2002L0087 — SK — 17.07.2013 — 005.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:





Opravené a doplnené:









▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2002/87/ES

zo 16. decembra 2002

o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 47 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ), po konzultácii s Výborom pre regióny, so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky ( 3 ), konajúc podľa postupu uvedeného v článku 251 zmluvy ( 4 ), keďže: (1) súčasné právne predpisy spoločenstva ustanovujú komplexný súbor pravidiel o dohľade nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií, poisťovní a investičných podnikov na samostatnom základe a úverových inštitúcií, poisťovní a investičných podnikov, ktoré sú súčasťou bankovej skupiny/skupiny investičných podnikov, respektíve skupiny poisťovní, t. j. skupín s homogénnymi finančnými činnosťami; (2) nový vývoj na finančných trhoch viedol k vzniku finančných skupín, ktoré poskytujú služby a produkty v rôznych sektoroch finančných trhov a nazývajú sa finančné finančné konglomeráty. Až doteraz nejestvovala žiadna forma celoskupinového dohľadu nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií, poisťovní a investičných podnikov, ktoré sú súčasťou takéhoto konglomerátu, najmä čo sa týka solventnosti a koncentrácie rizík na úrovni konglomerátu, vnútroskupinových transakcií, interných postupov riadenia rizík na úrovni konglomerátu a primeraného a vhodného charakteru riadenia. Niektoré tieto konglomeráty patria medzi najväčšie finančné skupiny, ktoré sú aktívne na finančných trhoch a poskytujú služby globálne. Ak by sa tieto konglomeráty a najmä úverové inštitúcie, poisťovne a investičné spoločnosti, ktoré sú súčasťou takéhoto konglomerátu, dostali do finančných ťažkostí, tieto by mohli vážne destabilizovať finančný systém a mohli by mať negatívny vplyv na individuálnych vkladateľov, majiteľov poistiek a investorov; (3) Akčný plán Komisie pre finančné služby obsahuje sériu opatrení, ktoré sú potrebné na doplnenie jednotného trhu s finančnými službami, a ohlasuje prípravu doplnkových právnych predpisov zameraných na obozretné podnikanie finančných konglomerátov, ktorá postihuje medzery súčasnej legislatívy pre tento sektor a ďalšie riziká spojené s obozretným podnikaním, na zabezpečenie správnych mechanizmov dohľadu vo vzťahu k finančným skupinám s transsektorovými finančnými činnosťami. Takýto ambiciózny cieľ možno dosiahnuť len po etapách. Zavedenie doplnkového dohľadu nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vo finančnom konglomeráte je jednou z týchto etáp; (4) aj ďalšie medzinárodné fóra identifikovali potrebu rozvoja primeraných koncepcií dohľadu vo vzťahu k finančným konglomerátom; (5) na to, aby doplnkový dohľad nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vo finančnom konglomeráte bol účinný, musí sa uplatňovať vo vzťahu ku všetkým konglomerátom, ktorých transsektorové finančné činnosti sú významné, čo nastáva, ak sa dosiahnu určité limity, bez ohľadu na ich štruktúru. Doplnkový dohľad by sa mal vzťahovať na všetky finančné činnosti identifikované vo finančnej legislatíve platnej pre sektor a do predmetu doplnkového dohľadu by mali patriť všetky subjekty, ktoré sa prvorado angažujú v takýchto činnostiach, vrátane podnikov zaoberajúcich sa správou investičného majetku; (6) rozhodnutia nezaradiť konkrétny subjekt do predmetu doplnkového dohľadu treba prijímať okrem iného s prihliadnutím na to, či tento subjekt je alebo nie je podľa predpisov sektoru zaradený do celoskupinového dohľadu; (7) príslušné orgány musia byť schopné určiť finančnú situáciu úverových inštitúcií, poisťovní a investičných podnikov, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, na úrovni celej skupiny, najmä čo sa týka solventnosti (vrátane odstránenia viacnásobného „záberu“ nástrojov patriacich k vlastným zdrojom), koncentrácie rizík a vnútroskupinových transakcií; (8) finančné konglomeráty sú často riadené podľa odvetvia podnikateľskej činnosti, ktoré sa nezhoduje úplne s právnou štruktúrou konglomerátu. Na zohľadnenie tohto trendu treba ďalej rozšíriť požiadavky na riadenie, najmä pokiaľ ide o riadenie zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti; (9) pre všetky finančné konglomeráty, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad, musí byť vymenovaný koordinátor z radov dotknutých príslušných orgánov; (10) úlohami koordinátora by nemali byť dotknuté úlohy a povinnosti príslušných orgánov stanovené v sektorových predpisoch; (11) dotknuté príslušné orgány a najmä koordinátor by mali mať prostriedky na získavanie informácií od subjektov vo finančnom konglomeráte alebo od iných príslušných orgánov, ktoré sú potrebné na výkon doplnkového dohľadu; (12) existuje naliehavá potreba rozsiahlejšej spolupráce medzi orgánmi príslušnými pre dohľad nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vrátane rozvoja mechanizmov ad hoc spolupráce medzi orgánmi zúčastnenými na dohľade nad subjektmi patriacimi do toho istého finančného konglomerátu; (13) úverové inštitúcie, poisťovne a investičné spoločnosti, ktorých sídlo sa nachádza v spoločenstve, môžu byť súčasťou finančného konglomerátu, ktorého sídlo sa nachádza mimo spoločenstva. Na tieto regulované subjekty sa musí tiež vzťahovať rovnocenný a primeraný režim doplnkového dohľadu, ktorý dosahuje podobné ciele a výsledky ako tie, ktoré sledujú ustanovenia tejto smernice. Na tento účel je veľmi dôležitá transparentnosť predpisov a výmena informácií s orgánmi tretích štátov o všetkých dôležitých relevantných okolnostiach; (14) existenciu rovnocenných a primeraných režimov doplnkového dohľadu možno predpokladať len vtedy, ak sa orgány dohľadu tretích štátov zaviazali, že budú spolupracovať s príslušnými orgánmi o spôsoboch a cieľoch vykonávania doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi finančného konglomerátu; (15) táto smernica nevyžaduje, aby príslušné orgány oznamovali výboru pre finančné konglomeráty informácie, na ktoré sa podľa tejto smernice alebo podľa iných sektorových smerníc vzťahuje povinnosť zachovávať dôvernosť; (16) keďže cieľ navrhovaného opatrenia, a to ustanovenie predpisov o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vo finančnom konglomeráte, nemôžu dostatočne zabezpečiť členské štáty, a preto z dôvodu rozsahu a vplyvu tohto opatrenia ho možno lepšie zabezpečiť na úrovni spoločenstva, spoločenstvo môže prijímať opatrenia podľa zásady subsidiarity uvedenej v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality uvedenou v uvedenom článku, táto smernica nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na zabezpečenie tohto cieľa. Keďže táto smernica definuje minimálne normy, členské štáty môžu ustanoviť prísnejšie predpisy; (17) táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava princípy, ktoré uznáva predovšetkým Charta základných práv Európskej únie; (18) opatrenia potrebné na vykonanie tejto smernice treba prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy na výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu ( 5 ); (19) k predpisom uvedeným v tejto smernici môžu byť z času na čas potrebné technické usmernenia a vykonávacie opatrenia na zohľadnenie vývoja na finančných trhoch. Komisia preto musí byť oprávnená prijímať vykonávacie opatrenia, ktoré nemodifikujú základné prvky tejto smernice; (20) jestvujúce sektorové predpisy na úverové inštitúcie, poisťovne a investičné spoločnosti treba doplniť na minimálnu úroveň najmä na to, aby sa zamedzilo regulačnej arbitráži medzi sektorovými predpismi a predpismi platnými pre finančné konglomeráty. Preto treba zodpovedajúco zmeniť prvú smernicu Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia ( 6 ), prvú smernicu Rady 79/267/EHS z 5. marca 1979 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení na začatie a vykonávanie podnikania v oblasti priameho životného poistenia ( 7 ), smernicu Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (tretia smernica o neživotnom poistení) ( 8 ), smernicu Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie (tretia smernica o životnom poistení) ( 9 ), smernicu Rady 93/6/EHS z 15. marca 1993 o kapitálovej primeranosti investičných podnikov a úverových inštitúcií ( 10 ) a smernicu Rady 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov ( 11 ), ako aj smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES z 27. októbra 1998 o doplnkovom dohľade nad poisťovňami v skupine poisťovní ( 12 ) a smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a činností úverových inštitúcií ( 13 ). Cieľ hlbšieho zosúladenia však možno dosiahnuť len po etapách a musí sa zakladať na starostlivej analýze; (21) Komisia na vyhodnotenie potreby a na prípravu akéhokoľvek možného budúceho zosúladenia prístupu k spoločnostiam zaoberajúcim sa správou investičného majetku v sektorových predpisoch musí vydať správu o postupoch členských štátoch uplatňovaných v tejto oblasti, keďže: PRIJALI TÚTO SMERNICU:







KAPITOLA I

CIEĽ A DEFINÍCIE

▼M4

Článok 1

Predmet úpravy

Táto smernica ustanovuje pravidlá doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi, ktorým bolo udelené oprávnenie v súlade s článkom 6 smernice 73/239/EHS, článkom 4 smernice 2002/83/ES ( 14 ), článkom 5 smernice 2004/39/ES ( 15 ), článkom 3 smernice 2005/68/ES ( 16 ), článkom 6 smernice 2006/48/ES ( 17 ), článkom 5 smernice 2009/65/ES ( 18 ), článkom 14 smernice 2009/138/ES ( 19 ) alebo článkami 6 až 11 smernice 2011/61/EÚ ( 20 ) a ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu.

Táto smernica taktiež mení a dopĺňa príslušné sektorové predpisy platné pre subjekty, ktorých činnosť upravujú uvedené smernice.

Článok 2

Vymedzenie pojmov

Na účel tejto smernice:

1. „úverová inštitúcia“ znamená úverovú inštitúciu v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2006/48/ES;

2. „poisťovňa“ znamená poisťovňu v zmysle článku 13 ods. 1, 2 alebo 3 smernice 2009/138/ES;

3. „investičná spoločnosť“ znamená investičnú spoločnosť v zmysle článku 4 ods. 1 bod 1 smernice 2004/39/ES vrátane podnikov uvedených v článku 3 ods. 1 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií ( 21 ), alebo podnik s ústredím v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje ústredie v Únii, potreboval podľa smernice 2004/39/ES povolenie;

4. „regulovaný subjekt“ znamená úverovú inštitúciu, poisťovňu, zaisťovňu, investičnú spoločnosť, správcovskú spoločnosť alebo správcu alternatívneho investičného fondu;

5. „správcovská spoločnosť“ znamená správcovskú spoločnosť v zmysle článku 2 ods. 1 písm. b) smernice 2009/65/ES alebo podnik so sídlom v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje sídlo v Únii, potreboval podľa uvedenej smernice povolenie;

5a. „správca alternatívnych investičných fondov“ znamená správcu alternatívnych investičných fondov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b), l) a ab) smernice 2011/61/EÚ alebo podnik s ústredím v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje ústredie v Únii, potreboval podľa uvedenej smernice povolenie;

6. „zaisťovňa“ znamená zaisťovňu v zmysle článku 13 ods. 4, 5 a 6 smernice 2009/138/ES alebo účelovo vytvorený subjekt v zmysle článku 13 ods. 26 smernice 2009/138/ES;

7. „sektorové predpisy“ znamenajú právne predpisy Únie týkajúce sa dohľadu nad obozretným podnikaním regulovaných subjektov, najmä smernice 2004/39/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/138/ES;

8. „finančný sektor“ znamená sektor, ktorý tvorí jeden alebo viaceré nasledujúce subjekty: a) úverová inštitúcia, finančná inštitúcia alebo podnik poskytujúci doplnkové služby v zmysle článku 4 ods. 1, 5 alebo 21 smernice 2006/48/ES (ďalej spoločne len „bankový sektor“); b) poisťovňa, zaisťovňa alebo holdingová poisťovňa v zmysle článku 13 ods. 1, 2,4 alebo 5 alebo článku 212 ods. 1 písm. f) smernice 2009/138/ES (ďalej spoločne len „sektor poisťovníctva“); c) investičná spoločnosť v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) smernice 2006/49/ES (ďalej spoločne len „sektor investičných služieb“);

9. „materský podnik“ znamená materský podnik v zmysle článku 1 siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach ( 22 ) alebo každú spoločnosť, ktorá podľa názoru príslušných orgánov efektívne uplatňuje dominantný vplyv nad inou spoločnosťou;

10. „dcérsky podnik“ znamená dcérsky podnik v zmysle článku 1 smernice 83/349/EHS alebo každú spoločnosť, nad ktorou podľa názoru príslušných orgánov materský podnik efektívne uplatňuje dominantný vplyv alebo všetky dcérske spoločnosti takýchto dcérskych spoločností;

11. „účasť“ znamená účasť v zmysle prvej vety článku 17 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností ( 23 ), alebo priame alebo nepriame vlastníctvo 20 % alebo viac hlasovacích práv alebo základného imania podniku;

12. „skupina“ znamená skupinu podnikov, ktorá sa skladá z materského podniku, jeho dcérskych podnikov a subjektov, v ktorých materský podnik alebo jeho dcérske podniky majú účasť, alebo podnikov navzájom prepojených vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS, a zahŕňa akúkoľvek podskupinu;

12a. „kontrola“ znamená vzťah medzi materským podnikom a dcérskym podnikom ako sa stanovuje v článku 1 smernice 83/349EHS alebo podobný vzťah medzi fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom;

13. „úzke väzby“ znamenajú situáciu, v ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby prepojené na základe kontroly alebo účasti, alebo podobný vzťah medzi fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom alebo situáciu, v ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby trvalo spojené s tou istou osobou na základe kontrolného vzťahu;

14. „finančný konglomerát“ znamená skupinu alebo podskupinu, kde je na vrchole regulovaný subjekt alebo kde aspoň jeden z dcérskych podnikov v tejto skupine alebo v podskupine je regulovaným subjektom, a ktorá spĺňa tieto podmienky: a) ak je na vrchole skupiny alebo podskupiny regulovaný subjekt: i) tento subjekt je materským podnikom subjektu vo finančnom sektore, subjektom, ktorý vlastní účasť v subjekte vo finančnom sektore, alebo subjektom prepojeným so subjektom vo finančnom sektore vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS; ii) aspoň jeden zo subjektov v skupine alebo v podskupine sa nachádza v sektore poisťovníctva a aspoň jeden v bankovom sektore alebo v sektore investičných služieb a iii) konsolidované alebo agregované činnosti subjektov skupiny v sektore poisťovníctva, ako aj konsolidované alebo agregované činnosti subjektov v skupine alebo v podskupine v bankovom sektore a v sektore investičných služieb, sú významné v zmysle článku 3 ods. 2 alebo 3 tejto smernice alebo b) ak na vrchole skupiny alebo podskupiny nie je regulovaný subjekt: i) činnosti skupiny alebo podskupiny sa sústreďujú prevažne vo finančnom sektore v zmysle článku 3 ods. 1 tejto smernice; ii) aspoň jeden zo subjektov v skupine alebo podskupine sa nachádza v sektore poisťovníctva a aspoň jeden v bankovom sektore alebo v sektore investičných služieb a iii) konsolidované alebo agregované činnosti subjektov v skupine alebo v podskupine v sektore poisťovníctva, ako aj konsolidované alebo agregované činnosti subjektov skupiny v bankovom sektore a v sektore investičných služieb, sú významné v zmysle článku 3 ods. 2 alebo 3 tejto smernice;

15. „zmiešaná finančná holdingová spoločnosť“ znamená materský podnik iný ako regulovaný subjekt, ktorý spolu so svojimi dcérskymi podnikmi, z ktorých aspoň jeden je regulovaným subjektom so sídlom v Únii, a s ostatnými subjektmi predstavuje finančný konglomerát;

16. „príslušné orgány“ znamenajú vnútroštátne orgány členských štátov, ktoré majú právomoc na základe zákona alebo nariadenia vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami, poisťovňami, zaisťovňami, investičnými spoločnosťami, správcovskými spoločnosťami alebo správcami alternatívnych investičných fondov buď na individuálnom, alebo celoskupinovom základe;

17. „relevantné príslušné orgány“ znamenajú: a) príslušné orgány členských štátov, zodpovedné za celoskupinový dohľad v sektore nad každým z regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte, najmä hlavného materského podniku sektora; b) koordinátora vymenovaného podľa článku 10, ak je rozdielny od orgánov, ktoré sa ustanovujú v písmene a); c) ak je to vhodné, iné dotknuté príslušné orgány podľa názoru orgánov uvedených v písmenách a) a b);

18. „vnútroskupinové transakcie“ znamenajú všetky transakcie, v ktorých regulované subjekty finančného konglomerátu buď priamo, alebo nepriamo využívajú iné spoločnosti tej istej skupiny alebo fyzickú alebo právnickú osobu prepojenú s podnikmi tejto skupiny úzkou väzbou na splnenie zmluvného alebo nezmluvného záväzku za odplatu alebo bezodplatne;

19. „koncentrácia rizík“ znamená každú angažovanosť subjektov finančného konglomerátu na riziku, ktorá potenciálne môže znamenať stratu a ktorá je dostatočne veľká, aby ohrozila platobnú schopnosť alebo všeobecnú finančnú situáciu regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte; takáto angažovanosť môže byť zapríčinená rizikom protistrany/úverovým rizikom, investičným rizikom, poistným rizikom, trhovým rizikom, inými rizikami alebo kombináciou, alebo interakciou týchto rizík. Až do nadobudnutia účinnosti akýchkoľvek technických noriem prijatých v súlade článkom 21a ods. 1 písm. b) musí názor uvedený v bode 17 písm. c) brať do úvahy najmä trhový podiel regulovaných subjektov finančného konglomerátu v iných členských štátoch, najmä ak prekračuje 5 %, a skutočnosť, aký má vo finančnom konglomeráte význam ktorýkoľvek z regulovaných subjektov zriadených v inom členskom štáte.

▼B

Článok 3

Prahy na identifikáciu finančného konglomerátu

▼M4

1. Skupina sa považuje za skupinu, ktorej činnosti sa sústreďujú prevažne vo finančnom sektore v zmysle článku 2 bodu 14 písm. b) bodu i), ak podiel bilančnej sumy regulovaných a neregulovaných subjektov finančného sektora v skupine k bilančnej sume skupiny ako celku presahuje 40 %.

2. Činnosti v rôznych finančných sektoroch sa považujú za významné v zmysle článku 2 bodu 14 písm. a) bodu iii) alebo bodu 14 písm. b) bodu iii), ak priemer z podielu bilančnej sumy tohto finančného sektora k bilančnej sume subjektov finančného sektora v skupine a z podielu kapitálových požiadaviek toho istého finančného sektora k celkovým kapitálovým požiadavkám subjektov finančného sektora v skupine je za každý finančný sektor vyšší ako 10 %.

Na účely tejto smernice najmenší finančný sektor vo finančnom konglomeráte je sektor s najmenším priemerom a najdôležitejší finančný sektor vo finančnom konglomeráte je sektor s najvyšším priemerom. Na účely výpočtu tohto priemeru a na meranie najmenšieho a najdôležitejšieho finančného sektora sa bankový sektor a sektor investičných služieb posudzujú spolu.

Správcovské spoločnosti sa dopĺňajú do sektora, do ktorého patria v rámci skupiny; ak nepatria výlučne do jedného sektora v rámci skupiny, dopĺňajú sa k najmenšiemu finančnému sektoru.

Správcovia alternatívnych investičných fondov sa dopĺňajú do sektora, do ktorého patria v rámci skupiny. Ak nepatria výlučne do jedného sektora v rámci skupiny, dopĺňajú sa k najmenšiemu finančnému sektoru.

3. Transsektorové činnosti sa považujú za významné v zmysle článku 2 bodu 14 písm. a) bodu iii) alebo bodu 14 písm. b) bodu iii), ak bilančná suma najmenšieho finančného sektora v skupine je vyššia ako 6 miliárd EUR.

Ak skupina nedosiahne prahovú hodnotu uvedenú v odseku 2 tohto článku, príslušné orgány môžu na základe spoločnej dohody rozhodnúť, že skupinu nebudú považovať za finančný konglomerát. Môžu sa takisto rozhodnúť, že nebudú uplatňovať ustanovenia článku 7, 8 alebo 9, ak sa domnievajú, že začlenenie skupiny do rozsahu tejto smernice alebo uplatňovanie takýchto ustanovení nie je potrebné, alebo by nebolo vhodné alebo by bolo zavádzajúce vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.

Rozhodnutia prijaté podľa tohto odseku sa oznámia ostatným príslušným orgánom a príslušné orgány ich s výnimkou mimoriadnych okolností zverejnia.

3a. Ak skupina dosiahne prahovú hodnotu uvedenú v odseku 2 tohto článku, ale najmenší sektor nepresiahne sumu 6 miliárd EUR, relevantné príslušné orgány môžu na základe spoločnej dohody rozhodnúť, že skupinu nebudú považovať za finančný konglomerát. Môžu sa takisto rozhodnúť, že nebudú uplatňovať ustanovenia článku 7, 8 alebo 9, ak sa domnievajú, že začlenenie skupiny do rozsahu tejto smernice alebo uplatňovanie takýchto ustanovení nie je potrebné, alebo by nebolo vhodné alebo by bolo zavádzajúce vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.

Rozhodnutia prijaté podľa tohto odseku budú oznámené ostatným príslušným orgánom a príslušné orgány ich s výnimkou mimoriadnych okolností zverejnia.

▼B

4. Príslušné orgány môžu pri uplatňovaní odsekov 1, 2 a 3 na základe spoločnej dohody:

▼M4

a) vylúčiť subjekt z výpočtu podielov v prípadoch uvedených v článku 6 ods. 5, pokiaľ sa tento subjekt nepresunul z členského štátu do tretej krajiny a je dôkaz o tom, že subjekt zmenil svoje miesto s cieľom vyhnúť sa dohľadu;

▼B

b) brať do úvahy dodržiavanie prahov zakotvených v odsekoch 1 a 2 za tri za sebou nasledujúce roky, aby sa zamedzilo náhlej zmene režimu, a nebrať do úvahy toto dodržiavanie, ak nastanú významné zmeny v štruktúre skupiny;

▼M4

c) vylúčiť jednu alebo viacero účastí v menšom sektore, ak sú tieto účasti rozhodujúce pre identifikáciu finančného konglomerátu a spoločne majú zanedbateľný vplyv vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.

▼B

Ak finančný konglomerát bol identifikovaný podľa odsekov 1, 2 a 3, rozhodnutia uvedené v prvom pododseku tohto odseku sa prijímajú na základe návrhu koordinátora tohto finančného konglomerátu.

▼M4

5. Relevantné príslušné orgány môžu na účely uplatňovania odsekov 1 a 2 vo výnimočných prípadoch a na základe spoločnej dohody nahradiť kritérium založené na bilančnej sume jedným alebo viacerými nasledujúcimi parametrami alebo pridať jeden alebo viaceré tieto parametre, ak sú toho názoru, že tieto parametre majú osobitný význam na účely doplnkového dohľadu podľa tejto smernice: štruktúra príjmov, mimosúvahové činnosti, celkové spravované aktíva.

▼B

6. Ak podiely uvedené v nich klesnú pod 40 %, resp. 10 % v prípade konglomerátov, na ktoré sa už vzťahuje doplnkový dohľad, na nasledujúce tri roky uplatní sa na účely uplatňovania odsekov 1 a 2 nižší podiel vo výške 35 %, resp. 8 %, aby sa zabránilo náhlej zmene režimu.

Podobne, ak bilančná suma najmenšieho finančného sektora skupiny klesne pod 6 mld. EUR v prípade konglomerátov, na ktoré sa už vzťahuje doplnkový dohľad, na účely uplatňovania odseku 3 sa na nasledujúce tri roky uplatní nižšia suma 5 mld. EUR, aby sa zabránilo náhlej zmene režimu.

Koordinátor môže počas obdobia uvedeného v tomto odseku so súhlasom ostatných relevantných príslušných orgánov rozhodnúť, že prestanú platiť nižšie podiely alebo nižšia suma uvedená v tomto odseku.

7. Výpočty uvedené v tomto článku, týkajúce sa bilančnej sumy, sa robia na základe agregovanej bilančnej sumy subjektov skupiny, podľa ich ročnej účtovnej závierky. Na účel tohto výpočtu sa podniky, v ktorých je vlastnená účasť, berú do úvahy z hľadiska výšky ich bilančnej sumy, ktorý zodpovedá agregovanému proporcionálnemu podielu vlastnenému skupinou. Ak je však k dispozícii konsolidovaná účtovná závierka, použije sa namiesto agregovanej bilančnej sumy.

Kapitálová primeranosť uvedená v odsekoch 2 a 3 sa počíta v súlade s ustanoveniami príslušných sektorových predpisov.

▼M4

8. Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 ( 24 ) (ďalej len „EBA“), Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2011 ( 25 ) (ďalej len „EIOPA“) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 ( 26 ) (ďalej len „ESMA“) (ďalej spoločne len „európske orgány dohľadu“) vydajú prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len „spoločný výbor“) spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním odsekov 2, 3, 3a, 4 a 5 tohto článku.

9. Príslušné orgány každoročne vyhodnocujú výnimky z uplatňovania doplnkového dohľadu a posudzujú kvantitatívne ukazovatele stanovené v tomto článku a hodnotenia zamerané na riziká vzťahujúce sa na finančné skupiny.

▼B

Článok 4

Identifikácia finančného konglomerátu

1. Príslušné orgány, ktoré vydali povolenie regulovaným subjektom, identifikujú na základe článkov 2, 3 a 5 akúkoľvek skupinu, ktorá patrí do pôsobnosti tejto smernice.

▼M4

Na tento účel:

— príslušné orgány, ktoré vydali povolenie regulovaným subjektom v skupine, úzko spolupracujú,

— ak je príslušný orgán toho názoru, že regulovaný subjekt oprávnený týmto príslušným orgánom je členom skupiny, ktorá môže byť finančným konglomerátom a ktorá ešte nebola identifikovaná v súlade s touto smernicou, príslušný orgán oznámi svoj názor ostatným dotknutým príslušným orgánom a spoločnému výboru.

▼M3

2. Koordinátor vymenovaný podľa článku 10 informuje materský podnik na čele skupiny, alebo ak materský podnik neexistuje, regulovaný subjekt s najvyššou bilančnou sumou v súvahe v najdôležitejšom finančnom sektore skupiny, že táto skupina bola identifikovaná ako finančný konglomerát a že bol vymenovaný koordinátor.

▼M4

Koordinátor informuje aj príslušné orgány, ktoré schválili regulované subjekty v skupine, a príslušné orgány členského štátu, v ktorom má ústredie zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ako aj spoločný výbor.

3. Spoločný výbor uverejní zoznam finančných konglomerátov vymedzených v súlade s článkom 2 bodom 14 na svojej webovej stránke a priebežne ho aktualizuje. Tieto informácie sú dostupné cez odkaz na webových stránkach každého z európskych orgánov dohľadu.

Názvy všetkých regulovaných subjektov uvedených v článku 1, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, sa zapíšu do zoznamu, ktorý spoločný výbor uverejní a priebežne aktualizuje na svojej webovej stránke.

▼B







KAPITOLA II

DOPLNKOVÝ DOHĽAD







ODDIEL 1

PREDMET

Článok 5

Predmet doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi uvedenými v článku 1

1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o dohľade, ktoré sa nachádzajú v sektorových predpisoch, zabezpečia členské štáty doplnkový dohľad nad regulovanými subjektmi podľa článku 1 v rozsahu a spôsobom stanoveným v tejto smernici.

2. Doplnkový dohľad na úrovni finančného konglomerátu v súlade s článkami 6 až 17 sa vzťahuje na tieto regulované subjekty:

a) každý regulovaný subjekt, ktorý je na vrchole finančného konglomerátu;

▼M4

b) každý regulovaný subjekt, ktorého materský podnik je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorej sídlo sa nachádza v Únii;

▼B

c) každý regulovaný subjekt prepojený so subjektom iného finančného sektora vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS.

Ak je finančný konglomerát podskupinou iného finančného konglomerátu, ktorý spĺňa požiadavky prvého pododseku, členské štáty môžu uplatňovať články 6 až 17 len na regulované subjekty tejto druhej skupiny a každý odkaz v tejto smernici na termíny skupina a finančný konglomerát sa potom bude chápať ako vzťahujúci sa na túto druhú skupinu.

▼M4

3. Na každý regulovaný subjekt, na ktorý sa nevzťahuje doplnkový dohľad podľa odseku 2, ktorého materský podnik je regulovaným subjektom alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou s ústredím v tretej krajine, sa vzťahuje doplnkový dohľad na úrovni finančného konglomerátu v rozsahu a spôsobom predpísaným v článku 18.

▼B

4. Ak určité osoby majú účasť alebo kapitálové prepojenie v jednom alebo viacerých regulovaných subjektoch alebo uplatňujú významný vplyv vo vzťahu k týmto subjektom bez vlastnenia účasti alebo kapitálového prepojenia inej povahy, ako sú prípady uvedené v odsekoch 2 a 3, relevantné príslušné orgány určia na základe spoločnej dohody a v súlade s vnútroštátnym právom, či a v akom rozsahu treba vykonávať doplnkový dohľad nad regulovanými subjektmi tak, ako keby predstavovali finančný konglomerát.

▼M4

Aby sa mohol uplatňovať takýto doplnkový dohľad, prinajmenšom jeden zo subjektov musí byť regulovaným subjektom uvedeným v článku 1 a musia byť splnené podmienky uvedené v článku 2 bode 14 písm. a) bode ii) alebo bode 14 písm. b) bode ii) a článku 2 bode 14 písm. a) bode iii) alebo bode 14 písm. b) bode iii). Relevantné príslušné orgány pri prijímaní rozhodnutí zohľadnia ciele doplnkového dohľadu uvedené v tejto smernici.

▼B

Príslušné orgány na účel uplatnenia prvého pododseku vo vzťahu k „družstevným skupinám“ musia brať do úvahy verejné finančné záväzky týchto skupín vo vzťahu k ostatným finančným subjektom.

5. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 13, výkon doplnkového dohľadu na úrovni finančného konglomerátu neznamená, že príslušné orgány sú povinné vykonávať úlohu dohľadu vo vzťahu k zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam, regulovaným subjektom tretích štátov vo finančnom konglomeráte alebo neregulovaným subjektom tretích štátov vo finančnom konglomeráte na samostatnom základe.







ODDIEL 2

FINANČNÁ SITUÁCIA

Článok 6

Kapitálová primeranosť

1. Bez toho, aby boli dotknuté sektorové predpisy, doplnkový dohľad nad kapitálovou primeranosťou regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte sa uplatňuje podľa článku 9 ods. 2 až 5, oddiele 3 tejto kapitoly a prílohy I.

2. Členské štáty vyžadujú, aby regulované subjekty vo finančnom konglomeráte zabezpečili, aby na úrovni finančného konglomerátu boli k dispozícii vlastné zdroje, ktoré sú vždy aspoň rovnocenné povinnej kapitálovej primeranosti vypočítanej na základe prílohy I.

Členské štáty musia tiež vyžadovať, aby regulované subjekty mali na úrovni finančného konglomerátu zavedenú primeranú politiku kapitálovej primeranosti.

Dohľad nad požiadavkami uvedenými v prvom a druhom pododseku vykonáva koordinátor v súlade s oddielom 3.

Koordinátor zabezpečí, aby výpočet uvedený v prvom pododseku vykonávali aspoň raz za rok buď regulované subjekty, alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť.

Výsledky výpočtu a príslušné údaje koordinátorovi predkladá regulovaný subjekt v zmysle článku 1, ktorý je na vrchole finančného konglomerátu, alebo ak na vrchole finančného konglomerátu nie je regulovaný subjekt v zmysle článku 1, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo regulovaný subjekt vo finančnom konglomeráte identifikovaný koordinátorom po konzultácii s ostatnými relevantnými príslušnými orgánmi a s finančným konglomerátom.

▼M4

3. Na účel výpočtu povinnej kapitálovej primeranosti uvedenej v prvom pododseku odseku 2 sa do predmetu doplnkového dohľadu zahŕňajú spôsobom a v rozsahu definovanom v prílohe I tieto subjekty:

a) úverová inštitúcia, finančná inštitúcia alebo podnik pomocných služieb;

b) poisťovňa, zaisťovňa alebo holdingová poisťovňa;

c) investičná spoločnosť;

d) zmiešaná finančná holdingová spoločnosť.

4. Pri výpočte doplnkových požiadaviek kapitálovej primeranosti vo vzťahu k finančnému konglomerátu s využitím metódy 1 (účtovná konsolidácia), ktorá sa ustanovuje v prílohe I k tejto smernici, sa vlastné zdroje a kapitálové požiadavky subjektov v skupine počítajú s použitím zodpovedajúcich sektorových predpisov o forme a rozsahu konsolidácie, ktoré sa ustanovujú najmä v článkoch 133 a 134 smernice 2006/48/ES a v článku 221 smernice 2009/138/ES.

Pri použití metódy 2 (odpočítavanie a agregácia) uvedenej v prílohe I sa pri výpočte musí brať do úvahy proporcionálny podiel na upísanom základnom imaní vlastnený priamo alebo nepriamo materským podnikom alebo podnikom, ktorý vlastní účasť v inom subjekte skupiny.

▼B

5. Koordinátor môže rozhodnúť, že do výpočtu doplnkových požiadaviek na kapitálovú primeranosť nezaradí konkrétny subjekt v týchto prípadoch:

a) ak sa subjekt nachádza v treťom štáte, v ktorom sú právne prekážky na prevod potrebných informácií, bez toho, aby boli dotknuté sektorové predpisy týkajúce sa povinnosti príslušných orgánov odmietnuť vydanie povolenia, ak prekážky bránia účinnému vykonávaniu ich funkcie dohľadu;

b) ak má subjekt zanedbateľný vplyv vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektami vo finančnom konglomeráte;

c) ak by zaradenie subjektu bolo neprimerané alebo nesprávne vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.

Ak by však mali byť podľa písmena b) prvého pododseku vylúčené viaceré subjekty, tieto sa musia zahrnúť, ak spolu predstavujú podiel, ktorý nie je zanedbateľný.

V prípade uvedenom v písmene c) prvého pododseku sa koordinátor, okrem naliehavých prípadov, pred prijatím rozhodnutia poradí s ostatnými príslušnými orgánmi.

Ak koordinátor nezahrnie regulovaný subjekt do predmetu regulovaného dohľadu ►C1 na základe jedného z prípadov uvedených v písmenách b) a c) ◄ prvého pododseku, príslušné orgány členského štátu, v ktorom sa tento subjekt nachádza, môžu požiadať subjekt, ktorý je na vrchole finančného konglomerátu, o informácie, ktoré môžu uľahčiť ich dohľad nad regulovaným subjektom.

Článok 7

Koncentrácia rizík

1. Bez toho, aby boli dotknuté sektorové predpisy, uplatňuje sa doplnkový dohľad nad koncentráciou rizík v regulovaných subjektoch finančného konglomerátu v súlade s pravidlami stanovenými v článku 9 ods. 2 až 4, v oddiele 3 tejto kapitoly a v prílohe II.

2. Členské štáty vyžadujú od regulovaných subjektov alebo zmiešaných finančných holdingových podnikov, aby pravidelne a najmenej raz ročne hlásili koordinátorovi každú významnú koncentráciu rizík na úrovni finančného konglomerátu v súlade s predpismi uvedenými v tomto článku a v prílohe II. Potrebné informácie koordinátorovi predkladá regulovaný subjekt v zmysle článku 1, ktorý je na vrchole finančného konglomerátu, alebo ak na vrchole finančného konglomerátu nie je regulovaný subjekt v zmysle článku 1, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo regulovaný subjekt vo finančnom konglomeráte, ktorý koordinátor určí po porade s ostatnými príslušnými orgánmi a s finančným konglomerátom.

Tieto koncentrácie rizík podliehajú dohľadu koordinátora v súlade s oddielom 3.

▼M4

3. Členské štáty môžu až do ďalšej koordinácie právnych predpisov Únie stanoviť kvantitatívne limity, umožniť svojim príslušným orgánom stanoviť kvantitatívne limity alebo môžu prijať iné opatrenia dohľadu, ktoré zabezpečia ciele doplnkového dohľadu, vo vzťahu k akejkoľvek koncentrácii rizík na úrovni finančného konglomerátu.

▼B

4. Ak je na vrchole finančného konglomerátu zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, sektorové predpisy týkajúce sa koncentrácie rizík eventuálneho najdôležitejšieho finančného sektora vo finančnom konglomeráte sa uplatnia pre tento sektor ako celok vrátane zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.

▼M4

5. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad koncentráciou rizika, ako sa uvádza v odsekoch 1 až 4 tohto článku. S cieľom zabrániť zdvojeniu sa usmerneniami zabezpečí, že uplatňovanie nástrojov dohľadu, ako sa uvádza v tomto článku, je zosúladené s uplatňovaním článkov 106 až 118 smernice 2006/48/ES a článku 244 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia o uplatňovaní odsekov 1 až 4 tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.

▼B

Článok 8

Vnútroskupinové transakcie

1. Bez toho, aby boli dotknuté sektorové predpisy, doplnkový dohľad nad vnútroskupinovými transakciami regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte sa vykonáva v súlade s predpismi uvedenými v článku 9 ods. 2 až 4, v oddiele 3 tejto kapitoly a v prílohe II.

2. Členské štáty musia vyžadovať, aby regulované subjekty alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti pravidelne a najmenej raz ročne hlásili koordinátorovi všetky významné vnútroskupinové transakcie regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte v súlade s pravidlami uvedenými v tomto článku a v prílohe II. Keďže nie je vypracovaná žiadna definícia limitov uvedených v poslednej vete prvého odseku prílohy II, vnútroskupinová transakcia sa považuje za významnú, ak jej suma prevyšuje najmenej 5 % celkovej výšky povinnej kapitálovej primeranosti na úrovni finančného konglomerátu.

Potrebné informácie musí koordinátorovi predkladať regulovaný subjekt v zmysle článku 1, ktorý je na vrchole finančného konglomerátu, alebo ak na vrchole finančného konglomerátu nie je regulovaný subjekt v zmysle článku 1, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo regulovaný subjekt vo finančnom konglomeráte, ktorý koordinátor určí po konzultácii s ostatnými príslušnými orgánmi a s finančným konglomerátom.

Tieto vnútroskupinové transakcie podliehajú dohľadu koordinátora.

▼M4

3. Príslušné orgány môžu až do ďalšej koordinácie právnych predpisov Únie stanoviť kvantitatívne limity a kvalitatívne požiadavky, umožniť svojim príslušným orgánom stanoviť kvantitatívne limity alebo kvalitatívne požiadavky, alebo prijať iné opatrenia dohľadu, ktoré zabezpečia ciele doplnkového dohľadu, vo vzťahu k vnútroskupinovým transakciám regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte.

▼B

4. Ak na vrchole finančného konglomerátu stojí zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, sektorové predpisy týkajúce sa vnútroskupinových transakcií najdôležitejšieho finančného sektora vo finančnom konglomeráte platia pre tento sektor ako celok vrátane zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.

▼M4

5. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad vnútroskupinovými transakciami, ako sa uvádza v odsekoch 1 až 4 tohto článku. S cieľom zabrániť zdvojeniu sa usmerneniami zabezpečí, že uplatňovanie nástrojov dohľadu, ako sa uvádza v tomto článku, je zosúladené s uplatňovaním článku 245 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia o uplatňovaní odsekov 1 až 4 tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.

▼B

Článok 9

Mechanizmy vnútornej kontroly a postupy riadenia rizík

1. Členské štáty musia vyžadovať, aby regulované subjekty mali na úrovni finančného konglomerátu zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane riadnych správnych a účtovných postupov.

2. Medzi postupy riadenia rizík patrí:

a) riadne vedenie a správne riadenie so schvaľovaním a pravidelnou kontrolou stratégie a politiky príslušným riadiacim orgánom na úrovni finančného konglomerátu vo vzťahu ku všetkým rizikám, ktoré preberajú;

b) vhodná politika kapitálovej primeranosti na predvídanie vplyvu ich obchodnej stratégie na rizikový profil a kapitálové požiadavky určené podľa článku 6 a prílohy I;

c) primerané postupy na zabezpečenie, aby ich systémy monitorovania rizika boli dobre integrované do ich organizácie a aby sa prijali všetky opatrenia na zabezpečenie, aby systémy vykonávané vo všetkých spoločnostiach zahrnutých do predmetu doplnkového dohľadu boli konzistentné, čo umožní merať, monitorovať a kontrolovať všetky riziká na úrovni finančného konglomerátu;

▼M3

d) platné opatrenia na účely prispievania k vhodným plánom a postupom na ozdravenie a riešenie úpadku, ako aj ich prípadného rozvíjania. Takéto opatrenia sa pravidelne aktualizujú.

▼B

3. Mechanizmy vnútornej kontroly zahŕňajú:

a) primerané mechanizmy vo vzťahu ku kapitálovej primeranosti na identifikáciu a meranie všetkých nadobudnutých závažných rizík a na primerané priraďovanie vlastných fondov k rizikám;

b) správne spravodajské a účtovné postupy na identifikáciu, meranie, monitorovanie a kontrolu vnútroskupinových transakcií a koncentrácie rizík.

▼M4

4. Členské štáty zabezpečia, aby vo všetkých podnikoch, ktoré patria do predmetu doplnkového dohľadu podľa článku 5, boli primerané mechanizmy vnútornej kontroly na predkladanie akýchkoľvek údajov a informácií, ktoré budú relevantné na účely doplnkového dohľadu.

Členské štáty vyžadujú od regulovaných subjektov, aby na úrovni finančného konglomerátu pravidelne poskytovali svojmu príslušnému orgánu informácie o svojej právnej, riadiacej a organizačnej štruktúre, a to vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek.

Členské štáty požadujú od regulovaných subjektov, aby na úrovni finančného konglomerátu uverejňovali každoročne, buď v úplnej podobe alebo vo forme odkazov na rovnaké informácie, popis svojej právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry.

▼B

5. Postupy a mechanizmy uvedené v odsekoch 1 až 4 sú predmetom dohľadu koordinátora.

▼M4

6. Príslušné orgány zosúladia uplatňovanie doplnkového dohľadu nad mechanizmami vnútornej kontroly a postupmi riadenia rizík, ako sa uvádza v tomto článku, a to prostredníctvom postupov monitorovania orgánmi dohľadu, ako sa uvádza v článku 124 smernice 2006/48/ES a v článku 248 smernice 2009/138/ES. Na tento účel európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad mechanizmami vnútornej kontroly a procesmi riadenia rizika, ako sa uvádza v tomto článku, ako aj nad súladom s procesom monitorovania orgánmi dohľadu, ako sa uvádza v článku 124 smernice 2006/48/ES a v článku 248 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia pre uplatňovanie tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.

▼B







ODDIEL 3

▼M3

OPATRENIA NA UĽAHČENIE DOPLNKOVÉHO DOHĽADU A PRÁVOMOCI SPOLOČNÉHO VÝBORU

▼M3

Článok 9a

Úloha Spoločného výboru

Spoločný výbor v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 zabezpečuje súdržný medziodvetvový a cezhraničný dohľad a súlad s právnymi predpismi Únie.

▼M4

Článok 9b

Stresové testovanie

1. Členské štáty môžu požadovať od koordinátora, aby zabezpečoval primerané a pravidelné stresové testovanie finančných konglomerátov. Môžu požiadať relevantné príslušné orgány, aby v plnej miere spolupracovali s koordinátorom.

2. Na účel celoúniových stresových testov môžu európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru a v spolupráci s Európskym výborom pre systémové riziká zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká ( 27 ) vypracovať v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010, nariadením (EÚ) č. 1094/2010 a nariadením (EÚ) č. 1095/2010 doplnkové parametre, v ktorých budú zachytené špecifické riziká spojené s finančnými konglomerátmi. Koordinátor oznámi výsledky stresových testov spoločnému výboru.

▼B

Článok 10

Príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie doplnkového dohľadu (koordinátor)

▼M3

1. Na zabezpečenie riadneho doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte sa vymenuje jediný koordinátor zodpovedný za koordináciu a vykonávanie doplnkového dohľadu spomedzi príslušných orgánov dotknutých členských štátov vrátane toho členského štátu, v ktorom sa nachádza sídlo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti. Totožnosť koordinátora sa uverejní na internetovej stránke Spoločného výboru.

▼B

2. Toto vymenovanie sa zakladá na týchto kritériách:

a) ak sa na vrchole finančného konglomerátu nachádza regulovaný subjekt, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie danému regulovanému subjektu podľa príslušných sektorových predpisov;

b) ak sa na vrchole finančného konglomerátu nenachádza regulovaný subjekt, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán určený na základe týchto princípov: i) ak materským podnikom regulovaného subjektu je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie danému regulovanému subjektu podľa príslušných sektorových predpisov; ▼M4 ii) ak je materským podnikom aspoň dvoch regulovaných subjektov so sídlom v Únii tá istá zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a jeden z týchto subjektov dostal povolenie v členskom štáte, v ktorom má sídlo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán regulovaného subjektu schváleného v tomto členskom štáte. Ak viaceré regulované subjekty, aktívne v rôznych finančných sektoroch, majú povolenie v členskom štáte, v ktorom má sídlo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán regulovaného subjektu, ktorý je aktívny v najdôležitejšom finančnom sektore. Ak je na vrchole finančného konglomerátu viac ako jedna zmiešaná finančná holdingová spoločnosť so sídlom v rôznych členských štátoch a v každom z týchto štátov sa nachádza regulovaný subjekt, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán regulovaného subjektu s najvyššou bilančnou sumou, ak sa tieto subjekty nachádzajú v tom istom finančnom sektore, alebo príslušný orgán regulovaného subjektu v najdôležitejšom finančnom sektore; ▼M4 iii) ak je materským podnikom aspoň dvoch regulovaných subjektov so sídlom v Únii tá istá zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a žiaden z týchto subjektov nedostal povolenie v členskom štáte, v ktorom má sídlo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie regulovanému subjektu s najvyššou bilančnou sumou v najdôležitejšom finančnom sektore; ▼B iv) ak je finančný konglomerát skupinou bez materského podniku na vrchole, alebo v akomkoľvek inom prípade, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie regulovanému subjektu s najvyššou bilančnou sumou v najdôležitejšom finančnom sektore.

3. V osobitných prípadoch sa príslušné orgány môžu na základe spoločnej dohody vzdať kritérií uvedených v odseku 2, ak by ich uplatňovanie nebolo vhodné so zreteľom na štruktúru konglomerátu a relatívnu dôležitosť jeho činností v rôznych štátoch, a môžu vymenovať za koordinátora iný príslušný orgán. Príslušné orgány v týchto prípadoch pred prijatím rozhodnutia poskytnú konglomerátu príležitosť vyjadriť názor na toto rozhodnutie.

Článok 11

Úlohy koordinátora

1. Medzi úlohy, ktoré má koordinátor vykonávať v oblasti doplnkového dohľadu, patrí:

a) koordinácia zberu a rozširovania relevantných alebo dôležitých informácií za normálnej činnosti a v kritických situáciách vrátane rozširovania informácií, ktoré sú dôležité na úlohu príslušného orgánu v oblasti dohľadu podľa sektorových predpisov;

b) prehľad o finančnej situácii a hodnotenie finančnej situácie finančného konglomerátu na potreby dohľadu;

c) hodnotenie dodržiavania pravidiel o kapitálovej primeranosti, koncentrácii rizík a vnútroskupinových transakciách ustanovených v článkoch 6, 7 a 8;

d) hodnotenie štruktúry finančného konglomerátu, jeho organizácie a systému vnútornej kontroly, uvedeného v článku 9;

e) plánovanie a koordinácia činností dohľadu za normálnej činnosti a v kritických situáciách v spolupráci so dotknutými príslušnými orgánmi;

f) ostatné úlohy, opatrenia a rozhodnutia pridelené koordinátorovi podľa tejto smernice alebo odvodené z uplatňovania tejto smernice.

▼M3

Koordinátor a ostatné príslušné orgány a v prípade potreby ostatné dotknuté príslušné orgány musia mať zavedené mechanizmy koordinácie na uľahčenie a vytvorenie doplnkového dohľadu na širokom právnom základe. Mechanizmy koordinácie môžu poveriť koordinátora dodatočnými úlohami a môžu špecifikovať postupy procesu rozhodovania medzi príslušnými orgánmi, ako je uvedené v článkoch 3 a 4, v článku 5 ods. 4, článku 6, článku 12 ods. 2 a článkoch 16 a 18, ako aj postupy spolupráce s ostatnými príslušnými orgánmi.

V súlade s článkom 8 a postupom stanoveným v článku 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 vypracujú ESA prostredníctvom Spoločného výboru usmernenia na zbližovanie postupov dohľadu so zreteľom na konzistentnosť mechanizmov koordinácie dohľadu v súlade s článkom 131a smernice 2006/48/ES a článkom 248 ods. 4 smernice 2009/138/ES.

▼B

2. Keď koordinátor potrebuje informácie, ktoré už boli poskytnuté inému príslušnému orgánu v súlade so sektorovými predpismi, musí kontaktovať tento orgán vždy, keď to je možné, aby zabránil duplicitnému spravodajstvu pre rôzne orgány zaangažované v dohľade.

▼M4

3. Bez toho, aby bola dotknutá možnosť delegovať špecifické právomoci a povinnosti dohľadu, ktorá sa ustanovuje v legislatívnych aktoch Únie, prítomnosť koordinátora povereného špecifickými úlohami týkajúcimi sa doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte nemá vplyv na úlohy a povinnosti príslušných orgánov, ktoré sa ustanovujú v sektorových predpisoch.

▼M4

4. Spolupráca požadovaná v rámci tohto oddielu, vykonávanie úloh uvedených v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku a v článku 12, ako aj primeraná koordinácia a spolupráca s relevantnými orgánmi dohľadu tretích krajín – vzhľadom na požiadavky dôvernosti a právne predpisy Únie – sa budú uskutočňovať prostredníctvom kolégií zriadených podľa článku 131a smernice 2006/48/ES alebo článku 248 ods. 2 smernice 2009/138/ES.

Dohody o koordinácii uvedené v odseku 1 druhom pododseku sa odrazia oddelene v existujúcich písomných dohodách o koordinácii podľa článku 131 smernice 2006/48/ES alebo článku 248 smernice 2009/138/ES. Koordinátor ako predseda kolégia zriadeného podľa článku 131a smernice 2006/48/ES alebo článku 248 ods. 2 smernice 2009/138/ES rozhodne, ktoré ostatné príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo akejkoľvek inej činnosti tohto kolégia.

▼B

Článok 12

Spolupráca a výmena informácií medzi príslušnými orgánmi

1. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte a príslušný orgán vymenovaný za koordinátora pre tento finančný konglomerát spolu úzko spolupracujú. Bez toho, aby boli dotknuté ich príslušné povinnosti definované v sektorových predpisoch, tieto orgány, či sú alebo nie sú zriadené v tom istom členskom štáte, sú povinné poskytovať si vzájomne akékoľvek informácie, ktoré sú dôležité alebo relevantné na vykonávanie úloh dohľadu iných orgánov podľa sektorových predpisov a podľa tejto smernice. Príslušné orgány a koordinátor v spojitosti s tým poskytnú na požiadanie všetky relevantné informácie a z vlastnej iniciatívy oznámia všetky dôležité informácie.

Táto spolupráca zabezpečí prinajmenšom zber a výmenu informácií v týchto oblastiach:

▼M4

a) identifikácia právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry skupiny vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek patriacich do finančného konglomerátu, držiteľov kvalifikovaných podielov na úrovni hlavného materského podniku, ako aj príslušných orgánov regulovaných subjektov patriacich do skupiny;

▼B

b) strategické zásady finančného konglomerátu;

c) finančná situácia finančného konglomerátu, najmä čo sa týka kapitálovej primeranosti, vnútroskupinových transakcií, koncentrácie rizík a ziskovosti;

d) hlavní akcionári a manažment finančného konglomerátu;

e) organizácia, riadenie rizík a systémy vnútornej kontroly na úrovni finančného konglomerátu;

f) postupy zberu informácií od subjektov vo finančnom konglomeráte a overovanie týchto informácií;

g) nepriaznivý vývoj v regulovaných subjektoch alebo v iných subjektoch finančného konglomerátu, ktorý by mohol mať vážny negatívny vplyv na regulované subjekty;

h) závažné sankcie a mimoriadne opatrenia prijaté príslušnými orgánmi podľa sektorových predpisov alebo podľa tejto smernice.

▼M3

Príslušné orgány si môžu tiež vymieňať s nasledujúcimi orgánmi také informácie, ktoré môžu byť potrebné na vykonávanie ich príslušných úloh, týkajúcich sa regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte, v súlade s ustanoveniami zakotvenými v sektorových predpisoch, a to: s centrálnymi bankami, Európskym systémom centrálnych bánk, Európskou centrálnou bankou a Európskym výborom pre systémové riziká podľa článku 15 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká ( 28 ).

▼B

2. Bez toho, aby boli dotknuté ich príslušné povinnosti definované v sektorových predpisoch, dotknuté príslušné orgány sa vzájomne poradia pred prijatím rozhodnutia v nasledujúcich písmenách, ak sú tieto rozhodnutia dôležité pre úlohy dohľadu ostatných príslušných orgánov:

a) zmeny akcionárskej, organizačnej alebo riadiacej štruktúry regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte, ktoré vyžadujú súhlas alebo schválenie príslušných orgánov;

b) závažné sankcie alebo výnimočné opatrenia prijaté príslušnými orgánmi.

Príslušný orgán sa môže rozhodnúť neporadiť sa v naliehavých prípadoch, alebo ak takáto konzultácia môže ohroziť účinnosť rozhodnutí. Príslušný orgán v tom prípade bez meškania informuje ostatné príslušné orgány.

3. Koordinátor môže vyzvať príslušné orgány členského štátu, v ktorom má sídlo materský podnik a ktoré sami nevykonávajú doplnkový dohľad podľa článku 10, aby požiadali materský podnik o akékoľvek informácie, ktoré sú relevantné na vykonávanie jeho koordinačných úloh uvedených v článku 11, a aby postúpili tieto informácie koordinátorovi.

Ak informácie uvedené v článku 14 ods. 2 už boli poskytnuté príslušnému orgánu na základe sektorových predpisov, príslušné orgány zodpovedné za vykonávanie doplnkového dohľadu sa môžu obrátiť na tento orgán so žiadosťou o získanie informácií.

4. Členské štáty udelia povolenie na výmenu informácií medzi svojimi príslušnými orgánmi a medzi svojimi príslušnými orgánmi a inými orgánmi, ktorá sa ustanovuje v odsekoch 1, 2 a 3. Zber alebo vlastníctvo informácií vo vzťahu k subjektu vo finančnom konglomeráte, ktorý nie je regulovaným subjektom, neznamená, že príslušné orgány sú povinné vykonávať úlohu dohľadu vo vzťahu k týmto orgánom na samostatnom základe.

Na informácie prijaté v rámci doplnkového dohľadu, najmä na každú výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a medzi príslušnými orgánmi a inými orgánmi ustanovenú v tejto smernici, sa vzťahujú ustanovenia o profesionálnom tajomstve a oznamovaní dôverných informácií zakotvené v sektorových predpisoch.

▼M3

Článok 12a

Spolupráca a výmena informácií so Spoločným výborom

1. Príslušné orgány spolupracujú so Spoločným výborom na účely tejto smernice v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010, nariadením (EÚ) č. 1094/2010 a nariadením (EÚ) č. 1095/2010.

2. Príslušné orgány bezodkladne poskytnú Spoločnému výboru všetky informácie potrebné na plnenie jeho povinností podľa článku 35 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼M4

3. Koordinátori poskytujú spoločnému výboru informácie uvedené v článku 9 ods. 4 a článku 12 ods. 1 druhom pododseku písm. a). Spoločný výbor sprístupní príslušným orgánom informácie o právnej, riadiacej a organizačnej štruktúre finančných konglomerátov.

Článok 12b

Spoločné usmernenia

1. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vypracujú spoločné usmernenia, ako majú príslušné orgány vykonávať hodnotenia finančných konglomerátov zamerané na riziká. Tieto usmernenia najmä zabezpečia, aby hodnotenia zamerané na riziká zahŕňali vhodné nástroje s cieľom ohodnotiť skupinové riziká finančných konglomerátov.

2. Európske orgány dohľadu vydajú prostredníctvom spoločného výboru spoločné usmernenia zamerané na vývoj postupov dohľadu umožňujúcich doplnkový dohľad nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, aby sa náležite doplnil skupinový dohľad podľa smerníc 98/78/ES a 2009/138/ES alebo v prípade potreby konsolidovaný dohľad podľa smernice 2006/48/ES. Tieto usmernenia umožnia začleniť do dohľadu všetky príslušné riziká, pričom sa vylúčia prípadné prekrývania v oblasti dohľadu a prudenciálneho dohľadu.

▼B

Článok 13

Riadiaci orgán zmiešaných finančných holdingových podnikov

Členské štáty musia vyžadovať, aby osoby, ktoré efektívne riadia činnosť zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, mali dostatočne dobrú povesť a dostatočné skúsenosti na vykonávanie týchto úloh.

Článok 14

Prístup k informáciám

▼M3

1. Členské štáty zabezpečia, aby neexistovali žiadne právne prekážky v rámci ich jurisdikcie, ktoré by bránili fyzickým a právnickým osobám zahrnutým do predmetu doplnkového dohľadu, či sú alebo nie sú regulovaným subjektom, vo vzájomnej výmene akýchkoľvek informácií, ktoré by boli relevantné na účel doplnkového dohľadu, a vo výmene informácií v súlade s touto smernicou a s ESA v súlade s článkom 35 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010, v prípade potreby prostredníctvom Spoločného výboru.

▼B

2. Členské štáty zabezpečia, aby pri styku so subjektmi vo finančnom konglomeráte, či tieto sú alebo nie sú regulovaným subjektom, ich príslušné orgány zodpovedné za vykonávanie doplnkového dohľadu mali buď priamo, alebo nepriamo prístup k akýmkoľvek informáciám, ktoré sú relevantné na účely doplnkového dohľadu.

Článok 15

Overovanie

Ak si príslušné orgány pri uplatňovaní tejto smernice v špecifických prípadoch želajú overiť informácie týkajúce sa určitého subjektu, regulovaného či neregulovaného, ktorý je súčasťou finančného konglomerátu a nachádza sa v inom členskom štáte, požiadajú príslušné orgány tohto iného členského štátu, aby dali vykonať toto overenie.

Orgány, ktoré dostanú takúto žiadosť, ju v rámci svojich právomocí vybavia buď tak, že overenie vykonajú sami, dajú ho vykonať audítorovi alebo znalcovi, alebo umožnia orgánu, ktorý žiadosť zadal, aby ho vykonal sám.

Príslušný orgán, ktorý zadal žiadosť, sa môže, ak chce, zúčastniť na overení, ak nevykonáva overenie sám.

Článok 16

Donucovacie opatrenia

Ak regulované subjekty vo finančnom konglomeráte nespĺňajú požiadavky uvedené v článkoch 6 až 9, alebo ak sú požiadavky splnené, ale napriek tomu platobná schopnosť môže byť ohrozená, alebo ak vnútroskupinové transakcie alebo koncentrácie rizík predstavujú hrozbu pre finančnú pozíciu regulovaných subjektov, vyžadujú sa potrebné opatrenia na čo najrýchlejšiu nápravu situácie:

— koordinátorom vo vzťahu k zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti,

— príslušnými orgánmi vo vzťahu k regulovaným subjektom; koordinátor na tento účel informuje tieto príslušné orgány o svojich zisteniach.

▼M3

Bez toho, aby bol dotknutý článok 17 ods. 2, môžu členské štáty určiť, aké opatrenia môžu prijať príslušné orgány vo vzťahu k zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam. V súlade s článkami 16 a 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 môžu ESA prostredníctvom Spoločného výboru vypracovať usmernenia pre opatrenia súvisiace so zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami.

▼B

Dotknuté príslušné orgány vrátane koordinátora v prípade vhodnosti koordinujú svoje kroky v oblasti dohľadu.

Článok 17

Ďalšie právomoci príslušných orgánov

1. Členské štáty zabezpečia až do ďalšej harmonizácie sektorových predpisov, aby ich príslušné orgány mali právomoc prijať akékoľvek opatrenie dohľadu, ktoré sa považuje za nutné na zabránenie obchádzania alebo na riešenie obchádzania sektorových predpisov regulovanými subjektami vo finančnom konglomeráte.

2. Bez toho, aby boli dotknuté ich trestnoprávnych ustanovení, členské štáty zabezpečia, aby sa sankcie alebo opatrenia zamerané na skončenie zistených porušení alebo príčin týchto porušení mohli uložiť voči zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam alebo ich výkonným manažérom, ktorí porušia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia prijaté na vykonávanie tejto smernice. Takéto opatrenia môžu v niektorých prípadoch vyžadovať intervenciu súdu. Príslušné orgány spolu úzko spolupracujú, aby tieto sankcie alebo opatrenia priniesli želané výsledky.







ODDIEL 4

TRETIE ŠTÁTY

Článok 18

▼M4

Materské podniky v tretej krajine

▼M3

1. Bez toho, aby boli dotknuté sektorové predpisy, príslušné orgány v prípade uplatnenia článku 5 ods. 3 preveria, či regulované subjekty, ktorých materský podnik má sídlo v tretej krajine, podliehajú dohľadu príslušného orgánu danej tretej krajiny, ktorý je rovnocenný dohľadu zabezpečenému touto smernicu o doplnkovom dohľade nad regulovanými subjektmi uvedenými v článku 5 ods. 2 Toto overenie vykoná príslušný orgán, ktorý by bol koordinátorom, ak by sa uplatnili kritériá uvedené v článku 10 ods. 2, na žiadosť materského podniku alebo ktoréhokoľvek z regulovaných subjektov, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, alebo na základe vlastnej iniciatívy.

Tento príslušný orgán konzultuje s ostatnými príslušnými orgánmi a vynakladá všetko úsilie na dodržiavanie platných usmernení vypracovaných Spoločným výborom v súlade s článkami 16 a 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼M3

1a. Ak príslušný orgán nesúhlasí s rozhodnutím, ktoré podľa odseku 1 prijal iný príslušný orgán, uplatňuje sa článok 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼B

2. Ak neexistuje rovnocenný dohľad uvedený v odseku 1, členské štáty uplatnia voči regulovaným subjektom analogicky ustanovenia týkajúce sa doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi uvedenými v článku 5 ods. 2. Príslušné orgány môžu alternatívne uplatniť jednu z metód uvedených v odseku 3.

▼M4

3. Príslušné orgány môžu používať iné metódy, ktoré zabezpečia primeraný doplnkový dohľad nad regulovanými subjektmi vo finančných konglomerátoch. Tieto metódy musí odsúhlasiť koordinátor po konzultácii s ostatnými relevantnými príslušnými orgánmi. Príslušné orgány môžu najmä žiadať vytvorenie zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá má ústredie v Únii, a uplatňovať túto smernicu vo vzťahu k regulovaným subjektom vo finančnom konglomeráte, na čele ktorého stojí táto holdingová spoločnosť. Príslušné orgány zabezpečia, aby tieto metódy dosiahli cieľ doplnkového dohľadu podľa tejto smernice a aby sa oznámili ostatným dotknutým príslušným orgánom a Komisii.

Článok 19

Spolupráca s príslušnými orgánmi tretích štátov

Článok 39 ods. 1 a 2 smernice 2006/48/ES, článok 10a smernice 98/78/ES a článok 264 smernice 2009/138/ES sa uplatňujú primerane na dojednanie dohôd s jedným alebo viacerými tretími štátmi týkajúcich sa prostriedkov vykonávania doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte.

▼B







KAPITOLA III

▼M4

DELEGOVANÉ AKTY A VYKONÁVACIE OPATRENIA

Článok 20

Právomoci pridelené Komisii

Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 21c prijať delegované akty týkajúce sa technických úprav tejto smernice v týchto oblastiach:

a) presnejšia formulácia definícií uvedených v článku 2 s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch pri uplatňovaní tejto smernice;

b) zjednotenie terminológie a formulácie definícií v tejto smernici v súlade s následnými právnymi aktmi Únie o regulovaných subjektoch a súvisiacich záležitostiach;

c) presnejšia definícia metód výpočtu uvedených v prílohe I s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch a metód obozretného podnikania.

Uvedené opatrenia nezahŕňajú predmet právomoci delegovanej na Komisiu a udelenej Komisii v súvislosti s položkami uvedenými v článku 21a.

▼B

Článok 21

Výbor

1. Komisii pomáha Výbor pre finančné konglomeráty (ďalej „výbor“).

▼M4 —————

▼M3

4. ESA môžu prostredníctvom Spoločného výboru vydať všeobecné usmernenia k tomu, či mechanizmy doplnkového dohľadu príslušných orgánov tretích krajín sú schopné dosiahnuť ciele doplnkového dohľadu definované v tejto smernici vo vzťahu k regulovaným subjektom vo finančnom konglomeráte, ktorého vedenie má svoje sídlo v tretej krajine. Spoločný výbor priebežne reviduje všetky takého usmernenia a berie do úvahy všetky zmeny doplnkového dohľadu, ktorý vykonávajú tieto príslušné orgány.

▼M4 —————

▼B

6. Členské štáty sú povinné informovať výbor o princípoch, ktoré uplatňujú vo vzťahu k dohľadu nad vnútroskupinovými transakciami a koncentráciou rizík.

▼M3

Článok 21a

Technické predpisy

1. S cieľom zaistiť jednotnú harmonizáciu tejto smernice môžu ESA v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 vypracovať návrh regulačných technických predpisov v súvislosti s:

a) článkom 2 bod 11 s cieľom upresniť uplatňovanie článku 17 smernice Rady 78/660/EHS v kontexte tejto smernice;

b) článkom 2 bod 17 s cieľom zaviesť postupy alebo upresniť kritériá pre určenie „relevantných príslušných orgánov“;

c) článkom 3 ods. 5 s cieľom upresniť alternatívne parametre na identifikáciu finančného konglomerátu;.

▼M4

d) článok 6 ods. 2 s cieľom zabezpečiť jednotný formát (s pokynmi) a určiť periodicitu a prípadne lehoty podávania správ.

▼M3

Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s postupom ustanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼M4

1a. S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie článkov 2, 7 a 8 a prílohy II európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vypracujú návrh regulačných technických noriem na zavedenie presnejších formulácií definícií vymedzených v článku 2 a na koordináciu ustanovení prijatých podľa článkov 7 a 8 a prílohy II.

Spoločný výbor predloží tento návrh regulačných technických noriem na schválenie Komisii do 1. januára 2015.

Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať návrh regulačných technických noriem uvedených v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼M3

2. S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania tejto smernice môžu ESA vypracovať v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010 návrh vykonávacích technických predpisov v súvislosti s:

▼M5 —————

▼M3

b) článkom 7 ods. 2 s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania spôsobov zahŕňania položiek patriacich do rozsahu pojmu „koncentrácie rizík“ do dohľadu koordinátora uvedeného v článku 7 ods. 2 druhý pododsek;

c) článkom 8 ods. 2 s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania spôsobov zahŕňania položiek patriacich do rozsahu pojmu „vnútroskupinové transakcie“ do dohľadu koordinátora uvedeného v článku 8 ods. 2 tretí pododsek.

Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

▼M5

3. Na účel zaistenia konzistentného uplatňovania metód výpočtu uvedených v prílohe I časti II tejto smernice v spojení s článkom 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkom 228 ods. 1 smernice 2009/138/ES, ale bez toho, aby bol dotknutý článok 6 ods. 4 tejto smernice, ESA prostredníctvom spoločného výboru vypracujú návrh regulačných technických predpisov so zreteľom na článok 6 ods. 2 tejto smernice.

ESA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do päť mesiacov pred dátumom uplatňovania uvedeným v článku 309 ods. 1 smernice 2009/138/ES.

Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenie (EÚ) č. 1095/2010.

▼M4

Článok 21b

Spoločné usmernenia

Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia uvedené v článku 3 ods. 8, článku 7 ods. 5, článku 8 ods. 5, článku 9 ods. 6, v článku 11 ods. 1 treťom pododseku, článku 12b a článku 21 ods. 4 v súlade s postupom stanoveným v článku 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.

Článok 21c

Vykonávanie delegovania právomoci

1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.

2. Delegovanie právomoci uvedené v článku 20 sa Komisii udeľuje na obdobie štyroch rokov od 9. decembra 2011. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto štvorročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku do troch mesiacov pred koncom každého obdobia.

3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 20 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť žiadnych delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.

4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.

5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 20 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote troch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o tri mesiace.

▼B







KAPITOLA IV

ZMENY A DOPLNENIA K JESTVUJÚCIM SMERNICIAM

Článok 22

Zmeny a doplnenia smernice 73/239/EHS

Smernica 73/239/EHS sa mení a dopĺňa takto:

1. Dopĺňa sa tento článok: „Článok 12a 1. S príslušnými orgánmi druhého dotknutého členského štátu sa treba poradiť pred udelením povolenia poisťovni, ktorá je: a) dcérskym podnikom poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; b) dcérskym podnikom materského podniku poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo c) kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte. 2. S príslušným orgánom dotknutého členského štátu zodpovedným za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo investičnými podnikmi sa treba poradiť pred udelením povolenia poisťovni, ktorá je: a) dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve; b) dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti oprávnenej v spoločenstve, alebo c) kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje úverovú inštitúciu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve. 3. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní oprávnenia, ako aj pri stálom hodnotení dodržiavania podmienok činnosti.“

2. K článku 16 ods. 2 sa dopĺňajú tieto pododseky: „Dostupná miera solventnosti sa zníži aj o tieto položky: a) účasti, ktoré poisťovňa vlastní v — poisťovniach v zmysle článku 6 tejto smernice, článku 6 prvej smernice 79/267/EHS z 5. marca 1979 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie podnikania v oblasti priameho životného poistenia ( 29 ), alebo článku 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES ( 30 ), — zaisťovniach v zmysle článku 1 písm. c) smernice 98/78/ES, ▼C1 — holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES, ▼B — úverových inštitúciách a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES ( 31 ), — investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 93/22/EHS ( 32 ) a článku 2 ods. 4 a 7 smernice 93/6/EHS ( 33 ); b) každú z nasledujúcich položiek, ktorú poisťovňa vlastní vo vzťahu k subjektom definovaným v písmene a), v ktorých vlastní účasť: — nástroje uvedené v odseku 3, — nástroje uvedené v článku 18 ods. 3 smernice 79/267/EHS, — podriadené pohľadávky a nástroje uvedené v článku 35 a článku 36 ods. 3 smernice 2000/12/ES. Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, investičnej spoločnosti, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účely poskytovania finančnej pomoci určenej na reorganizáciu a zachránenie tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o znížení zakotvených v písmenách a) a b) štvrtého pododseku. Ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v písmenách a) a b) štvrtého pododseku, ktoré poisťovňa drží v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách, členské štáty môžu povoliť, aby ich poisťovne uplatňovali s náležitými zmenami, metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte ( 34 ) Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa uplatňuje, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontroly, čo sa týka subjektov, ktoré budú zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa musí uplatňovať dlhodobo jednotne. Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte miery solventnosti, ktorá sa ustanovuje v tejto smernici, poisťovne, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad v súlade so smernicou 98/78/ES alebo doplnkový dohľad v súlade so smernicou 2002/87/ES, nemusia odpočítavať položky uvedené v písmenách a) a b) štvrtého pododseku, ktoré sú vlastnené v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté v doplnkovom dohľade. Na účely odpočítania účastí uvedených v tomto odseku účasť znamená účasť v zmysle článku 1 písm. f) smernice 98/78/ES.

Článok 23

Zmeny a doplnenia smernice 79/267/EHS

Smernica 79/267/ES sa mení a dopĺňa takto:

1. Dopĺňa sa tento článok: „Článok 12a 1. S príslušnými orgánmi druhého dotknutého členského štátu sa treba poradiť pred udelením povolenia poisťovni na životné poistenie, ktorá je: a) dcérskym podnikom poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; b) dcérskym podnikom materského podniku poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo c) kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte. 2. S príslušným orgánom dotknutého členského štátu zodpovedným za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo investičnými podnikmi sa treba poradiť pred udelením povolenia poisťovni na životné poistenie, ktorá je: a) dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve; b) dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve, alebo c) kontrolovaná tou istou osobou, fyzickou alebo právnickou, ktorá kontroluje úverová inštitúcia alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve. 3. Relevantné príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní oprávnenia, ako aj pri stálom hodnotení dodržiavania podmienok na činnosť.“

2. K článku 18 ods. 2 sa pridávajú tieto pododseky: „Dostupná miera solventnosti sa zníži aj o tieto položky: a) účasti, ktoré poisťovňa na životné poistenie vlastní v — poisťovniach v zmysle článku 6 tejto smernice, článku 6 smernice 73/239/EHS ►C1 ( 35 ) ◄ alebo článku 1 písm. b smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES ( 36 ), — zaisťovniach v zmysle článku 1 písm. c) smernice 98/78/ES, — holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78 ES, — úverových inštitúciách a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES ( 37 ), — investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 93/22/EHS ( 38 ) a článkov 2 ods. 4 a 2 ods. 7 smernice 93/6/EHS ( 39 ); b) každú z nasledujúcich položiek, ktorú poisťovňa na životné poistenie vlastní vo vzťahu k subjektom definovaným v písmene a), v ktorých vlastní účasť: — nástroje uvedené v odseku 3, — nástroje uvedené v článku 16 ods. 3 smernice 73/239/EHS, — podriadené pohľadávky a nástroje uvedené v článkoch 35 a 36 ods. 3 smernice 2000/12/ES. Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, investičnej spoločnosti, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účel poskytnutia finančnej pomoci na reorganizáciu a záchranu tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o znížení zakotvených v písmenách a) a b) tretieho pododseku. Ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v písmenách a) a b) tretieho pododseku, ktoré poisťovňa vlastní v úverových inštitúciách, investičných firmách a finančných inštitúciách, členské štáty môžu povoliť, aby ich poisťovne primerane uplatňovali metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vo finančnom konglomeráte ( 40 ). Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa uplatňuje, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontrole, čo sa týka subjektov, ktoré budú zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa musí dlhodobo jednotne uplatňovať. Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte miery solventnosti podľa tejto smernice poisťovne, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad podľa smernice 98/78/ES alebo doplnkový dohľad podľa smernice 2002/87/ES, nemusia odpočítavať položky uvedené v písmenách a) a b) tretieho pododseku, ktoré držia v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté v doplnkovom dohľade. Na účely odpočítania účastí uvedených v tomto odseku účasť znamená účasť v zmysle článku 1 písm. f) smernice 98/78/ES.

Článok 24

Zmeny a doplnenia smernice 92/49/EHS

Smernica 92/49/EHS sa mení a dopĺňa takto:

1. V článku 15 sa dopĺňa tento odsek: „1a. Ak je nadobúdateľ podielu uvedeného v odseku 1 poisťovňou, úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, resp. materským podnikom takéhoto subjektu, alebo je fyzickou alebo právnickou osobou kontrolujúcou takýto subjekt, a ak sa v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdateľ plánuje vlastniť daný podiel, stane dcérskym podnikom alebo prejde pod kontrolu nadobúdateľa, posúdenie nadobudnutia musí byť predmetom predchádzajúcej porady uvedenej v článku 12a smernice 73/239/EHS.“

2. Článok 16 ods. 5c sa nahrádza takto: „5c. Tento článok nebráni príslušnému orgánu v tom, aby oznamoval — centrálnym bankám a iným orgánom s podobnou funkciou v ich postavení ako menový orgán, — ak je to vhodné, iným verejným orgánom zodpovedným za dohľad nad platobnými systémami informácie určené na výkon ich úloh, ani nebráni týmto orgánom v oznamovaní príslušným orgánom takých informácií, ktoré môžu potrebovať na účely odseku 4. Na informácie prijaté v spojitosti s tým sa vzťahuje služobné tajomstvo podľa tohto článku.“

Článok 25

Zmeny a doplnenia smernice 92/96/EHS

Smernica 92/96/EHS sa mení a dopĺňa takto:

1. V článku 14 sa dopĺňa tento odsek: „1a. Ak je nadobúdateľ podielu uvedeného v odseku 1 poisťovňou, úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, resp. materským podnikom takéhoto subjektu alebo je fyzickou alebo právnickou osobou kontrolujúcou takýto subjektom, a ak sa v dôsledku tohto nadobudnutia spoločnosť, v ktorej nadobúdateľ plánuje vlastniť daný podiel, stane dcérskym podnikom alebo prejde pod kontrolu nadobúdateľa, posúdenie nadobudnutia musí byť predmetom predchádzajúcej porady podľa článku 12a smernice 79/267/EHS.“

2. Článok 15 ods. 5c sa nahrádza takto: „5c. Tento článok nebráni príslušnému orgánu v tom, aby oznamoval — centrálnym bankám a iným orgánom s podobnou funkciou v ich postavení ako menový orgán, — ak je to vhodné, iným verejným orgánom zodpovedným za dohľad nad platobnými systémami informácie určené na výkon ich úloh, ani nebráni týmto orgánom v oznamovaní príslušným orgánom takých informácií, ktoré môžu potrebovať na účely odseku 4. Na informácie prijaté v spojitosti s tým sa vzťahuje služobné tajomstvo podľa tohto článku.“

Článok 26

Zmeny a doplnenia smernice 93/6/EHS

V článku 7 ods. 3 smernice 93/6/EHS sa prvá a druhá zarážka nahrádza týmto textom:

„— ‚finančná holdingová spoločnos‘ znamená finančnú inštitúciu, ktorej dcérske podniky sú buď výhradne alebo prevažne investičné spoločnosti, alebo iné finančné inštitúcie, z ktorých aspoň jedna je investičnou spoločnosťou, a ktorá nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými podnikmi vo finančnom konglomeráte ( 41 ),

— ‚holdingová spoločnosť pre zmiešané činnosti‘ znamená iný materský podnik ako finančnú holdingovú spoločnosť, investičnú spoločnosť alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť v zmysle smernice 2002/87/ES, ktorej aspoň jeden dcérsky podnik je investičnou spoločnosťou.

Článok 27

Zmeny a doplnenia smernice 93/22/EHS

Smernica 93/22/EHS sa mení a dopĺňa takto:

1. V článku 6 sa dopĺňajú tieto odseky: „S príslušným orgánom dotknutého členského štátu, ktorý je zodpovedný za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo poisťovňami, sa treba poradiť pred udelením povolenia investičnej spoločnosti, ktorá je: a) dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve; b) dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve, alebo c) kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje úverovú inštitúciu alebo poisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve. Relevantné príslušné orgány uvedené v prvom a druhom odseku sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní oprávnenia, ako aj pri stálom hodnotení dodržiavania podmienok činnosti.“

2. Článok 9 ods. 2 sa nahrádza takto: „2. Ak je nadobúdateľ podielu uvedeného v odseku 1 investičnou spoločnosťou, úverovou inštitúciou alebo poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, resp. materským podnikom investičnej spoločnosti, úverovej inštitúcie alebo poisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo je fyzickou alebo právnickou osobou kontrolujúcou investičnú spoločnosť, úverovú inštitúciu alebo poisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, a ak sa v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdateľ plánuje vlastniť daný podiel, stane dcérskym podnikom alebo prejde pod kontrolu nadobúdateľa, vyhodnotenie tohto nadobudnutia musí byť predmetom predchádzajúcej porady podľa článku 6.“

Článok 28

Zmeny a doplnenia smernice 98/78/ES

Smernica 98/78/ES sa mení a dopĺňa takto:

1. V článku 1 sa písmená g), h), i) a j) nahrádzajú takto: „g) ‚podnik s účasťou‘ je podnik, ktorý je buď materským podnikom, alebo iným podnikom, ktorý vlastní účasť, alebo spoločnosťou spojenou s inou spoločnosťou vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS; h) ‚prepojený podnik‘ je buď dcérsky, alebo iný podnik, v ktorom je držaná účasť, alebo spoločnosť prepojená s iným podnikom vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS; i) ‚holdingová poisťovňa‘ je materský podnik, ktorého hlavnou obchodnou činnosťou je nadobúdať a držať účasti v dcérskych podnikoch, ak sú týmito dcérskymi podnikmi výhradne alebo hlavne poisťovne, zaisťovne alebo poisťovne nečlenských štátov, pričom aspoň jeden z týchto dcérskych podnikov je poisťovňa, a ktorá nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte ( 42 ); j) ‚zmiešaná holdingová poisťovňa‘ je iný materský podnik ako poisťovňa, poisťovňa nečlenských štátov, zaisťovňa, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v zmysle smernice 2002/87/ES, ktorej aspoň jeden dcérsky podnik je poisťovňa.

2. V článku 6 ods. 3 sa dopĺňa táto veta: „Príslušný orgán, ktorý dal žiadosť, sa môže, ak chce, zúčastniť na overovaní, ak overovanie nevykonáva sám.“

3. V článku 8 ods. 2 sa prvý pododsek nahrádza takto: „Členské štáty vyžadujú, aby poisťovne mali zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane správnych oznamovacích a účtovných postupov, aby primerane identifikovali, merali, monitorovali a kontrolovali transakcie uvedené v odseku 1. Členské štáty musia tiež vyžadovať, aby poisťovne aspoň raz ročne podávali správy príslušným orgánom o významných transakciách. Tieto postupy a mechanizmy podliehajú kontrole príslušných orgánov.“

4. Dopĺňajú sa tieto články: „Článok 10a Spolupráca s príslušnými orgánmi tretích štátov 1. Komisia môže predkladať návrhy Rade buď na žiadosť členského štátu, alebo z vlastnej iniciatívy na dojednanie dohôd s jedným alebo viacerými tretími štátmi, týkajúcich sa prostriedkov vykonávania doplnkového dohľadu nad: a) poisťovňami, ktoré – ako podniky s účasťou – majú podniky v zmysle článku 2, ktorých sídlo sa nachádza v treťom štáte, a b) poisťovňami nečlenských štátov, ktoré – ako podniky s účasťou – majú spoločnosti v zmysle článku 2, ktorých sídlo sa nachádza v spoločenstve. 2. Dohody uvedené v odseku 1 sa musia snažiť najmä zabezpečiť: a) aby príslušné orgány členských štátov boli schopné získavať informácie potrebné na doplnkový dohľad nad poisťovňami, ktorých sídlo sa nachádza v spoločenstve a ktoré majú dcérske podniky alebo vlastnia účasti v podnikoch mimo spoločenstva, a b) aby príslušné orgány tretích štátov boli schopné získavať informácie potrebné na doplnkový dohľad nad poisťovňami, ktorých sídlo sa nachádza na ich území a ktoré majú dcérske podniky alebo vlastnia účasti v podnikoch v jednom alebo viacerých členských štátoch. 3. Komisia a Výbor pre poisťovníctvo preskúmajú výsledky rokovaní uvedených v odseku 1 a výslednú situáciu. Článok 10b Riadiaci orgán holdingových poisťovní Členské štáty vyžadujú, aby osoby, ktoré efektívne riadia činnosť holdingovej poisťovne, mali dostatočne dobrú povesť a mali dostatočné skúsenosti na vykonávanie týchto povinností.“

5. V prílohe I.1.B. sa pridáva tento odsek: „Ak neexistuje kapitálové prepojenie medzi niektorými z podnikov v poisťovníckej skupine, príslušný orgán určí, ktorý proporcionálny podiel sa musí brať do úvahy.“

6. V prílohe I.2. sa pridáva tento bod: „2.4a. Prepojené úverové inštitúcie, investičné spoločnosti a finančné inštitúcie Pri výpočte upravenej solventnosti poisťovne, ktorá je podnikom s účasťou v úverovej inštitúcii, investičnej spoločnosti alebo finančnej inštitúcii, uplatnia sa primerane pravidlá ustanovené v článku 16 ods. 1 smernice 73/239/EHS a v článku 18 smernice 79/267/EHS o odpočítavaní týchto účastí, ako aj ustanovenia o možnosti členských štátov za určitých podmienok povoliť alternatívne metódy a povoliť, aby sa takéto účasti neodpočítavali.“

Článok 29

Zmeny a doplnenia smernice 2000/12/ES

Smernica 2000/12/ES sa mení a dopĺňa takto:

1. Článok 1 sa mení a dopĺňa takto: a) Bod 9 sa nahrádza takto: „9. ‚účasť na účely dohľadu na konsolidovanom základe a na účely bodov 15 a 16 článku 34 ods. 2‘ znamená účasť v zmysle prvej vety článku 17 smernice 78/660/EHS alebo priame alebo nepriame vlastníctvo 20 % alebo viac hlasovacích práv alebo základného imania podniku;“ b) body 21 a 22 sa nahrádzajú takto: „21. ‚finančná holdingová spoločnosť‘ znamená finančnú inštitúciu, ktorej dcérskymi podnikmi sú buď výhradne alebo prevažne úverové inštitúcie, alebo finančné inštitúcie, pričom aspoň jeden takýto dcérsky podnik je úverovou inštitúciou, a ktorá nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte ( 43 ); 22. ‚holdingová spoločnosť so zmiešaným predmetom činnosti‘ znamená iný materský podnik ako finančnú holdingovú spoločnosť, úverovú inštitúciu alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť v zmysle smernice 2002/87/ES, ktorého aspoň jeden dcérsky podnik je úverovou inštitúciou.

2. V článku 12 sa dopĺňajú tieto odseky: „S príslušným orgánom dotknutého členského štátu, ktorý je zodpovedný za dohľad nad poisťovňami alebo investičnými spoločnosťami, sa treba poradiť pred udelením povolenia úverovej inštitúcii, ktorá je: a) dcérskym podnikom poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve; b) dcérskym podnikom materského podniku poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve, alebo c) riadená tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá riadi poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v spoločenstve. Príslušné orgány uvedené v prvom a druhom odseku sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní povolenia, ako aj pri stálom hodnotení dodržiavania podmienok činnosti.“

3. Článok 16 ods. 2 sa nahrádza takto: „2. Ak je nadobúdateľ účasti uvedenej v odseku 1 úverovou inštitúciou, poisťovňou alebo investičnou spoločnosťou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, resp. materským podnikom úverovej inštitúcie, poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo fyzickou alebo právnickou osobou kontrolujúcou úverovú inštitúciu, poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, a ak sa v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdateľ plánuje vlastniť daný podiel, stane dcérskym podnikom alebo prejde pod kontrolu nadobúdateľa, vyhodnotenie tohto nadobudnutia musí byť predmetom predchádzajúcej porady podľa článku 12.“

4. Článok 34 ods. 2 sa mení a dopĺňa takto: a) Prvý pododsek bodov 12 a 13 sa nahrádza takto: „12. podiely v iných úverových a finančných inštitúciách vo výške viac ako 10 % ich základného imania; 13. podriadené pohľadávky a nástroje uvedené v článkoch 35 a 36 ods. 3, ktoré úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k úverovým a finančným inštitúciám, v ktorých má v každom prípade podiel prevyšujúci 10 % základného imania; 14. podiely v iných úverových a finančných inštitúciách do 10 % ich základného imania, podriadených pohľadávok a nástrojov uvedených v článku 35 a článku 36 ods. 3, ktoré úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k iným úverovým a finančným inštitúciám ako inštitúciám uvedeným v bodoch 12 a 13 tohto pododseku, vo vzťahu k úhrnnej sume týchto podielov, podriadených pohľadávok a nástrojov, ktorá prevyšuje 10 % vlastných zdrojov tejto úverovej inštitúcie, vypočítaných pred odpočítaním položiek v bodoch 12 až 16 tohto pododseku; 15. účasti v zmysle článku 1 ods. 9, ktoré úverová inštitúcia vlastní v — poisťovniach v zmysle článku 6 smernice 73/239/EHS, článku 6 smernice 79/267/EHS alebo článku 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES ( 44 ), — zaisťovniach v zmysle článku 1 písm. c) smernice 98/78/ES, — holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES; 16. každú z nasledujúcich položiek, ktorú úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k subjektom definovaným v bode 15, v ktorých vlastní účasť: — nástroje uvedené v článku 16 ods. 3 smernice 73/239/EHS, — nástroje uvedené v článku 18 ods. 3 smernice 79/267/EHS; b) Druhý pododsek sa nahrádza takto: „Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účel operácie finančnej pomoci na reorganizáciu a záchranu tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o odpočítaní, zakotvených v bodoch 12 až 16. Členské štáty ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v bodoch 15 a 16 môžu povoliť, aby ich úverové inštitúcie primerane uplatňovali metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I smernice 2002/87/ES. Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa uplatní, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontroly, čo sa týka subjektov, ktoré budú zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa musí dlhodobo jednotne uplatňovať. Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte vlastných zdrojov na samostatnom základe úverové inštitúcie podliehajúce dohľadu na konsolidovanom základe v súlade s kapitolou 3 alebo doplnkovému dohľadu podľa smernice 2002/87/ES nemusia odpočítavať položky uvedené v bodoch 12 až 16, ktoré držia v úverových inštitúciách, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté do predmetu konsolidovaného alebo doplnkového dohľadu. Toto ustanovenie sa uplatní na všetky predpisy o obozretnom podnikaní, ktoré sú zosúladené právnymi predpismi spoločenstva.“

5. Článok 51 ods. 3 sa nahrádza takto: „3. Členské štáty nemusia uplatňovať limity uvedené v odsekoch 1 a 2 na podiely v poisťovniach v zmysle smernice 73/239/EHS a smernice 79/267/EHS alebo v zaisťovniach v zmysle smernice 98/78/ES.“

6. Posledná veta článku 52 ods. 2 sa nahrádza takto: „Bez toho, aby boli dotknuté článku 54a, konsolidácia finančnej situácie finančnej holdingovej spoločnosti neznamená, že príslušné orgány sú povinné vykonávať úlohu dohľadu vo vzťahu k finančnej holdingovej spoločnosti na samostatnom základe.“

7. Článok 54 sa mení a dopĺňa takto: a) v odseku 1 sa pridáva tento pododsek: „V prípade, ak sú spoločnosti prepojené vzťahom v zmysle článku 12 ods.1 smernice 83/349/EHS, príslušné orgány určia, ako treba vykonávať konsolidáciu.“; b) v odseku 4 prvom pododseku sa vypúšťa tretia zarážka.

8. Dopĺňa sa tento článok: „Článok 54a Riadiaci orgán finančných holdingových podnikov Členské štáty vyžadujú, aby osoby, ktoré efektívne riadia činnosť finančnej holdingovej spoločnosti, mali dostatočne dobrú povesť a dostatočné skúsenosti na vykonávanie týchto povinností.“

9. Doplňuje sa tento článok: „Článok 55a Vnútroskupinové transakcie v holdingových spoločnostiach so zmiešaným predmetom činnosti Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia hlavy V kapitoly 2 oddielu 3 tejto smernice, ak je materský podnik jednej alebo viacerých úverových inštitúcií holdingovou spoločnosťou so zmiešaným predmetom činnosti, členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad týmito úverovými inštitúciami vykonávali všeobecný dohľad nad transakciami medzi úverovou inštitúciou a holdingovou spoločnosťou so zmiešaným predmetom činnosti a jej dcérskymi podnikmi. Príslušné orgány vyžadujú, aby úverové inštitúcie mali zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane správnych oznamovacích a účtovných postupov na primeranú identifikáciu, meranie, monitorovanie a kontrolu transakcií so svojou materskou holdingovou spoločnosťou so zmiešaným predmetom činnosti a jej dcérskymi podnikmi. Príslušné orgány tiež vyžadujú, aby úverová inštitúcia hlásila každú inú významnú transakciu s týmito subjektami ako transakciu uvedenú v článku 48. Tieto postupy a významné transakcie podliehajú kontrole príslušných orgánov. Ak vnútroskupinové transakcie ohrozujú finančnú situáciu úverovej inštitúcie, príslušný orgán zodpovedný za dohľad nad inštitúciám prijme primerané opatrenia.“

10. V článku 56 ods. 7 sa dopĺňa táto veta: „Príslušný orgán, ktorý dal žiadosť, sa môže, ak chce, zúčastniť na overovaní, ak overovanie nevykonáva sám.“

11. Vkladá sa tento článok: „Článok 56a Materské spoločnosti z tretích štátov Ak úverová inštitúcia, ktorej materským podnikom je úverová inštitúcia alebo finančná holdingová spoločnosť so sídlom mimo spoločenstva, nepodlieha konsolidovanému dohľadu podľa článku 52, príslušné orgány preveria, či úverová inštitúcia podlieha konsolidovanému dohľadu príslušného orgánu tretieho štátu, ktorý je rovnocenný dohľadu, na ktorý sa vzťahujú princípy uvedené v článku 52. Toto overenie vykoná príslušný orgán, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad, ak by platil štvrtý pododsek, na žiadosť materského podniku alebo akýchkoľvek regulovaných subjektov oprávnených v spoločenstve alebo z vlastnej iniciatívy. Príslušný orgán musí konzultovať s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi. Poradný výbor pre bankovníctvo môže vydávať všeobecné usmernenia o tom, či je režim konsolidovaného dohľadu príslušných orgánov tretích štátov spôsobilý zabezpečovať ciele konsolidovaného dohľadu definované v tejto kapitole, týkajúce sa úverových inštitúcií, ktorých materský podnik má sídlo mimo spoločenstva. Výbor pravidelne reviduje tieto usmernenia a berie do úvahy všetky zmeny režimu konsolidovaného dohľadu, ktoré tieto príslušné orgány vykonajú. Príslušný orgán, ktorý vykonáva overovanie špecifikované v druhom pododseku, musí brať do úvahy každé takéto usmernenie. Príslušný orgán sa na tento účel pred prijatím rozhodnutia poradí s výborom. Ak takýto rovnocenný dohľad neexistuje, členské štáty analogicky uplatnia voči úverovej inštitúcii ustanovenia článku 52. Členské štáty alternatívne umožnia, aby ich príslušné orgány uplatňovali iné primerané metódy, ktoré zabezpečia ciele dohľadu nad úverovými inštitúciami na konsolidovanom základe. Tieto metódy musia byť odsúhlasené príslušným orgánom, ktorý zodpovedá za konsolidovaný dohľad, po porade s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi. Príslušné orgány môžu predovšetkým vyžadovať zriadenie fin