1980L0723 — SK — 19.12.2005 — 003.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:









▼B

▼M3

SMERNICA KOMISIE 80/723/EHS

z 25. júna 1980

o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch

▼B







KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 90 ods. 3, keďže štátne podniky zohrávajú významnú úlohu v národnom hospodárstve členských štátov; keďže zmluva žiadnym spôsobom neovplyvňuje pravidlá regulujúce systém vlastníctva v členských štátoch, a preto musí byť zaistené rovnaké zaobchádzanie so súkromnými a štátnymi podnikmi; keďže zmluva vyžaduje, aby Komisia zaistila, že členské štáty neposkytujú štátnym ani verejným podnikom pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom; keďže však zložitosť finančných vzťahov medzi vnútroštátnymi verejnými orgánmi a štátnymi podnikmi môže klásť prekážky pri plnení tejto úlohy; keďže spravodlivé a účinné uplatňovanie pravidiel zmluvy, ktoré sa týkajú pomoci štátnym aj súkromným podnikom, je možné dosiahnuť, iba ak budú tieto finančné vzťahy transparentné; keďže taká transparentnosť uplatnená na štátne podniky by mala umožňovať zreteľné rozlíšenie medzi postavením štátu ako verejného orgánu a štátu ako vlastníka; keďže článok 90 ods. 1 ukladá členským štátom určité záväzky vzhľadom na štátne podniky; keďže článok 90 ods. 3 vyžaduje, aby Komisia zaistila dodržiavanie týchto záväzkov a poskytuje jej prostriedky potrebné na tento účel; keďže toto znamená stanovenie podmienok na dosiahnutie transparentnosti; keďže by malo byť upresnené, čo sa rozumie pod pojmami „verejné orgány“ a „štátne podniky“; keďže verejné orgány môžu uplatňovať dominantný vplyv na správanie štátnych podnikov nielen vtedy, ak sú vlastníkom alebo v nich majú väčšinový podiel, ale tiež prostredníctvom právomocí, ktoré majú v ich riadiacich alebo dozorných orgánoch, buď na základe pravidiel, ktoré riadia podnik, alebo spôsobu, ktorým sú rozdelené akcie; keďže poskytovanie verejných prostriedkov štátnym podnikom sa môže uskutočňovať priamo alebo nepriamo; keďže transparentnosť musí byť dosiahnutá bez ohľadu na spôsob, akým sú verejné prostriedky poskytované; keďže môže byť tiež potrebné zabezpečiť, aby boli k dispozícii náležité informácie vzhľadom na dôvody takéhoto poskytovania verejných zdrojov a ich skutočného použitia; keďže členské štáty môžu prostredníctvom svojich štátnych podnikov sledovať iné ako obchodné ciele; keďže v niektorých prípadoch dostávajú štátne podniky od štátu náhradu za uložené finančné bremená; keďže transparentnosť by mala byť zabezpečená tiež v prípade takého poskytovania náhrad; keďže niektoré podniky by mali byť vyňaté z uplatňovania tejto smernice na základe povahy ich činností alebo výšky ich obratu; keďže toto sa uplatňuje na určité činnosti, ktoré stoja mimo oblasti hospodárskej súťaže alebo sa už na ne vzťahujú osobitné opatrenia spoločenstva, ktoré zabezpečujú náležitú transparentnosť, na štátne podniky, ktoré vykonávajú činnosti v odvetviach, na ktoré by sa mali vzťahovať odlišné ustanovenia a na tie, ktorých obchodná činnosť nie je vykonávaná v rozsahu, ktorý by odôvodňoval administratívne bremeno spojené so zabezpečením transparentnosti; keďže ostatné ustanovenia zmluvy, najmä články 90 ods. 2, 93 a 223 nie sú touto smernicou dotknuté; keďže predmetné podniky sa zúčastňujú hospodárskej súťaže s ostatnými podnikmi, mali by byť získané informácie predmetom služobného tajomstva; keďže táto smernica musí byť uplatňovaná v úzkej spolupráci s členskými štátmi a v prípade potreby revidovaná so zreteľom na nové skúsenosti, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







▼M3

Článok 1

1. Členské štáty zabezpečia, aby finančné vzťahy medzi štátnymi orgánmi a verejnými podnikmi boli transparentné, ako to stanovuje táto smernica, z čoho jasne vyplýva, že:

a) verejné fondy sú prostredníctvom štátnych orgánov priamo dostupné pre zainteresované verejné podniky;

b) verejné orgány poskytujú verejné fondy prostredníctvom verejných podnikov alebo finančných inštitúcií;

c) verejné fondy sa využívajú skutočne na ten účel, na ktorý boli určené.

2. Bez toho, aby sa zasahovalo do osobitných ustanovení spoločenstva, členské štáty zabezpečia, aby finančná a organizačná štruktúry všetkých podnikov, od ktorých sa vyžaduje zavedenie samostatného účtovania, sa presne odrážala v samostatnom účtovaní, aby boli jasne viditeľné:

a) výdavky a príjmy súvisiace s jednotlivými aktivitami

b) všetky podrobnosti súvisiace s postupom pri rozdeľovaní a prideľovaní výdavkov a príjmov na jednotlivé aktivity.

Článok 2

1. Na účely tejto smernice:

a) „štátne orgány“ označujú všetky štátne orgány vrátane štátnych a regionálnych, miestnych a všetkých ostatných územných orgánov;

b) „verejné podniky“ označujú všetky podniky, na ktoré môžu mať štátne orgány, a to priamo alebo nepriamo, dominantný vplyv prostredníctvom ich vlastnenia, finančnej účasti alebo predpisov, ktorými sa riadia;

c) „verejné podniky, ktoré pôsobia vo výrobnom sektore“ označujú všetky podniky, v ktorých výroba ako základná oblasť činnosti predstavuje najmenej 50 % ročného obratu. Ide o tie podniky, ktorých prevádzka spadá do oddielu D – Výroba (pododdiel DA až po pododdiel DN vrátane) klasifikácie NACE (Rev. 1) ( 1 );

▼M4

d) „podnik, od ktorého sa vyžaduje viesť oddelené účty“, je akýkoľvek podnik, ktorý požíva osobitné alebo výhradné právo priznané členským štátom podľa článku 86 ods. 1 zmluvy alebo je poverený poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu podľa článku 86 ods. 2 zmluvy, ktorý prijíma náhradu za služby vo verejnom záujme v akejkoľvek forme vo vzťahu k takýmto službám a ktorý prevádzkuje ďalšie činnosti;

▼M3

e) „iné činnosti“ označujú, na jednej strane, všetky produkty alebo služby, v súvislosti s ktorými boli podniku udelené osobitné alebo výlučné práva, alebo všetky služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorými bol podnik poverený a, na druhej strane, každý ďalší osobitný produkt, v súvislosti s ktorým podnik vykonáva určité činnosti;

f) „výlučné práva“ označujú tie práva, ktoré členský štát udeľuje jednému podniku prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho, regulačného alebo administratívneho právneho úkonu, ktorým sa preň rezervuje právo poskytovať služby alebo vykonávať aktivity v medziach daného geografického územia;

g) „osobitné práva“ označujú práva, ktoré členský štát udelil obmedzenému počtu podnikov prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho, regulačného alebo administratívneho právneho úkonu, ktorým sa v medziach daného geografického územia: — obmedzuje počet podnikov, ktoré môžu poskytovať služby alebo vykonávať určité činnosti ináč ako podľa objektívnych, proporcionálnych a nediskriminačných kritérií na dva alebo tri, alebo — určuje ináč ako na základe takýchto kritérií niekoľko konkurujúcich si podnikov ako oprávnených poskytovať služby alebo vykonávať určité činnosti, alebo — udeľuje podnikom alebo podniku, a to ináč ako na základe spomínaných kritérií, právne alebo regulačné zvýhodnenie, ktoré podstatne ovplyvní schopnosť ktoréhokoľvek podniku poskytovať rovnaké služby alebo vykonávať rovnaké činnosti na tom istom geografickom území za rovnakých podmienok.

2. Dominantný vplyv časti štátnych orgánov sa predpokladá vtedy, keď tieto orgány priamo alebo nepriamo vo vzťahu k podniku:

a) vlastnia väčšiu časť upísaného kapitálu podniku, alebo

b) kontrolujú väčšinu hlasov pridelených k akciám, ktoré podniky vydali, alebo

c) môžu dosadiť viac ako polovicu členov do správnych, riadiacich a dozorných orgánov.

▼B

Článok 3

Transparentnosť uvedená v ►M3 článok 1(1) ◄ sa uplatňuje najmä na tieto aspekty finančných vzťahov medzi verejnými orgánmi a štátnymi podnikmi:

a) náhrada prevádzkových strát;

b) poskytovanie kapitálu;

c) nenávratné príspevky alebo pôžičky za zvýhodnených podmienok;

d) poskytovanie finančných výhod v podobe zrieknutia sa zisku alebo nevymáhania pohľadávok;

e) vzdanie sa obvyklého výnosu z použitých verejných prostriedkov;

f) náhrada za finančné bremená uložené verejnými orgánmi.

▼M3

Článok 3a

1. S cieľom zabezpečiť transparentnosť na základe článku 1 (2) urobia členské štáty opatrenia potrebné na to, aby každý podnik viedol samostatné účtovanie tak, že:

a) vnútorné účty zodpovedajúce jednotlivým činnostiam sú samostatné;

b) všetky výdavky a príjmy sa správne rozdeľujú na základe rovnako uplatňovaných a objektívne odôvodnených zásad účtovania nákladov;

c) zásady účtovania nákladov, podľa ktorých sa vedú samostatné účty, sú jasne stanovené.

2. Odsek 1 platí iba pre tie aktivity, ktoré nespadajú pod osobitné ustanovenia spoločenstva, a nedotýka sa žiadnych záväzkov členských štátov alebo podnikov vyplývajúcich zo Zmluvy alebo podobných špecifických ustanovení.

▼M3

Článok 4

1. Pokiaľ ide o transparentnosť stanovenú článkom 1 (1), táto smernica sa nevzťahuje na finančné vzťahy medzi štátnymi orgánmi a

a) verejnými podnikmi, pokiaľ ide o služby, ktorých poskytovanie pravdepodobne neovplyvní obchod medzi členskými štátmi vo väčšom rozsahu;

b) centrálnymi bankami;

c) štátnymi úverovými inštitúciami, pokiaľ ide o depozit štátnych fondov, vložených štátnymi orgánmi za bežných obchodných podmienok;

d) verejnými podnikmi, ktorých celkový čistý ročný obrat v období dvoch finančných rokov, ktoré predchádzajú tomu roku, v ktorom sa poskytnú alebo využijú fondy podľa článku 1 (1), bol menej ako 40 miliónov EUR. Avšak pre štátne úverové inštitúcie je zodpovedajúcim limitom konečná bilancia 800 miliónov EUR.

2. Pokiaľ ide o transparentnosť stanovenú článkom 1 (2), táto smernica sa nevzťahuje na:

a) podniky poskytujúce služby, ktoré pravdepodobne vo väčšom rozsahu neovplyvnia obchod medzi členskými štátmi;

b) podniky, ktorých celkový čistý ročný obrat počas dvoch finančných rokov predchádzajúcich ktorémukoľvek takému roku, v ktorom využívajú osobitné alebo výlučné práva udelené členským štátom na základe článku 86 (1) Zmluvy, alebo počas ktorého boli poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu na základe článku 86 (2) Zmluvy, nedosiahol 40 miliónov EUR; avšak pre štátne úverové inštitúcie je zodpovedajúcim limitom konečná bilancia 800 miliónov EUR;

c) na podniky, ktoré boli poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu na základe článku 86 (2) Zmluvy, ak štátna pomoc v akejkoľvek forme, vrátane všetkých grantov, podpory alebo náhrad, ktoré obdržia, bola viazaná na určité obdobie na základe otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu.

Článok 5

1. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie o finančných vzťahoch podľa článku 1 (1) uchovávali a boli Komisii k dispozícii počas piatich rokov od konca finančného roku, v ktorom boli štátne fondy k dispozícii zainteresovaným verejným podnikom. Ak sa však tieto fondy využijú počas neskoršieho finančného roku, potom začína päťročný časový limit plynúť od konca tohto finančného roku.

2. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie o finančnej a organizačnej štruktúre podnikov, na ktoré sa vzťahuje článok 1 (2) uchovávali a aby boli Komisii k dispozícii počas piatich rokov od konca finančného roku, na ktorý sa informácia vzťahuje.

3. Členské štáty poskytnú Komisii na požiadanie, ak to Komisia považuje za potrebné, informácie vzťahujúce sa na odseky 1 a 2, a to aj s podkladmi o splnení cieľov.

▼M2

Článok 5a

1. Členské štáty, ktorých verejné podniky vyrábajú vo výrobnom sektore, musia dodať Komisii finančné informácie, ako je to uvedené v odseku 2, na ročnej báze s tabuľkami uvedenými v odseku 4.

2. Finančné informácie, vyžadované od každého výrobného podniku prevádzkovaného vo výrobnom sektore, v súlade s odsekom 3, majú byť:

i) ročná správa a ročné účty, v súlade s definíciou smernice Rady 78/660/EHS ( 2 ). Ročné účty a ročná správa obsahujú súvahu a vysvetľujúce poznámky k výsledovke, spolu s účtovnými praktikami, vyjadreniami riaditeľov, čiastočné správy a správy aktivít. Okrem toho majú byť dodané vyhlásenia zo stretnutí akcionárov a všetky ostatné príslušné informácie.

Nasledovné detaily, pokiaľ nie sú uvedené v ročnej správe, a ročné účty každého verejného podniku, majú byť dodané:

ii) poskytnutie akéhokoľvek podielu kapitálu alebo akoby-kapitálových fondov, podobných vo svojej podstate vlastnému imaniu, so špecifikáciou ich poskytnutia (obyčajné, preferenčné, s odloženými dividendami alebo prevoditeľnými akciami, úrokové sadzby; dividendy alebo prevoditeľné práva s nimi spojené);

iii) nenávratné granty alebo granty, ktoré sú návratné za určitých okolností;

iv) poskytnutie akýchkoľvek úverov podniku, vrátanie prečerpaní a splátok kapitálových injekcií, s uvedením úrokových sadzieb a podmienok poskytnutia úveru a jeho záruky, ak nejaká bola, veriteľovi zo strany podniku, ktorý dostal úver;

v) záruky poskytnuté podniku zo strany štátnych orgánov týkajúcich sa financovania úveru (špecifikovať podmienky a poplatky, ktoré podnik zaplatil za tieto záruky);

vi) vyplatené dividendy a nerozdelené zisky;

vii) rôzne iné formy štátnej intervencie, najmä odpustenie čiastok, ktoré verejný podnik dlhuje štátu, vrátane splátok úveru, grantov, platenia dane právnických osôb, platenia sociálnych dávok alebo akýchkoľvek iných poplatkov.

3. Informácie požadované v odseku 2 by mali poskytovať všetky verejné podniky, ktorých obrat za posledný finančný rok bol vyšší ako 250 mil. ►M3 EUR ◄ .

Vyššie požadované informácie by mali byť predkladané za každý verejný podnik jednotlivo, vrátane tých, ktoré sú v členských štátoch, a mali by obsahovať, tam kde je to vhodné, detaily o všetkých vnútorných a medziskupinových transakciách medzi rôznymi verejnými podnikmi, ako aj transakcie vykonané priamo medzi verejnými podnikmi a štátom. Akciový kapitál uvádzaný v odseku 2 ii) má obsahovať akciový kapitál, ktorým prispel štát priamo a všetky ostatné získané akciové kapitály, ktorými prispela štátna holdingová spoločnosť alebo iný verejný podnik (vrátane finančných inštitúcií), či už vnútri alebo mimo skupiny, danému verejnému podniku. Vzťah medzi poskytovateľom financií a prijímateľom musí byť vždy špecifikovaný. Podobne správy požadované v odseku 2 by mali byť dodávané za každý jednotlivý verejný podnik zvlášť, ako aj za (sub)holdingovú spoločnosť, ktorá konsoliduje viaceré verejné podniky, pokiaľ konsolidovaný predaj (sub)holdingovej spoločnosti vedie k tomu, že je klasifikovaná ako „výrobná“.

Určité verejné podniky rozdeľujú svoje aktivity do viacerých právne rozličných podnikov. U takýchto podnikov je Komisia ochotná akceptovať konsolidovaná správa. Konsolidácia by mala obsahovať ekonomickú realitu skupiny podnikov, ktoré prevádzajú svoje aktivity v rovnakom alebo blízkom sektore. Konsolidované správy od rôznych holdingov, a čisto finančné, nebudú považované za postačujúce.

4. Informácie, požadované na základe odseku 2, sa musia predkladať Komisii každoročne. Informácie týkajúce sa finančného roka 1992 musia byť predložené Komisii do dvoch mesiacov od uverejnenia tejto smernice.

Za rok 1993 a nasledujúce roky majú byť informácie poskytnuté do 15 pracovných dní odo dňa uverejnenia ročnej správy daného podniku. V každom prípade, a špecificky pre podniky, ktoré neuverejňujú ročné správy, požadované informácie majú byť dodané najneskôr deväť mesiacov od ukončenia finančného roka daného podniku.

Aby bolo možné vyhodnotiť množstvo podnikov, ktoré spadajú do tohto vykazovacieho systému, členské štáty musia Komisii dodať zoznam podnikov, ktoré spadajú pod tento článok a ich obrat, do dvoch mesiacov od uverejnenia tejto smernice. Zoznam sa aktualizuje každý rok k 31. marcu.

5. Tento článok platí pre podniky, ktoré sú vlastnené alebo kontrolované Treuhandanstalt-om len od dňa, kedy uplynie lehota špeciálneho vykazovacieho systému vytvoreného pre Treuhandanstalt investície.

6. Členské štáty musia poskytnúť Komisii všetky dodatočné informácie, ktoré považujú za potrebné pre vypracovanie úplného vyhodnotenia predložených údajov.

▼B

Článok 6

1. Komisia nezverejní také informácie, ktoré jej boli poskytnuté podľa ►M3 článok 5 (3) ◄ , ktoré sú podľa ich povahy predmetom služobného tajomstva.

2. Odsek 1 nebráni uverejňovaniu všeobecných informácií alebo prehľadov, ktoré neobsahujú informácie týkajúce sa jednotlivých štátnych podnikov, na ktoré sa uplatňuje táto smernica.

Článok 7

Komisia pravidelne informuje členské štáty o výsledkoch uplatňovania tejto smernice.

Článok 8

Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 31. decembra 1981. Informujú o nich Komisiu.

Článok 9

Táto smernica je adresovaná členským štátom.