1971L0393 — SK — 09.10.1998 — 004.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B DRUHÁ SMERNICA KOMISIE z 18. novembra 1971, ustanovujúca metódy analýzy na úradnú kontrolu krmív v spoločenstve (71/393/EHS) (Ú. v. ES L 279, 20.12.1971, p.7)

Zmenené a doplnené:









▼B

DRUHÁ SMERNICA KOMISIE

z 18. novembra 1971,

ustanovujúca metódy analýzy na úradnú kontrolu krmív v spoločenstve

(71/393/EHS)







KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na smernicu Komisie z 20. júla 1970 ( 1 ) o zavedení metód spoločenstva na vzorkovanie a analýzu na úradnú kontrolu krmív, zmenenú a doplnenú smernicou z 20. júla 1972, najmä na jej článok 2, keďže táto smernica požaduje, aby úradné kontroly krmív boli vykonávané použitím metód spoločenstva na vzorkovanie a analýzy s cieľom overenia dodržiavania požiadaviek vyplývajúcich zo zákonných, právnych alebo administratívnych opatrení týkajúcich sa kvality a zloženia krmív; keďže smernica spoločenstva 71/250/EHS z 15. júna 1971 ( 2 ) už ustanovila niekoľko metód analýzy; keďže odvtedy vývoj práce potvrdil opodstatnenosť prijať druhý súbor metód; keďže opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Členské štáty budú požadovať, aby sa analýzy na úradné kontroly krmív s ohľadom na ich obsah vlhkosti, prchavých dusíkatých látok, celkového fosforu, olejov a tukov vykonávali podľa metód opísaných v prílohe k tejto smernici.

▼M2 —————

▼B

Článok 2

Členské štáty prijmú najneskôr do 1. januára 1973 zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.

Článok 3

Táto smernica je adresovaná členským štátom.









PRÍLOHA

I. STANOVENIE VLHKOSTI

1. Účel a oblasť

Táto metóda umožňuje stanovenie vlhkosti v krmivách. ►M1 Toto sa nevzťahuje na analýzu produktov z mlieka ako jednozložkových krmív, analýzu minerálnych látok a zmesí pozostávajúcich prevažne z minerálnych látok, analýzu živočíšnych a rastlinných tukov a olejov alebo analýzu olejnatých semien a olejnatého ovocia vymedzených v nariadení Rady 136/66/EHS ( 3 ) z 22. septembra 1966 o zavedení organizácie spoločného trhu pre oleje a tuky. ◄

Stanovenie vlhkosti v olejnatých semenách a olejnatom ovocí je opísané v prílohe III k nariadeniu Komisie (EHS) č. 1470/68 ( 4 ) z 23. septembra 1968 o extrakcii a redukcii vzoriek a stanovení obsahu oleja, nečistôt a vlhkosti v olejnatých semenách.

2. Podstata

Vzorka sa vysuší za špecifikovaných podmienok, ktoré sa líšia podľa druhu krmiva. Úbytok hmotnosti sa stanoví vážením. V prípade tuhých krmív, ktoré majú vysoký obsah vlhkosti, je potrebné ich predsušenie.

3. Prístrojové vybavenie

3.1. Mlynček z materiálu, ktorý neabsorbuje vlhkosť, ľahko sa čistí, umožňuje rýchle mletie bez toho, aby vznikalo zahrievanie, čo najviac zamedzuje kontaktu s okolitým vzduchom a spĺňa požiadavky uvedené nižšie v 4.1.1. a 4.1.2. (napr. kladivkové alebo vodou chladené mikromlynčeky, rozoberateľné kužeľové mlynčeky, nízkootáčkové mlynčeky alebo mlynčeky s ozubenými kolesami).

3.2. Analytické váhy s presnosťou na 0,5 mg.

3.3. Suché sušičky z nekorodujúcich kovov alebo zo skla s vrchnákmi umožňujúcimi vzduchotesné uzatvorenie; s pracovným povrchom, na ktorom je možné rozprestrieť skúšobnú vzorku vo vrstve približne 0,3 g/m2

3.4. Elektricky vyhrievaná izotermická sušiareň (± 1 °C), primerane vetraná, s možnosťou rýchlej regulácie teploty ( 5 ).

3.5. Regulovateľná elektricky vyhrievaná vákuová sušiareň vybavená olejovou pumpou a mechanizmom, ktorý buď privádza horúci suchý vzduch alebo sušiacu látku (napr. oxid vápenatý).

3.6. Exsikátor s hrubou perforovanou kovovou alebo porcelánovou platňou obsahujúci účinnú sušiacu látku.

4. Postup

N.B.:

Postupy opísané v tomto oddieli sa musia vykonať ihneď po otvorení balíčkov so vzorkami. Analýza sa musí vykonať aspoň dvakrát.

4.1. Príprava

4.1.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod body 4.1.2. a 4.1.3.

Odoberte aspoň 50 g vzorky. Ak je potrebné, pomeľte alebo rozdrvte ju takým spôsobom, aby sa zamedzilo akejkoľvek odchýlke v obsahu vlhkosti (pozri 6).

4.1.2. Obilniny a obilné krúpy

Odoberte aspoň 50 g vzorky. Pomeľte ju na častice, z ktorých najmenej 50 % prepadne sitom s veľkosťou ôk 0,5 mm a zvyšok na site s okrúhlymi okami o veľkosti 1 mm bude najviac 10 %.

4.1.3. Krmivá tekuté, pastovité, krmivá prevažne zložené z olejov a tukov

Odoberte približne 25 g vzorky, odvážte s presnosťou na 10 mg, pridajte potrebné množstvo bezvodého piesku odváženého s presnosťou na 10 mg a miešajte, až kým nezískate homogénny produkt.

4.2. Sušenie

4.2.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod body 4.2.1. a 4.2.3.

Odvážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do sušiarne predhriatej na teplotu 103 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty. Vzorka sa suší štyri hodiny, ktoré sa počítajú od času, keď sa teplota v sušiarni vráti na 103 °C. Položte na sušičku vrchnák, vyberte ju z pece, v exsikátore ju nechajte vychladnúť 30 až 45 minút (3.6.) a odvážte s presnosťou na 1 mg.

Krmivá zložené prevažne z olejov a tukov sušte v sušiarni ešte ďalších 30 minút pri teplote 130 °C. Rozdiel medzi dvoma váženiami nesmie presiahnuť 0,1 % vlhkosti.

4.2.2. Obilniny, múka, krúpy a šrot

Odvážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g pomletej vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do sušiarne predhriatej na teplotu 130 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty. Nechajte vzorku sušiť dve hodiny, ktoré sa počítajú od času, keď sa teplota vráti na hodnotu 130 °C. Na sušičku položte vrchnák, vyberte ju z pece, nechajte ju v exsikátore (3.6.) vychladnúť 30 až 45 minút a odvážte s presnosťou na 1 mg.

4.2.3. Kŕmne zmesi obsahujúce viac ako 4 % sacharózy alebo laktózy: jednozložkové krmivá, ako je svätojánsky chlieb, hydrolyzované obilninové produkty, slad, sušené repné rezky, šťavy z rýb a cukru; kŕmne zmesi obsahujúce viac ako 25 % minerálnych solí vrátane vody z kryštalizácie.

Navážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do vákuovej sušiarne (3.5.) predhriatej na teplotu medzi 80 °C a 85 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty.

Nastavte tlak na 100 torrov a nechajte pri tomto tlaku sušiť štyri hodiny buď pod prúdom horúceho suchého vzduchu, alebo použite sušiaci prostriedok (približne 300 g na 20 vzoriek). Pri použití sušiacej látky odpojte vákuové čerpadlo, hneď, ako sa dosiahne predpísaný tlak. Čas sušenia počítajte od momentu, keď sa teplota v sušiarni vráti na hodnotu od 80 °C do 85 °C. Opatrne vráťte sušiareň na atmosferický tlak. Potom ju otvorte, ihneď položte na sušičku vrchnák, vyberte ju zo sušiarne, nechajte v exsikátore (3.6.) vychladnúť 30 až 45 minút a odvážte s presnosťou na 1 mg. Sušte ďalších 30 minút vo vákuovej sušiarni pri teplote od 80 °C do 85 °C a prevážte. Rozdiel medzi dvoma váženiami nesmie presiahnuť 0,1 % vlhkosti.

4.3. Predsušenie

4.3.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod 4.3.2.

Tuhé krmivá s vysokým obsahom vlhkosti, ktoré spôsobujú problémy pri mletí, sa musia predsušiť podľa nasledujúceho postupu:

Navážte 50 g nepomletej vzorky s presnosťou na 10 mg (lisované alebo granulované krmivá sa môžu v prípade potreby rozdrviť nahrubo) vo vhodnej sušičke (napr. hliníková platňa s veľkosťou 20 x 12 cm s 0,5 cm rámom). Nechajte sušiť v sušiarni pri teplote od 60 °C do 70 °C, až kým sa vlhkosť nezníži na 8 % až 12 %. Vyberte zo sušiarne, nechajte chladnúť 1 hodinu nezakryté v laboratórnom prostredí a odvážte s presnosťou na 10 mg. Potom ihneď pomeľte podľa návodu v bode 4.1.1. a sušte tak, ako je uvedené v bodoch 4.2.1. alebo 4.2.3. podľa druhu krmiva.

4.3.2. Obilniny

Obilné zrná s vlhkosťou vyššou ako 17 % sa musia predsušiť, a to nasledovným postupom:

Navážte 50 g nepomletých zŕn s presnosťou na 10 mg vo vhodnej sušičke (napr. hliníková platňa s veľkosťou 20 x 12 cm s 0,5 cm rámom). Nechajte sušiť v sušiarni 5 až 7 minút pri teplote 130 °C. Vyberte zo sušiarne, nechajte vychladnúť dve hodiny nezakryté v laboratórnom prostredí a odvážte s presnosťou na 10 mg. Potom ihneď pomeľte podľa postupu v bode 4.1.2. a vysušte tak, ako je uvedené v bode 4.2.2.

5. Výpočet výsledkov

Obsah vlhkosti udaný ako percento zo vzorky sa vypočíta podľa rovnice:

5.1. Sušenie bez presušenia

kde:

E = počiatočná hmotnosť skúšobnej vzorky v gramoch,

m = hmotnosť suchej skúšobnej vzorky v gramoch.

5.2. Sušenie s predsušením

kde:

E = pôvodná hmotnosť skúšobnej vzorky v gramoch,

M = hmotnosť vzorky po predsušení v gramoch,

M = hmotnosť vzorky po drvení alebo mletí v gramoch,

m = hmotnosť vysušenej skúšobnej vzorky v gramoch.

5.3. Opakovateľnosť

Rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť 0,2 % vlhkosti.

6. Pozorovanie

Ak vzorku treba upraviť mletím a ak sa zdá, že táto úprava zmení obsah vlhkosti produktu, výsledky analýzy zložiek krmív sa musia upraviť na základe obsahu vlhkosti vzorky v jej pôvodnom stave.

II. STANOVENIE PRCHAVÝCH DUSÍKATÝCH LÁTOK

A. MIKRODIFÚZIA

1. Účel a oblasť

Táto metóda umožňuje stanovenie obsahu prchavých dusíkatých látok v krmivách vyjadrených ako amoniak.

2. Podstata

Vzorka sa extrahuje vodou a získaný roztok sa prečistí a prefiltruje. Prchavé dusíkaté látky sú vytesnené mikrodifúziou za použitia roztoku uhličitanu draselného, zachytené v roztoku kyseliny boritej a stitrované kyselinou sírovou.

3. Činidlá

3.1. 20 % (hmotnosť/objem) roztok kyseliny trichlóroctovej.

3.2. Indikátor: rozpustite 33 mg brómkrezolovej zelene a 65 mg metylčervene v 100 ml 95 % – 96 % (obj/obj) etanolu.

3.3. Roztok kyseliny boritej: v odmernej banke s objemom 1 l rozpustite 10 g kyseliny boritej p. a. v 200 ml 95 % – 96 % (obj/obj) etanolu a 700 ml vody. Pridajte 10 ml indikátora (3.2.). Premiešajte, a keď je to potrebné, upravte farbu roztoku na svetločervenú pridaním roztoku hydroxidu sodného. V 1 ml tohto roztoku sa zachytí najviac 300 μg NH3.

3.4. Nasýtený roztok uhličitanu draselného: rozpustite 100 g uhličitanu draselného p. a. v 100 ml vriacej vody. Nechajte vychladnúť a prefiltrujte.

3.5. Kyselina sírová 0,02 N.

4. Prístrojové vybavenie

4.1. Mixér (trepačka): približne 35 – 40 ot./min.

4.2. Sklenené alebo plastové Conwayove misky (pozri diagram).

4.3. Mikrobyrety delené na 1/100 ml.

5. Postup

Navážte 10 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte ju do 200 ml odmernej banky, do ktorej pridáte 100 ml vody. Miešajte 30 minút v trepačke. Pridajte 50 ml roztoku kyseliny trichlóroctovej (3.1.), doplňte vodou na celkový objem, dôkladne pretrepte a prefiltrujte cez skladaný filter.

Za použitia pipety vkvapnite 1 ml roztoku kyseliny boritej (3.3.) do strednej časti Conwayovej misky a 1 ml filtrátu vzorky do medzikružia misky. Čiastočne prikryte vazelínou natretým vrchnákom. Rýchlo prikvapnite 1 ml nasýteného roztoku uhličitanu draselného (3.4.) do medzikružia misky a vzduchotesne uzatvorte vrchnákom. Opatrne otáčajte misku v horizontálnej polohe tak, aby sa zmiešali obe činidlá. Nechajte inkubovať aspoň štyri hodiny pri izbovej teplote alebo hodinu pri teplote 40 °C.

Prchavé látky v roztoku kyseliny boritej stitrujte za použitia mikrobyrety (4.3.) s 0,02 N kyseliny sírovej (3.5.).

Použitím rovnakého postupu vykonajte slepú skúšku, ale bez vzorky na analýzu.

6. Výpočet výsledkov

1 ml 0,02 N roztoku H2SO4 zodpovedá 0,34 mg amoniaku.

Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.

Opakovateľnosť

Rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť:

10 % v relatívnej hodnote pri obsahoch amoniaku nižších ako 1,0 %;

0,1 % v absolútnej hodnote pri obsahoch amoniaku 1,0 % alebo vyšších.

7. Pozorovanie

Ak obsah amoniaku vo vzorke presiahne 0,6 %, zrieďte počiatočný filtrát.

B. DESTILAČNÁ METÓDA

1. Účel a oblasť

Táto metóda umožňuje stanovenie obsahu prchavých dusíkatých látok vyjadrených ako amoniak, v rybej múčke prakticky neobsahujúcej močovinu. Je uplatniteľná len na vzorky s obsahom amoniaku menším ako 0,25 %.

2. Podstata

Vzorka sa extrahuje vodou a získaný roztok sa prečistí a prefiltruje. Prchavé dusíkaté látky sú vytesnené pri bode varu pridaním oxidu horečnatého a zachytené v určitom množstve kyseliny sírovej, ktorej nadbytok je spätne stitrovaný roztokom hydroxidu sodného.

3. Činidlá

3.1. 20 % (hmotnosť/objem) roztok kyseliny trichlóroctovej.

3.2. Oxid horečnatý, p. a..

3.3. Emulzia proti peneniu (napr. silikón).

3.4. Kyselina sírová, roztok 0,1 N.

3.5. Hydroxid sodný, roztok 0,1 N.

3.6. Metylčerveň, roztok 0,3 % (hmotnosť/objem) v 95 % – 96 % (obj./obj.) etylalkohole.

4. Prístrojové vybavenie

4.1. Mixér (trepačka): približne 35 – 40 ot./min.

4.2. Kjeldahlov destilačný prístroj.

5. Postup

Navážte 10 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte ju do 200 ml odmernej banky, do ktorej pridáte 100 ml vody. Miešajte 30 minút v trepačke. Pridajte 50 ml roztoku kyseliny trichlóroctovej (3.1.), doplňte vodou na celkový objem, dôkladne pretrepte a prefiltrujte cez skladaný filter.

Vezmite určité množstvo čistého filtrátu vhodného na predpokladaný obsah prchavých dusíkatých látok (100 ml je obvykle vhodný objem). Zrieďte na 200 ml a pridajte 2 g oxidu horečnatého (3.2.) a niekoľko kvapiek emulzie proti peneniu (3.3.). Roztok musí reagovať na lakmusový papier zásadito, v opačnom prípade pridajte trochu oxidu horečnatého (3.2.). Oddestilujte približne 150 ml roztoku v Kjeldahlovom prístroji, a potom destilát obsahujúci presne odmeraný objem (25 až 50 ml) 0,1 N roztoku kyseliny sírovej (3.4.) zachyťte do Erlenmeyerovej banky. Počas destilácie sa vyhýbajte prehriatiu stien banky. Varte roztok kyseliny sírovej dve minúty, ochlaďte ju a spätnou titráciou 0,1 N roztokom hydroxidu sodného (3.5.) za prítomnosti indikátora metylčervene (3.6.) stitrujte nadbytok kyseliny sírovej.

Použitím rovnakého postupu vykonajte slepú skúšku, ale bez vzorky na analýzu.

6. Výpočet výsledkov

1 ml 0,1 N roztoku H2SO4 zodpovedá 1,7 mg amoniaku.

Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.

Opakovateľnosť

Rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie v relatívnych hodnotách prekročiť 10 % amoniaku.

III. STANOVENIE CELKOVÉHO FOSFORU

FOTOMETRICKÁ METÓDA

1. Účel a oblasť

Táto metóda umožňuje stanovenie obsahu celkového fosforu v krmivách. Je obzvlášť vhodná na analýzu produktov s nízkym obsahom fosforu. V niektorých prípadoch (produkt bohatý na fosfor) je možné použiť gravimetrickú metódu.

2. Podstata

Vzorka je mineralizovaná buď suchým spaľovaním (v prípade organických krmív), alebo rozkladom kyselinou (v prípade minerálnych zložiek a tekutých krmív) a umiestnená do roztoku kyseliny. Roztok sa upraví molybdátovanádovým činidlom. Optická hustota takto vzniknutého žltého roztoku sa meria spektrofotometrom pri 430 nm.

3. Činidlá

3.1. Uhličitan vápenatý, p. a.

3.2. Kyselina chlorovodíková, p. a., hustota: 1,1 (približne 6 N).

3.3. Kyselina dusičná, p. a., hustota: 1,045.

3.4. Kyselina dusičná, p. a., hustota: 1,38 až 1,42.

3.5. Kyselina sírová, p. a., hustota: 1,84.

3.6. Molybdátovanádové činidlo: zmiešajte 200 ml roztoku heptamolybdénanu amónneho (3.6.1.), 200 ml roztoku vanadičnanu amónneho (3.6.2.) a 134 ml kyseliny dusičnej (3.4.) v 1 l odmernej banke. Doplňte destilovanou vodou na celkový objem. 3.6.1. Roztok heptamolybdénanu amónneho: rozpustite v horúcej vode 100 g heptamolybdénanu amónneho, p. a.. (NH4)6Mo7O24 4H2O. Pridajte 10 ml amoniaku (hustota: 0,91) a doplňte destilovanou vodou na objem 1 l. 3.6.2. Roztok vanadičnanu amónneho: 2,35 g vanadičnanu amónneho, p. a., NH4VO3 rozpustite v 400 ml horúcej destilovanej vody. Za stáleho miešania pomaly pridajte 20 ml zriedenej kyseliny dusičnej (7 ml HNO3 (3.4.) + 13 ml H2O a doplňte destilovanou vodou na objem 1 litra.

3.7. Štandardný roztok 1 mg fosforu na 1 ml: vo vode rozpustite 4,387 g dihydrofosforečnanu draselného KH2PO4, p. a.. Doplňte vodou na objem 1 litra.

4. Prístrojové vybavenie

4.1. Kremenná alebo porcelánová spaľovacia miska.

4.2. Elektrická muflová pec s termostatom do 550 °C.

4.3. 250 ml Kjeldahlova banka.

4.4. Odmerné banky a presné pipety.

4.5. Spektrofotometer.

4.6. Skúmavky o priemere asi 16 mm, so zátkami o priemere do 14,5 mm; objeme: 25 – 30 ml.

5. Postup

5.1. Príprava roztoku

Pripravte roztok podľa druhu vzorky, ako je uvedené v 5.1.1. alebo 5.1.2.

5.1.1. Obvyklý postup

Navážte 1 g alebo väčšie množstvo vzorky s presnosťou na 1 mg. Skúšobnú vzorku vložte do Kjeldahlovej banky, pridajte 20 ml kyseliny sírovej (3.5.), pretrepte, aby sa látka úplne nasýtila kyselinou, zamedzte jej prilepeniu na steny banky, zahrejte a 10 minút udržujte na bode varu. Nechajte pomaly vychladnúť, pridajte 2 ml kyseliny dusičnej (3.4.), jemne zahrejte, nechajte pomaly vychladnúť, pridajte trochu viac kyseliny dusičnej (3.4.) a priveďte znovu do bodu varu. Tento postup opakujte, až kým nezískate bezfarebný roztok. Ochlaďte, pridajte trochu vody, zlejte kvapalinu do 500 ml odmernej banky, Kjeldahlovu banku vypláchnite horúcou vodou. Nechajte vychladnúť, doplňte vodou do celkového objemu, zhomogenizujte a prefiltrujte.

5.1.2. Vzorky obsahujúce organické látky a vzorky bez dihydrofosforečnanov vápenatých a horečnatých.

Navážte 2,5 g vzorky s presnosťou na 1 mg do spaľovacej misky. Miešajte skúšobnú vzorku, až kým sa úplne nespojí s 1 g uhličitanu vápenatého (3.1.). Žíhajte v peci pri teplote 550 °C ± 5 °C, až kým nezískate biely alebo šedý popol (trochu dreveného uhlia neprekáža). Preneste popol do 250 ml kadičky. Pridajte 20 ml vody a kyselinu chlorovodíkovú (3.2.), až kým neprestane šumieť. Pridajte ďalších 10 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.2.). Uložte kadičku do pieskového kúpeľa a odparujte do sucha, čím kremeň sa prevedie na nerozpustnú formu. Rozpustite zvyšok v 10 ml kyseliny dusičnej (3.3.) a varte v pieskovom kúpeli 5 minút bez odparovania do sucha. Zlejte kvapalinu do 500 ml odmernej banky, kadičku niekoľkokrát vypláchnite horúcou vodou. Nechajte vychladnúť, doplňte vodou do celkového objemu, zhomogenizujte a prefiltrujte.

5.2. Vyfarbenie a meranie optickej hustoty

Zrieďte alikvotnú časť filtrátu získaného podľa 5.1.1 alebo 5.1.2, aby ste získali koncentráciu fosforu, nie väčšiu ako 40 μg/ml. Do skúmavky (4.6) vlejte 10 ml tohto roztoku a pridajte 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6). Zhomogenizujte a nechajte postáť najmenej 10 minút pri teplote 20 °C. Zmerajte optickú hustotu v spekrofotometri pri 430 nm oproti roztoku získanému pridaním 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6) do 10 ml vody.

5.3. Kalibračná krivka

Zo štandardného roztoku (3.7.) pripravte roztoky obsahujúce 5, 10, 20, 30 a 40 μg fosforu na ml. Zoberte 10 ml z každého roztoku a pridajte do nich 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6.). Zhomogenizujte a nechajte stáť najmenej 10 minút pri teplote 20 °C. Zmerajte optickú hustotu, ako je uvedené v 5.2.

Zostrojte kalibračnú krivku vynesením optických hustôt oproti zodpovedajúcim množstvám fosforu. Pri koncentráciách medzi 0 a 40 μg bude krivka lineárna.

6. Výpočet výsledkov

Použitím kalibračnej krivky stanovte množstvo fosforu v skúšobnej vzorke.

Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.

Opakovateľnosť

Rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť:

3 % v relatívnej hodnote pri obsahoch fosforu nižšom ako 5 %;

0,15 % v absolútnej hodnote pri obsahoch fosforu 5 % alebo viac.

▼M4

IV. STANOVENIE OLEJOV A TUKOV

1. Rozsah a účel

Táto metóda je určená na stanovenie olejov a tukov v krmivách. Nevzťahuje sa na analýzu olejnatých semien a olejnatého ovocia definované v Nariadení Rady 136/66/EHS z 22. septembra 1966.

Používanie dvoch nižšie používaných metód závisí od charakteru a zloženia krmiva a od dôvodu vykonávania analýzy.

1.1. Postup A – priamo extrahovateľné oleje a tuky

Táto metóda je použiteľná pre kŕmne suroviny rastlinného pôvodu, s výnimkou tých, ktoré spadajú pod postup B.

1.2. Postup B- celkové oleje a tuky

Táto metóda je použiteľná pre kŕmne suroviny živočíšneho pôvodu a na všetky kŕmne zmesi. Musí sa používať pre všetky materiály,z ktorých sa oleje a tuky nedajú úplne extrahovať bez predchádzajúcej hydrolýzy (glutény, kvasnice, zemiakové bielkoviny a produkty, ktoré prešli takými procesmi ako je extrúzia, vločkovanie a zahrievanie).

1.3. Interpretácia výsledkov

Vo všetkých prípadoch, kde sa použitím postupu B získajú vyššie výsledky ako v prípade postupu A, za skutočnú hodnotu sa bude považovať výsledok dosiahnutý postupom B.

2. Princíp

2.1. Postup A

Vzorka sa extrahuje petroléterom. Rozpúšťadlo sa oddestiluje a zvyšok sa vysuší a odváži.

2.2. Postup B

Vzorka sa vystaví účinkom kyseliny chlorovodíkovej za horúca. Zmes a ochladí a prefiltruje. Zvyšok sa premyje, vysuší a podrobí stanoveniu podľa postupu A.

3. Chemikálie

3.1. Petroléter, rozmedzie varu: 40 až 60 °C. Brómové číslo musí byť nižšia ako 1 a odparok menší ako 2 mg/100ml.

3.2. Síran sodný, bezvodý.

3.3. Kyselina chlorovodíková, c = 3 mol HCl/l

3.4. Filtračná pomôcka, napr, kremelina, hyflo-supercel.

4. Prístroje

4.1. Extrakčný prístroj. Ak je vybavený sifónom(Soxhletov prístroj), množstvo refluxu musí byť také, aby vykazovalo 10 cyklov za hodinu, ak sa jedná o zariadenie bez sifónu, tak množstvo refluxu musí byť 10 ml za minútu.

4.2. Extrakčné patróny, neobsahujúce látky rozpustné v petroléteri a s poréznosťou,ktorá je v súlade s požiadavkami bodu 4.1.

4.3. Sušiareň, buď vákuová pec nastavená na teplotu 75 °C ± 3 °C alebo teplovzdušná sušiareň nastavená na teplotu 100 °C ± 3 °C.

5. Postup

5.1. Postup A (pozri bod 8.1)

Navážte s presnosťou na 1 mg 5 g vzorky, preneste ju do extrakčnej patróny (4.2) a prikryte zátkou z odmastenej vaty.

Vložte patrónu do extraktora (4.1) a extrahujte šesť hodín petroléterom (3.1). Extrakt petroléteru zachyťte do suchej odváženej banky obsahujúcej fragmenty pemzového kameňa ( 6 ).

Oddestilujte rozpúšťadlo Sušte zvyšok ktorý zostal v banke jeden a pól hodiny v sušiacej peci (4.3). Nechajte vychladnúť v exsikátore a odvážte. Znovu sušte 30 minút a presvedčte sa, či hmotnosť olejov a tukov zostáva konštantná (strata na hmotnosti medzi dvomi následnými váženiami musí byť menšia ako 1 mg).

5.2. Postup B

Navážte s presnosťou na 1 mg 2,5 g vzorky (pozri bod 8.2), vložte do 400 ml kadičky alebo do 300 ml Erlenmayerovej banky a pridajte 100 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.3) a fragmenty pemzového kameňa. Kadičku prikryte hodinovým sklíčkom alebo na Erlenmayerovu banku nasaďte spätný chladič. Uveďte zmes do mierneho varu nad nízkym plameňom alebo na horúcej platni a ponechajte ju tak po dobu jednej hodiny. Nedovoľte, aby savzorka prilepovala na steny nádobky.

Ochlaďte a pridajte také množstvo filtračného prípravku (3.4), ktoré bude dostatočné na zabránenie akýmkoľvek stratám oleja a tuku počas filtrácie. Prefiltrujte cez navlhčený, odmastený, dvojitý filtračný papier. Zvyšok premývajte v studenej vode, kým nezískate neutrálny filtrát. Skontrolujte, či filtrát neobsahuje olej alebo tuky. Ich prítomnosť indikuje, že vzorka sa musí pred hydrolýzou extrahovať petroléterom podľa postupu A.

Položte dvojitý filtračný papier obsahujúci zvyšok na hodinové sklíčko a sušte jeden a pól hodiny v teplovzdušnej sušiarni (4.3) pri teplote 100 °C ± 3 °C.

Vložte dvojitý filtračný papier obsahujúci suchý zvyšok do extrakčnej patróny (4.2) a prikryte zátkou z odmastenej vaty. Patrónu vložte do extraktora (4.1) a postupujte tak, ako je uvedené v druhom a treťom odseku bodu 5.1.

6. Vyjadrenie výsledkov

Hmotnosť zvyšku vyjadrite ako percento vzorky.

7. Opakovateľnosť

Rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke tým istým analytikom nesmie prekročiť:

— 0,2 % v absolútnej hodnote, pre obsahy olejov a tukov pod 5 %,

— 4,0 % relatívnych z najvyššieho výsledku pre obsahy 5-10 %,

— 0,4 % v absolútnej hodnote pre obsahy nad 10 %.

8. Pozorovania

8.1. V prípade produktov s vysokým obsahom olejov a tukov, ktoré sa dajú ťažko rozdrviť alebo ktoré sú nevhodné na získanie homogénnej redukovanej skúšobnej vzorky, postupujte nasledovne. Navážte s presnosťou na 1 mg 20 g vzorky a zmiešajte s 10 g alebo viac bezvodého síranu sodného (3.2). Extrahujte petroléterom (3.1) spôsobom uvedeným v bode 5.1. Získaný extrakt doplňte na 500 ml petroléterom (3.1) a premiešajte. Odoberte 50 ml roztoku a vložte do malej, suchej, odváženej banky obsahujúcej fragmenty pemzového kameňa ( 7 ). Rozpúšťadlo oddestilujte, vysušte a postupujte spôsobom uvedeným v poslednom odseku bodu 5.1. Odstráňte rozpúšťadlo z extrakčného zvyšku ktorý zostal v patróne, zvyšok rozdrvte na jemnosť 1 mm, dajte ho naspäť do extrakčnej patróny (síran sodný nepridávajte) a postupujte spôsobom uvedeným v druhom a treťom odseku bodu 5.1. Vypočítajte obsah olejov a tukov ako percento vzorky s použitím nasledovného vzorca: (10 a + b) x 5 kde: a = hmotnosť v gramoch zvyšku po prvej extrakcii (alikvotná časť extraktu), b = hmotnosť v gramoch zvyšku po druhej extrakcii.

8.2. V prípade produktov s nízkym obsahom olejov a tukov sa môže množstvo skúšobnej vzorky zvýšiť na 5 g.

8.3. V prípade krmív pre spoločenské zvieratá s vysokým obsahom vody sa môže stať, že ich bude treba zmiešaťs bezvodým síranom sodným ešte pred hydrolýzou a extrakciou podľa postupu B.

8.4. V odseku 5.2 môže byť na premytie zvyšku po filtrácii efektívnejšie použiť namiesto studenej vody horúcu vodu.

8.5. Môže byť potrebné dobu sušenia v trvaní 1,5 hodiny u niektorých krmív predĺžiť. Nadmerného sušenia sa treba vystríhať, nakoľko by to mohlo viesť k nízkym výsledkom. Je možné použiť aj mikrovlnnú rúru.

8.6. Ak je obsah oleja/tuku vyšší ako 15 %, tak sa doporučuje predbežná extrakcia podľa postupu A pred hydrolýzou a reextrakcia podľa postupu B. Toto závisí do určitej miery od charakteru krmiva a od charakteru oleja-tuku v krmive.