1994L0057 — SK — 29.11.2002 — 003.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:

▼B

SMERNICA RADY 94/57/ES

z 22. novembra 1994

o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 84 ods. 2,

so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ),

so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ),

konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy ( 3 ),

keďže Rada vo svojej Rezolúcii z 8. júna 1993 o spoločnej politike bezpečností morí stanovila cieľ odstrániť všetky podštandardné lode z vôd spoločenstva a určila prioritu akcii spoločenstva zameranej na zabezpečenie účinnej a jednotnej implementácie medzinárodných pravidiel vypracovaním spoločných noriem pre klasifikačné spoločnosti ( 4 );

keďže bezpečnosť a ochrana pred znečisťovaním na mori môžu byť účinne zvýšené prísnym uplatňovaním medzinárodných dohovorov, kódexov a rezolúcií pri súčasnom podporovaní slobody poskytovania služieb;

keďže zodpovednosť za kontrolu zhodnosti lodí s jednotnými medzinárodnými normami bezpečnosti a ochrany pred znečisťovaním morí nesú vlajkové štáty a štáty, v ktorom sú príslušné prístavy;

keďže členské štáty sú zodpovedné za vydávanie medzinárodných osvedčení o bezpečnosti a znečisťovaní, udeľovaných podľa dohovorov ako sú Solas 74, Nákladové značky 66, a Marpol 73/78, a za implementáciu ich ustanovení;

keďže v zhode s týmito dohovormi môžu všetky členské štáty poveriť v rôznom rozsahu technické organizácie certifikáciou takej zhodnosti a môžu na nich delegovať vydávanie príslušných bezpečnostných osvedčení;

keďže veľký počet existujúcich klasifikačných organizácií na celom svete nezaručuje primeranú implementáciu pravidiel alebo spoľahlivosť pri konaní v mene národných správ, pretože nemajú primerané štruktúry a skúsenosti, o ktoré by sa mohlo oprieť a ktoré by im umožnili vykonávať svoje povinnosti na vysokej profesionálnej úrovni;

keďže cieľ klasifikačných spoločností podriadiť sa primeraným normám nemôže byť dostatočne dosiahnutý členskými štátmi konajúcimi individuálne a môže sa lepšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva;

keďže vhodným spôsobom na to je smernica Rady stanovujúca minimum kritérií na uznávanie organizácií, pričom neupravuje samotné uznávanie pomocou zmocnenia a implementácie smernice v členských štátoch;

keďže normy EN 45004 a EN 29001 v spojení s normami Medzinárodného združenia klasifikačných spoločností (IACS) predstavujú primeranú záruku kvalitnej činnosti organizácií;

keďže vydávanie Osvedčenia o rádiovom zabezpečení nákladnej lode môže byť zverené súkromným orgánom s dostatočnými skúsenosťami a kvalifikovaným personálom;

keďže organizácie, ktoré chcú byť uznané na účely tejto smernice, musia predložiť členským štátom úplné informácie a dôkazy o ich zhodnosti s minimálnymi kritériami a členské štáty musia oznámiť Komisii a ostatným členským štátom organizácie, ktoré uznali;

keďže môže byť Komisiou udelené uznanie na tri toky pre organizácie, ktoré nespĺňajú kritériá stanovujúce minimálny počet a tonáž roztriedených lodí a minimálny počet výhradných lodných inšpektorov stanovený v prílohe, ale spĺňajú všetky ostatné kritériá; keďže takým organizáciám by malo byť uznanie predĺžené aj po uplynutí troch rokov za predpokladu, že naďalej plnia rovnaké kritériá; keďže efekty trojročného uznania by mali byť limitované na žiadajúce členské štáty len počas tohto obdobia;

keďže vytvorenie vnútorného trhu zahŕňa voľný obeh služieb, takže organizáciám plniacim spoločné kritériá, ktoré zaručujú ich profesionalitu a spoľahlivosť, by sa nemalo brániť v poskytovaní služieb v rámci spoločenstva za predpokladu, že sa členský štát rozhodol delegovať takú funkciu; keďže taký členský štát môže okrem toho obmedziť počet organizácií, ktoré oprávňuje v súlade so svojimi potrebami založenými na objektívnych a transparentných dôvodoch, pod podmienkou kontroly vykonávanej Komisiou stanovenými postupmi;

keďže implementácia princípu slobody poskytovania inšpekčných a prehliadkových služieb by mohla byť postupná, ale nemala by prekročiť predpísané časové limity;

keďže užšie zapojenie národných správ do prehliadok lodí a do vydávania príslušných osvedčení je potrebné k zabezpečeniu plnej zhodnosti s medzinárodnými bezpečnostnými pravidlami, aj keď členské štáty poverili vykonávaním štatutárnych povinnosti organizácie mimo ich správy; keďže je vhodné z toho dôvodu vytvoriť užšie pracovné vzťahy medzi správami a organizáciami, ktoré môžu požadovať, aby organizácia bola miestne zastúpená na území členského štátu, v mene ktorého vykonáva svoje povinnosti;

keďže by sa mal vytvoriť výbor regulačného charakteru, ktorý by pomáhal Komisii v jej úsilí o zabezpečenie účinného uplatňovania existujúcich noriem týkajúcich sa námornej bezpečnosti a životného prostredia, pričom by sa brali do úvahy národné ratifikačné postupy;

keďže Komisia musí konať podľa postupu stanoveného v článku 13, aby patrične zohľadnila pokrok na medzinárodnom fóre a aktualizovala minimálne kritériá;

keďže na základe informácií členských štátov poskytovaných v súlade s článkom 11 o činnosti organizácií pracujúcich v jej mene, Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 13, rozhodne o tom, či požiada členské štáty o odobratie uznania uznaným organizáciám, ktoré už naďalej nespĺňajú súbor spoločných minimálnych kritérií;

keďže členským štátom musí byť okrem toho ponechaná možnosť, z dôvodov vážneho ohrozenia bezpečnosti alebo životného prostredia, pozastaviť platnosť oprávnenia udeleného organizácii; keďže Komisia musí v súlade s postupom uvedeným vyššie rýchlo rozhodnúť, či je potrebné zmeniť také vnútroštátne opatrenia;

keďže každý členský štát by mal periodicky hodnotiť činnosť organizácií pracujúcich v jeho mene a poskytnúť Komisii a všetkým ostatným členským štátom presné informácie týkajúce sa tejto činnosti;

keďže sa od členských štátov, ako prístavných úradov, požaduje zvýšiť bezpečnosť a ochranu pred znečisťovaním vôd spoločenstva pomocou prednostnej inšpekcie lodí majúcich osvedčenia organizácií, ktoré nespĺňajú spoločné kritériá, a tým zabezpečiť aby sa nezaobchádzalo miernejšie s loďami plaviacimi sa pod vlajkou tretieho štátu;

keďže postup, na základe ktorého bude výbor rozhodovať, by mal byť Postupom III A článku 2 rozhodnutia Rady z 13. júla 1987 stanovujúceho postupy pre výkon implementujúci právomoci zverené Komisii ( 5 );

keďže klasifikačné spoločnosti musia aktualizovať a presadiť svoje technické normy, aby harmonizovali bezpečnostné pravidlá a zabezpečili jednotnú implementáciu medzinárodných pravidiel v spoločenstve;

keďže v súčasnosti nie sú jednotné medzinárodné normy, ktorým musia vyhovovať všetky lode v etape výstavby a v priebehu ich životnosti, pokiaľ ide o trup, stroje a elektrické a kontrolné inštalácie; keďže také normy môžu byť stanovené podľa pravidiel uznaných klasifikačných spoločností alebo ekvivalentných noriem, o ktorých môžu rozhodnúť národné správy v súlade s postupom stanoveným smernicou Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983 stanovujúcou postup zabezpečenia informácií v oblasti technických noriem a predpisov ( 6 ),

PRIJALA TÚTO SMERNICU: