02021H2279 — SK — 30.12.2021 — 000.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente





Opravené a doplnené:









▼B

▼C1

ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2021/2279

z 15. decembra 2021

týkajúce sa používania metód environmentálnej stopy na meranie a oznamovanie environmentálnych vlastností produktov a environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu







1. ÚČEL A ROZSAH PÔSOBNOSTI

1.1. Týmto odporúčaním sa podporuje používanie metód environmentálnej stopy v príslušných politikách a schémach týkajúcich sa merania a/alebo oznamovania environmentálnych vlastností všetkých druhov produktov vrátane tovaru aj služieb, a environmentálneho správania organizácií, a to počas ich životného cyklu.

1.2. Toto odporúčanie je určené členským štátom a súkromným a verejným organizáciám, ktoré merajú alebo plánujú merať environmentálne vlastnosti svojich produktov alebo environmentálne správanie svojej organizácie počas životného cyklu, a/alebo ktoré oznamujú, prípadne plánujú oznamovať informácie týkajúce sa environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu akejkoľvek zainteresovanej strane v EÚ vrátane súkromných a verejných subjektov či subjektov občianskej spoločnosti.

1.3. Toto odporúčanie sa nevzťahuje na vykonávanie záväzných právnych predpisov EÚ, v ktorých sa predpokladá osobitná metodika výpočtu environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu. Právne predpisy alebo politiky EÚ však môžu obsahovať odkazy na toto odporúčanie ako na metódu výpočtu environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu.

2. VYMEDZENIE POJMOV

Na účely tohto odporúčania sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

a) metóda environmentálnej stopy produktu (ďalej len PEF): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu produktu počas životného cyklu, ako sa stanovuje v prílohe I;

b) metóda environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „OEF“): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu organizácie počas životného cyklu, ako sa stanovuje v prílohe III;

c) environmentálna stopa produktu: výsledok štúdie o environmentálnej stope produktu založenej na metóde environmentálnej stopy produktu;

d) environmentálna stopa organizácie: výsledok štúdie o environmentálnej stope organizácie založenej na metóde environmentálnej stopy organizácie;

e) pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu (ďalej len „PEFCR“): pravidlá pre jednotlivé kategórie produktov založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o PEF o ďalšie špecifikácie na úrovni konkrétnej kategórie produktov. Ak existuje pravidlo PEFCR, malo by sa používať na výpočet environmentálnej stopy produktu, ktorý patrí do danej kategórie produktov;

f) sektorové pravidlá environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „OEFSR“): pravidlá týkajúce sa konkrétneho sektora založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o OEF o ďalšie špecifikácie na úrovni daného sektora. Ak existuje pravidlo OEFSR, malo by sa používať na výpočet environmentálnej stopy organizácie, ktorá patrí do daného sektora;

g) environmentálne vlastnosti alebo správanie počas životného cyklu: kvantifikované meranie potenciálneho environmentálneho vplyvu, v ktorom sa zohľadňujú všetky príslušné fázy životného cyklu produktu alebo organizácie z hľadiska dodávateľského reťazca;

h) oznamovanie environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu: akékoľvek zverejnenie informácií o environmentálnych vlastnostiach alebo environmentálnom správaní počas životného cyklu pre obchodných partnerov, investorov, verejné orgány alebo spotrebiteľov;

i) organizácia: spoločnosť, združenie, firma, podnik, orgán alebo inštitúcia alebo časť či kombinácia týchto subjektov, ktoré môžu, ale nemusia byť zapísané do registra, sú verejné alebo súkromné a majú svoje vlastné funkcie a správu;

j) schéma: zisková alebo nezisková iniciatíva súkromných spoločností alebo ich združenia, verejno-súkromného partnerstva, alebo vládnych či mimovládnych organizácií, ktorá si vyžaduje meranie alebo oznamovanie environmentálneho správania počas životného cyklu;

k) odvetvové združenie: organizácia zastupujúca súkromné spoločnosti, ktoré sú členmi organizácie, alebo súkromné spoločnosti, ktoré patria do sektora na miestnej, regionálnej, národnej alebo medzinárodnej úrovni;

l) finančná komunita: všetky subjekty poskytujúce finančné služby (vrátane finančného poradenstva) vrátane bánk, investorov a poisťovní.

3. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF V POLITIKÁCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV

Členské štáty by mali:

3.1. používať metódu PEF alebo metódu OEF a súvisiace pravidlá PEFCR a OEFSR v dobrovoľných politikách týkajúcich sa merania alebo oznamovania environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu podľa vhodnosti, a pritom zabezpečovať, aby tieto politiky nevytvárali prekážky voľnému pohybu tovaru v EÚ;

3.2. uznať informácie týkajúce sa environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu alebo tvrdenia vychádzajúce z používania metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR za platné v príslušných vnútroštátnych schémach, ktoré sa týkajú merania alebo oznamovania environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu;

3.3. vynaložiť úsilie na zvýšenie dostupnosti vysokokvalitných údajov týkajúcich sa životného cyklu stanovením opatrení na rozvoj, preskúmanie a sprístupnenie vnútroštátnych databáz a prispievaním k rozširovaniu existujúcich verejných databáz na základe požiadaviek na súbory údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou. Medzi jednotlivými databázami by sa mala zabezpečiť súdržnosť;

3.4. prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

3.5. poskytovať pomoc a nástroje malým a stredným podnikom s cieľom pomôcť im merať, zlepšovať a oznamovať environmentálne vlastnosti ich produktov alebo environmentálne správanie ich organizácie počas ich životného cyklu na základe metódy PEF alebo OEF, alebo na základe pravidiel PEFCR a OEFSR. Týmto by sa orgány mali vyhnúť zdvojovaniu existujúcich nástrojov, keď sú tieto nástroje vhodné na daný účel;

3.6. podporovať používanie metódy OEF a prípadne súvisiacich pravidiel OEFSR na meranie alebo oznamovanie environmentálneho správania verejných organizácií počas ich životného cyklu;

3.7. presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania počas životného cyklu. Zároveň by orgány mali zvážiť, že malým a stredným podnikom v partnerských krajinách EÚ poskytnú pomoc a nástroje určené na meranie a zlepšenie environmentálnych vlastností všetkých polotovarov alebo polovýrobkov, ktoré vyrábajú, počas ich životného cyklu.

4. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF SPOLOČNOSŤAMI A INÝMI SÚKROMNÝMI ORGANIZÁCIAMI

Spoločnosti a iné súkromné organizácie, ktoré sa rozhodnú merať alebo oznamovať environmentálne vlastnosti svojich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu, by mali:

4.1. použiť metódu PEF a metódu OEF a súvisiace pravidlá PEFCR a OEFSR na meranie alebo oznamovanie environmentálnych vlastností svojich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu;

4.2. prispievať k preskúmaniu verejných databáz a k ich rozšíreniu o vysokokvalitné údaje o životnom cykle v súlade s požiadavkami týkajúcimi sa súborov údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou; prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

4.3. zvážiť poskytnutie pomoci spoločnostiam v ich dodávateľských reťazcoch, predovšetkým malým a stredným podnikom, tak, že im poskytnú informácie vychádzajúce z environmentálnej stopy produktu a organizácie alebo z pravidiel PEFCR a OEFSR a umožnia im zlepšiť environmentálne správanie ich organizácie a environmentálne vlastnosti ich produktov počas ich životného cyklu.

Priemyselné združenia by mali:

4.4. v rámci svojho členstva podporovať používanie metódy PEF a OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR;

4.5. prispievať k preskúmaniu verejných databáz a k ich rozšíreniu o vysokokvalitné údaje o životnom cykle v súlade s požiadavkami týkajúcimi sa súborov údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou; prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

4.6. poskytovať zjednodušené nástroje na výpočty a odborné znalosti s cieľom pomôcť členským MSP vypočítať environmentálne vlastnosti ich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu na základe metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR;

4.7. presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu.

5. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF A SÚVISIACICH PRAVIDIEL PEFCR A OEFSR V RÁMCI SCHÉM TÝKAJÚCICH SA MERANIA ALEBO OZNAMOVANIA ENVIRONMENTÁLNEHO SPRÁVANIA ALEBO VLASTNOSTÍ POČAS ŽIVOTNÉHO CYKLU

5.1 V rámci schém týkajúcich sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu by sa mala používať metóda PEF a metóda OEF a súvisiace pravidlá PEFCR/OEFSR ako referenčná metóda na meranie alebo oznamovanie environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu.

6. POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF A SÚVISIACICH PRAVIDIEL PEFCR/OEFSR FINANČNOU KOMUNITOU

Členovia finančnej komunity by mali podľa vhodnosti:

6.1. podporovať používanie informácií o environmentálnom správaní alebo vlastnostiach počas životného cyklu vypočítaných na základe metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR pri posudzovaní finančného rizika v súvislosti s environmentálnym správaním alebo vlastnosťami počas životného cyklu;

6.2. podporovať používanie informácií vychádzajúcich zo štúdií OEF pri svojom posudzovaní úrovní environmentálneho správania alebo vlastností v prípade environmentálnej zložky indexov udržateľnosti;

6.3. presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu.

7. OVEROVANIE

7.1. Ak sa štúdie o PEF a OEF poskytujú tretím stranám, tieto štúdie by sa mali overiť v súlade s požiadavkami metód PEF a OEF a akýmikoľvek ukazovateľmi v rámci pravidiel PEFCR a OEFSR.

8. PODÁVANIE SPRÁV O VYKONÁVANÍ ODPORÚČANIA

8.1. Členské štáty sa vyzývajú, aby raz ročne Komisiu informovali o opatreniach, ktoré na základe tohto odporúčania prijmú. Prvé informácie by sa mali poskytnúť rok po prijatí tohto odporúčania. Poskytnuté informácie by mali obsahovať údaje o:

a) spôsobe používania metódy PEF a metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR/OEFSR v rámci politických iniciatív;

b) počte produktov a organizácií, na ktoré sa iniciatíva vzťahuje;

c) stimuloch týkajúcich sa environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu;

d) iniciatívach týkajúcich sa vypracovávania vysokokvalitných údajov o životnom cykle;

e) pomoci poskytnutej malým a stredným podnikom pri poskytovaní informácií o životnom cykle z environmentálneho hľadiska a pri zlepšovaní ich environmentálneho správania počas životného cyklu;

f) prípadných problémoch alebo úskaliach zistených pri používaní metód.

9. ZRUŠENIE PREDCHÁDZAJÚCEHO ODPORÚČANIA

Odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ sa týmto zrušuje. Odkazy na zrušené odporúčanie sa považujú za odkazy na toto odporúčanie.









PRÍLOHA I.

Metóda environmentálnej stopy produktu

Skratky Vymedzenie pojmov Súvislosť s inými metódami a normami 1. Pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu (PEFCR) 1.1. Prístup a príklady potenciálneho využitia 2. Všeobecné hľadiská týkajúce sa štúdií o environmentálnej stope produktu (PEF) 2.1. Ako používať túto metódu 2.2. Zásady štúdií o environmentálnej stope produktu 2.3. Fázy štúdie o environmentálnej stope produktu 3. Vymedzenie cieľov a rozsahu pôsobnosti štúdie o environmentálnej stope produktu 3.1. Vymedzenie cieľa 3.2. Vymedzenie rozsahu pôsobnosti 3.2.1. Funkčná jednotka a referenčný tok 3.2.2. Hranica systému 3.2.3. Kategórie vplyvu environmentálnej stopy 3.2.4. Dodatočné informácie, ktoré sa majú zahrnúť do PEF 3.2.5. Predpoklady/obmedzenia 4. Inventarizačná analýza životného cyklu 4.1. Skríning 4.2. Fázy životného cyklu 4.2.1. Získavanie surovín a predbežné spracovanie 4.2.2. Výroba 4.2.3. Distribúcia 4.2.4. Používanie 4.2.5. Koniec životnosti (vrátane obnovy produktu a recyklácie) 4.3. Názvoslovie inventarizačnej analýzy životného cyklu 4.4. Požiadavky na modelovanie 4.4.1. Poľnohospodárska výroba 4.4.2. Spotreba elektrickej energie 4.4.3. Doprava a logistika 4.4.4. Investičný tovar – infraštruktúra a vybavenie 4.4.5. Skladovanie v distribučnom centre alebo maloobchode 4.4.6. Postup na výber vzoriek 4.4.7. Požiadavky na modelovanie vo fáze používania 4.4.8. Modelovanie recyklovaného obsahu a konca životnosti 4.4.9. Predĺžená životnosť produktu 4.4.10. Emisie skleníkových plynov a ich odstraňovanie 4.4.11. Kompenzácie 4.5. Riešenie multifunkčných procesov 4.5.1. Alokácia v chove hospodárskych zvierat 4.6. Požiadavky na zber údajov a požiadavky na kvalitu 4.6.1. Údaje týkajúce sa konkrétnej spoločnosti 4.6.2. Sekundárne údaje 4.6.3. Súbory údajov, ktoré sa majú použiť 4.6.4. Ohraničenie 4.6.5. Požiadavky na kvalitu údajov 5. Posúdenie vplyvov environmentálnej stopy 5.1. Klasifikácia a charakterizácia 5.1.1. Klasifikácia 5.1.2. Charakterizácia 5.2. Štandardizácia a váženie 5.2.1. Štandardizácia výsledkov posúdenia vplyvov environmentálnej stopy 5.2.2. Váženie výsledkov posúdenia vplyvov environmentálnej stopy 6. Interpretácia výsledkov environmentálnej stopy produktu 6.1. Úvod 6.2. Posúdenie dôkladnosti modelu environmentálnej stopy produktu 6.3. Zisťovanie problémových oblastí: najrelevantnejšie kategórie vplyvu, fázy životného cyklu, procesy a elementárne toky 6.3.1. Postup zisťovania najrelevantnejších kategórií vplyvu 6.3.2. Postup zisťovania najrelevantnejších fáz životného cyklu 6.3.3. Postup zisťovania najrelevantnejších procesov 6.3.4. Postup zisťovania najrelevantnejších elementárnych tokov 6.3.5. Riešenie záporných čísel 6.3.6. Zhrnutie požiadaviek 6.3.7. Príklad 6.4. Závery a odporúčania 7. Správy o environmentálnej stope produktu 7.1. Úvod 7.1.1. Zhrnutie 7.1.2. Súhrnný súbor údajov, ktorý je v súlade s environmentálnou stopou 7.1.3. Jadro správy 7.1.4. Vyhlásenie o validácii 7.1.5. Prílohy 7.1.6. Dôverná správa 8. Overovanie a validácia štúdií a správ o PEF a komunikačných prostriedkov týkajúcich sa PEF 8.1. Vymedzenie rozsahu overovania 8.2. Postup overovania 8.3. Overovatelia 8.3.1. Minimálne požiadavky na overovateľov 8.3.2. Úloha vedúceho overovateľa v overovacom tíme 8.4. Požiadavky na overovanie a validáciu 8.4.1. Minimálne požiadavky na overenie a validáciu štúdie o PEF 8.4.2. Postupy overovania a validácie 8.4.3. Dôvernosť údajov 8.5. Výstupy procesu overovania/validácie 8.5.1. Obsah správy o overení a validácii 8.5.2. Obsah vyhlásenia o validácii 8.5.3. Platnosť správy o overení a validácii a vyhlásenia o validácii Odkazy Zoznam obrázkov Zoznam tabuliek

Skratky

ADEME Agence de l'Environnement et de la Maîtrise de l'Energie

AF faktor alokácie

AR pomer alokácie

B2B business to business (medzi podnikmi)

B2C business to consumer (medzi podnikom a spotrebiteľom)

BoC zoznam komponentov

BoM zoznam materiálov

BP najlepší postup

BSI British Standards Institution (Britský ústav pre normalizáciu)

CF charakterizačný faktor

CFC úplne halogénované chlórfluóruhľovodíky

CFF vzorec obehovej stopy

CPA klasifikácia produktov podľa činnosti

DC distribučné centrum

DMI príjem sušiny

DNM matica potrieb údajov

DQR hodnotenie kvality údajov

EK Európska komisia

EF environmentálna stopa

EI environmentálny vplyv

EMAS schéma pre environmentálne manažérstvo a audit

EMS systémy environmentálneho manažérstva

EoL koniec životnosti

EPD environmentálne vyhlásenie o produktoch

FU funkčná jednotka

GE hrubý príjem energie

GHG skleníkový plyn

GR geografická reprezentatívnosť

GRI globálna iniciatíva pre podávanie správ

GWP potenciál globálneho otepľovania

ILCD medzinárodný systém referenčných údajov o životnom cykle

ILCD-EL medzinárodný systém referenčných údajov o životnom cykle – východisková úroveň

IPCC Medzivládny panel o zmene klímy

ISIC medzinárodná štandardná odvetvová klasifikácia

ISO Medzinárodná organizácia pre normalizáciu

IUCN Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov

JRC Spoločné výskumné centrum

LCA posudzovanie životného cyklu

LCDN sieť pre údaje o životnom cykle

LCI inventarizačná analýza životného cyklu

LCIA posúdenie vplyvov životného cyklu

LCT zohľadňovanie životného cyklu

LT životnosť

NACE štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskom spoločenstve

NDA dohoda o nezverejňovaní informácií

MVO mimovládna organizácia

NMVOC nemetánové prchavé organické zlúčeniny

OEFSR sektorové pravidlá environmentálnej stopy organizácie

P presnosť

PAS verejne prístupná špecifikácia

PCR pravidlá pre kategóriu produktov

PEF environmentálna stopa produktu

PEFCR pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu

PEF-RP štúdia o environmentálnej stope reprezentatívneho produktu

RF referenčný tok

RP reprezentatívny produkt

SB hranica systému

SMRS udržateľný systém merania a podávania správ

SS podporná štúdia

TeR technologická reprezentatívnosť

TiR časová reprezentatívnosť

TS technický sekretariát

UNEP Program OSN pre životné prostredie

UUID univerzálny jedinečný identifikátor

WBCSD Svetová obchodná rada pre udržateľný rozvoj

WRI World Resources Institute (Svetový inštitút pre zdroje)

Terminológia: musí, mal by, môže

V tejto prílohe I sa používa presná terminológia na vyjadrenie požiadaviek, odporúčaní a možností, z ktorých si spoločnosti môžu vybrať.

Výrazom „musí“ (v príslušných gramatických tvaroch) sa vyjadrujú požiadavky na štúdiu o PEF, aby bola v súlade s touto metódou.

Výrazom „mal by“ (v príslušných gramatických tvaroch) sa vyjadrujú skôr odporúčania než požiadavky. Každú odchýlku od odporúčania, pri ktorom sa použil výraz „mal by“ a jeho varianty, musí strana vykonávajúca štúdiu zdôvodniť a zabezpečiť jej transparentnosť.

Výrazom „môže“ (v príslušných gramatických tvaroch) sa vyjadruje možnosť, ktorá je prípustná.

Vymedzenie pojmov

Údaje o činnosti – informácie, ktoré súvisia s procesmi pri modelovaní inventarizačných analýz životného cyklu (LCI). Súhrnné výsledky inventarizačných analýz životného cyklu dosiahnuté spracovateľskými reťazcami, ktoré predstavujú činnosti určitého procesu, sa jednotlivo vynásobia zodpovedajúcimi údajmi o činnosti ( 1 ) a následne sa skombinujú, a to s cieľom odvodiť environmentálnu stopu spojenú s daným procesom.

Medzi príklady údajov o činnosti patrí množstvo kilowatthodín spotrebovanej elektriny, množstvo použitého paliva, výstup procesu (napr. odpad), počet hodín prevádzky zariadenia, prejdená vzdialenosť, podlahová plocha budovy atď.

Synonymum výrazu „neelementárny tok“.

Acidifikácia – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá súvisí s vplyvmi v dôsledku okysľujúcich látok v životnom prostredí. Emisie NOx, NH3 a SOx spôsobujú uvoľňovanie iónov vodíka (H+) počas mineralizácie plynov. Protóny prispievajú k acidifikácii pôdy a vody, keď sa uvoľnia v oblastiach s nízkou schopnosťou regenerácie, čo má za následok úbytok lesov a acidifikáciu jazier.

Dodatočné environmentálne informácie – environmentálne informácie mimo kategórií vplyvu environmentálnej stopy, ktoré sa počítajú a oznamujú spolu s výsledkami environmentálnej stopy produktu.

Dodatočné technické informácie – neenvironmentálne informácie, ktoré sa počítajú a oznamujú spolu s výsledkami environmentálnej stopy produktu.

Súhrnný súbor údajov – úplný alebo čiastočný životný cyklus systému produktov, ktorým sa – okrem elementárnych tokov (prípadne nevýrazného množstva tokov odpadov a rádioaktívnych odpadov) – podrobne opisujú iba produkty procesu ako referenčné toky v zozname vstupov/výstupov, ale nie iný tovar alebo služby.

Súhrnné súbory údajov sa takisto nazývajú súbory údajov „výsledkov inventarizačnej analýzy životného cyklu“. Súhrnné súbory údajov sa môžu spájať horizontálne a/alebo vertikálne.

Alokácia – prístup k riešeniu problémov súvisiacich s multifunkčnosťou. Ide o „rozdelenie tokov vstupov alebo výstupov v rámci procesu alebo systému produktu medzi systém produktu, ktorý je predmetom štúdie, a jeden alebo niekoľko ďalších systémov produktu“.

Pre konkrétne použitie – všeobecný aspekt konkrétneho použitia, v ktorom sa materiál využíva. Napríklad priemerná miera recyklácie polyetyléntereftalátu vo fľašiach.

Atribučný – týkajúci sa modelovania založeného na procesoch, ktorého účelom je zabezpečovať statické znázorňovanie priemerných podmienok s výnimkou trhových účinkov.

Priemerné údaje – priemer konkrétnych údajov vážený v závislosti od výroby.

Procesy v pozadí – tie procesy v životnom cykle produktu, v prípade ktorých nie je možný priamy prístup k informáciám. Napríklad väčšina procesov v počiatočných fázach životného cyklu a vo všeobecnosti všetky procesy v neskorších fázach sa budú považovať za súčasť procesov v pozadí.

Referenčná hodnota – norma alebo referenčný bod, voči ktorému je možné vykonať akékoľvek porovnanie. V kontexte environmentálnej stopy produktu sa termín „referenčná hodnota“ vzťahuje na priemerné environmentálne vlastnosti reprezentatívneho produktu predávaného na trhu EÚ.

Zoznam materiálov – zoznam materiálov alebo štruktúra produktu (niekedy zoznam materiálu, BOM alebo súvisiaci zoznam) je zoznam surovín, podzostáv, medzizostáv, subkomponentov, častí a ich jednotlivých množstiev potrebných na zhotovenie produktu v rozsahu pôsobnosti štúdie o environmentálnej stope produktu. V niektorých odvetviach sa označuje aj ako zoznam komponentov.

Business to Business (B2B) – opisuje transakcie medzi podnikmi, ako napr. medzi výrobcom a veľkoobchodníkom alebo medzi veľkoobchodníkom a maloobchodníkom.

Business to Consumers (B2C) – opisuje transakcie medzi podnikom a spotrebiteľmi, ako napr. medzi maloobchodníkmi a spotrebiteľmi.

Charakterizácia – výpočet veľkosti podielu jednotlivých klasifikovaných vstupov/výstupov v príslušných kategóriách vplyvu environmentálnej stopy a súčet podielov v rámci každej kategórie.

Vyžaduje si lineárne násobenie inventarizačných údajov charakterizačnými faktormi pri každej jednotlivej látke a príslušnej kategórii vplyvu environmentálnej stopy. Napríklad v kategórii vplyvu environmentálnej stopy „zmena klímy“ je referenčnou látkou CO2 a referenčnou jednotkou je kg ekvivalentu CO2.

Charakterizačný faktor – faktor odvodený od charakterizačného modelu, ktorý sa používa na prepočet priradeného výsledku inventarizačnej analýzy životného cyklu na spoločnú jednotku ukazovateľa kategórie vplyvu environmentálnej stopy.

Klasifikácia – priraďovanie vstupov a výstupov materiálov/energií uvedených v inventarizačnej analýze životného cyklu ku kategóriám vplyvu environmentálnej stopy podľa potenciálu jednotlivých látok prispievať k jednotlivým posudzovaným kategóriám vplyvu environmentálnej stopy.

Zmena klímy – kategória vplyvu environmentálnej stopy zohľadňujúca všetky vstupy a výstupy, ktorých výsledkom sú emisie skleníkových plynov. Medzi dôsledky patrí zvýšená priemerná globálna teplota a náhle regionálne zmeny klímy.

Súbežná funkcia – ktorákoľvek z dvoch alebo viacerých funkcií vyplývajúcich z toho istého jednotkového procesu alebo systému produktov.

Zadávateľ štúdie o environmentálnej stope – organizácia (alebo skupina organizácií), ako je obchodná spoločnosť alebo nezisková organizácia, ktorá financuje štúdiu o environmentálnej stope v súlade s metódou environmentálnej stopy produktu, prípadne s príslušnými pravidlami pre kategórie environmentálnej stopy produktu.

Údaje týkajúce sa konkrétnej spoločnosti – priamo merané alebo zhromažďované údaje jedného alebo viacerých zariadení (údaje týkajúce sa konkrétnej prevádzky), ktoré reprezentatívne vyjadrujú činnosti spoločnosti (spoločnosť sa používa ako synonymum termínu organizácia). Synonymom je termín „primárne údaje“. S cieľom určiť úroveň reprezentatívnosti sa môže použiť postup na výber vzoriek.

Súbor údajov týkajúci sa konkrétnej spoločnosti – súbor údajov (rozčlenený alebo súhrnný) zostavený pomocou údajov týkajúcich sa konkrétnej spoločnosti. Vo väčšine prípadov sa údaje o činnosti týkajú konkrétnej spoločnosti, zatiaľ čo podkladové podprocesy sú súbory údajov odvodené z databáz v pozadí.

Porovnávacie tvrdenie – environmentálne tvrdenie týkajúce sa lepších alebo rovnocenných vlastností jedného produktu v porovnaní s konkurenčným produktom, ktorý plní tú istú funkciu (vrátane referenčnej hodnoty kategórie produktu).

Porovnanie – porovnanie, okrem porovnávacieho tvrdenia, (grafické alebo iné) dvoch alebo viacerých produktov na základe výsledkov štúdie o environmentálnej stope produktu a podporných pravidiel PEFCR.

Spotrebiteľ – individuálny člen širokej verejnosti, ktorý nakupuje alebo používa tovar, majetok alebo služby na súkromné účely.

Súbežný produkt – akýkoľvek produkt zo skupiny dvoch alebo viacerých produktov pochádzajúcich z toho istého jednotkového procesu alebo systému produktov.

Od kolísky po bránu (Cradle to gate) – časť dodávateľského reťazca produktu od ťažby surovín („cradle“) po brány výrobcu („gate“). Fázy distribúcie, skladovania, používania a konca životnosti v rámci dodávateľského reťazca sú vynechané.

Od kolísky po hrob (Cradle to grave) – životný cyklus produktu, ktorý zahŕňa fázy ťažby surovín, spracúvania, distribúcie, skladovania, používania a zneškodňovania alebo recyklácie. Vo všetkých fázach životného cyklu sa zohľadňujú všetky relevantné vstupy a výstupy.

Kritické preskúmanie – proces zameraný na zabezpečenie konzistentnosti medzi pravidlami pre kategórie environmentálnej stopy produktu a zásadami a požiadavkami metódy environmentálnej stopy produktu.

Kvalita údajov – charakteristika údajov, ktorá súvisí s ich schopnosťou spĺňať stanovené požiadavky. Kvalita údajov sa týka rôznych aspektov, ako je technologická, geografická a časová reprezentatívnosť, ako aj úplnosť a presnosť inventarizačných údajov.

Hodnotenie kvality údajov (DQR) – semikvantitatívne posúdenie kritérií kvality súboru údajov založené na technologickej reprezentatívnosti, geografickej reprezentatívnosti, časovej reprezentatívnosti a presnosti. Kvalita údajov sa musí považovať za zdokumentovanú kvalitu súboru údajov.

Oneskorené emisie – emisie, ktoré sa priebežne vypúšťajú, napr. počas dlhého používania alebo fáz konečného zneškodňovania, na rozdiel od jednorazového vypustenia emisií v čase t.

Priame elementárne toky (nazývané aj elementárne toky) – všetky výstupné emisie a použitia vstupných zdrojov, ktoré vznikajú priamo v súvislosti s procesom. Príkladom sú emisie z chemického procesu alebo fugitívne emisie z kotla priamo na mieste.

Priama zmena využívania pôdy (dLUC) – transformácia z jedného typu využívania pôdy na iný, ku ktorej dochádza v špecifickej pôdnej oblasti, ale nevedie k zmene v inom systéme.

Proces, ktorý možno priamo priradiť – proces, činnosť alebo vplyv, ku ktorým dochádza v rámci vymedzenej hranice systému.

Rozčlenenie – proces, ktorým sa súhrnný súbor údajov rozčlení na menšie súbory údajov jednotkového procesu (horizontálne alebo vertikálne). Pomocou rozčlenenia môžu byť údaje konkrétnejšie. Proces rozčlenenia by nikdy nemal narušiť ani ohroziť kvalitu a konzistentnosť pôvodného súhrnného súboru údajov.

Neskoršie fázy – fázy v rámci dodávateľského reťazca produktu, ktoré nasledujú po jeho odovzdaní.

Ekotoxicita sladkých vôd – kategória vplyvu environmentálnej stopy týkajúca sa toxických vplyvov na ekosystém, ktoré poškodzujú jednotlivé druhy organizmov a menia štruktúru a funkciu ekosystému. Ekotoxicita je dôsledkom rôznych toxikologických mechanizmov, ktoré sú spôsobené uvoľňovaním látok s priamym účinkom na zdravie ekosystému.

Komunikačné prostriedky týkajúce sa environmentálnej stopy – všetky možné spôsoby, ktoré sa môžu použiť na oznamovanie výsledkov štúdie o environmentálnej stope zainteresovaným stranám (napr. označenia, environmentálne vyhlásenia o produktoch, environmentálne tvrdenia, webové sídla, infografiky atď.).

Súbor údajov, ktorý je v súlade s environmentálnou stopou – súbor údajov vypracovaný v súlade s požiadavkami na určenie environmentálnej stopy, ktorý pravidelne aktualizuje Spoločné výskumné centrum ( 2 ).

Sledovanie elektrickej energie ( 3 ) – proces priradenia atribútov výroby elektriny k spotrebe elektriny.

Elementárne toky – v inventarizačnej analýze životného cyklu elementárne toky zahŕňajú „materiál alebo energiu vstupujúce do hodnoteného systému, ktoré boli získané zo životného prostredia bez predchádzajúcej úpravy človekom, alebo materiál alebo energiu vystupujúce z hodnoteného systému, ktoré sa uvoľňujú do životného prostredia bez následnej úpravy človekom“.

Medzi elementárne toky patria napríklad zdroje získavané z prírody alebo emisie do ovzdušia, vody alebo pôdy, ktoré priamo súvisia s charakterizačnými faktormi kategórií vplyvu environmentálnej stopy.

Environmentálny aspekt – prvok činností, produktov alebo služieb organizácie, ktorý má alebo môže mať interakcie so životným prostredím.

Posúdenie vplyvov environmentálnej stopy (EF) – fáza analýzy PEF zameraná na pochopenie a hodnotenie rozsahu a významu potenciálnych environmentálnych vplyvov systému produktu počas jeho životného cyklu. Metódy posúdenia vplyvov poskytujú v prípade elementárnych tokov charakterizačné faktory vplyvov s cieľom zoskupiť vplyvy na získanie obmedzeného počtu ukazovateľov strednej hodnoty.

Metóda posúdenia vplyvov environmentálnej stopy (EF) – protokol na úpravu údajov inventarizačnej analýzy životného cyklu do podoby kvantitatívneho podielu skúmaných environmentálnych vplyvov.

Kategória vplyvu environmentálnej stopy (EF) – trieda využívania zdrojov alebo environmentálneho vplyvu, na ktorú sa vzťahujú údaje inventarizačnej analýzy životného cyklu.

Ukazovateľ kategórie vplyvu environmentálnej stopy (EF) – vyčísliteľné vyjadrenie kategórie vplyvu environmentálnej stopy.

Environmentálny vplyv – akákoľvek zmena v životnom prostredí, či už priaznivá alebo nepriaznivá, ktorá je úplne alebo čiastočne spôsobená činnosťami, produktmi alebo službami organizácie.

Environmentálny mechanizmus – systém fyzikálnych, chemických a biologických procesov v danej kategórii vplyvu environmentálnej stopy, ktorý spája výsledky inventarizačnej analýzy životného cyklu s ukazovateľmi kategórií environmentálnej stopy.

Eutrofizácia – kategória vplyvu environmentálnej stopy súvisiaca so živinami (najmä s dusíkom a fosforom) z odpadových vôd a hnojenej poľnohospodárskej pôdy, ktoré urýchľujú rast rias a inej vegetácie vo vode.

Pri rozklade organického materiálu sa spotrebúva kyslík, čo má za následok nedostatok kyslíka a v niektorých prípadoch úhyn rýb. Eutrofizácia vyjadruje množstvo emitovaných látok ako spoločnú mernú jednotku, ktorou je kyslík potrebný na rozklad mŕtvej biomasy.

Na posúdenie vplyvov v dôsledku eutrofizácie sa využívajú tri kategórie vplyvu environmentálnej stopy: suchozemská eutrofizácia; eutrofizácia sladkých vôd; eutrofizácia morských vôd.

Externá komunikácia – komunikácia s ktoroukoľvek inou zainteresovanou stranou, než je zadávateľ alebo vykonávateľ štúdie.

Extrapolované údaje – údaje z daného procesu, ktoré sa použijú pre podobné procesy, pre ktoré údaje nie sú k dispozícii, za podmienky, že sú primerane reprezentatívne.

Diagram tokov – schematické znázornenie tokov, ku ktorým dochádza počas jedného alebo viacerých fáz procesu v rámci životného cyklu posudzovaného produktu.

Elementárne toky v popredí – priame elementárne toky (emisie a zdroje), pri ktorých je k dispozícii prístup k primárnym údajom (alebo informáciám týkajúcim sa konkrétnej spoločnosti).

Procesy v popredí – procesy v životnom cykle produktu, v prípade ktorých je možný priamy prístup k informáciám. Napríklad procesy v priestoroch výrobcu a iné procesy vykonávané výrobcom alebo jeho dodávateľmi (napr. preprava tovaru, služby ústredia atď.).

Funkčná jednotka – kvalitatívne a kvantitatívne aspekty funkcie (funkcií) a/alebo služby (služieb), ktoré hodnotený produkt poskytuje. Vymedzenie funkčnej jednotky odpovedá na otázky „čo?“, „v akom rozsahu?“, „na akej úrovni?“ a „ako dlho?“.

Od brány po bránu (Gate to gate) – časť dodávateľského reťazca produktu, ktorá zahŕňa iba procesy vykonávané na produktu v rámci konkrétnej organizácie alebo prevádzky.

Od brány po hrob (Gate to grave) – časť dodávateľského reťazca produktu, ktorá zahŕňa len fázy distribúcie, skladovania, používania a zneškodňovania alebo recyklácie.

Potenciál globálneho otepľovania (GWP) – index, ktorým sa meria radiačné pôsobenie hmotnostnej jednotky danej látky akumulovanej vo zvolenom časovom horizonte. Vyjadruje sa ako referenčná látka (napríklad jednotky ekvivalentu CO2) a za určený časový horizont (napr. GWP 20, GWP 100, GWP 500, za obdobia 20, 100 a 500 rokov).

Potenciálom globálneho otepľovania sa na základe kombinácie informácií o radiačnom pôsobení (energetický tok spôsobený emisiou látky) a o čase, počas ktorého zostáva v atmosfére, meria schopnosť látky ovplyvňovať priemernú celosvetovú teplotu zemského povrchu a vzduchu, a preto následne ovplyvňuje rôzne klimatické parametre a ich účinky, ako je napríklad frekvencia a intenzita búrok, intenzita zrážok a frekvencia záplav a pod.

Horizontálne spriemerovanie – súhrn viacerých súborov údajov o jednotkovom procese alebo súhrnné súbory údajov o procesoch, v ktorých každý súbor údajov poskytuje rovnaký referenčný tok v záujme vytvorenia nového súboru údajov o procesoch.

Toxicita pre človeka – rakovinotvorná – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá zodpovedá nepriaznivým účinkom na zdravie ľudí spôsobeným prijatím toxických látok vdýchnutím, požitím potravy/vody, preniknutím cez pokožku, pokiaľ tieto účinky majú súvislosť s rakovinou.

Toxicita pre človeka – nerakovinotvorná – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá zodpovedá nepriaznivým účinkom na zdravie ľudí spôsobeným prijatím toxických látok vdýchnutím, požitím potravy/vody, preniknutím cez pokožku, pokiaľ ide o nerakovinotvorné účinky, ktoré nie sú zapríčinené tuhými znečisťujúcimi látkami/vdychovanými anorganickými látkami alebo ionizujúcim žiarením.

Nezávislý externý odborník – spôsobilá osoba, ktorá nie je zamestnaná na plný alebo čiastočný úväzok zadávateľom štúdie o environmentálnej stope alebo používateľom metódy environmentálnej stopy a ktorá nie je zapojená do vymedzenia rozsahu alebo vykonávania štúdie o environmentálnej stope.

Nepriama zmena využívania pôdy (iLUC) – dochádza k nej, keď dopyt po určitom využívaní pôdy vyvolá zmeny mimo hranice systému, t. j. v iných typoch využívania pôdy. Tieto nepriame účinky je možné posudzovať najmä prostredníctvom ekonomického modelovania dopytu po pôde alebo modelovania relokácie činností v celosvetovom meradle.

Toky vstupov – tok produktov, materiálov alebo energie, ktorý vstupuje do jednotkového procesu. Produkty a materiály zahŕňajú suroviny, medziprodukty a súbežné produkty.

Medziprodukt – výstup z jednotkového procesu, ktorý predstavuje vstup do iných jednotkových procesov, ktoré si vyžadujú ďalšiu transformáciu v rámci systému. Medziprodukt je produkt, ktorý si vyžaduje ďalšie spracovanie pred tým, ako je možný jeho predaj konečnému spotrebiteľovi.

Ionizujúce žiarenie, ľudské zdravie – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá zodpovedá nepriaznivým účinkom na ľudské zdravie v dôsledku uvoľňovania rádioaktívnych látok.

Využívanie pôdy – kategória vplyvu environmentálnej stopy spojená s využívaním (zabratím) a premenou (transformáciou) pôdy činnosťami ako poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo, cestná a domová zástavba, ťažba atď.

Zaberanie pôdy zohľadňuje účinky využívania pôdy, množstvo využívanej plochy a dĺžku trvania jej zabratia (zmeny kvality pôdy vynásobené veľkosťou plochy a dĺžkou trvania). Transformácia pôdy zohľadňuje zmeny vlastností pôdy a zasiahnutej plochy (zmeny kvality pôdy vynásobené veľkosťou plochy).

Vedúci overovateľ – osoba, ktorá patrí k overovaciemu tímu a ktorá má v porovnaní s ostatnými overovateľmi v tíme dodatočné povinnosti.

Životný cyklus – nepretržité a prepojené etapy systému produktu, od získavania surovín alebo výroby z prírodných zdrojov až po konečné zneškodňovanie.

Prístup zohľadňujúci životný cyklus – v tomto prístupe sa zohľadňuje spektrum tokov zdrojov a environmentálnych zásahov spojených s produktom z hľadiska dodávateľského reťazca vrátane všetkých fáz od získavania surovín, cez spracovanie, distribúciu, používanie, až po procesy spojené s koncom životnosti a všetkých relevantných súvisiacich environmentálnych vplyvov (namiesto toho, aby sa zameriaval iba na jeden aspekt).

Posudzovanie životného cyklu (LCA) – zostavovanie a hodnotenie vstupov, výstupov a možných environmentálnych vplyvov systému produktu počas jeho životného cyklu.

Posudzovanie vplyvov životného cyklu (LCIA) – fáza posudzovania životného cyklu zameraná na pochopenie a hodnotenie rozsahu a významu potenciálnych environmentálnych vplyvov systému počas životného cyklu.

Použité metódy posudzovania vplyvov životného cyklu poskytujú charakterizačné faktory vplyvov elementárnych tokov s cieľom zoskupiť vplyvy na získanie obmedzeného počtu ukazovateľov strednej hodnoty a/alebo ukazovateľov škody.

Inventarizačná analýza životného cyklu (LCI) – kombinovaný súbor vzájomného pôsobenia elementárneho toku, toku odpadu a toku produktov v súbore údajov LCI.

Súbor údajov inventarizačnej analýzy životného cyklu (LCI) – dokument alebo súbor obsahujúci informácie o životnom cykle konkrétneho produktu či inú referenciu (napr. prevádzka, proces), ktorý zahŕňa opisné metaúdaje a kvantitatívnu inventarizačnú analýzu životného cyklu. Súborom údajov inventarizačnej analýzy životného cyklu môže byť súbor údajov o jednotkovom procese, čiastočne alebo úplne súhrnný súbor údajov.

Miera naloženia – pomer skutočného nákladu k celkovému nákladu alebo kapacite (napr. hmotnosť alebo objem), ktoré dopravný prostriedok prepraví počas jednej jazdy.

Pre konkrétny materiál – všeobecný aspekt materiálu. Napríklad miera recyklácie polyetyléntereftalátu (PET).

Multifunkčnosť – ak proces alebo zariadenie zabezpečujú viac ako jednu funkciu, t. j. poskytujú viacero tovarov a/alebo služieb („súbežné produkty“), potom sa označujú sa ako „multifunkčné“. V týchto prípadoch sa všetky vstupy a emisie spojené s procesom rozdelia medzi daný produkt a ostatné súbežné produkty podľa jasne uvedených postupov.

Neelementárne (alebo komplexné) toky – v inventarizačnej analýze životného cyklu neelementárne toky zahŕňajú všetky vstupy (napr. elektrická energia, materiály, prepravné procesy) a výstupy (napr. odpad, vedľajšie produkty) v systéme, ktoré je potrebné ďalej modelovať, aby sa spracovali na elementárne toky.

Synonymum výrazu „údaje o činnosti“.

Štandardizácia – nasleduje po charakterizácii, štandardizácia je krok, počas ktorého sa výsledky posúdenia vplyvov životného cyklu vydelia štandardizačnými faktormi, ktoré predstavujú celkovú inventarizačnú analýzu referenčnej jednotky (napr. celej krajiny alebo na priemerného obyvateľa).

Štandardizované výsledky posúdenia vplyvov životného cyklu vyjadrujú relatívny podiel vplyvov analyzovaného systému v jednotlivých kategóriách vplyvu na jednu referenčnú jednotku.

Pri zobrazovaní štandardizovaných výsledkov posúdenia vplyvov životného cyklu v prípade rôznych druhov vplyvu vedľa seba sa ukazuje, na ktoré kategórie vplyvu má analyzovaný systém najväčší a najmenší dosah.

V štandardizovaných výsledkoch posúdenia vplyvov životného cyklu sa odráža iba podiel analyzovaného systému na celkový potenciál vplyvu, nie závažnosť/význam daného celkového vplyvu. Štandardizované výsledky sú bezrozmerné, ale nie súčtové.

Sektorové pravidlá environmentálnej stopy organizácie (OEFSR) – sú pravidlá týkajúce sa konkrétneho sektora založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o OEF o ďalšie špecifikácie na úrovni konkrétneho sektora.

Pravidlá OEFSR pomáhajú presunúť zameranie štúdie o environmentálnej stope organizácie (OEF) na tie aspekty a parametre, na ktorých záleží najviac, a teda prispievajú k zvyšovaniu relevantnosti, reprodukovateľnosti a konzistentnosti výsledkov prostredníctvom znižovania nákladov v porovnaní so štúdiou založenou na komplexných požiadavkách metódy OEF. Len tie pravidlá OEFSR, ktoré sú vypracované Európskou komisiou alebo v spolupráci s ňou, alebo ktoré Európska komisia prijala, alebo ktoré majú podobu aktov EÚ, sa uznávajú za pravidlá v súlade s touto metódou.

Toky výstupov – produkt, materiálový alebo energetický tok, ktorý vystupuje z jednotkového procesu. Produkty a materiály zahŕňajú suroviny, medziprodukty, súbežné produkty a uvoľňovanie látok. Toky výstupov sa takisto považujú za elementárne toky.

Poškodzovanie ozónu – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá zodpovedá degradácii stratosférického ozónu v dôsledku emisií látok poškodzujúcich ozón, napríklad perzistentných plynov obsahujúcich chlór a bróm [napr. úplne halogénované chlórfluóruhľovodíky (CFC), neúplne halogénované chlórfluóruhľovodíky (HCFC), halóny].

Čiastočne rozčlenený súbor údajov – súbor údajov s inventarizačnou analýzou životného cyklu, ktorý obsahuje elementárne toky a údaje o činnosti a ktorý poskytuje úplné súbory súhrnných údajov inventarizačnej analýzy životného cyklu v kombinácii s ich doplňujúcimi podkladovými súbormi údajov.

Čiastočne rozčlenený súbor údajov na úrovni 1 – čiastočne rozčlenený súbor údajov na úrovni 1 obsahuje elementárne toky a údaje o činnosti za úroveň v dodávateľskom reťazci o jeden stupeň nižšiu, pričom všetky doplňujúce podkladové súbory údajov sú vo svojej súhrnnej podobe.

Obrázok 1.

Príklad čiastočne rozčleneného súboru údajov na úrovni 1

Tuhé častice – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá predstavuje nepriaznivé účinky na ľudské zdravie zapríčinené emisiami tuhých častíc a ich prekurzorov (NOx, SOx, NH3).

Podporná štúdia PEFCR – štúdia o environmentálnej stope produktu založená na návrhu pravidiel pre kategórie environmentálnej stopy produktu (PEFCR). Používa sa na potvrdenie rozhodnutí prijatých v návrhu pravidiel PEFCR pred vydaním konečných pravidiel PEFCR.

Profil environmentálnej stopy produktu (PEF) – kvantifikované výsledky štúdie o environmentálnej stope produktu. Zahŕňa kvantifikáciu vplyvov pre rôzne kategórie vplyvov a dodatočné environmentálne informácie, ktorých vykázanie sa považuje za nevyhnutné.

Správa o environmentálnej stope produktu (správa o PEF) – dokument, v ktorom sú zhrnuté výsledky štúdie o environmentálnej stope produktu.

Štúdia o environmentálnej stope reprezentatívneho produktu (štúdia o PEF-RP) – štúdia o environmentálnej stope produktu vykonaná na reprezentatívnom produkte či produktoch, ktorou sa majú identifikovať najrelevantnejšie fázy životného cyklu, procesy, elementárne toky, kategórie vplyvov a všetky ďalšie významné požiadavky potrebné na vymedzenie referenčnej hodnoty pre kategóriu/podkategórie produktov v rozsahu pôsobnosti pravidiel pre kategórie environmentálnej stopy produktu.

Štúdia o environmentálnej stope produktu (štúdia o PEF) – termín používaný na identifikovanie všetkých opatrení potrebných na výpočet výsledkov environmentálnej stopy produktu. Zahŕňa modelovanie, zber údajov a analýzu výsledkov. Výsledky štúdie o PEF sú základom na vypracúvanie správ o PEF.

Fotochemická tvorba ozónu – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá zodpovedá tvorbe ozónu na spodnej vrstve troposféry spôsobenej fotochemickou oxidáciou prchavých organických zlúčenín (VOC) a oxidu uhoľnatého (CO) v prítomnosti oxidov dusíka (NOx) a slnečného svetla.

Vysoké koncentrácie prízemného troposférického ozónu poškodzujú vegetáciu, dýchaciu sústavu človeka a umelé materiály v dôsledku reakcie s organickými materiálmi.

Populácia – akýkoľvek konečný alebo nekonečný súhrn jednotlivcov, nie nevyhnutne živých, na ktorý sa vzťahuje štatistická štúdia.

Primárne údaje – údaje zo špecifických procesov v rámci dodávateľského reťazca používateľa metódy environmentálnej stopy produktu alebo používateľa pravidiel pre kategórie environmentálnej stopy produktu.

Takéto údaje môžu mať podobu údajov o činnosti alebo môže ísť o elementárne toky v popredí (inventarizačná analýza životného cyklu). Primárne údaje sa môžu týkať konkrétnej prevádzky, konkrétnej spoločnosti (ak pre ten istý produkt existuje viacero prevádzok) alebo konkrétneho dodávateľského reťazca.

Primárne údaje sa môžu získať prostredníctvom odpisovania údajov z meračov, záznamov o nákupoch, účtov za energie, technických modelov, priameho monitorovania, bilancií materiálov/produktov, stechiometrie alebo iných metód získavania údajov zo špecifických procesov v hodnotovom reťazci používateľa metódy PEF alebo používateľa pravidiel PEFCR.

V rámci tejto metódy sú primárne údaje synonymom pojmov „údaje týkajúce sa konkrétnej spoločnosti“ alebo „údaje týkajúce sa konkrétneho dodávateľského reťazca“.

Produkt – akýkoľvek tovar alebo služba.

Kategória produktov – skupina produktov (alebo služieb), ktoré môžu plniť rovnocenné funkcie.

Pravidlá pre kategórie produktov (PCR) – súbor konkrétnych pravidiel, požiadaviek a usmernení na vypracovanie environmentálnych vyhlásení typu III pre jednu alebo viacero kategórií produktov.

Pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu (PEFCR) – pravidlá týkajúce sa konkrétnej kategórie produktu založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o PEF o ďalšie špecifikácie na úrovni konkrétnej kategórie produktu.

Pravidlá PEFCR pomáhajú presunúť zameranie štúdie o PEF na tie aspekty a parametre, na ktorých záleží najviac, a teda zvyšujú relevantnosť, reprodukovateľnosť a konzistentnosť výsledkov prostredníctvom znižovania nákladov v porovnaní so štúdiou založenou na komplexných požiadavkách metódy PEF.

Len tie pravidlá PEFCR, ktoré sú vypracované Európskou komisiou alebo v spolupráci s ňou, alebo ktoré Komisia prijala, alebo ktoré majú podobu aktov EÚ, sa uznávajú za pravidlá v súlade s touto metódou.

Tok produktov – produkty, ktoré vstupujú do systému produktu alebo sa presúvajú do iného systému produktu.

Systém produktu – súbor jednotkových procesov s elementárnymi tokmi a tokmi produktov, ktorý plní jednu alebo viacero vymedzených funkcií a ktorý modeluje životný cyklus produktu.

Surovina – primárny alebo sekundárny materiál, ktorý sa používa na výrobu produktu.

Referenčný tok – miera výstupov z procesov v danom systéme produktu požadovaná na splnenie funkcie vyjadrenej funkčnou jednotkou.

Renovovanie – proces obnovovania komponentov do funkčného a/alebo uspokojivého stavu v porovnaní s pôvodnou špecifikáciou (s rovnakou funkciou), pomocou metód, ako je obnova povrchu, premaľovanie atď. Renovované produkty je možné otestovať a skontrolovať, či správne fungujú.

Uvoľňovanie – emisie do ovzdušia, do vody a do pôdy.

Reprezentatívny produkt (model) – môže ísť o reálny alebo virtuálny (neexistujúci) produkt. Virtuálny produkt by sa mal vypočítať na základe priemerných charakteristík európskeho trhu vážených predajom pre všetky existujúce technológie/materiály, na ktoré sa vzťahuje kategória alebo podkategória produktu.

Môžu sa použiť aj iné súbory váženia, ak je to odôvodnené, napríklad vážený priemer na základe hmotnosti (tona materiálu) alebo vážený priemer na základe jednotiek produktu (kusy).

Reprezentatívna vzorka – reprezentatívna vzorka, pokiaľ ide o jednu alebo viacero premenných, je vzorka, v ktorej je rozdelenie týchto premenných presne rovnaké (alebo podobné) ako v populácii, ktorej podmnožinu tvorí vzorka.

Využívanie zdrojov, fosílne – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá sa týka využívania neobnoviteľných fosílnych prírodných zdrojov (napr. zemného plynu, uhlia, ropy).

Využívanie zdrojov, nerasty a kovy – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá sa týka využívania neobnoviteľných abiotických prírodných zdrojov (napr. nerastov a kovov).

Preskúmanie – postup, ktorým sa má zabezpečiť, že sa proces vytvárania alebo revidovania pravidiel PEFCR vykonáva v súlade s požiadavkami uvedenými v metóde PEF a v časti A prílohy II.

Správa o preskúmaní – dokumentácia procesu preskúmania, ktorá obsahuje vyhlásenie o preskúmaní, všetky relevantné informácie o procese preskúmania, podrobné pripomienky kontrolórov, ako aj zodpovedajúce odpovede a výsledky. V dokumente musí byť uvedený elektronický alebo ručný podpis kontrolóra (alebo hlavného kontrolóra v prípade zapojenia kontrolnej komisie).

Kontrolná komisia – tím odborníkov (kontrolórov), ktorí skúmajú pravidlá PEFCR.

Kontrolór – nezávislý externý odborník, ktorý vykonáva kontrolu pravidiel PEFCR a ktorý prípadne patrí do kontrolnej komisie.

Vzorka – podmnožina obsahujúca charakteristiku väčšej populácie. Vzorky sa používajú pri štatistickom testovaní, keď sú pri testovaní veľkosti populácie príliš veľké na to, aby zahrnuli všetkých možných členov alebo pozorovania. Vzorka by mala zastupovať celú populáciu a neodrážať zaujatosť voči konkrétnemu atribútu.

Sekundárne údaje – údaje, ktoré nevychádzajú z konkrétneho procesu v rámci dodávateľského reťazca spoločnosti vykonávajúcej štúdiu o PEF.

Ide o údaje, ktoré spoločnosť priamo nezhromažďuje, nemeria ani neodhaduje, ale pochádzajú z databázy LCI tretej strany alebo z iných zdrojov.

Sekundárne údaje zahŕňajú priemerné údaje priemyselného odvetvia (napr. z uverejnených údajov o výrobe, vládnych štatistík či od odvetvových združení), štúdie v odbornej literatúre, technické štúdie a patenty a môžu sa zakladať aj na finančných údajoch a obsahovať náhradné údaje či iné všeobecné údaje.

Primárne údaje, ktoré prechádzajú stupňom horizontálnej agregácie, sa považujú za sekundárne údaje;

Analýza citlivosti – systematické postupy na odhadovanie vplyvu zvolených metód a údajov na výsledky štúdie o PEF.

Údaje týkajúce sa konkrétnej prevádzky – priamo merané alebo zozbierané údaje z jedného zariadenia (výrobnej prevádzky).

Ide o synonymum pojmu „primárne údaje“.

Jedno celkové hodnotenie – suma vážených výsledkov environmentálnej stopy všetkých kategórií environmentálneho vplyvu.

Konkrétne údaje – priamo merané alebo zhromažďované reprezentatívne údaje o činnostiach v konkrétnom zariadení alebo v skupine zariadení.

Ide o synonymum pojmu „primárne údaje“.

Ďalšie delenie – znamená rozčlenenie multifunkčných procesov alebo zariadení s cieľom izolovať toky vstupov, ktoré sú priamo spojené s jednotlivými výstupmi procesov alebo zariadení. Proces sa skúma s cieľom určiť, či je možné ho ďalej deliť. Ak je možné ďalšie delenie, inventarizačné údaje by sa mali zhromaždiť iba pre tie jednotkové procesy, ktoré možno priamo priradiť k daným produktom/službám.

Subpopulácia – akýkoľvek konečný alebo nekonečný súhrn jednotlivcov, nie nevyhnutne živých, na ktorý sa vzťahuje štatistická štúdia, ktorá predstavuje homogénnu podmnožinu celej populácie.

Ide o synonymum pojmu „vrstva“.

Podprocesy – procesy, ktoré sa využívajú na zastúpenie činností procesov úrovne 1 (= základné prvky). Podprocesy sa môžu predložiť vo svojej (čiastočne) súhrnnej podobe (pozri obrázok 1).

Podvzorka – vzorka subpopulácie.

Dodávateľský reťazec – všetky počiatočné aj neskoršie činnosti spojené s činnosťami používateľa metódy PEF vrátane používania predaných produktov spotrebiteľmi a nakladania s predanými produktmi na konci ich životnosti po ich použití spotrebiteľmi.

Týkajúci sa konkrétneho dodávateľského reťazca – týkajúci sa konkrétneho aspektu konkrétneho dodávateľského reťazca spoločnosti. Napríklad recyklovaný obsah hliníka vyrobeného konkrétnou spoločnosťou.

Hranica systému – vymedzenie aspektov, ktoré sú alebo nie sú zahrnuté v štúdii. Napríklad v prípade analýzy environmentálnej stopy „od kolísky po hrob“ by hranica systému mala zahŕňať všetky činnosti od ťažby surovín cez fázy spracovania, distribúcie, skladovania a používania po fázu zneškodňovania alebo recyklácie.

Diagram hranice systému – grafické znázornenie hranice systému vymedzenej pre štúdiu o PEF.

Dočasné ukladanie uhlíka – nastáva vtedy, keď produkt znižuje obsah skleníkových plynov v atmosfére alebo vytvára negatívne emisie odstraňovaním a ukladaním uhlíka na obmedzený čas.

Environmentálne vyhlásenie typu III – environmentálne vyhlásenie, v ktorom sa uvádzajú kvantifikované environmentálne údaje s využitím vopred určených parametrov, a pokiaľ je to relevantné, aj dodatočné environmentálne informácie.

Analýza neistoty – postup hodnotenia neistoty pri výsledkoch štúdie o PEF z dôvodu variability údajov a neistoty spojenej s výberom.

Jednotkový proces – najmenšia zložka, ktorá sa berie do úvahy v rámci LCI a pre ktorú sa kvantifikujú údaje o vstupoch a výstupoch.

Jednotkový proces, čierna skrinka – reťazec procesov alebo jednotkový proces na úrovni zariadení. Vzťahuje sa na horizontálne priemerné jednotkové procesy v rámci rôznych prevádzok. Zahŕňa aj multifunkčné jednotkové procesy, v rámci ktorých rôzne súbežné produkty podstupujú rôzne kroky spracovania v rámci čiernej skrinky, čím vzniká problém s alokáciou tohto súboru údajov ( 4 ).

Jednotkový proces, jedna operácia – jednotkový proces typu jednotkovej operácie, ktorý nie je možné ďalej deliť. Vzťahuje sa na multifunkčné procesy typu jednotkovej operácie ( 5 ).

Počiatočné fázy – fázy v rámci dodávateľského reťazca nakúpeného tovaru/služieb pred ich vstupom do hranice systému.

Používateľ pravidiel PEFCR – zainteresovaná strana, ktorá vypracúva štúdiu o PEF na základe pravidiel PEFCR.

Používateľ metódy PEF – zainteresovaná strana, ktorá vypracúva štúdiu o PEF na základe metódy PEF.

Používateľ výsledkov PEF – zainteresovaná strana, ktorá využíva výsledky PEF na akýkoľvek interný či externý účel.

Validácia – potvrdenie zo strany overovateľov environmentálnej stopy, že informácie a údaje uvedené v štúdii o PEF, správe o PEF a komunikačných prostriedkoch sú spoľahlivé, dôveryhodné a správne.

Vyhlásenie o validácii – konečný dokument, v ktorom sú zhrnuté závery overovateľov alebo overovacieho tímu, pokiaľ ide o štúdiu o environmentálnej stope. Tento dokument je povinný a musí v ňom byť uvedený ručný alebo elektronický podpis overovateľa alebo vedúceho overovateľa (v prípade zapojenia overovacej komisie).

Overovanie – proces posudzovania zhody vykonaný overovateľom environmentálnej stopy s cieľom preukázať, že štúdia o PEF bola vykonaná v súlade s prílohou I.

Správa o overení – dokumentácia procesu a zistení overovania vrátane podrobných pripomienok overovateľov, ako aj zodpovedajúcich odpovedí. Tento dokument je povinný, ale môže byť dôverný. V tomto dokumente musí byť uvedený ručný alebo elektronický podpis overovateľa alebo vedúceho overovateľa (v prípade zapojenia overovacej komisie).

Overovací tím – tím overovateľov, ktorí overujú štúdiu a správu o environmentálnej stope a komunikačné prostriedky týkajúce sa environmentálnej stopy.

Overovateľ – nezávislý externý odborník, ktorý vykonáva overovanie štúdie o environmentálnej stope a ktorý prípadne patrí do overovacieho tímu.

Vertikálny súhrn – technický súhrn alebo súhrn na technickom základe sa týka vertikálneho súhrnu jednotkových procesov, ktoré sú priamo spojené v rámci jedného zariadenia alebo sledu procesov. Vertikálny súhrn zahŕňa kombináciu súborov údajov jednotkového procesu (alebo súborov údajov súhrnného procesu), ktoré sú prepojené tokom.

Odpad – látky alebo predmety, ktorých sa držiteľ plánuje zbaviť alebo má povinnosť sa ich zbaviť.

Použitie vody – kategória vplyvu environmentálnej stopy, ktorá predstavuje vodu, ktorá v danej oblasti povodia zostane k dispozícii, a to po uspokojení dopytu ľudí a vodných ekosystémov. Touto kategóriou sa posudzuje potenciál nedostatku vody pre ľudí alebo ekosystémy na základe predpokladu, že čím menej vody v danej oblasti zostane k dispozícii, tým je väčšia pravdepodobnosť, že iný používateľ jej bude mať nedostatok.

Váženie – krok, ktorý je pomôckou pri interpretácii a oznamovaní výsledkov analýzy. Výsledky PEF sa vynásobia súborom váhových koeficientov (v %), ktoré odrážajú vnímaný relatívny význam posudzovaných kategórií vplyvu. Vážené výsledky environmentálnej stopy možno priamo porovnávať naprieč kategóriami vplyvu a tiež sčítavať naprieč kategóriami vplyvu, a tak získať jedno celkové hodnotenie.

Súvislosť s inými metódami a normami

Všetky požiadavky uvedené v metóde PEF boli vypracované s ohľadom na odporúčania podobných, všeobecne uznávaných produktových environmentálnych účtovných metód a usmernení.

Zohľadnili sa konkrétne tieto metodické príručky:

Normy ISO, konkrétne:

a) EN ISO 14040:2006 Environmentálne manažérstvo – Posudzovanie životného cyklu – Princípy a štruktúra;

b) EN ISO 14044:2006 Environmentálne manažérstvo – Posudzovanie životného cyklu – Požiadavky a pokyny;

c) EN ISO 14067:2018 Skleníkové plyny – Uhlíková stopa výrobkov – Požiadavky a pokyny na kvantifikáciu;

d) ISO 14046:2014 Environmentálne manažérstvo – Vodná stopa – Princípy, požiadavky a usmernenia;

e) EN ISO 14020:2001 Environmentálne značky a vyhlásenia – Všeobecné zásady;

f) EN ISO 14021:2016 Environmentálne značky a vyhlásenia – Vlastné vyhlásenie tvrdení o environmentálnych vlastnostiach (Environmentálne označovanie typu II);

g) EN ISO 14025:2010 Environmentálne značky a vyhlásenia – Environmentálne vyhlásenia typu III – Zásady a postupy;

h) ISO 14050:2020 Environmentálne manažérstvo – Slovník;

i) CEN ISO/TS 14071:2016 Environmentálne manažérstvo – Posudzovanie životného cyklu – Procesy kritického preskúmania a kompetentnosť kontrolórov – Dodatočné požiadavky a pokyny k EN ISO 14044:2006;

j) ISO 17024:2012 Posudzovanie zhody – Všeobecné požiadavky na orgány vykonávajúce certifikáciu osôb;

k) príručka k PEF, príloha k odporúčaniu Komisie 2013/179/EÚ týkajúcemu sa používania metód na meranie a oznamovanie environmentálneho správania výrobkov a organizácií počas ich životného cyklu (apríl 2013);

l) príručka ILCD (medzinárodný systém referenčných údajov o životnom cykle) ( 6 ) vypracovaná Spoločným výskumným centrom EK;

m) normy týkajúce sa ekologickej stopy ( 7 );

n) Protokol o skleníkových plynoch – Norma týkajúca sa účtovnej evidencie a vykazovania životného cyklu produktov ( 8 ) (Svetový inštitút pre zdroje – WRI, Svetová obchodná rada pre udržateľný rozvoj – WBCSD);

o) BP X30-323-0:2015 Všeobecné zásady environmentálnej komunikácie o výrobkoch určených pre hromadný trh (Agence de la transition écologique, ADEME) ( 9 );

p) PAS 2050:2011 Špecifikácie posúdenia emisií skleníkových plynov tovarov a služieb v priebehu ich životného cyklu (Britský ústav pre normalizáciu – BSI);

q) protokol ENVIFOOD ( 10 );

r) FAO:2016. Environmental performance of animal feeds supply chains: Guidelines for assessment (Environmentálne správanie dodávateľských krmivových reťazcov: usmernenia na posudzovanie). Partnerstvo LEAP.

Podrobný opis najviac analyzovaných metód a výsledkov analýzy je k dispozícii v dokumente „Analysis of Existing Environmental Footprint methodologies for Products and Organisations:: Recommendations, Rationale, and Alignment“ (Analýza existujúcich metodík výpočtu environmentálnej stopy produktu a organizácií: odporúčania, zdôvodnenia a zosúlaďovanie) ( 11 ).

1. Pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu (PEFCR)

Primárnym cieľom pravidiel PEFCR je stanoviť konzistentný a konkrétny súbor pravidiel na výpočet príslušných environmentálnych informácií produktov patriacich do kategórie produktov v rozsahu pôsobnosti. Dôležitým cieľom je zamerať sa na to, na čom najviac v prípade kategórie konkrétneho produktu záleží, aby boli štúdie o PEF jednoduchšie, rýchlejšie a menej nákladné.

Rovnako dôležitým cieľom je umožniť porovnania a porovnávacie tvrdenia vo všetkých prípadoch, keď je to uskutočniteľné, relevantné a vhodné. Porovnania a porovnávacie tvrdenia sa povoľujú len vtedy, ak sa štúdie o PEF uskutočňujú v súlade s pravidlom PEFCR. Všetky štúdie o PEF sa musia uskutočňovať v súlade s pravidlom PEFCR, ak pre daný produkt v rozsahu pôsobnosti existuje pravidlo PEFCR.

Požiadavky na vypracovanie pravidiel PEFCR sú uvedené v časti A prílohy II. V pravidlách PEFCR sa môžu ďalej špecifikovať požiadavky uvedené v metóde PEF a doplniť nové požiadavky, ak metóda PEF ponecháva na výber viac ako jednu možnosť. Cieľom je zabezpečiť, aby sa pravidlá PEFCR vypracúvali podľa metódy PEF a aby sa v nich uvádzali špecifikácie potrebné na zabezpečenie porovnateľnosti, vyššej reprodukovateľnosti, konzistentnosti, relevantnosti, zamerania a efektívnosti štúdií o PEF.

Pravidlá PEFCR by sa mali v čo najširšom rozsahu a pri zohľadnení súvislostí týkajúcich sa jednotlivých použití zhodovať s existujúcimi príslušnými medzinárodnými pravidlami pre kategórie produktov (PCR). Ak sú k dispozícii ďalšie pravidlá pre kategórie produktov z iných schém, treba ich uviesť a vyhodnotiť. Môžu sa použiť ako základ na vypracovanie pravidiel PEFCR v súlade s požiadavkami uvedenými v prílohe II.

1.1. Prístup a príklady potenciálneho využitia

Pravidlá stanovené v metóde PEF umožňujú odborníkom vykonávať štúdie o PEF, ktoré sú lepšie reprodukovateľné, konzistentnejšie, podrobnejšie, overiteľnejšie a porovnateľnejšie. Výsledky štúdií o PEF sú základom poskytovania informácií o environmentálnej stope a môžu sa použiť v množstve rôznych potenciálnych oblastí využitia.

Medzi využitia štúdií o PEF bez existujúcich pravidiel PEFCR pre produkty v rozsahu pôsobnosti patrí:

1. interné použitie: a) optimalizácia postupov počas celého životného cyklu produktu; b) podpora environmentálneho manažérstva; c) identifikovanie environmentálnych problémových oblastí; d) podpora návrhu produktu s čo najmenším environmentálnym vplyvom počas celého životného cyklu; e) zlepšovanie environmentálnych vlastností a ich sledovanie;

2. externé použitie: [napr. business to business (B2B – medzi podnikmi), business to consumer (B2C – medzi podnikom a spotrebiteľom)]: a) uplatňovanie alebo dodržiavanie politík týkajúcich sa PEF; b) reagovanie na požiadavky zákazníkov a spotrebiteľov; c) uvádzanie na trh; d) spolupráca v dodávateľských reťazcoch v záujme optimalizácie produktu počas celého životného cyklu; e) účasť na schémach tretích strán týkajúcich sa environmentálnych tvrdení alebo zviditeľňovania produktov, ktorými sa vypočítajú a oznamujú ich environmentálne vlastnosti počas životného cyklu. Medzi použitia štúdií o PEF vykonaných v súlade s existujúcimi pravidlami PEFCR pre produkt v rozsahu pôsobnosti, okrem už uvedených použití, patria: — porovnania a porovnávacie tvrdenia [t. j. tvrdenia o celkovo lepších alebo rovnocenných environmentálnych vlastnostiach jedného produktu v porovnaní s iným (na základe EN ISO 14040:2006)], a to na základe štúdií o PEF, — porovnania a porovnávacie tvrdenia vzhľadom na referenčnú hodnotu kategórie produktu, po ktorých nasleduje usporiadanie ostatných produktov podľa ich environmentálnych vlastností v porovnaní s referenčnou hodnotou, — identifikovanie významných environmentálnych vplyvov spoločných pre skupinu produktu, — schémy na ochranu dobrej povesti slúžiace na propagáciu produktov, pri ktorých sa uvádza výpočet ich environmentálnych vlastností počas životného cyklu, — zelené obstarávanie (verejné a podnikové).

2. Všeobecné hľadiská týkajúce sa štúdií o environmentálnej stope produktu (PEF)

2.1. Ako používať túto metódu

Táto metóda obsahuje pravidlá potrebné na vykonanie štúdie o PEF a uvádza sa postupne v takom poradí, v akom po sebe nasledujú metodické kroky, ktoré sa musia pri výpočte PEF vykonať.

Jednotlivé časti sa v príslušných prípadoch začínajú všeobecným opisom metodického kroku a prehľadom bodov na zváženie a doplňujúcich príkladov.

V prípade uvedenia dodatočných požiadaviek na vytvorenie pravidiel PEFCR sa tieto požiadavky uvádzajú v prílohe II.

2.2. Zásady štúdií o environmentálnej stope produktu

Na vykonanie štúdie o PEF sa musia splniť tieto dve požiadavky:

i) zoznam materiálov sa musí týkať konkrétneho produktu v rozsahu pôsobnosti;

ii) modelovanie výrobných procesov musí vychádzať z údajov týkajúcich sa konkrétnej spoločnosti (napr. energia potrebná na montáž materiálov/komponentov produktu v rozsahu pôsobnosti).

Poznámka: Pre spoločnosti vyrábajúce viac ako jeden produkt sa použité údaje o činnosti (vrátane zoznamu materiálov) musia týkať produktu v rozsahu pôsobnosti štúdie.

Na vypracovanie spoľahlivých, reprodukovateľných a overiteľných štúdií o PEF je potrebné dodržiavať základný súbor analytických zásad. V týchto zásadách sa uvádzajú všeobecné usmernenia, ako používať metódu PEF. Treba ich posudzovať vzhľadom na jednotlivé fázy štúdií o PEF od vymedzenia cieľa a rozsahu pôsobnosti až po zber údajov, posúdenie vplyvov, vykazovanie a overovanie výsledkov štúdií.

Používatelia tejto metódy musia pri vykonávaní štúdie o PEF dodržiavať tieto zásady:

1. Relevantnosť

Všetky použité metódy a údaje zozbierané na účely kvantifikácie PEF musia byť pre štúdiu čo najrelevantnejšie.

2. Úplnosť

Kvantifikácia PEF musí zahŕňať všetky toky materiálov/energií relevantné pre životné prostredie a iné environmentálne zásahy, ako sa požaduje na účely súladu s vymedzenou hranicou systému, požiadavkami na údaje a použitými metódami posúdenia vplyvov.

3. Konzistentnosť

Vo všetkých krokoch štúdie o PEF je nevyhnutné prísne dodržiavať túto metódu, aby sa zabezpečila vnútorná konzistentnosť a porovnateľnosť.

4. Presnosť

V záujme zníženia neistoty pri modelovaní systému produktu a pri predkladaní výsledkov sa musí vynaložiť primerané úsilie.

5. Transparentnosť

Informácie o PEF musia byť uverejnené takým spôsobom, aby používateľom, pre ktorých sú určené, poskytli základ potrebný na rozhodovanie a aby zainteresovaným stranám umožnili hodnotenie dôkladnosti a spoľahlivosti PEF.

2.3. Fázy štúdie o environmentálnej stope produktu

Pri uskutočňovaní štúdie o PEF je nevyhnutné v súlade s touto metódou realizovať niekoľko fáz – t. j. vymedzenie cieľa, vymedzenie rozsahu pôsobnosti, inventarizačnú analýzu životného cyklu (LCI), posúdenie vplyvov životného cyklu (LCIA), interpretáciu výsledkov PEF a podávanie správ o PEF – pozri obrázok 2.

Obrázok 2.

Fázy štúdie o environmentálnej stope produktu

Vo fáze vymedzenia cieľa sa vymedzujú ciele štúdie, a to najmä plánované využitie, dôvody na uskutočnenie štúdie a cieľová skupina. Vo fáze vymedzenia rozsahu pôsobnosti sa vyberajú hlavné metodiky, napríklad presné vymedzenie funkčnej jednotky, identifikovanie hranice systému, výber dodatočných environmentálnych a technických informácií a hlavné predpoklady a obmedzenia.

Fáza LCI zahŕňa zber údajov a postup výpočtu na vyčíslenie vstupov a výstupov hodnoteného systému. Vstupy a výstupy sa týkajú energie, surovín a iných fyzických vstupov, produktov a súbežných produktov a odpadu a emisií do ovzdušia/vody/pôdy. Zozbierané údaje sa týkajú procesov v popredí a procesov v pozadí. Údaje sa dávajú do súvislosti s jednotkami procesu a funkčnou jednotkou. Inventarizačná analýza životného cyklu je iteračný proces. V skutočnosti dochádza k tomu, že ako sa údaje zbierajú a o systéme je k dispozícii viac informácií, môžu sa objavovať nové požiadavky na údaje alebo obmedzenia údajov, ktoré si budú vyžadovať zmenu postupov zberu údajov, aby sa ciele štúdie naďalej plnili.

Vo fáze posúdenia vplyvu sa výsledky inventarizačnej analýzy životného cyklu spoja s kategóriami a ukazovateľmi environmentálneho vplyvu. Uskutočňuje sa to prostredníctvom metód posudzovania vplyvov životného cyklu, ktoré najskôr zatriedia emisie do kategórií vplyvu a potom ich charakterizujú ako spoločné jednotky (napr. emisie CO2 a CH4 sú emisie vyjadrené v ekvivalente emisií CO2 s použitím ich potenciálu globálneho otepľovania). Medzi príklady kategórií vplyvu patria zmena klímy, acidifikácia alebo využívanie zdrojov.

Vo fáze interpretácie sa výsledky z LCI a LCIA vykladajú v súlade s uvedeným cieľom a rozsahom pôsobnosti. V tejto fáze sa identifikujú najrelevantnejšie kategórie vplyvu, fázy životného cyklu, procesy a elementárne toky. Na základe analytických výsledkov sa môžu vypracovať závery a odporúčania. Zahŕňa to aj krok podávania správ, ktorý je určený na zhrnutie výsledkov štúdie o PEF v správe o PEF.

Napokon sa počas fázy overovania vykoná proces posudzovania zhody s cieľom overiť, či bola štúdia o PEF vykonaná v súlade s touto metódou PEF. Overovanie je povinné vždy, keď sa štúdia o PEF alebo časť informácií z tejto štúdie využíva na akýkoľvek typ externej komunikácie.

3. Vymedzenie cieľov a rozsahu pôsobnosti štúdie o environmentálnej stope produktu

3.1. Vymedzenie cieľa

Vymedzenie cieľa je prvým krokom štúdie o PEF, ktorý určuje jej celkový kontext. Účelom jednoznačného vymedzenia cieľov je zabezpečiť, aby boli zámery, metódy, výsledky a plánované použitia zosúladené a aby existovala spoločná predstava, ktorou sa účastníci pri štúdii budú riadiť.

Rozhodnutie používať metódu PEF naznačuje, že o niektorých aspektoch vymedzenia cieľov sa rozhodne vopred, a to v dôsledku osobitných požiadaviek stanovených metódou PEF.

Pri vymedzovaní cieľov je dôležité identifikovať plánované použitie a stupeň analytickej hĺbky a dôslednosti štúdie. To sa musí premietnuť do stanovených obmedzení štúdie (fáza vymedzovania rozsahu pôsobnosti).

Vymedzenie cieľa štúdie o PEF musí obsahovať:

1. plánované použitia;

2. dôvody na uskutočnenie štúdie a okolnosti rozhodovania;

3. cieľovú skupinu;

4. zadávateľa štúdie;

5. totožnosť overovateľa.







Tabuľka 1. Príklad vymedzenia cieľa – Environmentálna stopa trička Aspekty Podrobnosti Plánované použitia: poskytnúť zákazníkovi informácie o produkte Dôvody na uskutočnenie štúdie a okolnosti rozhodovania: reagovať na požiadavku zákazníka Cieľová skupina: externá odborná verejnosť, podniková sféra (business-to-business) Overovateľ: nezávislý externý overovateľ, pán Y. Zadávateľ štúdie: Spoločnosť G, s. r. o.

3.2. Vymedzenie rozsahu pôsobnosti

Rozsah pôsobnosti štúdie o PEF predstavuje opis systému, ktorý sa má hodnotiť, ako aj technické špecifikácie.

Vymedzenie rozsahu pôsobnosti musí byť v súlade so stanovenými cieľmi štúdie a musí obsahovať (podrobnejší opis sa nachádza v nasledujúcich častiach):

1. funkčnú jednotku a referenčný tok;

2. hranicu systému;

3. kategórie vplyvu environmentálnej stopy ( 12 );

4. dodatočné informácie, ktoré treba zahrnúť;

5. predpoklady/obmedzenia.

3.2.1. Funkčná jednotka a referenčný tok

Funkčná jednotka (FU) je kvantifikované správanie systému produktu, ktoré sa má použiť ako referenčná jednotka. Funkčná jednotka kvalitatívne a kvantitatívne charakterizuje funkciu (funkcie) a dĺžku životnosti produktu v rozsahu pôsobnosti.

Referenčný tok je množstvo produktov potrebných na zabezpečenie určenej funkcie. Všetky ostatné toky vstupov a výstupov v analýze s ním kvantitatívne súvisia. Počet produktov potrebných na splnenie životnosti produktu by sa mal vždy zaokrúhľovať nahor, pokiaľ neexistuje platný dôvod, prečo to neurobiť. Referenčný tok je možné vyjadriť priamym vzťahom k funkčnej jednotke alebo takým spôsobom, ktorý sa viac zameriava na samotný produkt.

Používatelia metódy PEF musia na účely štúdie o PEF vymedziť funkčnú jednotku a referenčný tok. Musia opísať aj to, na ktoré aspekty produktu sa funkčná jednotka nevzťahuje, a zdôvodniť prečo (napr. nie sú kvantifikovateľné alebo z podstaty veci subjektívne).

Funkčná jednotka na účely štúdie o PEF sa musí vymedziť na základe týchto aspektov:

i) poskytované funkcie/služby: „čo“;

ii) rozsah funkcie alebo služby: „v akom rozsahu“;

iii) predpokladaná úroveň kvality: „na akej úrovni“;

iv) trvanie/životnosť produktu: „ako dlho“.

Ak sa na obale uvedie skladovateľnosť (označovaná napríklad ako dátum minimálnej trvanlivosti alebo dátum spotreby) potravín (napr. počet mesiacov), potom sa musia vyčísliť potravinové straty vo fázach skladovania, maloobchodu a spotreby. Ak má typ balenia vplyv na skladovateľnosť, musí sa to vziať od úvahy. Je to relevantné pre aspekt funkčnej jednotky „ako dlho“.

Ak existujú platné normy, musia sa pri vymedzení funkčnej jednotky použiť a uviesť v štúdii o PEF. Vždy sa musí použiť medzinárodná sústava jednotiek (SI), bežne známa ako metrický systém.

Príklad 1

Definujte funkčnú jednotku dekoratívnej náterovej farby: funkčnou jednotkou je ochrániť a vymaľovať 1 m2 podkladu na 50 rokov pri stanovenej úrovni kvality (opacita minimálne 98 %).

Čo: vymaľovať a ochrániť podklad.

V akom rozsahu: pokrytie podkladu 1 m2.

Na akej úrovni: pri opacite minimálne 98 %.

Ako dlho: na 50 rokov (životnosť budovy).

Referenčný tok: množstvo produktu potrebného na splnenie danej funkcie, ktoré sa meria v kg farby.

Príklad 2

Definujte funkčnú jednotku a referenčný tok pre environmentálnu stopu krmiva pre spoločenské zvieratá.

Čo: podať odporúčaný denný príjem metabolizovateľnej energie v kilokalóriách (kcal ME) („denná kŕmna dávka“) pripraveného krmiva pre mačku alebo psa.

V akom rozsahu: denná kŕmna dávka.

Na akej úrovni: splniť denné kalorické a výživové požiadavky priemernej mačky alebo psa (kde priemer je hmotnosť zvieraťa: 4 kg v prípade mačky a 15 kg v prípade psa).

Ako dlho: jeden deň podávania pripraveného krmiva pre mačku alebo psa.

Referenčný tok: množstvo produktu potrebného na splnenie danej funkcie, ktoré sa meria v gramoch (g) za deň.

V prípade medziproduktov je ťažšie vymedziť funkčnú jednotku, keďže často môže plniť viaceré funkcie a nie je známy celý životný cyklus produktu. Preto by sa mala uplatniť deklarovaná jednotka, napríklad hmotnosť (kilogramy) alebo objem (metre kubické). V tomto prípade môže referenčný tok zodpovedať funkčnej jednotke.

3.2.2. Hranica systému

Hranicou systému sa vymedzuje to, ktoré časti životného cyklu produktu a ktoré súvisiace fázy a procesy životného cyklu patria k analyzovanému systému (t. j. vyžadujú sa na vykonávanie jeho funkcie vymedzenej funkčnou jednotkou), okrem tých procesov, ktoré sú vylúčené na základe pravidla o ohraničení (pozri časť 4.6.4). Dôvod a potenciálny význam akýchkoľvek výnimiek musí byť zdôvodnený a zdokumentovaný.

Hranica systému sa musí vymedziť podľa všeobecnej logiky dodávateľského reťazca vrátane všetkých fáz od získavania surovín a predbežného spracovania, výroby hlavného produktu, distribúcie a skladovania produktov, fázy používania a nakladania s produktom na konci jeho životnosti (v prípade potreby pozri časť 4.2). Musia sa jasne identifikovať súbežné produkty, vedľajšie produkty a toky odpadov prinajmenšom systému v popredí.

Diagram hranice systému

Diagram hranice systému (alebo diagram tokov) je schematické znázornenie analyzovaného systému. Musí jasne označovať činnosti alebo procesy, ktoré sú v analýze začlenené, a tie, ktoré sú z nej vylúčené. Používateľ metódy PEF musí zvýrazniť, kde sa použili údaje týkajúce sa konkrétnej spoločnosti.

Musia sa zosúladiť názvy činnosti a/alebo procesu v systémovom diagrame a v správe o PEF. Systémový diagram sa musí začleniť do vymedzenia rozsahu pôsobnosti a do správy o PEF.

3.2.3. Kategórie vplyvu environmentálnej stopy

Účelom posudzovania vplyvov životného cyklu je zhromaždiť a zhrnúť zaznamenané údaje týkajúce sa inventarizačnej analýzy životného cyklu podľa príslušného podielu v jednotlivých kategóriách vplyvu environmentálnej stopy. Výber kategórií vplyvu environmentálnej stopy sa vzťahuje na široký okruh relevantných environmentálnych problémov týkajúcich sa dodávateľského reťazca daného produktu na základe všeobecných požiadaviek na úplnosť štúdií o PEF.

Kategórie vplyvu environmentálnej stopy ( 13 ) označujú osobitné kategórie vplyvu posudzované v štúdii o PEF a predstavujú metódu posudzovania vplyvu environmentálnej stopy. Charakterizačné modely sa používajú na kvantifikáciu environmentálneho mechanizmu medzi inventarizačnou analýzou životného cyklu [t. j. vstupy (ako sú napr. zdroje) a emisie súvisiace so životným cyklom produktu] a ukazovateľom kategórie každej kategórie vplyvu environmentálnej stopy.

Tabuľka 2 obsahuje štandardný zoznam kategórií vplyvu environmentálnej stopy a príslušných metód posudzovania. Pre štúdiu o PEF sa bez výnimky musia uplatniť všetky kategórie vplyvu environmentálnej stopy. Úplný zoznam charakterizačných faktorov, ktoré sa musia použiť, sa uvedie v referenčnom balíku environmentálnej stopy ( 14 ).







Tabuľka 2. Kategórie vplyvu environmentálnej stopy s príslušnými ukazovateľmi kategórie vplyvu a charakterizačnými modelmi Kategória vplyvu environmentálnej stopy Ukazovateľ kategórie vplyvu Jednotka Charakterizačný model Dôkladnosť Zmena klímy, celková (1) Potenciál globálneho otepľovania (GWP100) kg CO2 eq Bernský model – Potenciál globálneho otepľovania (GWP) v časovom horizonte 100 rokov (na základe správy IPCC z roku 2013) I Poškodzovanie ozónu Potenciál poškodzovania ozónu (ODP) kg CFC-11 eq Model EDIP založený na potenciáli poškodenia ozónu (ODP) Svetovej meteorologickej organizácie (WMO) v neobmedzenom časovom horizonte (WMO 2014 + integrácie) I Ľudská toxicita – rakovinotvorná Porovnávacia jednotka toxicity pre ľudí (CTUh) CTUh na základe modelu USEtox2.1 (Fantke a kol. 2017), upravené podľa Saouter a kol., 2018 III Ľudská toxicita – nerakovinotvorná Porovnávacia jednotka toxicity pre ľudí (CTUh) CTUh na základe modelu USEtox2.1 (Fantke a kol. 2017), upravené podľa Saouter a kol., 2018 III Tuhé častice Vplyv na zdravie ľudí Výskyt ochorení Model PM (Fantke a kol., 2016, in UNEP, 2016) I Ionizujúce žiarenie, ľudské zdravie Účinnosť vystavenia ľudí žiareniu v súvislosti s U235 kBq U235 eq Model účinkov na ľudské zdravie, ktorý vypracovali Dreicer a kol. 1995 (Frischknecht a kol., 2000) II Fotochemická tvorba ozónu, ľudské zdravie Zvyšovanie koncentrácie troposférického ozónu kg NMVOC eq Model LOTOS-EUROS (Van Zelm a kol., 2008), ako sa uvádza v správe ReCiPe, 2008 II Acidifikácia Akumulované prekračovanie mol H+ eq Akumulované prekračovanie (Seppälä a kol., 2006; Posch a kol., 2008) II Eutrofizácia, suchozemská Akumulované prekračovanie mol N eq Akumulované prekračovanie (Seppälä a kol., 2006; Posch a kol., 2008) II Eutrofizácia sladkých vôd Zlomok živín, ktoré skončia v zložke sladkých vôd (P) kg P eq Model EUTREND (Struijs a kol., 2009), ako sa uvádza v správe ReCiPe II Eutrofizácia morských vôd Zlomok živín, ktoré skončia v zložke morských vôd (N) kg N eq Model EUTREND (Struijs a kol., 2009), ako sa uvádza v správe ReCiPe II Ekotoxicita sladkých vôd Porovnávacia jednotka toxicity pre ekosystémy (CTUe) CTUe na základe modelu USEtox2.1 (Fantke a kol. 2017), upravené podľa Saouter a kol., 2018 III Využívanie pôdy (2) Index kvality pôdy (3) Bezrozmerné (bod) Index kvality pôdy na základe modelu LANCA (De Laurentiis a kol., 2019) a na základe modelu LANCA CF verzia 2.5 (Horn a Maier, 2018) III Použitie vody Potenciál nedostatku vody pre používateľa (spotreba vody vážená podľa nedostatku) m3 ekvivalentu vody zodpovedajúceho chýbajúcej vode model Available WAter REmaining (AWARE, dostupná zvyšná voda) (Boulay a kol., 2018; UNEP, 2016) III Využívanie zdrojov, nerasty a kovy Vyčerpanie abiotických zdrojov (konečné rezervy potenciálu vyčerpania abiotických zdrojov) kg Sb eq van Oers a kol., 2002, ako v metóde CML 2002, v.4.8 III Využívanie zdrojov, fosílne Vyčerpanie abiotických zdrojov – fosílne palivá (potenciál vyčerpania abiotických zdrojov – fosílnych) (4) MJ van Oers a kol., 2002, ako v metóde CML 2002, v.4.8 III ( 1 ) Ukazovať „zmena klímy, celková“ je kombináciou troch čiastkových ukazovateľov: Zmena klímy – fosílna zmena; Zmena klímy – biogénna zmena; Zmena klímy – využívanie pôdy a zmena využívania pôdy. Čiastkové ukazovatele sú podrobnejšie opísané v časti 4.4.10 prílohy I. Podkategórie „zmena klímy – fosílna“, „zmena klímy – biogénna“ a „zmena klímy – využívanie pôdy a zmena využívania pôdy“ sa musia vykazovať samostatne, ak príspevok každej podkategórie k celkovému hodnoteniu zmeny klímy bol viac ako 5 %. ( 2 ) Označuje zaberanie a transformáciu pôdy. ( 3 ) Tento index je výsledkom súhrnu vykonaného Spoločným výskumným centrom, v rámci ktorého sa spojili štyri ukazovatele (biotická produkcia, odolnosť proti erózii, mechanická filtrácia a dopĺňanie podzemnej vody) získaných prostredníctvom modelu LANCA na posudzovanie vplyvov spôsobených využívaním pôdy, ako uvádza De Laurentiis a kol., 2019. ( 4 ) V zozname tokov environmentálnej stopy a na účely tohto odporúčania sa urán zaraďuje do zoznamu nosičov energie a meria sa v MJ.

Ďalšie informácie o výpočtoch posudzovania vplyvu sa uvádzajú v časti 5 tejto prílohy.

3.2.4. Dodatočné informácie, ktoré sa majú zahrnúť do PEF

Relevantné potenciálne environmentálne vplyvy produktu môžu presahovať kategórie vplyvu environmentálnej stopy. Je dôležité ich oznamovať vždy, keď je to možné, ako dodatočné environmentálne informácie.

Podobne môže byť nutné zohľadniť aj relevantné technické aspekty a/alebo fyzické vlastnosti produktu v rozsahu pôsobnosti. Tieto aspekty sa musia nahlásiť ako dodatočné technické informácie.

3.2.4.1. Dodatočné environmentálne informácie

Dodatočné environmentálne informácie musia byť:

a) v súlade s príslušnými právnymi predpismi, ako je napríklad smernica o nekalých obchodných praktikách ( 15 ) a súvisiace usmernenia;

b) relevantné pre konkrétny produkt alebo kategóriu produktu;

c) okrem kategórií vplyvu environmentálnej stopy: dodatočné environmentálne informácie nesmú odrážať rovnaké alebo podobné kategórie vplyvu environmentálnej stopy, nesmú nahrádzať charakterizačné modely kategórií vplyvu environmentálnej stopy a nesmú oznamovať výsledky nových charakterizačných faktorov doplnených do kategórií vplyvu environmentálnej stopy.

Podporné modely týchto dodatočných informácií musia byť jasne uvedené a zdokumentované spolu s využitím príslušných ukazovateľov. Napríklad vplyvy na biodiverzitu v dôsledku zmien využívania pôdy sa môžu vyskytnúť v súvislosti s konkrétnym miestom alebo činnosťou. V takom prípade môže byť nevyhnutné použiť dodatočné kategórie vplyvu, ktoré nie sú zahrnuté medzi kategórie vplyvu environmentálnej stopy, alebo dokonca ďalšie kvalitatívne opisy v prípade, že vplyvy nie je možné kvantitatívne prepojiť s dodávateľským reťazcom produktu. Takéto dodatočné metódy by sa mali považovať za metódy, ktoré dopĺňajú kategórie vplyvu environmentálnej stopy.

Dodatočné environmentálne informácie sa musia týkať iba environmentálnych aspektov. Informácie a pokyny, napr. bezpečnostné karty produktu, ktoré sa netýkajú environmentálnych vlastností produktu, nie sú súčasťou dodatočných environmentálnych informácií.

Dodatočné environmentálne informácie môžu zahŕňať:

a) informácie o vplyvoch týkajúcich sa konkrétneho miesta/lokality;

b) kompenzácie;

c) environmentálne ukazovatele alebo ukazovatele produktovej zodpovednosti (napr. podľa globálnej iniciatívy pre podávanie správ – GRI);

d) pri posudzovaniach od brány po bránu, počet živočíšnych druhov na červenej listine Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) a počet živočíšnych druhov na národnom zozname chránených druhov s biotopmi v oblastiach zasiahnutých prevádzkou, podľa úrovne rizika vyhynutia;

e) opis významných vplyvov činností, produktov a služieb na biodiverzitu v chránených oblastiach a v oblastiach s vysokou biodiverzitou mimo chránených oblastí;

f) vplyv hluku;

g) ostatné environmentálne informácie, ktoré sa považujú za relevantné v rozsahu pôsobnosti štúdie o PEF.

Biodiverzita

Metóda PEF nezahŕňa žiadnu kategóriu vplyvu s názvom „biodiverzita“, keďže v súčasnosti neexistuje žiadny medzinárodný konsenzus o metóde posudzovania vplyvov životného cyklu, ktorou sa tento vplyv dá zachytiť. Metóda PEF však zahŕňa minimálne osem kategórii vplyvu, ktoré majú vplyv na biodiverzitu [t. j. zmena klímy, eutrofizácia (sladkých vôd), eutrofizácia (morských vôd), eutrofizácia (suchozemská), acidifikácia, použitie vody, využitie pôdy, ekotoxicita sladkých vôd].

Vzhľadom na veľký význam biodiverzity pre mnohé skupiny produktov sa musí v každej štúdii o PEF vysvetliť, či je biodiverzita relevantná pre produkt v rozsahu pôsobnosti. V takom prípade musí používateľ metódy PEF začleniť ukazovatele biodiverzity medzi dodatočné environmentálne informácie.

Na začlenenie biodiverzity je možné použiť tieto možnosti:

a) vyjadrenie (predídeného) vplyvu na biodiverzitu ako percento materiálu, ktorý pochádza z ekosystémov, ktoré boli riadené tak, aby udržali podmienky pre biodiverzitu alebo ich zlepšili, ako sa ukazuje pravidelným monitorovaním a podávaním správ o úrovniach biodiverzity a ziskoch alebo stratách (napr. strata druhovej rozmanitosti o menej než 15 % z dôvodu vyrušovania – hoci sa v štúdiách o PEF môže stanoviť vlastná úroveň straty, ak sa to v nich dá presvedčivo dokázať a nie je to v rozpore s relevantnými existujúcimi pravidlami PEFCR). Posudzovanie by sa malo vzťahovať na materiály, ktoré končia v konečných produktoch, a na materiály, ktoré boli použité počas výrobného procesu. Napríklad drevné uhlie sa používa v procesoch výroby ocele, alebo sója, ktorá sa používa na kŕmenie kráv na produkciu mlieka a mliečnych výrobkov atď.;

b) dodatočne vykázať percento takýchto materiálov, v prípade ktorých nemožno nájsť žiadne informácie o systéme vysledovateľnosti alebo vystopovateľnosti;

c) ako náhradu použiť certifikačný systém. Používateľ metódy PEF by mal určiť, ktoré certifikačné schémy poskytujú dostatočné dôkazy na zabezpečenie zachovania biodiverzity, a opísať použité kritériá.

Používateľ metódy PEF si môže zvoliť iné relevantné ukazovatele, prostredníctvom ktorých začlení vplyvy produktu na biodiverzitu. V štúdii o PEF sa musí zdôvodniť výber zvolenej metodiky a táto metodika sa v nej musí opísať.

3.2.4.2. Dodatočné technické informácie

Dodatočné technické informácie môžu zahŕňať (orientačný zoznam):

a) údaje týkajúce sa zoznamu materiálov;

b) reverznú demontáž, jednoduchú montáž, opraviteľnosť a ďalšie informácie súvisiace s obehovým hospodárstvom;

c) informácie týkajúce sa používania nebezpečných látok;

d) informácie o zneškodňovaní nebezpečného/ostatného odpadu;

e) informácie o spotrebe energií;

f) technické parametre, ako je využívanie: energie z obnoviteľných/neobnoviteľných zdrojov; palív z obnoviteľných/neobnoviteľných zdrojov; sekundárnych materiálov; sladkovodných zdrojov;

g) celkovú hmotnosť odpadu podľa druhu a metódy zneškodňovania;

h) hmotnosť prepravovaného, dovážaného, vyvážaného alebo upravovaného odpadu, ktorý sa považuje za nebezpečný podľa podmienok príloh I, II, III a VIII k Bazilejskému dohovoru ( 16 ), a percento odpadu prepravovaného v rámci medzinárodnej dopravy;

i) informácie a údaje týkajúce sa funkčnej jednotky a technickej výkonnosti produktu;

j) informácie o biologickej rozložiteľnosti a kompostovateľnosti.

Ak je produktom v rozsahu pôsobnosti medziprodukt, dodatočné technické informácie musia obsahovať:

a) obsah biogénneho uhlíka pri bráne závodu (fyzický obsah a alokovaný obsah);

b) recyklovaný obsah (R1);

c) v relevantných prípadoch výsledky pri hodnotách A vzorca obehovej stopy (CFF) pre konkrétne použitie.

3.2.5. Predpoklady/obmedzenia

V štúdiách o PEF sa pri analýze môže objaviť niekoľko obmedzení, preto je potrebné zostaviť predpoklady. Všetky obmedzenia (napr. nedostatky v údajoch) a predpoklady je potrebné transparentne vykázať.

4. Inventarizačná analýza životného cyklu

V rámci dodávateľského reťazca daného produktu je potrebné vytvoriť inventár všetkých materiálov, energie a vstupov a výstupov odpadu a emisií do ovzdušia, do vody a do pôdy ako základ modelovania environmentálnej stopy produktu.

Podrobné požiadavky na údaje a požiadavky na kvalitu sú uvedené v časti 4.6.

V rámci inventarizačnej analýzy životného cyklu (LCI) sa musí prijať táto klasifikácia zahrnutých tokov:

1. elementárne toky;

2. neelementárne (alebo komplexné) toky (napr. tok produktu alebo odpadu).

V rámci štúdie o PEF sa musia všetky neelementárne toky v LCI modelovať na úrovni elementárnych tokov, okrem toku produktov pre produkt v rozsahu pôsobnosti. Napríklad toky odpadu nesmú byť v štúdii zahrnuté iba ako kg odpadu domácností alebo kg nebezpečného odpadu, ale musia sa modelovať na úrovni fázy emisií do vody, ovzdušia a pôdy súvisiacich s nakladaním s pevným odpadom. Modelovanie LCI je preto hotové, až keď sú všetky neelementárne toky vyjadrené ako elementárne toky. Súbor údajov LCI štúdie o PEF musí preto obsahovať len elementárne toky, okrem toku produktu pre produkt v rozsahu pôsobnosti.

4.1. Skríning

Je možné vykonať počiatočný skríning inventarizačnej analýzy životného cyklu („skríning“), pretože to napomôže zameranie činností zberu údajov a priority kvality údajov. Skríning musí zahŕňať fázu posúdenia vplyvov životného cyklu a jeho výsledkom sú ďalšie iteratívne upresnenia modelu životného cyklu produktu v rozsahu pôsobnosti, keďže sa tým sprístupní viac informácií. Vo fáze skríningu nie je povolené používať žiadne ohraničenie a môžu sa použiť ľahko dostupné primárne alebo sekundárne údaje, čím sa splnia požiadavky na kvalitu údajov v čo najväčšej miere (ako sa vymedzuje v časti 4.6). Po vykonaní skríningu sa môžu spresniť počiatočné nastavenia rozsahu.

4.2. Fázy životného cyklu

Štandardnými fázami životného cyklu v štúdii o PEF musia byť minimálne:

1. získavanie surovín a predbežné spracovanie (vrátane výroby častí a komponentov);

2. výroba (produkcia hlavného produktu);

3. distribúcia (distribúcia a skladovanie produktu);

4. používanie;

5. koniec životnosti (vrátane obnovy produktu alebo recyklácie).

Ak sa pre ktorúkoľvek z týchto štandardných fáz použije iný názov, používateľ musí určiť, ktorej štandardnej fáze zodpovedá.

Ak na to existuje oprávnená potreba, používateľ metódy PEF sa môže rozhodnúť rozdeliť alebo pridať fázy životného cyklu. Dôvody sa musia uviesť v správe o PEF. Fáza životného cyklu „získavanie surovín a predbežné spracovanie“ sa môže napríklad rozdeliť na „získavanie surovín“, „predbežné spracovanie“ a „preprava surovín dodávateľom“.

V prípade medziproduktov sa musia vylúčiť tieto fázy životného cyklu:

1. distribúcia (povolené sú odôvodnené výnimky);

2. používanie;

3. koniec životnosti (vrátane obnovy/recyklácie produktu).

4.2.1. Získavanie surovín a predbežné spracovanie

Táto fáza životného cyklu sa začína, keď sa zdroje vyťažia z prírody, a končí sa, keď komponenty produktu vstupujú (cez bránu) do výrobného zariadenia. Medzi procesy, ku ktorým môže dôjsť v tejto fáze, patrí:

1. ťažba a získavanie zdrojov;

2. predbežné spracovanie všetkých materiálových vstupov do produktu v rozsahu pôsobnosti vrátane recyklovateľných materiálov;

3. poľnohospodárske a lesnícke činnosti;

4. preprava medzi ťažobnými zariadeniami a zariadeniami na predbežné spracovanie a preprava na miesto výroby.

Výroba obalov sa musí modelovať ako súčasť fázy životného cyklu „získavanie surovín a predbežné spracovanie“.

4.2.2. Výroba

Fáza výroby sa začína, keď komponenty produktu vstupujú do výrobnej prevádzky, a končí sa, keď hotový produkt výrobné zariadenie opúšťa. Medzi príklady činností spojených s výrobou patrí:

1. chemické spracovanie;

2. výroba;

3. preprava polovýrobkov medzi výrobnými procesmi;

4. montáž materiálových komponentov.

Odpad produktov použitých pri výrobe sa musí začleniť do modelovania fázy výroby. Na tento odpad sa musí použiť vzorec obehovej stopy (časť 4.4.8).

4.2.3. Distribúcia

Produkty sa distribuujú používateľom a v rámci dodávateľského reťazca ich možno skladovať na rôznych miestach. Distribučná fáza zahŕňa prepravu z brány závodu do skladu/maloobchodu, skladovanie v sklade/maloobchode a prepravu zo skladu/maloobchodu do domácnosti spotrebiteľa.

Medzi príklady procesov patria:

1. vstupy energií na účely osvetlenia a kúrenia v sklade;

2. používanie chladničiek v skladoch a dopravných prostriedkoch;

3. používanie paliva v dopravných prostriedkoch;

4. cesty a nákladné vozidlá.

Odpad z produktov použitých pri distribúcii a skladovaní sa musí začleniť do modelovania. Na tento odpad sa musí použiť vzorec obehovej stopy (časť 4.4.8) a výsledky sa zohľadnia vo fáze distribúcie.

Štandardné miery straty pre typ produktu počas distribúcie a u spotrebiteľa sú uvedené v časti F prílohy II a musia sa použiť v prípade, ak nie sú k dispozícii žiadne konkrétne informácie. Pravidlá alokácie spotreby energie pri skladovaní sú uvedené v časti 4.4.5. Pokiaľ ide o dopravu, pozri časť 4.4.3.

4.2.4. Používanie

Fáza používania opisuje, aké sú očakávané použitia produktu zo strany koncového používateľa (napr. spotrebiteľa). Táto fáza sa začína vo chvíli, keď koncový používateľ používa produkt, až kým neopustí miesto používania a nevstúpi do fázy konca životnosti (napr. recyklácia alebo konečné spracovanie).

Fáza použitia zahŕňa všetky činnosti a produkty, ktoré sú potrebné na správne používanie produktu (t. j. zabezpečiť, že počas svojej životnosti bude vykonávať svoju pôvodnú funkciu). Odpad, ktorý vzniká používaním produktu, ako napríklad potravinový odpad a jeho primárny obal alebo samotný produkt, keď už nie je funkčný, sa vylučuje z fázy používania a musí byť súčasťou fázy konca životnosti produktu.

Toto sú niektoré príklady: použitie vody z vodovodu pri varení cestovín; výroba a distribúcia materiálov potrebných na údržbu, opravu alebo renováciu a odpad z nich (napr. náhradné diely potrebné na opravu produktu, výroba chladiacej kvapaliny a nakladanie s odpadom v dôsledku strát). Koniec životnosti kávových kapsúl, zvyšky pri príprave kávy a obal z mletej kávy patria do fázy konca životnosti.

V niektorých prípadoch sú niektoré produkty potrebné na riadne použitie produktu v rámci rozsahu pôsobnosti a používajú sa spôsobom, prostredníctvom ktorého sa fyzicky integrujú: v tomto prípade patrí spracovanie odpadu z týchto produktov do konca životnosti produktu v rozsahu pôsobnosti. Pokiaľ je napríklad produktom v rozsahu pôsobnosti prací prostriedok, čistenie odpadových vôd po použití pracieho prostriedku patrí do fázy konca životnosti.

V scenári používania sa takisto musí zohľadňovať, či by používanie analyzovaných produktov mohlo viesť k zmenám v systémoch, v ktorých sa používajú.

Zohľadniť sa môžu tieto zdroje technických informácií týkajúcich sa scenára používania:

1. prieskumy trhu alebo iné trhové údaje;

2. uverejnené medzinárodné normy, ktoré obsahujú usmernenia a požiadavky týkajúce sa vypracúvania scenárov pre fázu používania a scenárov (t. j. odhadu) životnosti produktu;

3. uverejnené vnútroštátne usmernenia týkajúce sa vypracúvania scenárov pre fázu používania a scenárov (t. j. odhadu) životnosti produktu;

4. uverejnené usmernenia v rámci odvetvia týkajúce sa vypracúvania scenárov pre fázu používania a scenárov (t. j. odhadu) životnosti produktu.

Metóda, ktorú výrobca odporúča pre fázu používania (napr. tepelná úprava v rúre pri určitej teplote počas určitého času), by mala poskytnúť základ na vymedzenie fázy používania produktu. Skutočný spôsob používania sa však môže líšiť od spôsobov, ktoré sa odporúčajú, a mal by sa uplatniť, ak sú tieto informácie zdokumentované a k dispozícii.

Štandardné miery straty pre typ produktu počas distribúcie a u spotrebiteľa sú uvedené v časti F prílohy II a musia sa použiť v prípade, ak nie sú k dispozícii žiadne konkrétne informácie.

Z fázy používania sú vylúčené tieto procesy:

1. ak sa produkt znovu použije (pozri aj časť 4.4.9.2), vylučujú sa procesy potrebné na zber produktu a na jeho prípravu na nový cyklus použitia (napr. vplyvy v dôsledku zberu a čistenia opakovane použiteľných fliaš). Ak sa produkt opätovne používa ako produkt s inými špecifikáciami (ďalšie podrobnosti pozri časť 4.4.9), tieto procesy sa začlenia do fázy konca životnosti. Ak sa životnosť produktu predĺži na životnosť produktu s pôvodnými špecifikáciami produktu (s rovnakou funkciou), tieto procesy sa musia zahrnúť do funkčnej jednotky a do referenčného toku;

2. doprava z maloobchodu do domácnosti spotrebiteľa sa z fázy použitia musí vylúčiť a namiesto toho sa musí začleniť do fázy distribúcie;

3. preprava do fázy konca životnosti sa z fázy používania musí vylúčiť a namiesto toho sa musí začleniť do fázy konca životnosti.

Odpad z produktov použitých počas fázy použitia sa musí začleniť do modelovania fázy použitia. Na tento odpad sa musí použiť vzorec obehovej stopy (časť 4.4.8).

V správe o PEF sa musia zdokumentovať metódy a predpoklady použité pre túto fázu. Všetky relevantné predpoklady týkajúce sa fázy používania sa musia zdokumentovať.

Technické špecifikácie modelovania fázy používania sú uvedené v časti 4.4.7.

4.2.5. Koniec životnosti (vrátane obnovy produktu a recyklácie)

Fáza konca životnosti sa začína, keď používateľ vyhodí/vyradí produkt v rozsahu pôsobnosti a jeho obal, a končí sa, keď sa produkt vráti do prírody ako odpad alebo vstúpi do životného cyklu iného produktu (t. j. ako recyklovaný vstup). Vo všeobecnosti to zahŕňa odpad z produktu v rozsahu pôsobnosti, ako je potravinový odpad a spotrebiteľský odpad.

Odpad vytvorený počas výroby, distribúcie, maloobchodu, fázy používania alebo po používaní sa musí začleniť do životnosti produktu a modelovať vo fáze životného cyklu tam, kde k nemu dochádza.

Fáza konca životnosti sa musí modelovať pomocou vzorca obehovej stopy a požiadaviek uvedených v časti 4.4.8. Používateľ metódy PEF musí začleniť všetky procesy konca životnosti, ktoré sa týkajú produktu v rozsahu pôsobnosti. Medzi príklady procesov, na ktoré sa vzťahuje táto fáza životného cyklu, patrí:

1. zber a preprava produktu v rozsahu pôsobnosti a jeho balenia do zariadení spracovania produktov, ktorým sa skončila životnosť;

2. demontáž komponentov;

3. skartovanie a triedenie;

4. odpadová voda z použitých produktov rozpustených vo vode alebo pomocou vody (napr. čistiace prostriedky, sprchové gély atď.);

5. transformácia na recyklovaný materiál;

6. kompostovanie alebo iné metódy nakladania s organickým odpadom;

7. spaľovanie a zneškodňovanie lôžkového popola;

8. vytváranie skládok a ich prevádzka a údržba.

V prípade medziproduktov sa koniec životnosti produktu v rozsahu pôsobnosti musí vylúčiť.

4.3. Názvoslovie inventarizačnej analýzy životného cyklu

Údaje týkajúce sa inventarizačnej analýzy životného cyklu musia byť v súlade s požiadavkami v oblasti environmentálnej stopy:

— Pri všetkých elementárnych tokoch musí byť názvoslovie zosúladené s najnovšou verziou referenčného balíka environmentálnej stopy dostupnou na stránke vývojára pre environmentálnu stopu ( 17 ).

— V prípade súborov údajov o procese a toku produktov musí byť názvoslovie v súlade s „Príručkou ILCD – Názvoslovie a iné konvencie“ ( 18 ).

4.4. Požiadavky na modelovanie

V tejto časti sú uvedené podrobné usmernenia a požiadavky týkajúce sa toho, ako modelovať osobitné fázy životného cyklu, procesy a ostatné aspekty životného cyklu produktu na zostavenie inventarizačnej analýzy životn