008 ESA 2010 a ESA 95 ZÁKLADNÉ PRINCÍPY ESA 2010 AKO SYSTÉMU Štatistické jednotky a ich zoskupenia Inštitucionálne jednotky a sektory Miestne KAU a odvetvia Rezidentské a nerezidentské jednotky, národná ekonomika a zahraničie Toky a stavy Toky Transakcie Vlastnosti transakcií Interakcie verzus transakcie v rámci jednotky Peňažné verzus nepeňažné transakcie Transakcie s protihodnotou a bez nej Preusporiadané transakcie Presmerovanie Rozdelenie Určenie hlavného účastníka transakcie Hraničné prípady Ostatné zmeny aktív Ostatné zmeny objemu aktív a pasív Zisky a straty z držby Stavy Systém účtov a agregátov Pravidlá účtovania Terminológia pre dve strany účtov Podvojné účtovanie/poštvorné účtovanie Oceňovanie Osobitné pravidlá oceňovania produktov Oceňovanie v stálych cenách Čas zaznamenania Konsolidácia a očistenie Konsolidácia Očistenie Účty, bilančné položky a agregáty Postupnosť účtov Účet výrobkov a služieb Účet zahraničia Bilančné položky Agregáty HDP: kľúčový agregát Systém input-output tabuliek Tabuľky dodávok a použitia Symetrické input-output tabuľky KAPITOLA 2 JEDNOTKY A ZOSKUPENIA JEDNOTIEK LIMITY NÁRODNEJ EKONOMIKY INŠTITUCIONÁLNE JEDNOTKY Ústredia a holdingové spoločnosti Skupiny korporácií Subjekty špeciálneho určenia Kaptívne finančné inštitúcie Umelé dcérske spoločnosti Jednotky špeciálneho určenia vo verejnej správe INŠTITUCIONÁLNE SEKTORY Nefinančné korporácie (S.11) Subsektor: verejné nefinančné korporácie (S.11001) Subsektor: národné súkromné nefinančné korporácie (S.11002) Subsektor: nefinančné korporácie pod zahraničnou kontrolou (S.11003) Finančné korporácie (S.12) Finanční sprostredkovatelia Finančné pomocné inštitúcie Iné finančné korporácie ako finanční sprostredkovatelia a finančné pomocné inštitúcie Inštitucionálne jednotky zahrnuté do sektora finančných korporácií Subsektory finančných korporácií Spájanie subsektorov finančných korporácií Podrobnejšie členenie subsektorov finančných korporácií na verejné, národné súkromné a finančné korporácie pod zahraničnou kontrolou Centrálna banka (S.121) Korporácie prijímajúce vklady okrem centrálnej banky (S.122) Fondy peňažného trhu (S.123) Iné investičné fondy ako fondy peňažného trhu (S.124) Ostatní finanční sprostredkovatelia okrem poisťovacích korporácií a penzijných fondov (S.125) Finančné korporácie osobitného účelu zapojené do sekuritizačných transakcií (financial vehicle corporations – FVC) Obchodníci s cennými papiermi a derivátmi, finančné korporácie poskytujúce úvery a špecializované finančné korporácie Finančné pomocné inštitúcie (S.126) Kaptívne finančné inštitúcie a požičiavatelia peňazí (S.127) Poisťovacie korporácie (S.128) Penzijné fondy (S.129) Verejná správa (S.13) Ústredná štátna správa (okrem fondov sociálneho zabezpečenia) (S.1311) Regionálna štátna správa (okrem fondov sociálneho zabezpečenia) (S.1312) Miestna samospráva (okrem fondov sociálneho zabezpečenia) (S.1313) Fondy sociálneho zabezpečenia (S.1314) Domácnosti (S.14) Zamestnávatelia a samostatne zárobkovo činné osoby (S.141 a S.142) Zamestnanci (S.143) Príjemcovia dôchodkov z majetku (S.1441) Príjemcovia dávok dôchodkového zabezpečenia (S.1442) Príjemcovia ostatných transferov (S.1443) Neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam (S.15) Zahraničie (S.2) Sektorová klasifikácia výrobných jednotiek pre hlavné bežné právne formy vlastníctva MIESTNE ČINNOSTNÉ JEDNOTKY A ODVETVIA Miestna činnostná jednotka Odvetvia Klasifikácia odvetví JEDNOTKY HOMOGÉNNEJ PRODUKCIE A HOMOGÉNNE ODVETVIA Jednotka homogénnej produkcie Homogénne odvetvie KAPITOLA 3 TRANSAKCIE S PRODUKTMI A NEPRODUKOVANÝMI AKTÍVAMI TRANSAKCIE S PRODUKTMI VŠEOBECNE VÝROBA A PRODUKCIA Základné, vedľajšie a pomocné činnosti Produkcia (P.1) Inštitucionálne jednotky: rozlíšenie medzi trhovými, na vlastné konečné použitie a netrhovými Čas zaznamenania a ocenenie produkcie Produkty poľnohospodárstva, lesníctva a rybolovu (oddiel A) Produkty priemyselnej výroby (oddiel C); stavebné práce (oddiel F) Veľkoobchod a maloobchod; oprava motorových vozidiel a motocyklov (oddiel G) Doprava a skladovanie (oddiel H) Ubytovacie a stravovacie služby (oddiel I) Finančné a poisťovacie služby (oddiel K): produkcia centrálnej banky Finančné a poisťovacie služby (oddiel K): finančné služby vo všeobecnosti Finančné služby poskytované za priamu platbu Finančné služby zaplatené prostredníctvom prirážky k úrokovým sadzbám Finančné služby pozostávajúce z nadobudnutia a predaja finančných aktív a pasív na finančných trhoch Finančné služby poskytované v rámci poisťovacích a dôchodkových schém, ktorých činnosť sa financuje zvýšeným poistným a z výnosov z úspor Realitné služby (oddiel L) Odborné, vedecké a technické služby (oddiel M); administratívne a pomocné služby (oddiel N) Služby verejnej správy a obrany, služby povinného sociálneho zabezpečenia (oddiel O) Vzdelávacie služby (oddiel P); zdravotnícke služby a sociálna práca (oddiel Q) Umelecké, zábavné a rekreačné služby (oddiel R); ostatné služby (oddiel S) Súkromné domácnosti ako zamestnávatelia (oddiel T) MEDZISPOTREBA (P.2) Čas zaznamenania a ocenenie medzispotreby KONEČNÁ SPOTREBA (P.3, P.4) Výdavky na konečnú spotrebu (P.3) Skutočná konečná spotreba (P.4) Čas zaznamenania a ocenenie výdavkov na konečnú spotrebu Čas zaznamenania a ocenenie skutočnej konečnej spotreby TVORBA HRUBÉHO KAPITÁLU (P.5) Tvorba hrubého fixného kapitálu (P.51g) Čas zaznamenania a ocenenie tvorby hrubého fixného kapitálu Spotreba fixného kapitálu (P.51C) Zmena stavu zásob (P.52) Čas zaznamenania a ocenenie zmeny stavu zásob Nadobudnutie mínus úbytok cenností (P.53) VÝVOZ A DOVOZ VÝROBKOV A SLUŽIEB (P.6 a P.7) Vývoz a dovoz výrobkov (P.61 a P.71) Vývoz a dovoz služieb (P.62 a P.72) TRANSAKCIE S POUŽITÝMI VÝROBKAMI NADOBUDNUTIE MÍNUS ÚBYTOK NEPRODUKOVANÝCH AKTÍV (NP) KAPITOLA 4 ROZDEĽOVACIE TRANSAKCIE ODMENY ZAMESTNANCOV (D.1) Mzdy a platy (D.11) Mzdy a platy v hotovosti Mzdy a platy v naturáliách Sociálne príspevky zamestnávateľov (D.12) Skutočné sociálne príspevky zamestnávateľov (D.121) Imputované sociálne príspevky zamestnávateľov (D.122) DANE Z PRODUKCIE A DOVOZU (D.2) Dane z produktov (D.21) Dane typu dane z pridanej hodnoty (DPH) (D.211) Dane z dovozu a dovozné clá okrem DPH (D.212) Dane z produktov okrem DPH a daní z dovozu (D.214) Ostatné dane z produkcie (D.29) Dane z produkcie a dovozu platené inštitúciám Európskej únie Dane z produkcie a dovozu: čas zaznamenania a zaznamenávané sumy SUBVENCIE (D.3) Subvencie na produkty (D.31) Subvencie na dovoz (D.311) Ostatné subvencie na produkty (D.319) Ostatné subvencie na produkciu (D.39) DÔCHODKY Z MAJETKU (D.4) Úroky (D.41) Úroky z vkladov a pôžičiek Úroky z dlhových cenných papierov Úroky zo zmeniek a podobných krátkodobých nástrojov Úroky z dlhopisov a obligácií Úrokové swapy a dohody o budúcich úrokových sadzbách Úroky z finančného lízingu Ostatné úroky Čas zaznamenania Rozdelené dôchodky korporácií (D.42) Dividendy (D.421) Výbery z dôchodkov kvázikorporácií (D.422) Reinvestované zisky z priamych zahraničných investícií (D.43) Ostatné investičné dôchodky (D.44) Investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek (D.441) Investičné dôchodky splatné pri nároku na dôchodok (D.442) Investičné dôchodky patriace akcionárom fondov kolektívneho investovania (D.443) Renta (D.45) Renta z pôdy Renta z podzemných zdrojov BEŽNÉ DANE Z DÔCHODKOV, MAJETKU ATĎ. (D.5) Dane z dôchodkov (D.51) Ostatné bežné dane (D.59) SOCIÁLNE PRÍSPEVKY A DÁVKY (D.6) Čisté sociálne príspevky (D.61) Skutočné sociálne príspevky zamestnávateľov (D.611) Imputované sociálne príspevky zamestnávateľov (D.612) Skutočné sociálne príspevky domácností (D.613) Doplnkové sociálne príspevky domácností (D.614) Sociálne dávky okrem naturálnych sociálnych transferov (D.62) Peňažné dávky sociálneho zabezpečenia (D.621) Ostatné dávky sociálneho poistenia (D.622) Peňažné dávky sociálnej podpory (D.623) Naturálne sociálne transfery (D.63) Naturálne sociálne transfery – netrhová produkcia verejnej správy a NZISD (D.631) Naturálne sociálne transfery – trhová produkcia nakúpená verejnou správou a NZISD (D.632) OSTATNÉ BEŽNÉ TRANSFERY (D.7) Čisté poistné neživotného poistenia (D.71) Nároky z neživotného poistenia (D.72) Bežné transfery v rámci verejnej správy (D.73) Bežná medzinárodná spolupráca (D.74) Rôzne bežné transfery (D.75) Bežné transfery NZISD (D.751) Bežné transfery medzi domácnosťami (D.752) Ostatné rôzne bežné transfery (D.759) Pokuty a penále Lotérie a stávkové hry Platby odškodného Vlastné zdroje EÚ založené na DPH a HND (D.76) ÚPRAVY VYPLÝVAJÚCE ZO ZMENY NÁROKU NA DÔCHODOK (D.8) KAPITÁLOVÉ TRANSFERY (D.9) Dane z kapitálu (D.91) Investičné dotácie (D.92) Ostatné kapitálové transfery (D.99) ZAMESTNANECKÉ OPCIE NA AKCIE KAPITOLA 5 FINANČNÉ TRANSAKCIE VŠEOBECNÉ CHARAKTERISTIKY FINANČNÝCH TRANSAKCIÍ Finančné aktíva, finančné pohľadávky a záväzky Podmienené aktíva a podmienené pasíva Kategórie finančných aktív a pasív Súvahové účty, finančný účet a ostatné toky Oceňovanie Zaznamenávanie v čistej a hrubej hodnote Konsolidácia Očistenie Účtovné pravidlá pre finančné transakcie Finančná transakcia so zodpovedajúcou súvzťažnou transakciou vo forme bežného alebo kapitálového transferu Finančná transakcia so súvzťažnou transakciou vo forme dôchodku z majetku Čas zaznamenania Finančný účet od koho komu PODROBNÁ KLASIFIKÁCIA FINANČNÝCH TRANSAKCIÍ PODĽA KATEGÓRIE Menové zlato a zvláštne práva čerpania (F.1) Menové zlato (F.11) ZPČ (F.12) Obeživo a vklady (F.2) Obeživo (F.21) Vklady (F.22 a F.29) Prevoditeľné vklady (F.22) Ostatné vklady (F.29) Dlhové cenné papiere (F.3) Hlavné znaky dlhových cenných papierov Klasifikácia podľa pôvodnej splatnosti a meny Klasifikácia podľa druhu úrokovej sadzby Dlhové cenné papiere s pevnou úrokovou sadzbou Dlhové cenné papiere s pohyblivou úrokovou sadzbou Dlhové cenné papiere so zmiešanou úrokovou sadzbou Súkromné emisie Sekuritizácia Kryté dlhopisy Pôžičky (F.4) Hlavné charakteristiky pôžičiek Klasifikácia pôžičiek podľa pôvodnej splatnosti, meny a účelu Rozdiel medzi transakciami s pôžičkami a transakciami s vkladmi Rozdiel medzi transakciami s pôžičkami a transakciami s dlhovými cennými papiermi Rozlišovanie medzi transakciami s pôžičkami, obchodnými úvermi a obchodnými zmenkami Dohody o požičaní a spätnej kúpe cenných papierov Finančný lízing Iné druhy pôžičiek Finančné aktíva, ktoré nie sú zahrnuté do kategórie pôžičiek Majetkové účasti a akcie alebo podielové listy investičných fondov (F.5) Majetkové účasti (F.51) Potvrdenia o úschove Kótované akcie (F.511) Nekótované akcie (F.512) Prvá verejná ponuka, kótovanie, skončenie obchodovania na burze a odkúpenie akcií Finančné aktíva, ktoré nie sú majetkovými cennými papiermi Ostatné majetkové účasti (F.519) Oceňovanie transakcií s majetkovou účasťou Akcie alebo podielové listy investičných fondov (F.52) Akcie alebo podielové listy FPT (F.521) Iné akcie alebo podielové listy investičných fondov ako akcie/podielové listy FPT (F.522) Oceňovanie transakcií s akciami alebo podielovými listami investičných fondov Poistné, penzijné a štandardizované schémy záruk (F.6) Technické rezervy neživotného poistenia (F.61) Nároky na životné poistenie a anuitu (F.62) Nároky na dôchodok (F.63) Podmienené nároky na dôchodok Nároky penzijných fondov voči manažérom penzijných fondov (F.64) Nároky na nepenzijné dávky (F.65) Rezervy na uplatnenie štandardizovaných záruk (F.66) Štandardizované záruky a jednorazové záruky Finančné deriváty a zamestnanecké opcie na akcie (F.7) Finančné deriváty (F.71) Opcie Forwardy Opcie v porovnaní s forwardmi Swapy Dohody o budúcej úrokovej sadzbe (FRA) Kreditné deriváty Swapy na kreditné zlyhanie Finančné nástroje, ktoré nie sú zahrnuté vo finančných derivátoch Zamestnanecké opcie na akcie (F.72) Oceňovanie transakcií s finančnými derivátmi a zamestnaneckými opciami na akcie Ostatné pohľadávky/záväzky (F8) Obchodné úvery a preddavky (F.81) Ostatné pohľadávky/záväzky okrem obchodných úverov a preddavkov (F.89) PRÍLOHA 5.1 — KLASIFIKÁCIA FINANČNÝCH TRANSAKCIÍ Klasifikácia finančných transakcií podľa kategórie Klasifikácia finančných transakcií podľa obchodovateľnosti Štruktúrované cenné papiere Klasifikácia finančných transakcií podľa druhu dôchodku Klasifikácia finančných transakcií podľa druhu úrokovej sadzby Klasifikácia finančných transakcií podľa splatnosti Krátkodobá a dlhodobá splatnosť Pôvodná splatnosť a zostávajúca lehota do splatnosti Klasifikácia finančných transakcií podľa meny Peňažné agregáty KAPITOLA 6 OSTATNÉ TOKY ÚVOD OSTATNÉ ZMENY AKTÍV A PASÍV Ostatné zmeny objemu aktív a pasív (K.1 až K.6) Ekonomický vznik aktív (K.1) Ekonomický zánik neprodukovaných aktív (K.2) Straty spôsobené živelnými pohromami (K.3) Konfiškácia majetku bez náhrady (K.4) Ostatné zmeny objemu, inde nezahrnuté (K.5) Zmeny klasifikácie (K.6) Zmeny sektorovej klasifikácie a štruktúry inštitucionálnych jednotiek (K.61) Zmeny klasifikácie aktív a pasív (K.62) Nominálne zisky a straty z držby (K.7) Neutrálne zisky a straty z držby (K.71) Reálne zisky a straty z držby (K.72) Zisky a straty z držby podľa typov finančného aktíva a pasíva Menové zlato a zvláštne práva čerpania (ZPČ) (AF.1) Obeživo a vklady (AF.2) Dlhové cenné papiere (AF.3) Pôžičky (AF.4) Majetkové účasti a akcie alebo podielové listy investičných fondov (AF.5) Poistné, penzijné a štandardizované schémy záruk (AF.6) Finančné deriváty a zamestnanecké opcie na akcie (AF.7) Ostatné pohľadávky/záväzky (AF.8) Aktíva denominované v cudzej mene KAPITOLA 7 SÚVAHY TYPY AKTÍV A PASÍV Definícia aktíva VYLÚČENIE Z OKRUHU AKTÍV A PASÍV KATEGÓRIE AKTÍV A PASÍV Produkované nefinančné aktíva (AN.1) Neprodukované nefinančné aktíva (AN.2) Finančné aktíva a pasíva (AF) OCEŇOVANIE POLOŽIEK V SÚVAHÁCH Všeobecné zásady oceňovania NEFINANČNÉ AKTÍVA (AN) Produkované nefinančné aktíva (AN.1) Fixné aktíva (AN.11) Produkty duševného vlastníctva (AN.117) Náklady na prevod vlastníctva neprodukovaných aktív (AN.116) Zásoby (AN.12) Cennosti (AN.13) Neprodukované nefinančné aktíva (AN.2) Prírodné zdroje (AN.21) Pôda (AN.211) Nerastné a energetické zásoby (AN.212) Ostatné prírodné aktíva (AN.213, AN.214 a AN.215) Zmluvy, lízingy a licencie (AN.22) Nákupy mínus tržby z predaja goodwillu a marketingových aktív (AN.23) FINANČNÉ AKTÍVA A PASÍVA (AF) Menové zlato a zvláštne práva čerpania (ZPČ) (AF.1) Obeživo a vklady (AF.2) Dlhové cenné papiere (AF.3) Pôžičky (AF.4) Majetkové účasti a akcie/podielové listy investičných fondov (AF.5) Poistné, penzijné a štandardizované schémy záruk (AF.6) Finančné deriváty a zamestnanecké opcie na akcie (AF.7) Ostatné pohľadávky/záväzky (AF.8) FINANČNÉ SÚVAHY INFORMATÍVNE POLOŽKY Predmety dlhodobej spotreby (AN.m) Priame zahraničné investície (AF.m1) Klasifikované úvery (AF.m2) Zaznamenávanie klasifikovaných úverov PRÍLOHA 7.1 SÚHRN JEDNOTLIVÝCH KATEGÓRIÍ AKTÍV PRÍLOHA 7.2 PREHĽAD POLOŽIEK OD POČIATOČNEJ SÚVAHY PO KONEČNÚ SÚVAHU KAPITOLA 8 POSTUPNOSŤ ÚČTOV ÚVOD Postupnosť účtov POSTUPNOSŤ ÚČTOV Bežné účty Účet produkcie (I) Účet rozdelenia a účet použitia dôchodkov (II) Účty prvotného rozdelenia dôchodkov (II.1) Účet tvorby dôchodkov (II.1.1) Účet rozdelenia prvotných dôchodkov (II.1.2) Účet podnikateľských dôchodkov (II.1.2.1) Účet rozdelenia ostatných prvotných dôchodkov (II.1.2.2) Účet druhotného rozdelenia dôchodkov (II.2) Účet prerozdelenia naturálnych dôchodkov (II.3) Účet použitia dôchodkov (II.4) Účet použitia disponibilného dôchodku (II.4.1) Účet použitia upraveného disponibilného dôchodku (II.4.2) Účty akumulácie (III) Kapitálový účet (III.1) Účet zmien čistého majetku v dôsledku úspor a kapitálových transferov (III.1.1) Účet nadobudnutia nefinančných aktív (III.1.2) Finančný účet (III.2) Účet ostatných zmien aktív (III.3) Účet ostatných zmien objemu aktív (III.3.1) Účet precenenia (III.3.2) Účet neutrálnych ziskov a strát z držby (III.3.2.1) Účet reálnych ziskov a strát z držby (III.3.2.2) Súvahy (IV) Počiatočná súvaha (IV.1) Zmeny v súvahe (IV.2) Konečná súvaha (IV.3) ÚČTY ZAHRANIČIA (V) Bežné účty Účet výrobkov a služieb zahraničia (V.I) Účet prvotných dôchodkov a bežných transferov (V.II) Účty akumulácie zahraničia (V.III) Kapitálový účet (V.III.1) Finančný účet (V.III.2) Účet ostatných zmien aktív (V.III.3) Súvahy (V.IV) ÚČET VÝROBKOV A SLUŽIEB (0) INTEGROVANÉ EKONOMICKÉ ÚČTY AGREGOVANÉ UKAZOVATELE Hrubý domáci produkt v trhových cenách (HDP) Prevádzkový prebytok za celú ekonomiku Zmiešané dôchodky za celú ekonomiku Podnikateľské dôchodky za celú ekonomiku Národný dôchodok (v trhových cenách) Národný disponibilný dôchodok Úspory Saldo bežných transakcií so zahraničím Čisté pôžičky poskytnuté ca la (+) alebo prijaté (–) za celú ekonomiku Čistý majetok za celú ekonomiku Výdavky a príjmy verejnej správy KAPITOLA 9 TABUĽKY DODÁVOK A POUŽITIA A SYSTÉM INPUT-OUTPUT TABULIEK ÚVOD OPIS ŠTATISTICKÝ NÁSTROJ ANALYTICKÝ NÁSTROJ PODROBNEJŠÍ POHĽAD NA TABUĽKY DODÁVOK A POUŽITIA Klasifikácie Princípy oceňovania Obchodné a dopravné marže Dane z produkcie po odpočítaní subvencií na produkciu a dovoz Ostatné základné pojmy Doplňujúce informácie ZDROJE ÚDAJOV A BILANCOVANIE ANALYTICKÝ NÁSTROJ A ZOVŠEOBECNENIE KAPITOLA 10 MERANIA CIEN A OBJEMU ROZSAH PÔSOBNOSTI CENOVÝCH A OBJEMOVÝCH INDEXOV V SYSTÉME NÁRODNÝH ÚČTOV Integrovaný systém cenových a objemových indexov Iné cenové a objemové indexy VŠEOBECNÉ ZÁSADY MERANIA CENOVÝCH A OBJEMOVÝCH INDEXOV Vymedzenie cien a objemov trhových produktov Kvalita, cena a homogénne produkty Ceny a objem Nové produkty Zásady pre netrhové služby Zásady pre pridanú hodnotu a HDP ŠPECIFICKÉ PROBLÉMY PRI UPLATŇOVANÍ ZÁSAD Dane a subvencie na produkty a vývoz Ostatné dane a subvencie na produkciu Spotreba fixného kapitálu Odmeny zamestnancov Stavy vyrobených fixných aktív a stavy zásob MERANIA REÁLNEHO DÔCHODKU ZA CELÚ EKONOMIKU MEDZINÁRODNÉ CENOVÉ A OBJEMOVÉ INDEXY KAPITOLA 11 OBYVATEĽSTVO A PRACOVNÉ VSTUPY CELKOVÝ POČET OBYVATEĽOV EKONOMICKY AKTÍVNE OBYVATEĽSTVO ZAMESTNANOSŤ Zamestnanci Samostatne zárobkovo činné osoby Zamestnanosť a príslušnosť k ekonomickému územiu NEZAMESTNANOSŤ PRACOVNÉ MIESTA Pracovné miesta a príslušnosť k ekonomickému územiu NEZAZNAMENANÁ EKONOMIKA CELKOVÝ POČET ODPRACOVANÝCH HODÍN Spresnenie skutočne odpracovaných hodín EKVIVALENT PLNÉHO PRACOVNÉHO ČASU PRACOVNÝ VSTUP ZAMESTNANCA V STÁLEJ ODMENE MERANIE PRODUKTIVITY KAPITOLA 12 ŠTVRŤROČNÉ NÁRODNÉ ÚČTY ÚVOD ŠPECIFICKÉ CHARAKTERISTIKY ŠTVRŤROČNÝCH NÁRODNÝCH ÚČTOV Čas zaznamenávania Nedokončená výroba Činnosti sústredené do určitých období v roku Zriedkavé platby Rýchle odhady Bilancovanie a benchmarking štvrťročných národných účtov Bilancovanie Konzistentnosť medzi štvrťročnými a ročnými účtami ‒ benchmarking Reťazenie cenových a objemových zmien Sezónne a kalendárne očistenie Poradie zostavovania sezónne očistených reťazových objemových mier KAPITOLA 13 REGIONÁLNE ÚČTY ÚVOD ÚZEMIE REGIÓNU JEDNOTKY A REGIONÁLNE ÚČTY Inštitucionálne jednotky Miestne činnostné jednotky a regionálne produkčné činnosti podľa odvetví METÓDY REGIONALIZÁCIE AGREGÁTY VÝROBNÝCH ČINNOSTÍ Hrubá pridaná hodnota a hrubý domáci produkt podľa regiónov Rozdelenie FISIM podľa spotrebiteľských odvetví Zamestnanosť Odmeny zamestnancov Prechod z regionálnej HPH na regionálny HDP Tempá rastu objemu regionálnej HPH REGIONÁLNE ÚČTY DÔCHODKOV DOMÁCNOSTÍ KAPITOLA 14 NEPRIAMO MERANÉ SLUŽBY FINANČNÉHO SPROSTREDKOVANIA (FISIM) POJEM SLUŽIEB FISIM A VPLYV ICH ALOKÁCIE PODĽA POUŽITIA NA HLAVNÉ AGREGÁTY VÝPOČET PRODUKCIE FISIM ZA SEKTORY S.122 A S.125 Požadované štatistické údaje Referenčné sadzby Interná referenčná sadzba Externé referenčné sadzby Podrobné členenie FISIM podľa inštitucionálnych sektorov Členenie FISIM alokovaného domácnostiam na medzispotrebu a konečnú spotrebu VÝPOČET DOVOZU FISIM FISIM V OBJEMOVOM VYJADRENÍ VÝPOČET FISIM PODĽA ODVETVÍ PRODUKCIA CENTRÁLNEJ BANKY KAPITOLA 15 ZMLUVY, LÍZINGY A LICENCIE ÚVOD ROZDIEL MEDZI OPERATÍVNYM LÍZINGOM, LÍZINGOM ZDROJOV A FINANČNÝM LÍZINGOM Operatívne lízingy Finančné lízingy Lízingy zdrojov Povolenia na využívanie prírodného zdroja Povolenia na výkon špecifických činností Verejno-súkromné partnerstvá Zmluvy o koncesiách na poskytovanie služieb Obchodovateľné operatívne lízingy (AN.221) Výhradný nárok na budúce výrobky a služby (AN.224) KAPITOLA 16 POISTENIE ÚVOD Priame poistenie Zaistenie Zapojené jednotky PRODUKCIA PRIAMEHO POISTENIA Prijaté poistné Doplnkové poistné Upravené vzniknuté poistné nároky a splatné dávky Upravené vzniknuté poistné nároky z neživotného poistenia Splatné dávky životného poistenia Poistno-technické rezervy Definícia produkcie poistenia Neživotné poistenie Životné poistenie Zaistenie TRANSAKCIE V SÚVISLOSTI S NEŽIVOTNÝM POISTENÍM Rozdelenie produkcie poistenia medzi používateľov Poisťovacie služby poskytované do zahraničia a zo zahraničia Účtovné položky TRANSAKCIE ŽIVOTNÉHO POISTENIA TRANSAKCIE V SÚVISLOSTI SO ZAISTENÍM TRANSAKCIE V SÚVISLOSTI S POMOCNÝMI POISŤOVACÍMI INŠTITÚCIAMI ANUITY ZAZNAMENÁVANIE NÁROKOV Z NEŽIVOTNÉHO POISTENIA Spôsob zaznamenania upravených poistných nárokov Spôsob zaznamenania strát spôsobených živelnými pohromami KAPITOLA 17 SOCIÁLNE POISTENIE VRÁTANE DÔCHODKOV ÚVOD Systémy sociálneho poistenia, sociálna pomoc a individuálne poistné zmluvy Sociálne dávky Sociálne dávky poskytované verejnou správou Sociálne dávky poskytované inými inštitucionálnymi jednotkami Dôchodky a iné formy dávok DÁVKY SOCIÁLNEHO POISTENIA OKREM DÔCHODKOV Systémy sociálneho zabezpečenia okrem dôchodkových systémov Ostatné schémy sociálneho poistenia súvisiace so zamestnaním Zaznamenávanie stavov a tokov podľa druhu nepenzijného systému sociálneho poistenia Systémy sociálneho zabezpečenia Ostatné nepenzijné schémy sociálneho poistenia súvisiace so zamestnaním DÔCHODKY Typy dôchodkových systémov Dôchodkové systémy sociálneho zabezpečenia Ostatné dôchodkové schémy súvisiace so zamestnaním Príspevkovo definované schémy Dávkovo definované schémy Fiktívne príspevkovo definované schémy a zmiešané schémy Porovnanie dávkovo definovaných schém s príspevkovo definovanými schémami Správca penzijných fondov, manažér penzijných fondov, penzijný fond a dôchodková schéma viacerých zamestnávateľov Zaznamenávanie stavov a tokov podľa druhu dôchodkového systému sociálneho poistenia Transakcie v prípade dôchodkových systémov sociálneho zabezpečenia Transakcie v prípade ostatných dôchodkových schém súvisiacich so zamestnaním Transakcie v prípade príspevkovo definovaných dôchodkových schém Ostatné toky týkajúce sa príspevkovo definovaných dôchodkových schém Transakcie v prípade dávkovo definovaných dôchodkových schém DOPLNKOVÁ TABUĽKA O NÁROKOCH NA DÔCHODOK, KTORÉ K DANÉMU DÁTUMU VZNIKLI V SOCIÁLNOM POISTENÍ Štruktúra doplnkovej tabuľky Stĺpce tabuľky Riadky tabuľky Počiatočné a konečné súvahy Zmeny nárokov na dôchodok z dôvodu transakcií Zmeny nárokov na dôchodok z dôvodu ostatných ekonomických tokov Súvisiace ukazovatele Poistno-matematické predpoklady Časovo rozlíšené nároky Diskontná sadzba Rast miezd Demografické predpoklady KAPITOLA 18 ÚČTY ZAHRANIČIA ÚVOD EKONOMICKÉ ÚZEMIE Príslušnosť k ekonomickému územiu INŠTITUCIONÁLNE JEDNOTKY POBOČKY AKO POJEM POUŽÍVANÝ NA MEDZINÁRODNÝCH ÚČTOCH PLATOBNEJ BILANCIE FIKTÍVNE REZIDENTSKÉ JEDNOTKY PODNIKY PÔSOBIACE NA VIACERÝCH ÚZEMIACH GEOGRAFICKÉ ČLENENIE MEDZINÁRODNÉ ÚČTY PLATOBNEJ BILANCIE BILANČNÉ POLOŽKY NA BEŽNÝCH ÚČTOCH MEDZINÁRODNÝCH ÚČTOV ÚČTY SEKTORA ZAHRANIČIA A ICH VZŤAH K MEDZINÁRODNÝM ÚČTOM PLATOBNEJ BILANCIE Účet výrobkov a služieb zahraničia Oceňovanie Výrobky na spracovanie Merchanting Výrobky, ktoré sú predmetom merchantingu Dovoz a vývoz FISIM Účet prvotných a druhotných dôchodkov zahraničia Účet prvotných dôchodkov Dôchodky z priamych investícií Účet druhotných dôchodkov (bežné transfery) BPM 6 Kapitálový účet zahraničia Finančný účet zahraničia a medzinárodná investičná pozícia (IIP) SÚVAHY SEKTORA ZAHRANIČIA KAPITOLA 19 EURÓPSKE ÚČTY ÚVOD OD NÁRODNÝCH ÚČTOV K EURÓPSKYM ÚČTOM Prevod údajov vyjadrených v rôznych menách Európske inštitúcie Účet zahraničia Bilancovanie transakcií Meranie cien a objemu Súvahy Medzisektorové matice PRÍLOHA 19.1 – ÚČTY EURÓPSKYCH INŠTITÚCIÍ Zdroje Použitie Konsolidácia KAPITOLA 20 ÚČTY VEREJNEJ SPRÁVY ÚVOD DEFINÍCIA SEKTORA VEREJNEJ SPRÁVY Identifikovanie jednotiek v sektore verejnej správy Jednotky verejnej správy Neziskové inštitúcie zaradené do sektora verejnej správy Ostatné jednotky verejnej správy Verejná kontrola Rozlíšenie medzi trhovým a netrhovým Pojem ekonomicky významné ceny Kritériá týkajúce sa nákupcu produkcie od verejného výrobcu Produkcia sa predáva najmä korporáciám a domácnostiam Produkcia sa predáva len verejnej správe Produkcia sa predáva verejnej správe a iným Posudzovanie kritéria trhový/netrhový Finančné sprostredkovanie a vymedzenie verejnej správy Hraničné prípady Ústredia verejných orgánov Penzijné fondy Kvázikorporácie Reštrukturalizačné agentúry Privatizačné agentúry Konsolidačné agentúry Účelovo zriadené jednotky Spoločné podniky Agentúry trhovej regulácie Nadnárodné orgány Subsektory verejnej správy Ústredná štátna správa Regionálna štátna správa Miestna samospráva Fondy sociálneho zabezpečenia PREZENTÁCIA VLÁDNEJ FINANČNEJ ŠTATISTIKY Rámec Príjmy Dane a sociálne príspevky Tržby Ostatné príjmy Výdavky Odmeny zamestnancov a medzispotreba Výdavky na sociálne dávky Úroky Ostatné bežné výdavky Kapitálové výdavky Prepojenie s výdavkami na konečnú spotrebu (P.3) Výdavky verejnej správy podľa účelu (COFOG) Bilančné položky Čisté pôžičky poskytnuté/prijaté (B.9) Zmeny čistého majetku v dôsledku úspor a kapitálových transferov (B.101) Financovanie Transakcie s aktívami Transakcie s pasívami Ostatné ekonomické toky Účet precenenia Účet ostatných zmien objemu aktív Súvahy Konsolidácia ÚČTOVNÉ PROBLÉMY TÝKAJÚCE SA VEREJNEJ SPRÁVY Daňové príjmy Charakter daňových príjmov Daňové úvery Zaznamenávané sumy Nevymožiteľné sumy Čas zaznamenávania Akruálne zaznamenávanie Akruálne zaznamenávanie daní Úroky Dlhopisy s disážiom a dlhopisy s nulovým kupónom Cenné papiere viazané na index Finančné deriváty Súdne rozhodnutia Vojenské výdavky Vzťahy verejnej správy s verejnými korporáciami Investície do základného imania verejných korporácií a rozdelenie ziskov Investície do základného imania Kapitálové injekcie Subvencie a kapitálové injekcie Pravidlá uplatňujúce sa v osobitných situáciách Fiškálne operácie Rozdeľovanie zisku v prípade verejných korporácií Dividendy alebo výber majetkových účastí Dane alebo výber majetkových účastí Privatizácia a znárodnenie Privatizácia Nepriame privatizácie Znárodnenie Transakcie s centrálnou bankou Reštrukturalizácie, fúzie a zmeny klasifikácie Dlhové operácie Prevzatie dlhu, zrušenie dlhu a odpísanie dlhu Prevzatie a zrušenie dlhu Prevzatie dlhu s transferom nefinančných aktív Odpísanie alebo zníženie hodnoty dlhu Iný druh reštrukturalizácie dlhu Odkúpenie dlhu za vyššiu hodnotu než je trhová hodnota Anulovanie a záchranné opatrenia Záruky na dlh Záruky podobné derivátom Štandardizované záruky Jednorazové záruky Sekuritizácia Definícia Kritériá, podľa ktorých sa uznáva predaj Zaznamenávanie tokov Ostatné aspekty Penzijné záväzky Paušálne platby Verejno-súkromné partnerstvá Rozsah verejno-súkromných partnerstiev Ekonomické vlastníctvo a alokácia aktíva Účtovné problémy Transakcie s medzinárodnými a nadnárodnými organizáciami Rozvojová pomoc VEREJNÝ SEKTOR Kontrola verejného sektora Centrálne banky Verejné kvázikorporácie Účelovo zriadené jednotky a nerezidentské jednotky Spoločné podniky KAPITOLA 21 VZŤAHY MEDZI PODNIKOVÝMI ÚČTAMI A NÁRODNÝMI ÚČTAMI A MERANIE ČINNOSTI PODNIKOV NIEKTORÉ ŠPECIFICKÉ PRAVIDLÁ A METÓDY PODNIKOVÉHO ÚČTOVNÍCTVA Čas zaznamenania Účtovanie na základe podvojných/poštvorných zápisov Oceňovanie Výkaz ziskov a strát a súvaha NÁRODNÉ ÚČTY A PODNIKOVÉ ÚČTY: PRAKTICKÉ OTÁZKY PREVOD PODNIKOVÝCH ÚČTOV NA NÁRODNÉ ÚČTY: PRÍKLAD NEFINANČNÝCH PODNIKOV Koncepčné úpravy Úpravy na dosiahnutie súladu s účtami ostatných sektorov Príklady úprav na zabezpečenie úplnosti ŠPECIFICKÉ OTÁZKY Zisky/straty z držby Globalizácia Fúzie a akvizície KAPITOLA 22 SATELITNÉ ÚČTY ÚVOD Funkčné klasifikácie HLAVNÉ VLASTNOSTI SATELITNÝCH ÚČTOV Funkčné satelitné účty Špeciálne sektorové účty Zahrnutie nepeňažných údajov Ďalšie podrobnosti a doplňujúce pojmy Rôzne základné pojmy Používanie modelovania a zahrnutie experimentálnych výsledkov Vytváranie a zostavovanie satelitných účtov DEVÄŤ ŠPECIFICKÝCH SATELITNÝCH ÚČTOV Poľnohospodárske účty Environmentálne účty Účty zdravotníctva Účty produkcie domácností Účty práce a SAM Účty produktivity a rastu Účty výskumu a vývoja Účty sociálnej ochrany Satelitné účty cestovného ruchu KAPITOLA 23 KLASIFIKÁCIE ÚVOD KLASIFIKÁCIA INŠTITUCIONÁLNYCH SEKTOROV (S) KLASIFIKÁCIA TRANSAKCIÍ A OSTATNÝCH TOKOV Transakcie s produktmi (P) Transakcie s neprodukovanými nefinančnými aktívami (kódy NP) Rozdeľovacie transakcie (D) Bežné transfery v hotovosti a v naturáliách (D.5 – D.8) Transakcie s finančnými aktívami a pasívami (F) Ostatné zmeny v aktívach (K) KLASIFIKÁCIA BILANČNÝCH POLOŽIEK A ČISTÉHO MAJETKU (B) KLASIFIKÁCIA POLOŽIEK SÚVAHY (L) KLASIFIKÁCIA AKTÍV (A) Nefinančné aktíva (AN) Finančné aktíva (AF) KLASIFIKÁCIA DOPLNKOVÝCH POLOŽIEK Klasifikované úvery Kapitálové služby Tabuľka dôchodkov Predmety dlhodobej spotreby Priame zahraničné investície Podmienené pozície Obeživo a vklady Klasifikácia dlhových cenných papierov podľa zostávajúcej splatnosti Kótované a nekótované dlhové cenné papiere Dlhodobé pôžičky so zostávajúcou splatnosťou menej ako jeden rok a dlhodobé pôžičky zaistené hypotékou Kótované a nekótované investičné akcie Nedoplatky úrokov a splátok Osobné a celkové remitencie ZOSKUPOVANIE A KÓDOVANIE ODVETVÍ (A) A PRODUKTOV (P) KLASIFIKÁCIA VÝDAVKOV VEREJNEJ SPRÁVY PODĽA FUNKCIE (COFOG) KLASIFIKÁCIA INDIVIDUÁLNEJ SPOTREBY PODĽA ÚČELU (COICOP) KLASIFIKÁCIA VÝDAVKOV NEZISKOVÝCH INŠTITÚCIÍ SLÚŽIACICH DOMÁCNOSTIAM PODĽA ÚČELU (COPNI) KLASIFIKÁCIA VÝDAVKOV VÝROBCOV PODĽA ÚČELU (COPP) KAPITOLA 24 ÚČTY Tabuľka 24.1 Účet 0: Účet výrobkov a služieb Tabuľka 24.2 Úplná postupnosť účtov za celú ekonomiku Tabuľka 24.3 Úplná postupnosť účtov pre nefinančné korporácie Tabuľka 24.4 Úplná postupnosť účtov pre finančné korporácie Tabuľka 24.5 Úplná postupnosť účtov pre verejnú správu Tabuľka 24.6 Úplná postupnosť účtov pre domácnosti Tabuľka 24.7 Úplná postupnosť účtov pre neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam









KAPITOLA 1

VŠEOBECNÉ CHARAKTERISTIKY A ZÁKLADNÉ PRINCÍPY

VŠEOBECNÉ CHARAKTERISTIKY

1.01. Európsky systém účtov (ďalej len „ESA 2010“ alebo „ESA“) je medzinárodne kompatibilný účtovný rámec pre systematické a podrobné opísanie národnej ekonomiky (t. j. regiónu, krajiny alebo skupiny krajín), jeho súčastí a jeho vzťahov s ostatnými národnými ekonomikami.

1.02. Predchodca ESA 2010, Európsky systém účtov 1995 (ESA 95), bol uverejnený v roku 1996 ( 16 ). Prvých trinásť kapitol metodiky ESA 2010, ako je uvedená v prílohe, má rovnakú štruktúru ako ESA 95, ale ďalej bolo pridaných jedenásť nových kapitol, v ktorých sa spracúvajú aspekty systému odzrkadľujúce vývoj v meraní moderných ekonomík alebo v používaní ESA 95 v Európskej únii (ďalej len „EÚ“).

1.03. Štruktúra tejto príručky je nasledujúca: Kapitola 1 sa týka základných charakteristík systému z hľadiska koncepcií, stanovuje princípy ESA a opisuje základné štatistické jednotky a ich zoskupenia. Poskytuje prehľad postupnosti účtov a stručný opis kľúčových agregátov, úlohu tabuliek dodávok a použitia a systém input-output tabuliek. V kapitole 2 sú opísané inštitucionálne jednotky, ktoré sa používajú na meranie ekonomiky, a ako sú tieto jednotky na účely analýzy zaradené do sektorov a iných zoskupení. V kapitole 3 sú opísané všetky transakcie v systéme súvisiace s produktmi (výrobkami a službami), ako aj neprodukovanými aktívami. V kapitole 4 sú opísané všetky transakcie v ekonomike, ktorými sa rozdeľuje a prerozdeľuje dôchodok a majetok v ekonomike. V kapitole 5 sú opísané finančné transakcie v ekonomike. V kapitole 6 sú opísané možné zmeny hodnoty aktív spôsobených neekonomickými javmi alebo zmenami cien. V kapitole 7 sa opisuje súvaha a schéma klasifikácie aktív a pasív. V kapitole 8 sa stanovuje postupnosť účtov a bilančné položky súvisiace s každým účtom. V kapitole 9 sa opisujú tabuľky dodávok a použitia a ich úloha pri zosúlaďovaní meraní dôchodkov, produkcie a výdavkov v ekonomike. V tejto kapitole sa takisto opisujú input-output tabuľky, ktoré možno odvodiť z tabuliek dodávok a použitia. V kapitole 10 sa opisuje koncepčný základ pre cenové a objemové merania súvisiace s nominálnymi hodnotami uvádzanými na účtoch. V kapitole 11 sú opísané merania obyvateľstva a trhu práce, ktoré sa môžu v ekonomických analýzach použiť spolu s mierami národných účtov. V kapitole 12 sú stručne opísané štvrťročné národné účty a ich hlavné odlišnosti od ročných účtov.

1.04. V kapitole 13 sú opísané účely, pojmy a problémy pri zostavovaní súboru regionálnych účtov. Kapitola 14 sa zaoberá meraním finančných služieb, ktoré poskytujú finanční sprostredkovatelia a ktoré sú financované cez čisté úrokové príjmy, a zohľadňuje dlhoročný výskum a vývoj členských štátov s cieľom získať meradlo, ktoré je spoľahlivé a zosúladené vo všetkých členských štátoch. Kapitola 15 o zmluvách, lízingoch a licenciách je potrebná na opis oblasti s rastúcou dôležitosťou v národných účtoch. Kapitoly 16 a 17 o poistení, sociálnom poistení a starobných dôchodkoch opisujú spôsob, ako sa zaobchádza s týmito schémami v národných účtoch, keďže otázky prerozdeľovania sú čoraz dôležitejšie z dôvodu starnutia populácie. Kapitola 18 sa týka účtov zahraničia, ktoré sú národnými účtami ekvivalentnými účtom systému merania platobnej bilancie. Kapitola 19 o európskych účtoch je takisto nová a zaoberá sa aspektmi národných účtov, kde európske inštitucionálne a obchodné opatrenia vyvolávajú otázky, ktoré si vyžadujú zosúladený prístup. V kapitole 20 sa opisujú účty v sektore verejnej správy, ktorý je oblasťou osobitného záujmu, keďže otázky fiškálnej obozretnosti členských štátov sú naďalej rozhodujúce pri uskutočňovaní hospodárskej politiky v EÚ. V kapitole 21 sa opisujú prepojenia medzi podnikateľskými a národnými účtami, čo je oblasť, ktorá je predmetom rastúceho záujmu, keďže vo všetkých krajinách sa zvyšuje podiel nadnárodných korporácií na hrubom domácom produkte (HDP). V kapitole 22 sa opisuje vzťah satelitných účtov s hlavnými národnými účtami. Kapitoly 23 a 24 sú na referenčné účely: v kapitole 23 sú uvedené klasifikácie pre sektory, činnosti a produkty používané v ESA 2010 a v kapitole 24 sa uvádza úplná postupnosť účtov pre každý sektor.

1.05. Štruktúra ESA 2010 je konzistentná s celosvetovými usmerneniami o národnom účtovníctve stanovenými v systéme národných účtov 2008 (System of National Accounts – SNA 2008) okrem určitých rozdielov v prezentácii a vysokého stupňa presnosti niektorých pojmov ESA 2010, ktoré sa používajú na určité účely EÚ. Zodpovednosť za vypracovanie týchto usmernení niesli spoločne Organizácia Spojených národov (OSN), Medzinárodný menový fond (MMF), Štatistický úrad Európskej únie (Eurostat), Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) a Svetová banka. ESA 2010 je zameraný na podmienky a potreby údajov v Únii. Podobne ako SNA 2008, ESA 2010 je v súlade s pojmami a klasifikáciami používanými v mnohých iných sociálnych a ekonomických štatistikách (napríklad štatistikách zamestnanosti, štatistikách priemyselnej výroby a štatistikách zahraničného obchodu). ESA 2010 preto slúži ako ústredný referenčný rámec pre sociálne a hospodárske štatistiky EÚ a jej členských štátov.

1.06. Rámec ESA pozostáva z dvoch hlavných súborov tabuliek: a) účtov inštitucionálneho sektora; b) systému input-output tabuliek a odvetvových účtov.

1.07. Sektorové účty poskytujú podľa inštitucionálnych sektorov systematický opis rôznych stupňov ekonomického procesu, ako je produkcia, tvorba dôchodkov, rozdeľovanie dôchodkov, prerozdeľovanie dôchodkov, použitie dôchodkov a finančná a nefinančná akumulácia. Sektorové účty zahŕňajú aj súvahy s cieľom poskytnúť opis stavov aktív, pasív a čistého majetku na začiatku a na konci účtovného obdobia.

1.08. Systém input-output tabuliek prostredníctvom tabuliek dodávok a použitia podrobnejšie opisuje výrobný proces (štruktúru nákladov, vytváraný dôchodok a zamestnanosť) a toky výrobkov a služieb (produkciu, dovoz, vývoz, konečnú spotrebu, medzispotrebu a tvorbu kapitálu podľa skupín produktov). V tomto systéme sú zohľadnené dva dôležité účtovné vzťahy: súčet dôchodkov, ktoré sa vytvorili v odvetví, sa rovná pridanej hodnote vytvorenej v danom odvetví a ponuka sa rovná dopytu pri akomkoľvek produkte alebo zoskupení produktov.

1.09. ESA 2010 zahŕňa aj pojmy obyvateľstvo a zamestnanosť. Takéto pojmy sú relevantné pre sektorové účty, odvetvové účty a tabuľky dodávok a použitia.

1.10. ESA 2010 sa neobmedzuje na ročné národné účtovníctvo, ale uplatňuje sa takisto na štvrťročné účty a účty kratšieho alebo dlhšieho obdobia. Uplatňuje sa tiež na regionálne účty.

1.11. ESA 2010 existuje popri SNA 2008 z dôvodu použitia národných účtovných opatrení v EÚ. Členské štáty sú zodpovedné za vypracúvanie a prezentáciu vlastných národných účtov opisujúcich ekonomickú situáciu v ich krajinách. Členské štáty takisto zostavujú súbory účtov, ktoré sa predkladajú Komisii (Eurostatu) ako súčasť programu povinného zasielania údajov na účely kľúčovej sociálnej, hospodárskej a fiškálnej politiky v Únii. Tieto účely zahŕňajú určenie peňažných príspevkov členských štátov do rozpočtu EÚ prostredníctvom „štvrtého zdroja“, pomoc regiónom EÚ prostredníctvom programu štrukturálnych fondov a dohľad nad ekonomickou výkonnosťou členských štátov v rámci postupu pri nadmernom deficite a Paktu stability a rastu.

1.12. Na to, aby boli odvody a prijaté platby rozdelené podľa opatrení zostavených a prezentovaných prísne konzistentným spôsobom, musia byť ekonomické štatistiky používané na tieto účely zostavené podľa rovnakých pojmov a pravidiel. ESA 2010 je nariadenie, ktorým sa stanovujú pravidlá, definície a klasifikácie, ktoré sa majú uplatňovať pri zostavovaní národných účtov v členských štátoch, ktoré majú byť súčasťou programu prenosu údajov, ako je stanovené v prílohe B k tomuto nariadeniu.

1.13. Vzhľadom na veľmi veľké peňažné sumy v príspevkovom a dávkovom systéme v EÚ je nutné, aby sa systém merania uplatňoval zhodne v každom členskom štáte. Za takýchto okolností je dôležité, aby sa prijal opatrný prístup k odhadom, ktoré sa nemôžu priamo pozorovať na trhu, a zabránilo sa použitiu postupov na základe modelov na odhad hodnôt v národných účtoch.

1.14. Pojmy ESA 2010 sú v niektorých prípadoch špecifickejšie a presnejšie ako pojmy v SNA 2008, aby sa zabezpečila čo najväčšia zhoda medzi tými opatreniami členských štátov, ktoré vychádzajú z národných účtov. Výsledkom naliehavej požiadavky na spoľahlivé konzistentné odhady je identifikácia základného súboru národných účtov v EÚ. Tam, kde nie je úroveň konzistentnosti medzi členskými štátmi dostatočná, tieto odhady sú spravidla zahrnuté v tzv. vedľajších účtoch, ktoré obsahujú doplnkové tabuľky a satelitné účty.

1.15. Jedným z príkladov, keď sa považovalo za potrebné byť opatrný pri vypracúvaní ESA 2010, je oblasť penzijných záväzkov. Hoci je potreba ich merania na účely podpory ekonomických analýz veľká, kritická požiadavka na vytvorenie účtov v EÚ, ktoré by boli konzistentné v čase a priestore, zaväzovala na opatrný prístup.

Globalizácia

1.16. Čoraz globálnejší charakter ekonomickej činnosti viedol k zvýšeniu medzinárodného obchodu vo všetkých jeho formách a pribudli ďalšie výzvy pre krajiny v oblasti zaznamenávania svojich domácich ekonomík v národných účtoch. Globalizácia je dynamický a mnohorozmerný proces, pri ktorom sa národné zdroje stávajú viac medzinárodne mobilné, zatiaľ čo sa národné ekonomiky dostávajú do čoraz väčšej vzájomnej závislosti. Charakteristickou črtou globalizácie, ktorá potenciálne spôsobuje najviac problémov v meraní národných účtov, je zvyšujúci sa podiel medzinárodných transakcií vykonaných nadnárodnými spoločnosťami, keď sa cezhraničné transakcie uskutočňujú medzi materskými, dcérskymi spoločnosťami a pobočkami. Existujú však aj ďalšie výzvy a úplnejší zoznam otázok súvisiacich s údajmi je nasledujúci: 1. transferové oceňovanie medzi pridruženými korporáciami (oceňovanie dovozu a vývozu); 2. nárast poplatkov na spracovanie, ak sa s výrobkami obchoduje cez medzinárodné hranice bez zmeny vlastníctva (tovar na spracovanie) a merchanting; 3. medzinárodné obchodovanie korporácií a domácností cez internet; 4. celosvetové obchodovanie a využívanie aktív duševného vlastníctva; 5. pracovníci pracujúci v zahraničí, ktorí prevádzajú významné sumy rodine na domácom území (remitencie ako časť osobných prevodov); 6. nadnárodné korporácie, ktoré si organizujú svoju obchodnú činnosť cez národné hranice, aby maximalizovali efektivitu výroby a minimalizovali celkové daňové zaťaženie. To môže byť dôvodom pre umelé usporiadanie korporácií, ktoré nemusí odzrkadľovať ekonomickú realitu; 7. používanie zahraničných (off-shore) finančných štruktúr (podniky na osobitný účel a iné formy) na zabezpečenie financovania globálnych činností; 8. opätovný vývoz výrobkov a preprava výrobkov medzi členskými štátmi v EÚ po ich vstupe do Únie (kvázipreprava); 9. zvyšovanie počtu vzťahov vyplývajúcich z priamych zahraničných investícií a potreba identifikovať a alokovať toky priamych investícií.

1.17. Zachytenie a presné meranie cezhraničných tokov je z dôvodu všetkých týchto čoraz bežnejších aspektov globalizácie rastúcou výzvou pre národných štatistikov. Napriek komplexným a spoľahlivým systémom zberu a merania položiek v sektore zahraničia (a teda aj v medzinárodných účtoch platobnej bilancie) sa globalizáciou zvýši potreba dodatočného úsilia na udržanie kvality národných účtov pre všetky ekonomiky a zoskupenia ekonomík.

POUŽITIE ESA 2010

Rámec pre analýzu a politiku

1.18. Systém ESA možno použiť na analýzu a hodnotenie: a) štruktúry celej ekonomiky. Príklady použitých typov meraní sú: 1. pridaná hodnota a zamestnanosť podľa odvetví; 2. pridaná hodnota a zamestnanosť podľa regiónov; 3. rozdelenie dôchodkov podľa sektorov; 4. dovoz a vývoz podľa skupín produktov; 5. výdavky na konečnú spotrebu podľa účelu a skupín produktov; 6. tvorba fixného kapitálu a stav fixného kapitálu podľa odvetví; 7. štruktúra stavov a tokov finančných aktív podľa typu aktív a podľa sektorov; b) špecifické časti alebo aspekty ekonomiky, napríklad: 1. bankovníctvo a financie v národnej ekonomike; 2. úloha verejnej správy a jej finančná pozícia; 3. ekonomika konkrétneho regiónu (v porovnaní s ekonomikou krajiny ako celku); 4. úspory domácností a úroveň zadlženia; c) vývoj ekonomiky v čase, napríklad: 1. analýza tempa rastu HDP; 2. analýza inflácie; 3. analýza sezónnosti vo výdavkoch domácností na základe štvrťročných účtov; 4. analýza meniaceho sa významu jednotlivých typov finančných nástrojov v čase, napríklad zvýšený význam finančných derivátov; 5. porovnanie odvetvových štruktúr národnej ekonomiky počas dlhšieho časového obdobia; d) vzťah danej ekonomiky k ostatným ekonomikám, napríklad: 1. porovnanie úloh a veľkosti verejnej správy v členských štátoch EÚ; 2. analýza vzájomnej závislosti medzi ekonomikami EÚ zohľadňujúca členské štáty a ich regióny; 3. analýza štruktúry a miesta určenia vývozu EÚ; 4. porovnanie tempa rastu HDP alebo disponibilných dôchodkov na osobu v EÚ a v iných vyspelých ekonomikách.

1.19. Údaje zo systému ESA majú pre EÚ a jej členské štáty podstatnú úlohu pri formulovaní a monitorovaní ich sociálnej a hospodárskej politiky. Príklady použitia systému ESA sú: a) monitorovanie a usmerňovanie tvorby makroekonomickej a menovej politiky eurozóny a vymedzenie kritérií konvergencie hospodárskej a menovej únie (HMÚ) v zmysle údajov národných účtov (napríklad tempo rastu HDP); b) vymedzenie kritérií postupu pri nadmernom deficite: meranie deficitu verejných financií a verejného dlhu; c) poskytovanie finančnej podpory regiónom EÚ: na rozdeľovanie výdavkov fondov medzi regióny sa používa štatistika regionálnych účtov; d) určenie vlastných zdrojov rozpočtu EÚ. Tieto zdroje závisia od údajov národných účtov tromi spôsobmi: 1. celkové zdroje EÚ sa určujú ako percentuálny podiel na súčte hrubých národných dôchodkov (HND) členských štátov; 2. tretím vlastným zdrojom EÚ je vlastný zdroj založený na DPH. Príspevky členských štátov na tento zdroj sú do značnej miery ovplyvnené údajmi národných účtov, pretože tieto sa používajú na výpočet priemernej sadzby DPH; 3. relatívna veľkosť príspevkov členských štátov do štvrtého vlastného zdroja EÚ je založená na odhadoch ich hrubého národného dôchodku. Tieto odhady sú základom väčšiny platieb členských štátov.

Charakteristika pojmov ESA 2010

1.20. Na dosiahnutie rovnováhy medzi potrebami údajov a možnosťami získavania údajov majú pojmy v ESA 2010 niekoľko dôležitých charakteristických znakov, a to, že účty sú: a) medzinárodne porovnateľné; b) harmonizované s inými sociálnymi a ekonomickými štatistickými systémami; c) konzistentné; d) operatívne, t. j. v praxi merateľné; e) odlišné od väčšiny administratívnych pojmov; f) osvedčené a dlhodobo ustálené; g) zamerané na opis ekonomického procesu v peňažných a bežne pozorovateľných jednotkách; h) schopné uplatnenia v rôznych situáciách a na rôzne účely.

1.21. Pojmy ESA 2010 sú medzinárodne porovnateľné, pretože: a) pojmy ESA 2010 sú konzistentné s pojmami uvedenými v celosvetových usmerneniach o národnom účtovníctve, t. j. SNA 2008; b) ESA 2010 je pre členské štáty štandardom pri predkladaní údajov národných účtov všetkým medzinárodným organizáciám; c) medzinárodná porovnateľnosť pojmov je kľúčová pri porovnávaní štatistík rôznych krajín.

1.22. Pojmy ESA 2010 sú harmonizované s pojmami v iných sociálnych a ekonomických štatistikách, pretože ESA 2010 využíva pojmy a klasifikácie [napríklad Štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskej únii NACE Rev. 2 ( 17 )], ktoré sa používajú na iné sociálne a ekonomické štatistiky členských štátov, napríklad štatistiky priemyselnej výroby, štatistiky zahraničného obchodu a štatistiky zamestnanosti; rozdiely v pojmoch boli minimalizované. Navyše pojmy a klasifikácie v ESA 2010 sú harmonizované s pojmami a klasifikáciami Organizácie Spojených národov. Táto harmonizácia so sociálnymi a ekonomickými štatistikami napomáha prepojenie a porovnávanie príslušných čísel tak, aby bolo možné zabezpečiť kvalitu údajov národných účtov. Okrem toho informácie obsiahnuté v týchto osobitných štatistikách môžu byť lepšie prepojené na všeobecné štatistiky národnej ekonomiky.

1.23. Spoločné pojmy používané v celom národnom účtovnom rámci a iných sociálnych a ekonomických štatistických systémoch umožňujú odvodzovať konzistentné merania. Napríklad takto možno vypočítať nasledujúce pomery: a) údaje o produktivite, ako je pridaná hodnota na odpracovanú hodinu (tieto údaje si vyžadujú konzistentnosť medzi pojmami pridaná hodnota a odpracované hodiny); b) národný disponibilný dôchodok na osobu (tento pomer si vyžaduje konzistentnosť medzi pojmami národný disponibilný dôchodok a meranie obyvateľstva); c) tvorba fixného kapitálu ako percento stavu fixného kapitálu (tento pomer si vyžaduje konzistentnosť medzi definíciami týchto tokov a stavov); d) deficit verejných financií a verejný dlh ako percentá hrubého domáceho produktu (tieto údaje si vyžadujú konzistentnosť medzi pojmami deficit verejných financií, verejný dlh a hrubý domáci produkt). Vnútorná konzistentnosť pojmov umožňuje odvodenie odhadov z rezídua (zvyšku), napríklad úspory možno odhadnúť ako rozdiel medzi disponibilným dôchodkom a výdavkami na konečnú spotrebu.

1.24. Pojmy v ESA 2010 sa uplatňujú so zreteľom na zber údajov a meranie. Operatívny charakter sa ukazuje niekoľkými spôsobmi v usmernení k tvorbe účtov: a) činnosti alebo položky sa opisujú iba vtedy, ak sú významné z hľadiska veľkosti. Napríklad produkcia výrobkov vo vlastnej réžii domácnosťami, ako napríklad tkanie látok a výroba keramických výrobkov, sa nezaznamenáva ako produkcia, pretože takáto produkcia nie je v krajinách EÚ významná; b) niektoré pojmy sú sprevádzané usmernením o spôsobe ich odhadu. Napríklad pri definovaní spotreby fixného kapitálu sa odkazuje na rovnomerné (lineárne) odpisovanie. Pri odhade stavu fixného kapitálu sa v prípade chýbajúcich priamych informácií o stave fixných aktív má uplatniť metóda permanentnej inventarizácie. Ďalším príkladom je ocenenie produkcie vo vlastnej réžii: táto produkcia je v zásade oceňovaná základnými cenami, ale ak je to potrebné, môže byť oceňovanie základnými cenami upravené pripočítaním rôznych relevantných nákladov; c) prijali sa niektoré konvencie. Napríklad kolektívne služby poskytované verejnou správou sa klasifikujú ako výdavky na konečnú spotrebu.

1.25. Priamy zber údajov potrebných pre národné účty však nemusí byť jednoduchý, keďže základné pojmy sa zvyčajne rozchádzajú s pojmami, ktoré tvoria základ administratívnych zdrojov údajov. Príkladom administratívnych zdrojov sú podnikateľské účty, záznamy rôznych typov daní (DPH, daň z príjmu fyzických osôb, dovozné poplatky atď.), údaje o sociálnom zabezpečení a údaje od dozorných rád v bankovníctve a poisťovníctve. Tieto administratívne údaje slúžia ako vstupy pre zostavovanie národných účtov. Vo všeobecnosti sú prispôsobené tak, aby boli v súlade s ESA. Pojmy v ESA sa zvyčajne odlišujú od ich administratívnych náprotivkov v tom, že: a) administratívne pojmy sa v jednotlivých krajinách odlišujú. Následkom toho nemožno dosiahnuť medzinárodnú porovnateľnosť prostredníctvom administratívnych pojmov; b) administratívne pojmy sa menia v čase. Následkom toho nemožno dosiahnuť porovnateľnosť prostredníctvom administratívnych pojmov; c) pojmy tvoriace základ administratívnych zdrojov údajov zvyčajne nie sú v súlade s rozličnými administratívnymi systémami. Spájanie a porovnávanie údajov, ktoré je kľúčové pre zostavovanie údajov národných účtov, je však možné iba s konzistentným súborom pojmov; d) administratívne pojmy nie sú spravidla optimálne pre ekonomické analýzy a hodnotenie hospodárskej politiky.

1.26. Napriek tomu však administratívne zdroje údajov celkom uspokojivo spĺňajú potreby národných účtov a iných štatistík, pretože: a) pojmy a klasifikácie pôvodne vytvorené na štatistické účely sú takisto prijaté na administratívne účely, napríklad klasifikácia výdavkov verejnej správy podľa typu; b) administratívne zdroje údajov výslovne zohľadňujú potreby štatistiky na (samostatné) údaje; platí to napríklad pre systém Intrastat, ktorý poskytuje informácie o dodávkach výrobkov medzi členskými štátmi.

1.27. Hlavné pojmy ESA sú osvedčené a dlhodobo ustálené, pretože: a) už mnoho rokov sú schválené ako medzinárodný štandard; b) v niekoľkých po sebe nasledujúcich medzinárodných metodikách k národnému účtovníctvu sa mení veľmi málo základných pojmov. Táto koncepčná kontinuita znižuje potrebu prepočítavať časové rady. Navyše znižuje zraniteľnosť pojmov voči národnému a medzinárodnému politickému tlaku. Z týchto dôvodov údaje z národných účtov dokázateľne slúžia ako objektívna databáza pre hospodársku politiku a analýzy.

1.28. Pojmy v ESA 2010 sú zamerané na opis ekonomických procesov v peňažných a bežne pozorovateľných jednotkách. Stavy a toky, ktoré nie sú bežne pozorovateľné v peňažných jednotkách alebo ktoré nemajú jasný peňažný ekvivalent, sa v ESA nezaznamenávajú. Tento princíp sa dôkladne neuplatňoval, pretože treba brať do úvahy aj požiadavku konzistentnosti a potrieb používateľov. Napríklad konzistentnosť si vyžaduje, aby sa hodnota kolektívnych služieb poskytovaných verejnou správou zaznamenávala ako produkcia, pretože vyplácanie odmien zamestnancov a nákup všetkých druhov výrobkov a služieb verejnou správou sú bežne pozorovateľné v peňažných jednotkách. Okrem toho na účely ekonomickej analýzy a politiky sa opisom kolektívnych služieb verejnej správy vo vzťahu k zvyšku národnej ekonomiky zvyšuje užitočnosť národných účtov ako celku.

1.29. Rozsah pojmov v ESA môže byť ilustrovaný na niektorých dôležitých hraničných prípadoch. Do vymedzenia rozsahu produkcie ESA (pozri odseky 3.07 až 3.09) spadajú nasledujúce prípady: a) produkcia individuálnych a kolektívnych služieb verejnou správou; b) produkcia služieb bývania vo vlastnej réžii realizovaná vlastníkmi-užívateľmi; c) produkcia výrobkov na vlastnú konečnú spotrebu, napríklad poľnohospodárskych výrobkov; d) výstavba vo vlastnej réžii vrátane výstavby vykonávanej domácnosťami; e) produkcia služieb realizovaná plateným personálom domácností; f) chov rýb na rybích farmách; g) produkcia zakázaná podľa právnych predpisov, pokiaľ všetky jednotky zahrnuté do transakcie do nej vstupujú dobrovoľne; h) produkcia, z ktorej sa daňovým orgánom nepriznávajú celé príjmy, napríklad tajná výroba textílií.

1.30. Do vymedzenia rozsahu produkcie nespadajú nasledujúce prípady a nezaznamenávajú sa v ESA: a) domáce a osobné služby produkované a spotrebúvané v tej istej domácnosti, napríklad upratovanie, príprava jedál alebo starostlivosť o chorých alebo starých ľudí; b) dobrovoľné služby, ktoré nevedú k produkcii výrobkov, napríklad starostlivosť o ľudí a upratovanie bez odplaty; c) prirodzené množenie rýb na otvorenom mori.

1.31. ESA zaznamenáva všetky výstupy vyplývajúce z produkcie v rámci vymedzenia rozsahu produkcie. Produkcia pomocných činností sa však nezaznamenáva. Všetky vstupy spotrebované pri pomocnej činnosti sa považujú za vstupy činnosti, ktorú podporujú. Ak je podnik, ktorý vykonáva iba pomocné činnosti, štatisticky pozorovateľný, keďže samostatné účty pre produkciu, ktorú vykonáva, sú bežne dostupné, alebo ak sa nachádza v geograficky odlišnej lokalite ako podnik, pre ktorý vykonáva činnosti, musí sa zaznamenávať ako samostatná jednotka a zadeliť do odvetvovej klasifikácie v národných a regionálnych účtoch, ktorá zodpovedá jeho hlavnej činnosti. V prípade, ak vhodné základné údaje nie sú dostupné, produkcia pomocnej činnosti sa môže odhadnúť podľa súčtu nákladov.

1.32. Ak sa činnosti považujú za produkciu a ich výstup sa zaznamenáva, potom sa takisto zaznamenáva aj s nimi spätý dôchodok, zamestnanosť, konečná spotreba atď. Napríklad keďže produkcia služieb bývania vo vlastnej réžii realizovaná vlastníkmi-užívateľmi sa zaznamenáva ako produkcia, zaznamenáva sa aj dôchodok a výdavky na konečnú spotrebu, ktoré týmto vlastníkom-užívateľom takto vznikajú. Keďže podľa definície pri produkcii služieb obytných jednotiek obývaných vlastníkmi nedochádza k vstupu práce, žiadna zamestnanosť sa nezaznamenáva. Takto sa udržiava konzistentnosť so systémom štatistiky práce, kde sa pre vlastníctvo obytných jednotiek nezaznamenáva žiadna zamestnanosť. Opačný prípad nastane, keď sa činnosti nezaznamenávajú ako produkcia: domáce služby produkované a spotrebúvané v rámci tej istej domácnosti nevytvárajú dôchodok a výdavky na konečnú spotrebu a nesúvisí s nimi žiadna zamestnanosť.

1.33. ESA takisto stanovuje konvencie týkajúce sa: a) ocenenia produkcie verejnej správy; b) ocenenia produkcie poisťovacích služieb a nepriamo meraných služieb finančného sprostredkovania; c) zaznamenávania kolektívnych služieb poskytovaných verejnou správou ako výdavkov na konečnú spotrebu, a nie ako medzispotreby.

Klasifikácia podľa sektorov

1.34. Sektorové účty sa vytvárajú zaraďovaním jednotiek do sektorov, čo umožňuje vykazovať transakcie a bilančné položky účtov podľa sektorov. Vykazovanie podľa sektorov odhaľuje na účely hospodárskej a fiškálnej politiky mnohé kľúčové miery. Hlavnými sektormi sú domácnosti, verejná správa, korporácie (finančné a nefinančné), neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam (NZISD) a zahraničie. Rozlíšenie medzi trhovou a netrhovou činnosťou je dôležité. Subjekt kontrolovaný verejnou správou, ktorý je preukázateľne trhovou korporáciou, sa zaraďuje do sektora korporácií, mimo sektora verejnej správy. Úroveň deficitu a dlhu korporácie nebude preto súčasťou deficitu a dlhu verejnej správy.

1.35. Je dôležité, aby boli stanovené jasné a spoľahlivé kritériá na zaradenie subjektov do sektorov. Verejný sektor sa skladá zo všetkých inštitucionálnych jednotiek, ktoré sú rezidentmi v danom hospodárstve a ktoré sú kontrolované vládou. Súkromný sektor sa skladá zo všetkých ostatných rezidentských jednotiek. Tabuľka 1.1 stanovuje kritériá, ktoré sa používajú na rozlíšenie medzi verejným a súkromným sektorom a v rámci verejného sektora medzi sektorom verejnej správy a sektorom verejných korporácií a v rámci súkromného sektora medzi sektorom NZISD a sektorom súkromných korporácií.



Tabuľka 1.1 Kritériá Kontrola verejnou správou (verejný sektor) Súkromná kontrola (súkromný sektor) Netrhová produkcia verejná správa NZISD Trhová produkcia verejné korporácie súkromné korporácie

1.36. Kontrola je definovaná ako schopnosť určovať všeobecnú politiku alebo program inštitucionálnej jednotky. Ďalšie podrobnosti týkajúce sa vymedzenia kontroly sú uvedené v odsekoch 2.35 až 2.39.

1.37. Rozlišovanie medzi trhovou a netrhovou činnosťou, a pri subjektoch verejného sektora ich zaradenie do sektora verejnej správy alebo sektora korporácií, sa vykonáva podľa nasledujúceho pravidla: Činnosť sa považuje za trhovú vtedy, keď sa s príslušnými výrobkami a službami obchoduje za týchto podmienok: 1. predajcovia sa snažia dlhodobo maximalizovať svoje zisky voľným predajom výrobkov a služieb na trhu komukoľvek, kto je pripravený zaplatiť požadovanú cenu; 2. kupujúci sa snažia maximalizovať svoj úžitok pri svojich obmedzených zdrojoch tým, že si nakupujú podľa toho, ktoré produkty najlepšie spĺňajú ich potreby pri ponúkanej cene; 3. efektívne trhy existujú tam, kde predávajúci a kupujúci majú prístup na trh a informácie o ňom. Efektívny trh môže fungovať dokonca aj v prípade, ak tieto podmienky nie sú úplne splnené.

1.38. Podrobnosti koncepčného rámca ESA ponúkajú príležitosť na pružnosť: niektoré pojmy nie sú v ESA výslovne uvedené, napriek tomu ich možno z neho ľahko odvodiť. Príkladom je vytvorenie nových sektorov reorganizáciou subsektorov definovaných v ESA.

1.39. Pružnosť takisto existuje prostredníctvom možnosti zaviesť dodatočné kritériá, ktoré nie sú v rozpore s logikou systému. Tieto kritériá môžu napríklad umožniť vytvorenie subsektorových účtov podľa miery zamestnanosti pre produkčné jednotky alebo podľa výšky dôchodkov pre domácnosti. Pre zamestnanosť možno zaviesť subklasifikáciu podľa úrovne vzdelania, veku a pohlavia.

Satelitné účty

1.40. Z dôvodu určitých potrieb špecifických údajov by sa mali vytvoriť samostatné satelitné účty. Napríklad: a) matice sociálneho účtovníctva (Social Accounting Matrices – SAM); b) úloha cestovného ruchu v národnej ekonomike; c) analýza nákladov a financovania zdravotníctva; d) uznanie výskumu a vývoja ako tvorby kapitálu duševného vlastníctva; e) uznanie ľudského kapitálu ako aktíva v národnej ekonomike; f) analýza príjmov a výdavkov domácností na základe mikroorientovaných koncepcií príjmov a výdavkov; g) vzťah medzi životným prostredím a ekonomikou; h) produkcia v rámci domácností; i) analýza zmien blahobytu; j) analýza rozdielov medzi údajmi z národných účtov a podnikateľských účtov a ich vplyv na akciové trhy a burzy; k) odhad daňových príjmov.

1.41. Satelitné účty uspokojujú takéto potreby údajov tým, že: a) poskytnú viac podrobností tam, kde je to nevyhnutné, a naopak, vynechajú nadbytočné detaily; b) rozšíria rozsah pôsobnosti účtovného rámca dodaním nepeňažných informácií napríklad o znečistení a environmentálnych aktívach; c) zmenia niektoré základné pojmy napríklad tým, že rozšíria pojem tvorby kapitálu zahrnutím výdavkov na vzdelávanie.

1.42. Matica sociálneho účtovníctva (SAM) je maticové zobrazenie, ktoré znázorňuje väzby medzi tabuľkami dodávok a použitia a sektorovými účtami. SAM poskytuje dodatočné informácie o úrovni a zložení zamestnanosti prostredníctvom ďalšieho členenia odmien zamestnancov podľa typu zamestnanej osoby. Toto ďalšie členenie sa vzťahuje na použitie pracovnej sily podľa odvetví, ako je znázornené v tabuľkách použitia, ako aj na ponuku pracovnej sily podľa socioekonomických podskupín, ako je znázornené na účte rozdelenia prvotných dôchodkov pre subsektory sektora domácností. Týmto spôsobom sa systematicky znázorňuje ponuka a použitie rôznych kategórií pracovnej sily.

1.43. V satelitných účtoch sú zachované všetky základné pojmy a klasifikácie ústredného rámca ESA 2010. Zmeny pojmov sa zavádzajú iba vtedy, ak je to účelom satelitného účtu. V takýchto prípadoch satelitný účet takisto obsahuje tabuľku znázorňujúcu väzbu medzi hlavnými agregátmi v satelitnom účte a agregátmi v ústrednom rámci. Týmto spôsobom si ústredný rámec zachováva svoju úlohu referenčného rámca a súčasne sa riešia aj špecifickejšie potreby.

1.44. Ústredný rámec vo všeobecnosti nezahŕňa meranie stavov a tokov, ktoré nie sú bežne pozorovateľné v peňažných jednotkách (alebo sú bez jasného peňažného ekvivalentu). Analýza takýchto stavov a tokov sa z dôvodu ich charakteru zvyčajne dobre vykonáva zostavením štatistík v nepeňažnom vyjadrení, napríklad: a) produkcia v rámci domácností môže byť opísaná v hodinách vymedzených na alternatívne využitie; b) vzdelávanie možno opísať podľa typu vzdelávania, počtu žiakov, priemerného počtu rokov vzdelávania pred získaním diplomu atď.; c) vplyvy znečisťovania sa môžu opísať pomocou zmien počtu žijúcich druhov, zdravia stromov v lese, objemov odpadu, množstva oxidu uhoľnatého a radiácie atď.

1.45. Satelitné účty umožňujú prepojiť takéto štatistiky v nepeňažných jednotkách s národnými účtami v ústrednom rámci. Prepojenie je možné vďaka použitiu klasifikácií zavedených v ústrednom rámci pre takéto nepeňažné štatistiky, napríklad klasifikácie podľa typu domácností alebo klasifikácie podľa odvetví. Takýmto spôsobom sa vytvorí konzistentný rozšírený rámec. Tento rámec môže potom slúžiť ako databáza pre analýzu a hodnotenie interakcií medzi premennými v ústrednom rámci a medzi premennými v rozšírenej časti.

1.46. Ústredný rámec a jeho hlavné agregáty neopisujú zmeny blahobytu. Rozšírené účty môžu obsahovať aj imputované peňažné hodnoty, napríklad: a) domácich a osobných služieb produkovaných a spotrebúvaných v rámci tej istej domácnosti; b) zmien vo voľnom čase; c) výhod a nevýhod mestského života; d) nerovností v rozdelení dôchodkov jednotlivcov.

1.47. Rozšírenými účtami sa môže takisto zmeniť klasifikácia konečných výdavkov na neželané nevyhnutné účely (napríklad na obranu) na medzispotrebu, t. j. neprispievajúce k blahobytu. Podobne škody spôsobené povodňami a inými prírodnými katastrofami môžu byť klasifikované ako medzispotreba, t. j. ako zníženie blahobytu (v absolútnom zmysle). Takýmto spôsobom by bolo možné vytvoriť veľmi hrubý a veľmi nedokonalý ukazovateľ zmien blahobytu. Blahobyt má však mnoho rozmerov, z ktorých väčšinu nie je najlepšie vyjadrovať v peňažných kategóriách. Lepším riešením merania blahobytu je preto použiť pre každú veličinu samostatné ukazovatele a merné jednotky. Ukazovateľom by mohla byť napríklad úmrtnosť dojčiat, stredná dĺžka života, miera gramotnosti dospelých a národný dôchodok na obyvateľa. Tieto ukazovatele by mohli byť začlenené do satelitného účtu.

1.48. S cieľom dosiahnuť konzistentný, medzinárodne porovnateľný rámec sa administratívne pojmy v ESA nevyužívajú. Na rozličné národné účely však môže byť získavanie údajov na základe administratívnych pojmov veľmi užitočné. Napríklad pre odhady daňových príjmov sa vyžadujú štatistiky zdaniteľného príjmu. Takéto štatistiky možno realizovať pomocou určitých úprav štatistiky národných účtov.

1.49. Podobný prístup možno zvoliť pri pojmoch používaných v národnej ekonomickej politike napríklad pre: a) pojem inflácie používaný pri zvyšovaní starobných dôchodkov, dávok v nezamestnanosti alebo odmien zamestnancov vo verejnej službe; b) pojmy daní, sociálnych príspevkov, verejného a kolektívneho sektora používaných v diskusiách o optimálnej veľkosti kolektívneho sektora; c) pojem „strategických“ sektorov/odvetví používaný v národnej ekonomickej politike alebo ekonomickej politike EÚ; d) pojem „podnikateľských investícií“ používaný v národnej ekonomickej politike; e) tabuľku znázorňujúcu úplné zaznamenávanie starobných dôchodkov. Satelitné účty alebo doplňujúce tabuľky môžu napĺňať potreby takýchto údajov.

ESA 2010 a SNA 2008

1.50. ESA 2010 vychádza z koncepcie SNA 2008, ktorý poskytuje usmernenia pre národné účtovníctvo pre všetky krajiny sveta. Napriek tomu však medzi ESA 2010 a SNA 2008 existuje niekoľko rozdielov: a) rozdiely v prezentácii: 1. v ESA 2010 sú samostatné kapitoly venované transakciám s produktmi, rozdeľovacím transakciám a finančným transakciám. V SNA 2008 sa, naopak, tieto transakcie opisujú v kapitolách zoradených podľa účtu, napríklad kapitolách venovaných účtu produkcie, účtu prvotného rozdelenia dôchodkov, kapitálovému účtu a účtu zahraničia; 2. ESA 2010 opisuje pojem tak, že poskytuje jeho definíciu a uvedie, čo je zahrnuté a čo je vylúčené. SNA 2008 zvyčajne opisuje pojmy všeobecnejšie a vysvetľuje logiku prijatých konvencií; b) pojmy ESA 2010 sú v niekoľkých prípadoch konkrétnejšie a presnejšie ako pojmy SNA 2008: 1. SNA 2008 neobsahuje špecifické kritériá na rozlišovanie trhovej a netrhovej produkcie a produkcie na vlastnú konečnú spotrebu. Prostredníctvom ESA sa preto zaviedlo podrobnejšie usmernenie s cieľom zaistiť jednotný prístup; 2. v ESA 2010 sa predpokladá, že niekoľko typov domácej výroby výrobkov, ako je tkanie látok a výroba nábytku, nie sú významné v členských štátoch, a preto ich netreba zaznamenávať; 3. ESA 2010 poukazuje na inštitucionálne sústavy v EÚ, ako je systém Intrastat na zaznamenávanie tokov výrobkov v rámci EÚ a príspevkov členských štátov do EÚ; 4. ESA 2010 obsahuje klasifikácie špecifické pre EÚ, napríklad klasifikáciu produktov podľa činností (CPA) ( 18 ) pre produkty a NACE Rev. 2 pre odvetvia (obe sú harmonizované so zodpovedajúcimi klasifikáciami OSN); 5. ESA 2010 obsahuje dodatočnú klasifikáciu pre všetky zahraničné transakcie: tieto sú rozdelené na transakcie medzi rezidentmi EÚ a transakcie s rezidentmi mimo EÚ; 6. ESA 2010 obsahuje iné usporiadanie subsektorov SNA 2008 pre sektor finančných korporácií, tak aby boli splnené potreby európskej menovej únie. ESA 2010 môže byť konkrétnejší než SNA 2008, pretože ESA 2010 sa primárne vzťahuje na členské štáty. Aj z hľadiska potreby údajov v Únii by mal byť ESA konkrétnejší.

ESA 2010 a ESA 95

1.51. ESA 2010 je od ESA 95 odlišný v rozsahu, ako aj pojmoch. Väčšina rozdielov zodpovedá rozdielom medzi SNA 1993 a SNA 2008. Hlavné rozdiely sú: a) uznanie výskumu a vývoja ako tvorby kapitálu, ktorý vedie k tvorbe aktív duševného vlastníctva. Táto zmena sa bude zaznamenávať na satelitnom účte a zahrnie sa do základných účtov, keď bude zrejmá dostatočná spoľahlivosť a harmonizácia meraní medzi členskými štátmi; b) výdavky na zbrojné systémy, ktoré spĺňajú všeobecnú definíciu aktív, sú klasifikované ako tvorba fixného kapitálu namiesto medzispotreby; c) pre trhovú produkciu sa zaviedol analytický pojem kapitálové služby, takže sa môže vytvoriť doplňujúca tabuľka, ktorá ich zobrazí ako zložku pridanej hodnoty; d) rozšírili sa hranice finančných aktív tak, aby zahŕňali širší rozsah zmlúv o finančných derivátoch; e) nové pravidlá na zaznamenávanie nárokov na dôchodok. Do účtov sa zaviedla doplňujúca tabuľka, ktorá umožní zaznamenávanie odhadov všetkých nárokov v sociálnom zabezpečení, bez ohľadu na to, či je, alebo nie je zabezpečené ich financovanie. Táto tabuľka poskytuje všetky informácie, ktoré sú potrebné na komplexnú analýzu, a ukazuje nároky a s nimi súvisiace toky za všetky súkromné a verejné dôchodkové systémy bez ohľadu na zabezpečenie ich financovania vrátane penzijných systémov sociálneho zabezpečenia; f) zovšeobecnilo sa uplatňovanie pravidiel o zmene vlastníctva výrobkov, čo vyústilo do zmien v zaznamenávaní merchantingu a výrobkov zasielaných na spracovanie, a to v zahraničí aj v domácej ekonomike. Výsledkom je, že výrobok zasielaný do zahraničia sa zaznamená v čistom vyjadrení oproti hrubému vyjadreniu v SNA 1993 a ESA 95. Táto zmena má významný vplyv na zaznamenávanie takýchto činností v rámci dodávok a použitia; g) viac usmernenia sa poskytuje v oblasti finančných korporácií vo všeobecnosti a osobitne pri subjektoch založených na osobitné účely (special purpose entities, SPE). Zmenilo sa zaobchádzanie so zahraničnými SPE kontrolovanými verejnou správou, tak aby sa zaistilo vykazovanie ich záväzkov na účtoch verejného sektora; h) objasnil sa režim superdividend vyplácaných verejnými korporáciami, t. j. majú sa považovať za mimoriadne platby a výber z vlastného imania; i) stanovili sa princípy zaobchádzania s verejno-súkromnými partnerstvami a rozšírilo sa zaobchádzanie s reštrukturalizačnými agentúrami; j) objasnili sa transakcie medzi verejnou správou a verejnými korporáciami a s nástrojmi sekuritizácie s cieľom zlepšiť zaznamenávanie položiek, ktoré by významne mohli ovplyvniť verejný dlh; k) objasnilo sa zaobchádzanie so zárukami za pôžičky a zaviedlo sa nové zaznamenávanie štandardizovaných záruk za pôžičky, ako sú napríklad záruky za vývozné úvery alebo záruky za študentské pôžičky. Nové zaznamenávanie značí, že na účtoch by sa malo vykázať finančné aktívum a záväzok v rozsahu pravdepodobne uplatnených záruk.

1.52. Zmeny v ESA 2010 v porovnaní s ESA 95 nie sú obmedzené na koncepčné zmeny. Zásadné rozdiely sú v rozsahu pôsobnosti, v nových kapitolách o satelitných účtoch, účtoch verejného sektora a účtoch zahraničia. Okrem toho boli takisto významne rozšírené kapitoly o štvrťročných účtoch a regionálnych účtoch.

ZÁKLADNÉ PRINCÍPY ESA 2010 AKO SYSTÉMU

1.53. Hlavnými charakteristickými znakmi systému sú: a) štatistické jednotky a ich zoskupenia; b) toky a stavy; c) systém účtov a agregátov; d) systém input-output tabuliek.

Štatistické jednotky a ich zoskupenia

1.54. Systém ESA 2010 používa dva typy jednotiek a dva zodpovedajúce spôsoby ďalšieho členenia ekonomiky, ktoré sú úplne odlišné a slúžia na samostatné analytické účely.

1.55. Prvý účel – opis dôchodkov, výdavkov, finančných tokov a súvahových účtov – sa dosahuje zoskupením inštitucionálnych jednotiek do sektorov na základe ich hlavných funkcií, správania a cieľov.

1.56. Druhý účel – opis procesov produkcie a input-output analýza – sa dosahuje systémom zoskupovania miestnych činnostných jednotiek (local kind-of activity units – miestne KAU) do odvetví na základe typu ich činnosti. Činnosť je charakterizovaná vstupom produktov, výrobným procesom a výstupom produktov.

Inštitucionálne jednotky a sektory

1.57. Inštitucionálne jednotky sú ekonomické subjekty, ktoré sú oprávnené vlastniť výrobky a aktíva, prijímať záväzky a zapájať sa do ekonomických činností a transakcií s inými jednotkami. Na účely systému ESA 2010 sú inštitucionálne jednotky zoskupené do piatich vzájomne sa vylučujúcich domácich inštitucionálnych sektorov: a) nefinančné korporácie; b) finančné korporácie; c) verejná správa; d) domácnosti; e) neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam. Týchto päť sektorov tvorí spolu celkovú domácu ekonomiku. Každý sektor je zároveň rozdelený do subsektorov. Systém ESA 2010 umožňuje vytvoriť kompletný súbor tokových účtov a súvahových účtov, ktoré možno zostaviť za každý sektor a subsektor, ako aj za celú ekonomiku. Nerezidentské jednotky môžu byť s týmito piatimi domácimi sektormi vo vzájomnej interakcii, pričom tieto vzájomné interakcie sa vykazujú medzi piatimi domácimi sektormi a šiestym inštitucionálnym sektorom: sektorom zahraničia.

Miestne KAU a odvetvia

1.58. Keď inštitucionálne jednotky realizujú viac ako jednu činnosť, musia byť rozdelené podľa druhu činnosti. Vytvorenie takejto prezentácie umožňujú miestne KAU. Miestna KAU zoskupuje všetky časti inštitucionálnej jednotky v jej úlohe výrobcu, ktoré sa nachádzajú na jednom mieste alebo blízkych miestach a ktoré prispievajú k výkonu činnosti na (4-miestnej) klasifikačnej úrovni NACE Rev. 2.

1.59. Miestne KAU sú registrované pre každú vedľajšiu činnosť; ak však nie sú dostupné účtovné dokumenty, ktoré sú potrebné na samostatné opísanie takýchto činností, miestna KAU bude zahŕňať niekoľko vedľajších činností. Skupina všetkých miestnych KAU zaoberajúcich sa rovnakým alebo podobným druhom činnosti vytvára odvetvie. Inštitucionálna jednotka obsahuje jednu alebo viac miestnych KAU; miestna KAU patrí iba pod jednu inštitucionálnu jednotku.

1.60. Pre analýzu výrobného procesu sa využíva analytická výrobná jednotka. Táto jednotka je pozorovateľná iba vtedy, ak miestna KAU vyrába jeden druh produktu a nevykonáva žiadnu vedľajšiu činnosť. Takáto jednotka sa označuje ako jednotka homogénnej produkcie. Zoskupenia takýchto jednotiek tvoria homogénne odvetvia.

Rezidentské a nerezidentské jednotky, národná ekonomika a zahraničie

1.61. Národná ekonomika je definovaná v zmysle rezidentských jednotiek. Jednotka je rezidentskou jednotkou krajiny vtedy, keď má centrum hlavného ekonomického záujmu na ekonomickom území tejto krajiny, to znamená, keď sa zapája do ekonomických činností na tomto území dlhší čas (jeden alebo viac rokov). Inštitucionálne sektory uvedené v odseku 1.57 sú skupinami rezidentských inštitucionálnych jednotiek.

1.62. Rezidentské jednotky sa zapájajú do transakcií s nerezidentskými jednotkami (t. j. jednotkami, ktoré sú rezidentmi v iných ekonomikách). Tieto transakcie sú zahraničnými transakciami ekonomiky a zachytávajú sa na účte zahraničia. Takže zahraničie zohráva podobný význam ako inštitucionálny sektor, hoci nerezidentské jednotky sú začlenené iba vtedy, ak sa zúčastňujú na transakciách s rezidentskými inštitucionálnymi jednotkami.

1.63. Fiktívne rezidentské jednotky, v systéme ESA 2010 považované za inštitucionálne jednotky, sú definované ako: a) tie časti nerezidentských jednotiek, ktoré majú centrum hlavného ekonomického záujmu (zvyčajne sa zúčastňujú na ekonomických transakciách počas jedného alebo viacerých rokov) na ekonomickom území krajiny; b) nerezidentské jednotky, ktoré vo vlastnom mene vlastnia pôdu alebo budovy na ekonomickom území krajiny, avšak iba v zmysle transakcií týkajúcich sa tejto pôdy alebo budov.

Toky a stavy

1.64. Zaznamenávajú sa dva základné druhy informácií: toky a stavy. Toky sa vzťahujú na činnosti a dôsledky udalo