1989L0662 — SK — 30.04.2004 — 013.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA RADY z 11. decembra 1989 o veterinárnych kontrolách v obchode vnútri spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu (89/662/EHS) (Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, p.13)

Zmenené a doplnené:







(*) Tento akt nebol zatiaľ uverejnený v slovenčine.









▼B

SMERNICA RADY

z 11. decembra 1989

o veterinárnych kontrolách v obchode vnútri spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu

(89/662/EHS)







RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu ( 2 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 3 ), keďže spoločenstvo musí prijať opatrenia určené na postupné založenie vnútorného trhu počas obdobia, ktoré sa končí dňom 31. decembra 1992; keďže koordinovaná činnosť spoločných organizácií trhu so živočíšnymi výrobkami a s výrobkami živočíšneho pôvodu si vyžaduje odstránenie veterinárnych prekážok pri rozvoji obchodovania s príslušnými výrobkami vnútri spoločenstva; keďže z tohto hľadiska voľný pohyb poľnohospodárskych výrobkov je základnou črtou spoločnej organizácie trhu a mal by uľahčiť účelný rozvoj poľnohospodárskej výroby, ako aj optimálne využitie výrobných činiteľov; keďže vo veterinárnej oblasti sa v súčasnosti hranice používajú na vykonávanie kontrol s cieľom chrániť verejné zdravie a zdravie zvierat; keďže konečným cieľom je zabezpečiť, aby sa veterinárne kontroly vykonávali len v mieste odoslania; keďže dosiahnutie tohto cieľa predpokladá zosúladenie základných požiadaviek týkajúcich sa zabezpečenia verejného zdravia a zdravia zvierat; keďže s cieľom dobudovania vnútorného trhu, v očakávaní dosiahnutia tohto cieľa, dôraz by sa mal klásť na kontroly vykonávané v mieste odoslania a na organizáciu kontrol v mieste určenia; keďže toto riešenie by malo za následok zrušenie veterinárnych kontrol na hraniciach vnútri spoločenstva; keďže toto riešenie v sebe zahŕňa zvýšenie dôvery k veterinárnym kontrolám, ktoré sa vykonávajú v štátoch odoslania; keďže tento štát musí zabezpečiť vykonávanie veterinárnych kontrol zodpovedajúcim spôsobom; keďže v štáte určenia by sa mohli veterinárne kontroly vykonávať prehliadkou na mieste určenia; keďže však vždy pri závažnom podozrení na vady môže sa veterinárna kontrola vykonať počas prepravy tovaru; keďže členským štátom prináleží spresniť a predložiť plán, akým spôsobom zamýšľajú vykonávať kontroly, a keďže tieto plány sú predmetom schválenia spoločenstvom; keďže sa musí prijať opatrenie, ako postupovať v prípade, ak veterinárna kontrola zistila nezrovnalosti v zásielke; keďže v tejto situácii sú tri možné riešenia: po prvé je to úprava nesprávnych dokladov, po druhé zabránenie akémukoľvek nebezpečenstvu pri zistení ohniska epizoocie, nového vážneho a nákazlivého ochorenia, alebo inej skutočnosti, ktorá by mohla predstavovať vážne nebezpečenstvo pre zdravie zvierat a ľudí, zatiaľ čo tretí prípad nastane, ak tovar nezodpovedá stanoveným požiadavkám z iných ako týchto dôvodov; keďže je nutné vykonať opatrenie na postup riešenia možných sporov týkajúcich sa zásielok zo zariadení, výrobných prevádzok alebo podnikov; keďže je nutné prijať ochranné opatrenia; keďže v tejto oblasti, hlavne z dôvodov efektivity, musí mať zodpovednosť predovšetkým krajina odoslania; keďže Komisia musí byť schopná konať rýchlo, najmä pri návštevách na mieste a pri prijímaní opatrení zodpovedajúcich situácii; keďže, aby boli účinné, musia sa predpisy stanovené v tejto smernici dotýkať všetkého tovaru, ktorý v prípade obchodovania vnútri spoločenstva podlieha veterinárnym požiadavkám; keďže, pokiaľ ide o určité epizootické nákazy, v členských štátoch stále ešte prevláda rozdielna zdravotná situácia a keďže v očakávaní prostriedkov boja proti týmto nákazám vnútri spoločenstva by sa otázka kontrol obchodovania so živými zvieratami vnútri spoločenstva mala dočasne odložiť a mala by sa povoliť kontrola dokladov počas prepravy; keďže vzhľadom na stav harmonizácie predpisov a v očakávaní predpisov celého spoločenstva by tovar, ktorý nie je predmetom harmonizovaných predpisov, mal spĺňať požiadavky štátov určenia za predpokladu, že sú v súlade s článkom 36 zmluvy; keďže ustanovenia platných smerníc by sa mali prispôsobiť novým predpisom stanoveným touto smernicou; keďže tieto predpisy by sa mali znovu preskúmať pred koncom roka 1993; keďže Komisia by mala byť poverená prijatím opatrení na uplatňovanie tejto smernice; keďže s týmto cieľom by sa mal stanoviť postup zabezpečenia úzkej a efektívnej spolupráce medzi Komisiou a členskými štátmi v rámci Stáleho veterinárneho výboru, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Členské štáty zaistia, aby veterinárne kontroly ►M13 produkty živočíšneho pôvodu, na ktoré sa vzťahujú akty uvedené v prílohe A ◄ alebo v článku 14 a ktoré sú určené na obchodovanie, sa už nevykonávali na hraniciach, s výnimkou článku 6, ale aby sa vykonávali v súlade s touto smernicou.

Článok 2

Na účely tejto smernice sa pod nasledujúcimi pojmami rozumie:

1. „veterinárna kontrola“: každá fyzická kontrola a/alebo každá administratívna formalita vzťahujúca sa na produkty podľa článku 1 a smerujúca priamym alebo nepriamym spôsobom k ochrane verejného zdravia alebo zdravia zvierat;

2. „obchodovanie“: obchodovanie s tovarom medzi členskými štátmi v súlade s článkom 9 (2) zmluvy;

3. „zariadenie“: každý závod, ktorý vyrába, skladuje alebo spracúva výrobky podľa článku 1;

4. „príslušný úrad“: ústredný úrad členského štátu, ktorý je kompetentný vykonávať veterinárne kontroly, alebo každý iný úrad, na ktorý bola táto právomoc prenesená;

5. „úradný veterinár“: veterinár, ktorého určil príslušný ústredný úrad členského štátu.







KAPITOLA I

Kontroly pôvodu

Článok 3

1. Členské štáty zabezpečia, aby na obchodovanie boli určené len produkty uvedené v článku 1, ktoré boli získané, skontrolované, označené a etiketované v súlade so zodpovedajúcimi predpismi spoločenstva a ktoré až ku konečnému príjemcovi sprevádza zdravotné osvedčenie, veterinárno-zdravotné osvedčenie alebo akýkoľvek doklad stanovený veterinárnymi predpismi spoločenstva.

Prevádzka pôvodu zabezpečí prostredníctvom vlastnej stálej kontroly, aby tieto produkty zodpovedali požiadavkám uvedeným v prvom pododseku.

Bez vplyvu na povinnosť kontrolovať, ktorú predpisy spoločenstva ukladajú úradnému veterinárovi, príslušný úrad vykonáva pravidelné kontroly zariadení na účel ubezpečenia sa, že výrobky určené na obchodovanie sú v súlade s požiadavkami spoločenstva, alebo v prípade uvedenom v odseku 3 tohto článku a v článku 14 v súlade s požiadavkami členského štátu určenia.

Ak vznikne vážne podozrenie, že požiadavky nie sú splnené, príslušný úrad vykoná nevyhnutné kontroly a v prípade, že sa podozrenie potvrdí, musí prijať adekvátne opatrenia, ktoré môžu zahŕňať odobratie schválenia.

2. Ak preprava zahŕňa viac miest určenia, výrobky sa musia rozdeliť na toľko častí, koľko je miest určenia. Každú časť musí sprevádzať vyššie uvedené osvedčenie alebo doklad.

Ak sú výrobky uvedené v článku 1 určené na export do tretej krajiny, preprava musí zostať pod colnou kontrolou až do východiskového miesta z územia spoločenstva.

3. Členské štáty, ktoré uskutočňujú fakultatívne dovozy z niektorých tretích krajín, informujú Komisiu a ostatné členské štáty o existencii týchto dovozov.

Ak výrobky vstúpia na územie spoločenstva prostredníctvom iného členského štátu, ako je uvedený vyššie, vykoná tento členský štát kontrolu dokladov ich pôvodu a miesta určenia tovaru v súlade s článkom 6 (1).

Členské štáty určenia zakážu opätovné odoslanie príslušných výrobkov zo svojho územia, ak nie sú určené do iného členského štátu, ktorý má rovnaké právne ustanovenia.

Článok 4

1. Odosielajúce členské štáty musia prijať nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že výrobcovia rešpektujú veterinárne požiadavky na všetkých stupňoch výroby, skladovania, obchodovania a prepravy výrobkov uvedených v článku 1. Musia najmä zabezpečiť, aby:

— sa ►M13 produkty živočíšneho pôvodu, na ktoré sa vzťahujú akty uvedené v prílohe A ◄ z veterinárneho hľadiska kontrolovali rovnako, ako keby boli určené na obeh vnútri spoločenstva alebo na národný trh,

— sa výrobky uvedené v prílohe B neexpedovali na územie iného členského štátu, ak nemôžu byť predmetom obchodovania na ich vlastnom území z dôvodov uvedených v článku 36 zmluvy.

2. Odosielajúce členské štáty prijmú primerané administratívne, zákonné a trestné opatrenia pre postihy pri nedodržaní veterinárnych predpisov fyzickými alebo právnickými osobami, a to v prípade, ak sa zistí porušenie predpisov spoločenstva, najmä ak sa zistilo, že vystavené potvrdenie alebo doklady nezodpovedajú skutočnému stavu výrobkov a že označenie zdravotnej nezávadnosti sa pridelilo výrobkom, ktoré nezodpovedajú týmto predpisom.







KAPITOLA II

Kontroly po príchode na miesto určenia

Článok 5

1. Členské štáty miesta určenia zavedú do platnosti tieto opatrenia:

a) Príslušný úrad môže v mieste určenia tovaru overiť prostredníctvom nediskriminačných veterinárnych kontrol na mieste, či sa rešpektujú požiadavky článku 3; pri tejto príležitosti sa môžu odoberať vzorky. Ďalej, ak príslušný úrad tranzitného členského štátu alebo členského štátu miesta určenia má informácie, ktoré mu dovoľujú predpokladať, že sa predpisy spoločenstva nedodržali, môžu sa kontroly rovnako vykonať počas prepravy tovaru na jeho území vrátane kontroly stavu dopravných prostriedkov.

b) V prípade, že výrobky uvedené v článku 1, pôvodom z iného členského štátu, sú určené: — do zariadenia podliehajúceho zodpovednosti úradného veterinára, ten musí zabezpečiť, že zariadenie prijme len výrobky, ktoré spĺňajú požiadavku článku 3 (1) vzhľadom na označenie a sprievodné doklady alebo ktoré, v prípade výrobkov uvedených v prílohe B, sprevádza doklad špecifikovaný predpismi krajiny určenia, — schválenému sprostredkovateľovi, ktorý vykonáva rozdelenie zásielky na jednotlivé časti alebo obchodné spoločnosti s viacerými filiálkami, alebo zariadeniu, ktoré nepodlieha stálej kontrole, toto zariadenie musí pred úplným rozdelením alebo pred uvedením na trh skontrolovať prítomnosť uvedených označení, osvedčení alebo dokladov podľa prvej zarážky a oznámiť príslušnému úradu nedostatky a chyby, — ostatným príjemcom, zvlášť v prípade čiastočnej vykládky počas prepravy, každú časť musí sprevádzať v súlade s článkom 3 (1) originál osvedčenia, ktorý je uvedený v prvej zarážke. Záruky, ktoré musí príjemca poskytnúť a ktoré sú uvedené v druhej a tretej zarážke, sa špecifikujú v dohode s príslušným úradom, ktorá sa uzatvára pri predbežnej registrácii podľa odseku 3. Príslušný úrad vykonáva náhodné kontroly dodržiavania poskytovaných záruk.

2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 4, v prípade, že normy spoločenstva stanovené predpismi spoločenstva neboli ešte vytvorené, a v prípade stanovenom v článku 14 členský štát miesta určenia môže vyžadovať, rešpektujúc všeobecné ustanovenia zmluvy, aby prevádzka pôvodu postupovala podľa noriem platných národných predpisov tohto členského štátu. Členský štát pôvodu zabezpečí súlad príslušného výrobku s týmito požiadavkami.

3. Prevádzkovatelia, ktorí majú výrobky dodané z iného členského štátu alebo ktorí rozdeľujú časti týchto produktov:

a) musia sa na žiadosť príslušného úradu podriadiť predbežnej registrácii;

b) musia viesť zoznam, v ktorom sa tieto dodávky zaznamenávajú;

c) musia, ak ich o to požiada príslušný úrad, ohlasovať prísun výrobkov z iného členského štátu a podľa potreby vykonávať kontroly uvedené v odseku 1;

d) počas obdobia najmenej 6 mesiacov, ktoré spresní príslušný úrad, uchovávať zdravotné osvedčenia alebo doklady uvedené v článku 3 a predkladať ich príslušnému úradu na jeho žiadosť.

4. Podrobné predpisy na uplatňovanie tohto článku budú prijaté v súlade s postupom v článku 18.

5. Na základe správy Komisie, ktorú sprevádza akýkoľvek návrh na zmeny, musí Rada preskúmať tento článok v lehote do troch rokov od uplatňovania tejto smernice.

Článok 6

▼M1

1. Member States shall ensure that, during the checks carried out at the places where products from a third country may be brought into the territories, defined in Annex I to Directive 90/675/EEC ( 4 ) such as ports, airports and border inspection posts with third countries, the following measures are taken:

(a) a documentary check is made on the products' origin;

(b) products originating in the Community are subject to the rules on checks provided for in Article 5;

(c) products from third countries are subject to the rules laid down in Directive 90/675/EEC.

▼B

2. Avšak od ►M10 1. júl 1992 ◄ a odchylne od odseku 1 všetky výrobky prepravované dopravnými prostriedkami spájajúcimi pravidelným a priamym spôsobom dva geografické body spoločenstva podliehajú pravidlám kontroly podľa článku 5.

Článok 7

1. Ak pri kontrole na mieste určenia zásielky alebo počas prepravy príslušné úrady členského štátu zistia:

a) prítomnosť pôvodcu nákazy uvedeného v smernici 82/894/EHS ( 5 ), naposledy zmenenej a doplnenej rozhodnutím Komisie 89/162/EHS ( 6 ), zoonózu alebo chorobu, alebo akúkoľvek skutočnosť, ktorá môže znamenať vážne nebezpečenstvo pre ľudí a zvieratá, alebo zistia, že výrobky pochádzajú z územia postihnutého nákazlivým ochorením, musia nariadiť okrem veterinárno-zdravotných opatrení – ak ide o produkty podliehajúce ošetreniu uvedenému v článku 4 smernice 80/215/EHS ( 7 ), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 88/660/EHS ( 8 ) – zneškodnenie časti tovaru alebo jeho využitia iným spôsobom podľa predpisov spoločenstva. Náklady spojené so zneškodnením tejto časti tovaru znáša vývozca alebo jeho zástupca. Príslušné úrady členského štátu miesta určenia informujú bezprostredne telexom príslušné úrady ostatných členských štátov a Komisiu o zistených skutočnostiach, o prijatých rozhodnutiach a o dôvodoch pre tieto rozhodnutia. Môžu sa uplatňovať ochranné opatrenia stanovené v článku 9. Ďalej na žiadosť členského štátu a podľa postupu uvedeného v článku 17 Komisia môže prijať akékoľvek nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie zhodného postupu medzi členskými štátmi, aby čelila situáciám, ktoré nepredpokladajú predpisy spoločenstva;

b) že tovar nespĺňa podmienky stanovené smernicami spoločenstva alebo pokiaľ sa doteraz ešte nerozhodlo o normách spoločenstva stanovených v smerniciach, národnými predpismi, môžu za predpokladu, že to zdravotné a veterinárno-zdravotné aspekty dovolia, ponechať dodávateľovi alebo jeho zástupcovi voľbu medzi: — zneškodnením tovaru alebo — využitím tovaru na iné účely vrátane jeho vrátenia s povolením príslušného úradu krajiny prevádzky pôvodu. Avšak v prípade, že sa zistia nedostatky v osvedčení alebo v dokladoch, musí sa vývozcovi poskytnúť lehota na nápravu pred použitím tejto poslednej možnosti.

2. Podľa postupu uvedeného v článku 18 Komisia vyhotoví zoznam pôvodcov a nákaz uvedených v odseku 1 a stanoví podrobné pravidlá použitia tohto článku.

Článok 8

1. V prípadoch uvedených v článku 7 sa príslušný úrad členského štátu určenia okamžite skontaktuje s príslušnými úradmi vývozného členského štátu. Úrady tohto členského štátu prijmú všetky nevyhnutné opatrenia a oznámia príslušnému úradu prvého členského štátu povahu vykonaných kontrol, aké sa prijali rozhodnutia a dôvody pre tieto rozhodnutia.

Ak sa úrad prvého členského štátu obáva, že tieto opatrenia nie sú dostatočné, príslušné úrady oboch členských štátov spoločne hľadajú spôsoby a prostriedky na nápravu situácie; podľa potreby do toho môžu zahrnúť kontrolu na mieste.

Tam, kde kontroly uvedené v článku 7 zistia opakované nedostatky, príslušný úrad členského štátu určenia o tom informuje Komisiu a veterinárne služby ostatných členských štátov.

Na žiadosť príslušného úradu členského štátu miesta určenia alebo z vlastnej iniciatívy môže Komisia podľa druhu závad:

— poslať do príslušnej prevádzky inšpekčnú misiu alebo

— poveriť úradného veterinára, ktorého meno sa uvedie v zozname vyhotovenom Komisiou na návrh členských štátov a ktorý je prijateľný pre všetky zúčastnené strany, kontrolou skutočnosti v príslušnom zariadení,

— požadovať od príslušného úradu, aby zvýšil počet odberov vzoriek z výrobkov príslušnej prevádzky.

Komisia informuje členské štáty o svojich zisteniach.

Keď prevádzka prijme tieto opatrenia, aby vyriešila opakované nedostatky v časti prevádzkarne, Komisia jej uloží na úhradu akékoľvek výdavky vzniknuté pri uplatňovaní zarážok predchádzajúceho pododseku.

Do rozhodnutia Komisie musí členská krajina pôvodu na žiadosť členskej krajiny miesta určenia posilniť kontroly výrobkov prichádzajúcich z tejto prevádzky a v prípade, že ide o vážne ohrozenie zdravia zvierat alebo verejného zdravia, pozastaviť schválenie.

Dovozný členský štát môže zintenzívniť svoje kontroly výrobkov pochádzajúcich z rovnakého zariadenia.

Na žiadosť jedného z príslušných dvoch členských štátov – ak posudok expertov potvrdí nedostatky – v súlade s postupom v článku 17 musí Komisia prijať primerané opatrenia, ktoré môžu ísť až tak ďaleko, že povolí členským štátom dočasne zakázať vstup výrobkov pochádzajúcich z tohto zariadenia na ich územie. Tieto opatrenia sa musia potvrdiť alebo preskúmať v čo najkratšom čase v súlade s postupom stanoveným v článku 17.

Všeobecné predpisy na uplatňovanie tohto článku sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 18.

2. Táto smernica neovplyvňuje právo na odvolanie uplatňované proti rozhodnutiam príslušných úradov v jednotlivých členských štátoch ►M10 , s výnimkou prípadu obsiahnutého vo štvrtom pododseku ◄ .

Rozhodnutia prijaté príslušným úradom členskej krajiny miesta určenia a dôvody pre tieto rozhodnutia sa oznámia odosielateľovi alebo jeho zástupcovi a tiež príslušnému úradu členskej krajiny pôvodu.

Ak vývozca alebo jeho zástupca o to požiada, toto rozhodnutie a dôvody sa mu oznámia písomne s podrobnosťami o práve na odvolanie, ktoré mu poskytuje platná legislatíva členského štátu určenia, a s podrobnosťami o postupe a príslušnom časovom limite.

Avšak v prípade sporu ►M10 ————— ◄ môžu obe uvedené strany, ak súhlasia, v lehote maximálne jedného mesiaca postúpiť spor na posúdenie expertovi, ktorého meno je zaradené do zoznamu expertov spoločenstva vypracovaného Komisiou; náklady na túto expertízu hradí spoločenstvo.

Títo experti sú povinní vydať stanovisko v lehote maximálne do 72 hodín. Strany sa musia podrobiť stanovisku experta s patričným ohľadom na veterinárnu legislatívu spoločenstva.

3. Náklady na vrátenie zásielky, skladovanie tovaru alebo jeho iné využitie, prípadne zneškodnenie hradí príjemca.







KAPITOLA III

Spoločné ustanovenia

Článok 9

1. Každý členský štát oznámi bezodkladne ostatným členským štátom a Komisii, keď zistí na svojom území výskyt iných ochorení, ako sú uvedené v smernici 82/894/EHS, výskyt každej zoonózy, ochorenia alebo skutočnosti, ktoré by mohli viesť k vážnemu ohrozeniu zdravia zvierat alebo ľudí.

Členská krajina pôvodu uvedie bezodkladne do platnosti kontrolné a preventívne opatrenia podľa predpisov platných v spoločenstve, najmä vymedzí ochranné pásma stanovené v týchto predpisoch alebo prijme ďalšie opatrenia, ktoré považuje za nevyhnutné.

Členská krajina miesta určenia alebo tranzitu, ktorá počas kontroly ochorenia podľa článku 5 zistila ochorenia alebo skutočnosti uvedené v prvom pododseku, môže, ak je to nevyhnutné, prijať preventívne opatrenia podľa predpisov platných v spoločenstve.

Do prijatia opatrení v súlade s odsekom 4 môže členská krajina miesta určenia z vážnych verejných alebo veterinárno-zdravotných dôvodov prijať dočasné ochranné opatrenia týkajúce sa predmetných prevádzok alebo v prípade epizoocie týkajúce sa ochranného pásma podľa predpisov spoločenstva.

Opatrenia prijaté členskými štátmi sa bezodkladne oznámia Komisii a ostatným členským štátom.

2. Na žiadosť členského štátu uvedeného v prvom pododseku odseku 1 alebo z iniciatívy Komisie sa môže jeden alebo viac zástupcov Komisie okamžite dostaviť na príslušné miesto a v spolupráci s príslušnými úradmi prešetriť prijaté opatrenia a vydať stanovisko k týmto opatreniam.

3. Ak Komisia nebola informovaná o prijatých opatreniach alebo ak prijaté opatrenia považuje za nedostatočné, môže v spolupráci s príslušným členským štátom pred schôdzou Stáleho veterinárneho výboru prijať dočasné ochranné opatrenia týkajúce sa produktov pochádzajúcich z oblasti postihnutej nákazlivým ochorením alebo z danej prevádzky. Tieto opatrenia sa v čo najkratšom čase predložia Stálemu veterinárnemu výboru na potvrdenie, zmenu a doplnenie alebo zrušenie v súlade s postupom stanoveným v článku 17.

4. Komisia musí v každom prípade preskúmať pri najbližšej príležitosti situáciu v Stálom veterinárnom výbore. Prijme nevyhnutné opatrenia pre výrobky uvedené v článku 1, a ak to vyžaduje situácia, pre pôvodné výrobky alebo výrobky z nich získané v súlade s postupom stanoveným v článku 17. Komisia sleduje situáciu a podľa rovnakého postupu v závislosti od vývoja situácie mení a dopĺňa alebo odvoláva prijaté rozhodnutia.

5. Podrobné predpisy na uplatňovanie tohto článku, a najmä zoznam zoonóz alebo skutočností, ktoré môžu viesť k vážnemu ohrozeniu ľudského zdravia, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 18.

Článok 10

Každý členský štát a Komisia určia veterinárnu službu alebo služby zodpovedné za vykonávanie veterinárnych kontrol a spoluprácu s kontrolnými službami ostatných členských štátov.

Článok 11

Členské štáty zabezpečia, aby úradníci ich veterinárnych služieb, prípadne v spolupráci s úradníkmi iných služieb poverených na tento účel mohli najmä:

— vykonávať inšpekcie budov, kancelárií, laboratórií, zariadení, dopravných prostriedkov, materiálneho vybavenia, prostriedkov na čistenie a údržbu, pracovných postupov pri výrobe a spracovaní výrobkov, rovnako aj značenie, etiketovanie a prezentácie týchto výrobkov,

— kontrolovať, či personál spĺňa požiadavky v textoch uvedených v prílohe A,

— odoberať vzorky výrobkov pozastavených pri skladovaní alebo pri predaji, pri uvádzaní na trh alebo pri preprave,

— prešetrovať dokumentačný materiál alebo informácie z počítača týkajúce sa kontrol ďalších opatrení prijatých na základe článku 3 odseku 1.

Aby splnili svoje povinnosti, musia pracovníci veterinárnych služieb v potrebnej miere spolupracovať s kontrolovaným zariadením.

Článok 12

1. Článok 8 (3) a články 10 a 11 smernice 64/433/EHS ( 9 ), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 88/657/EHS ( 10 ), sa zrušujú.

2. Článok 5 (3) a (4) a články 9, 10 a 11 smernice 71/118/EHS ( 11 ), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 88/657/EHS, sa zrušujú.

3. V smernici 74/461/EHS ( 12 ), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 87/489/EHS ( 13 ):

i) články 5 (2), (3), (4) a (5) a články 6 a 8 sa zrušujú;

ii) v článku 8a sa odkazy na článok 8 nahrádzajú odkazom na článok 9 smernice 89/662/EHS.

4. Článok 7 (3) a články 12 a 16 smernice 77/99/EHS ( 14 ), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 89/227/EHS ( 15 ), sa zrušujú.

5. V smernici 80/215/EHS:

i) článok 5 (2), (3), (4) a (5) a články 6 a 7 sa zrušujú;

ii) v článku 7a sa odkazy na článok 7 nahrádzajú odkazom na článok 9 smernice 89/662/EHS.

6. Článok 5 (3) a (4), článok 7, 8 a 12 smernice 85/397/EHS ( 16 ), naposledy zmenenej a doplnenej nariadením (EHS) č. 3768/85 ( 17 ), sa zrušujú.

7. Článok 10 (1) a (3) smernice 88/657/EHS sa zrušuje.

8. Články 8 a 9 smernice 89/437/EHS ( 18 ) sa zrušujú.

9. V prílohe B k smernici 72/462/EHS ( 19 ) sa k osvedčeniu pridá toto: „Meno a adresa prvého príjemcu“.

Článok 13

1. V smerniciach 64/433/EHS a 71/118/EHS sa doplní tento článok:

„Článok 19

Predpisy stanovené v smernici 89/662/EHS ( 20 ), týkajúce sa veterinárnych kontrol vykonávaných pri obchodovaní vnútri spoločenstva, sa uplatňujú, s cieľom dotvorenia vnútorného trhu najmä pri kontrolách pôvodu, na organizáciu a následky kontrol, ktoré má vykonávať krajina miesta určenia, a na ochranné opatrenia, ktoré sa majú vykonať.

2. V smerniciach 72/461/EHS a 80/215/EHS sa doplní tento článok:

„Článok 15

Predpisy stanovené v smernici 89/662/EHS ( 21 ), týkajúce sa veterinárnych kontrol vykonávaných pri obchodovaní vnútri spoločenstva, sa uplatňujú, s cieľom dotvorenia vnútorného trhu najmä pri kontrolách pôvodu, na organizáciu a následky kontrol, ktoré má vykonávať krajina miesta určenia, a na ochranné opatrenia, ktoré sa majú vykonať.

3. V smernici 77/99/EHS sa doplní tento článok:

„Článok 24

Predpisy stanovené v smernici 89/662/EHS ( 22 ), týkajúce sa veterinárnych kontrol vykonávaných pri obchodovaní vnútri spoločenstva, sa uplatňujú, s cieľom dotvorenia vnútorného trhu najmä pri kontrolách pôvodu, na organizáciu a následky kontrol, ktoré má vykonávať členská krajina miesta určenia, a na ochranné opatrenia, ktoré sa majú vykonať.

4. V smerniciach 85/397/EHS a 88/657/EHS sa doplní nasledujúci článok.

„Článok 18

Predpisy stanovené v smernici 89/662/EHS ( 23 ), týkajúce sa veterinárnych kontrol vykonávaných pri obchodovaní vnútri spoločenstva, sa uplatňujú, s cieľom dotvorenia vnútorného trhu najmä pri kontrolách pôvodu, na organizáciu a následky kontrol, ktoré má vykonávať členská krajina miesta určenia, a na ochranné opatrenia, ktoré sa majú vykonať.

5. V smernici 88/437/EHS sa doplní tento článok:

„Článok 17

Pravidlá stanovené v smernici 89/662/EHS ( 24 ), týkajúce sa veterinárnych kontrol vykonávaných pri obchodovaní vnútri spoločenstva, sa uplatňujú, s cieľom dotvorenia vnútorného trhu najmä pri kontrolách pôvodu, na organizáciu a následky kontrol, ktoré má vykonávať členská krajina miesta určenia, a na ochranné opatrenia, ktoré sa majú vykonať.

Článok 14

►M10 —————31. decembra 1992 ◄ Obchodovanie s výrobkami uvedenými v prílohe B podlieha až do prijatia predpisov spoločenstvom predpisom kontrol stanoveným touto smernicou, najmä predpisom uvedeným v článku 5 odseku 2.

▼M10

Členské štáty informujú Komisiu a ostatné členské štáty o podmienkach a postupoch použiteľných pri obchode s výrobkami uvedenými v prvom pododseku.

▼B

Článok 15

V článku 9 smernice 64/432/EHS ( 25 ) sa vloží nasledujúci odsek:

„2a. Jeden alebo viac zástupcov Komisie sa môže na žiadosť členského štátu alebo z iniciatívy samotnej Komisie dostaviť okamžite na príslušné miesto, aby v spolupráci s príslušnými úradmi preverili prijaté opatrenia a vydali stanovisko k týmto opatreniam.“

▼M10

Článok 16

1. Členské štáty predložia Komisii v harmonizovanej forme základné informácie o veterinárnych kontrolách vykonaných na základe tejto smernice.

2. Komisia preskúma informácie uvedené v odseku 1 v rámci Stáleho veterinárneho výboru, môže prijať vhodné opatrenia v súlade s postupom stanoveným v článku 18.

3. V súlade s postupom stanoveným v článku 18 sa zostavia podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto článku, najmä pokiaľ ide o frekvenciu oznamovania informácií, formu, v ktorej sa majú poskytovať a ich povahu.

▼M12

Článok 17

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat zriadený podľa článku 58 nariadenia (ES) č. 178/2002 ( 26 ).

2. Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES ( 27 ).

Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na 15 dní.

3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

Článok 18

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat.

2. Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.

Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na tri mesiace.

▼B







KAPITOLA IV

Prechodné a záverečné ustanovenia

Článok 19

▼M10 —————

▼B

2. Pred ►M7 31. decembra 1996 ◄ Rada preskúma ustanovenia tejto smernice na základe správy Komisie o získaných skúsenostiach, doplnenej o prípadné návrhy, o ktorých Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.

▼M10

Článok 20

S cieľom postupného vykonávania kontrolných opatrení ustanovených touto smernicou môžu členské štáty až do 31. decembra 1992 počas dopravy vykonávať:

— dokladovú kontrolu výrobkov uvedených v prílohe A a B alebo výrobkov dovážaných z tretích krajín;

— náhodné veterinárne kontroly nediskriminačnej povahy výrobkov uvedených v prílohe B.

▼M10 —————

▼M7

Článok 22

Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou 1. júla 1992.

▼B

Článok 23

Táto smernica je adresovaná členským štátom.

▼M13









PRÍLOHA A

KAPITOLA I

Smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002, ktorou sa ustanovujú pravidlá zdravia zvierat upravujúce výrobu, spracovanie, distribúciu produktov živočíšneho pôvodu určených pre ľudskú spotrebu a ich uvádzanie na trh ( 28 ).

Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 24. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické pravidlá pre potraviny živočíšneho pôvodu ( 29 ).

KAPITOLA II

Smernica Rady 92/118/EHS zo 17. decembra 1992, ktorou sa ustanovujú požiadavky na zdravie zvierat a zdravie ľudí upravujúce obchod s produktmi, ktoré nepodliehajú uvedeným požiadavkám stanoveným v osobitných pravidlách spoločenstva uvedených v kapitole I prílohy A k smernici 89/266/EHS a, pokiaľ ide o patogény, k smernici 90/425/EHS ( 30 ), a ich dovoz do spoločenstva.

Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 z 3. októbra 2002, ktorým sa ustanovujú osobitné zdravotné pravidlá týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov, ktoré nie sú určené pre ľudskú spotrebu ( 31 ).

▼M11









PRÍLOHA B

VÝROBKY, KTORÉ V SPOLOČENSTVE NEPODLIEHAJÚ HARMONIZÁCII, ALE OBCHODOVANIE S NIMI BY PODLIEHALO KONTROLÁM UVEDENÝM V TEJTO SMERNICI

Iné výrobky živočíšneho pôvodu, ktoré nie sú zahrnuté ani do prílohy A tejto smernice, ani do prílohy smernice 90/425/EHS: tieto výrobky budú definované podľa postupu stanoveného v článku 18.