1990L0429 — SK — 03.09.2008 — 005.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA RADY z 26. júna 1990, ktorou sa ustanovujú požiadavky na zdravotný stav zvierat, platné pri obchodovaní so spermou ošípaných v rámci spoločenstva a jej dovoze (90/429/EHS) (Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, p.62)

Zmenené a doplnené:





Zmenené a doplnené:









▼B

SMERNICA RADY

z 26. júna 1990,

ktorou sa ustanovujú požiadavky na zdravotný stav zvierat, platné pri obchodovaní so spermou ošípaných v rámci spoločenstva a jej dovoze

(90/429/EHS)







RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 43, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu ( 2 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 3 ), keďže opatrenia týkajúce sa problémov zdravotného stavu zvierat pri obchodovaní s hovädzím dobytkom a ošípanými v rámci spoločenstva sa ustanovili v smernici 64/432/EHS ( 4 ), naposledy zmenenej smernicou 89/360/EHS ( 5 ); keďže okrem toho smernica 72/462/EHS ( 6 ), naposledy zmenená smernicou 89/227/EHS ( 7 ), obsahuje ustanovenia týkajúce sa problémov pri veterinárnych prehliadkach, ktoré sa vyskytujú pri dovoze hovädzieho dobytka a ošípaných z tretích krajín; keďže vzhľadom na obchodovanie v rámci spoločenstva a dovoz hovädzieho dobytka a ošípaných z tretích krajín do spoločenstva vyššie uvedené opatrenia zabezpečujú, že krajina pôvodu zaručuje, že sú splnené kritériá zdravotného stavu zvierat tak, aby sa v podstate vylúčilo riziko rozšírenia chorôb zvierat; keďže napriek tomu existuje určité riziko rozšírenia takejto choroby v prípade obchodovania so spermou; keďže v súvislosti s politikou spoločenstva harmonizovať vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa zdravotného stavu zvierat, ktorými sa riadi obchodovanie so zvieratami a produktmi živočíšneho pôvodu v rámci spoločenstva, je teraz potrebné vytvoriť harmonizovaný systém pre obchodovanie a dovoz spermy ošípaných do spoločenstva; keďže v súvislosti s obchodovaním so spermou v rámci spoločenstva by mal členský štát, kde sa uskutočňuje odber spermy, podliehať povinnosti zabezpečiť, že odber a spracovanie takejto spermy sa uskutoční v schválených a kontrolovaných inseminačných staniciach, že sa sperma získa zo zvierat, ktorých zdravotný stav je taký, aby sa zabezpečilo, že sa vylúči riziko rozšírenia chorôb zvierat, že sa odber, spracovanie, skladovanie a preprava uskutočnia v súlade s pravidlami na zachovanie jej zdravotného stavu a počas prepravy do krajiny určenia sa k nej priloží veterinárne osvedčenie potvrdzujúce, že táto povinnosť bola splnená; keďže rozdiel v postupoch týkajúcich sa vakcinácie proti určitým chorobám uskutočňovaných v rámci spoločenstva odôvodňuje zachovanie časovo obmedzených výnimiek oprávňujúcich požiadavku členských štátov vzhľadom na určité choroby na dodatočnú ochranu proti takýmto chorobám; keďže pre dovoz spermy do spoločenstva z tretích krajín je potrebné vypracovať zoznam tretích krajín, zohľadňujúci kritériá zdravotného stavu zvierat; keďže nezávisle od takéhoto zoznamu by mali členské štáty povoliť dovoz spermy iba z inseminačných staníc, ktoré spĺňajú určité normy a ktoré sú úradne kontrolované; keďže okrem toho s ohľadom na krajiny, ktoré sú uvedené na zozname, sa podľa okolností majú stanoviť osobitné podmienky týkajúce sa zdravotného stavu zvierat; keďže na účely overenia súladu s týmito normami sa musia dať vykonávať kontroly na mieste; keďže s ohľadom na dobudovanie vnútorného trhu ( 8 ) by sa pravidlá a postupy pre kontroly stanovené v smernici Rady 89/662/EHS z 11. decembra 1989, týkajúce sa veterinárnych kontrol pri obchodovaní v rámci spoločenstva mali rozšíriť tak, aby pokrývali túto smernicu; keďže aby sa zabránilo prenosu určitých nákazlivých chorôb, keď na územie spoločenstva príde zásielka so spermou, mali by sa vykonávať kontroly pri dovoze, tieto kontroly sa netýkajú externého tranzitu; keďže by sa malo členskému štátu povoliť, aby vykonal mimoriadne opatrenia v prípade vypuknutia nákazlivej choroby v inom členskom štáte alebo v tretej krajine; keďže nebezpečenstvo spojené s takýmito chorobami a ochranné opatrenia, ktoré si vyžadujú, sa majú posudzovať rovnako v celom spoločenstve; keďže na tento účel sa má ustanoviť v rámci Stáleho veterinárneho výboru mimoriadny postup spoločenstva, podľa ktorého sa musia vykonať potrebné opatrenia; keďže Komisia by sa mala poveriť úlohou prijať určité opatrenia na vykonávanie tejto smernice; keďže sa má na tento účel vytvoriť postup na umožnenie úzkej a efektívnej spolupráce medzi Komisiou a členskými štátmi v rámci Stáleho veterinárneho výboru; keďže táto smernica neovplyvňuje obchodovanie so spermou, ktorá bola vyprodukovaná pred dátumom, od ktorého sa jej musia členské štáty prispôsobiť, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







KAPITOLA I

Všeobecné ustanovenia

Článok 1

Táto smernica stanovuje požiadavky na zdravotný stav zvierat pri obchodovaní so spermou ošípaných v rámci spoločenstva a ich dovoze z tretích krajín.

Článok 2

Na účely tejto smernice platia podľa potreby definície, ktoré sa nachádzajú v článku 2 smerníc 64/432/EHS, 72/462/EHS, 80/407/EHS ( 9 ) a 90/425/EHS ( 10 ).

Okrem toho „sperma“ znamená ejakulát ošípaných v nezmenenom stave, upravený alebo zriedený.







KAPITOLA II

Obchodovanie v rámci spoločenstva

Článok 3

Každý členský štát zabezpečí, aby sa na obchodovanie určila iba taká sperma, ktorá spĺňa nasledujúce všeobecné podmienky:

a) treba ju odobrať a spracovať na účel umelej inseminácie v inseminačnej stanici schválenej z hľadiska zdravotného stavu zvierat na účely obchodovania v rámci spoločenstva v súlade s článkom 5 (1);

b) treba ju odobrať od ošípaných, ktorých zdravotný stav je v súlade s prílohou B;

c) treba ju odobrať, spracovať, skladovať a prepravovať v súlade s prílohami A a C.

Článok 4

1. Do 31. decembra 1992 členské štáty, v ktorých sa vo všetkých inseminačných staniciach nachádzajú iba zvieratá, ktoré neboli očkované proti Aujeszkého chorobe, ktoré v súlade s ustanoveniami tejto smernice negatívne reagujú na sérum neutralizačný test alebo ELISA test na Aujeszkého chorobu:

— môžu odmietnuť, aby sa na ich územie prijala sperma z inseminačných staníc, ktoré nemajú takýto štatút,

— nesmú zakázať príjem spermy od kancov, ktorí boli v inseminačnej stanici očkovaní G-1 vakcínou za predpokladu, že: — — takáto vakcinácia sa vykonáva iba v prípade kancov, ktorí boli séronegatívni na vírus Aujeszkého choroby, — sérologické vyšetrenia vykonané najskôr tri týždne po vakcinácii takýchto kancov nevykazujú prítomnosť protilátok vyvolaných vírusom choroby. — V takomto prípade sa vzorka spermy z každodenného odberu určeného na obchodovanie môže podrobiť testu na dôkaz vírusu v schválenom laboratóriu v členskom štáte určenia. — Ustanovenia tohto odseku nenadobudnú účinnosť, pokiaľ Komisia konajúc v súlade s článkom 18 najneskôr do 1. júla 1991 neustanoví protokoly pre testy, ktoré sa na základe stanoviska Vedeckého veterinárneho výboru majú používať na tieto vyšetrenia, hlavne vzhľadom na frekvenciu testov, ktoré sa majú v inseminačnej stanici vykonávať, testy na dôkaz vírusu a účinnosť a bezpečnosť G-1 vakcíny.

2. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 sa môže rozhodnúť, že sa rozšíria ustanovenia odseku 1 na časť územia členského štátu, ak sa vo všetkých inseminačných staniciach v tejto časti územia nachádzajú iba zvieratá dávajúce negatívnu reakciu na Aujeszkého chorobu vyšetrené sérum neutralizačným testom alebo ELISA testom.

3. Rada na základe správy Komisie spolu s prípadnými návrhmi do 31. decembra 1992 preskúma tento článok.

Článok 5

1. Členský štát, na území ktorého je umiestnená inseminačná stanica, zabezpečí, aby jej schválenie ustanovené v článku 3 (a) sa udelilo iba v prípade, keď spĺňa podmienky prílohy A a vyhovuje ostatným ustanoveniam tejto smernice.

Členský štát tiež zabezpečí, aby štátny veterinárny lekár dozeral na dodržiavanie týchto ustanovení. Štátny veterinárny lekár navrhne, aby sa schválenie zrušilo, keď sa jedno alebo viac ustanovení už ďalej nedodržiava.

▼M4

2. Všetky inseminačné stanice sa zaregistrujú a každej sa pridelí veterinárne registračné číslo.

Každý členský štát vypracuje a priebežne aktualizuje zoznam inseminačných staníc a ich veterinárnych registračných čísel a sprístupní ho ostatným členským štátom a verejnosti.

▼B

3. Všeobecné pravidlá pre uplatňovanie tohto článku sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 18.

Článok 6

1. Členské štáty zabezpečia, aby ku každej zásielke spermy bolo priložené veterinárne osvedčenie, ktoré v súlade so vzorom v prílohe D vystaví štátny veterinárny lekár členského štátu, kde sa uskutočnil odber.

Toto osvedčenie treba:

a) vystaviť aspoň v jednom z úradných jazykov členského štátu odberu a jednom z úradných jazykov členského štátu určenia;

b) priložiť k zásielke vo forme originálu až do miesta jej určenia;

c) vystaviť na jednom hárku papiera;

d) vystaviť pre jedného príjemcu.

2. Členský štát určenia okrem opatrení ustanovených v článku 8 smernice 90/425/EHS môže prijať potrebné opatrenia vrátane skladovania v karanténe za predpokladu, že toto neovplyvní životaschopnosť spermy, aby sa v prípadoch, keď vzniklo podozrenie, že sa sperma infikovala alebo kontaminovala patogénnymi organizmami, získal konečný dôkaz.







KAPITOLA III

Dovoz z tretích krajín

Článok 7

1. Členský štát môže povoliť dovoz spermy iba z tých tretích krajín, ktoré sú uvedené na zozname vyhotovenom v súlade s postupom ustanoveným v článku 19. Tento zoznam sa môže dopĺňať alebo zmeniť v súlade s postupom ustanoveným v článku 18.

2. Pri rozhodovaní, či sa môže tretia krajina uviesť na zozname uvedenom v odseku 1, sa musí zohľadniť najmä:

a) zdravotný stav dobytka, iných domácich a voľne žijúcich zvierat v tejto krajine s osobitným dôrazom na exotické choroby zvierat a zdravotnú situáciu prostredia v tejto krajine, ktorá by mohla ohroziť zdravotný stav zvierat v členských štátoch;

b) pravidelnosť a rýchlosť poskytovania informácií touto krajinou, ktoré sa týkajú výskytu nákazlivých chorôb zvierat, prenosných spermou na jej území, najmä tých chorôb, ktoré sú uvedené v zoznamoch A a B Medzinárodného úradu pre nákazy;

c) pravidlá tejto krajiny, ktoré sa týkajú prevencie a boja proti chorobám zvierat;

d) štruktúra veterinárnych služieb v tejto krajine a ich právomoci;

e) organizácia a výkon opatrení na prevenciu a boj proti nákazlivým chorobám zvierat a

f) záruky, ktoré táto krajina môže poskytnúť v súlade s touto smernicou.

3. Zoznam uvedený v odseku 1 a všetky jeho zmeny sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

▼M4

Článok 8

1. Členské štáty povolia dovoz spermy len v prípade, ak je odoslaná z inseminačnej stanice, ktorá sa nachádza v jednej z tretích krajín zapísaných do zoznamu uvedeného v článku 7 a za ktorú sa príslušný orgán dotknutej tretej krajiny môže zaručiť, že sú splnené tieto podmienky:

a) spĺňa podmienky: i) na schválenie inseminačných staníc stanovené v prílohe A kapitole I; ii) týkajúce sa dohľadu nad takýmito stanicami stanovené v kapitole II uvedenej prílohy;

b) príslušný orgán tretej krajiny ju úradne schválil na účely vývozu do Spoločenstva;

c) je pod dohľadom veterinárneho lekára stanice;

d) najmenej dvakrát do roka je predmetom inšpekcií úradného veterinárneho lekára tretej krajiny.

2. Zoznam inseminačných staníc, ktoré príslušný orgán tretej krajiny zapísanej do zoznamu uvedeného v článku 7 schválil v súlade s podmienkami stanovenými v odseku 1 tohto článku a z ktorých možno odosielať spermu do Spoločenstva, sa oznámi Komisii.

Schválenie musí príslušný orgán tretej krajiny inseminačnej stanici bezodkladne pozastaviť alebo odobrať v prípade, ak už nespĺňa podmienky stanovené v odseku 1, a musí o tom bezodkladne informovať Komisiu.

Komisia poskytne členským štátom všetky nové a aktualizované zoznamy, ktoré dostane od príslušného orgánu dotknutej tretej krajiny v súlade s týmto odsekom a na informačné účely ich sprístupní verejnosti.

3. Podrobné pravidlá jednotného uplatňovania tohto článku sa môžu prijať v súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 2.

▼B

Článok 9

1. Sperma musí pochádzať zo zvierat, ktoré sa nachádzali bezprostredne pred odberom spermy minimálne tri mesiace na území tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname uvedenom v článku 7 (1).

2. Bez vplyvu na článok 7 (1) a odsek 1 tohto článku členské štáty nepovolia dovoz spermy z tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname, pokiaľ sperma nespĺňa požiadavky na zdravotný stav zvieraťa, prijaté v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 pre dovoz spermy z tejto krajiny.

Pri prijímaní požiadaviek uvedených v prvom pododseku sa kladie dôraz na:

a) zdravotnú situáciu v oblasti okolo inseminačnej stanice s osobitným dôrazom na choroby uvedené v zozname A Medzinárodného úradu pre nákazy;

b) zdravotný stav stáda v inseminačnej stanici a požiadavky na testovanie;

c) zdravotný stav darcu a požiadavky na testovanie;

d) požiadavky na testovanie, ktoré sa týkajú spermy.

3. Referenčné podmienky pre stanovenie zdravotného stavu zvierat sú normy stanovené v kapitole II a príslušných prílohách. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 sa môže z prípadu na prípad rozhodnúť, že sa upustí od týchto podmienok v prípade, keď príslušná tretia krajina poskytne podobné a prinajmenšom rovnocenné záruky zdravotného stavu.

4. Článok 4 sa uplatňuje.

Článok 10

1. Členské štáty povolia dovoz spermy iba vtedy, keď sa predloží veterinárne osvedčenie vystavené a podpísané štátnym veterinárnym lekárom tretej krajiny, kde sa uskutočnil odber.

Toto osvedčenie treba:

a) vystaviť aspoň v jednom z úradných jazykov členského štátu určenia a aspoň jednom z úradných jazykov toho členského štátu, kde sa vykonáva dovozná kontrola ustanovená v článku 11;

b) priložiť k sperme vo forme originálu až na miesto určenia;

c) vystaviť na jednom hárku papiera;

d) vystaviť pre jedného príjemcu.

2. Veterinárne osvedčenie musí zodpovedať vzoru vyhotovenému podľa postupu ustanoveného v článku 19.

Článok 11

1. Členské štáty zabezpečia, aby sa každá zásielka spermy, ktorá vstúpi na colné územie spoločenstva, podrobila kontrole pred jej uvoľnením do voľného obehu alebo prepustením do colného režimu, a zakážu, aby sa sperma dostala do spoločenstva, ak sa pri dovoznej kontrole vykonanej pri príchode zistí, že:

— sperma nepochádza z územia tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname vyhotovenom v súlade s článkom 7 (1),

— sperma nepochádza z inseminačnej stanice uvedenej na zozname ustanovenom v článku 8 (1),

— sperma pochádza z územia tretej krajiny, z ktorej je v súlade s článkom 15 (2) dovoz zakázaný,

— veterinárne osvedčenie, ktoré je priložené k sperme, nie je v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 10 a nezodpovedá im.

Tento odsek neplatí pre zásielky spermy, ktoré prídu na colné územie spoločenstva a podliehajú colnému režimu tranzitu pre zásielky do miesta určenia, ktoré je mimo uvedeného územia.

Uplatňuje sa však v prípade, keď sa colný tranzit zruší počas prepravy cez územie spoločenstva.

2. Členský štát určenia môže prijať potrebné opatrenia vrátane uskladnenia v karanténe za predpokladu, že toto neovplyvní životaschopnosť spermy, aby sa v prípadoch, keď vzniklo podozrenie, že sa sperma infikovala alebo kontaminovala patogénnymi organizmami, získal konečný dôkaz.

3. Ak sa z akéhokoľvek dôvodu uvedeného v odsekoch 1 a 2 zakázal príjem spermy a vyvážajúca tretia krajina nepovolí vrátenie spermy do 30 dní v prípade hlboko zmrazenej spermy alebo bezodkladne v prípade čerstvej spermy, zodpovedný veterinárny orgán členského štátu určenia môže prikázať jej zničenie.

Článok 12

Každá zásielka spermy, ktorá má na základe kontroly uvedenej v článku 11 (1) od členského štátu povolenie na vstup do spoločenstva, musí mať pri odoslaní na územie iného členského štátu priložené originálne osvedčenie alebo jeho overenú kópiu, ktoré príslušný orgán zodpovedajúci za kontrolu vykonanú v súlade s článkom 11 náležite schválil.

Článok 13

Ak sa v súlade s článkom 11 (3) rozhodne, že sa prijmú opatrenia na zničenie, odosielateľovi, príjemcovi alebo ich zástupcovi sa účtujú všetky náklady bez náhrady od štátu.







KAPITOLA IV

Bezpečnostné a kontrolné opatrenia

Článok 14

Pravidlá stanovené v smernici 90/425/EHS sa uplatňujú najmä z hľadiska kontrol v krajine pôvodu, organizácie a monitorovania kontrol, ktoré má vykonať krajina určenia.

Článok 15

1. Bezpečnostné opatrenia ustanovené v článku 10 smernice 90/425/EHS sa uplatňujú na obchodovanie v rámci spoločenstva.

▼M4

2. Pravidlá stanovené v smernici 97/78/ES sa uplatňujú najmä na organizáciu kontrol, ktoré majú vykonávať členské štáty, a na opatrenia na ne nadväzujúce, ako aj na bezpečnostné opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať v súlade s postupom uvedeným v článku 22 uvedenej smernice.

▼B

Článok 16

1. Pokiaľ je to nevyhnutné pre zabezpečenie jednotného uplatňovania tejto smernice, môžu veterinárni znalci z Komisie v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov a tretích krajín vykonať kontroly na mieste.

Krajina, kde sa uskutočňuje odber, na ktorej území sa vykonáva kontrola, poskytne znalcom pri vykonávaní ich povinností všetku potrebnú pomoc. Komisia oznámi príslušnej krajine, kde sa odber uskutočňuje, výsledky kontrol.

Krajina, kde sa uskutočňuje odber, prijme všetky opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na zohľadnenie výsledkov týchto kontrol. Ak krajina, kde sa odber uskutočňuje, neprijme tieto opatrenia, Komisia môže po preskúmaní situácie Stálym veterinárnym výborom použiť opatrenia tretieho pododseku článku 6 (2) a článku 5.

2. Všeobecné ustanovenia na vykonanie tohto článku, hlavne čo sa týka frekvencie a metódy vykonávania kontrol uvedených v prvom pododseku odseku 1, sa ustanovia v súlade s postupom ustanoveným v článku 19.







KAPITOLA V

Záverečné ustanovenia

Článok 17

Na prispôsobenie pokroku v technológii sa prílohy k tejto smernici zmenia v súlade s postupom uvedeným v článku 18.

▼M3

Článok 18

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat zriadený podľa článku 58 nariadenia (ES) č. 178/2002 ( 11 ).

2. Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES ( 12 ).

Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na tri mesiace.

3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

Článok 19

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat.

2. Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.

Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na 15 dní.

▼B

Článok 20

1. Táto smernica sa neuplatňuje v prípade spermy, ktorá sa odobrala a spracovala v členskom štáte pred 31. decembrom 1991.

2. Do dátumu nadobudnutia účinnosti rozhodnutí prijatých v súlade s článkami 8, 9 a 10 neuplatnia členské štáty výhodnejšie podmienky na dovoz spermy z tretích krajín, ako sú podmienky, ktoré vyplývajú z uplatňovania kapitoly II.

Článok 21

Členské štáty najneskôr do 31. decembra 1991 uvedú do platnosti zákony, nariadenia a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom upovedomia Komisiu.

Článok 22

Táto smernica je adresovaná členským štátom.

▼M1









PRÍLOHA A

KAPITOLA I

Podmienky pre schválenie inseminačných staníc

Inseminačné stanice musia:

1. byť pod stálym dohľadom veterinárneho lekára inseminačnej stanice;

2. mať minimálne: a) ustajnenie zvierat vrátane zariadení na izoláciu zvierat, ktoré boli pozitívne pri testoch uvedených v prílohe B, kapitola II, alebo ktoré majú klinické príznaky choroby, b) zariadenia na odber spermy vrátane samostatnej miestnosti na čistenie a dezinfekciu alebo sterilizáciu zariadenia, c) miestnosť na spracovanie spermy, ktorá sa nemusí bezpodmienečne nachádzať na rovnakom mieste, d) miestnosť na skladovanie spermy, ktorá sa nemusí bezpodmienečne nachádzať na rovnakom mieste;

3. byť postavené alebo oddelené tak, aby sa zabránilo kontaktu s dobytkom nachádzajúcim sa vonku;

4. byť postavené tak, aby sa zariadenia na ustajnenie dobytka a odber spermy, na spracovanie a uskladnenie dali ľahko čistiť a dezinfikovať;

5. byť navrhnuté tak, aby umiestnenie zvierat bolo fyzicky oddelené od miestnosti na spracovanie spermy a obe boli oddelené od miestnosti na skladovanie spermy.

KAPITOLA II

Podmienky týkajúce sa dohľadu nad inseminačnými stanicami

Inseminačné stanice musia:

1. byť kontrolované tak, aby obsahovali iba zvieratá tých druhov, ktorých sperma sa má odoberať;

2. byť kontrolované tak, aby sa uchovával záznam, materiál alebo počítačový záznam o všetkých ošípaných v inseminačnej stanici, s údajmi o plemene, dátume narodenia a identifikácii každého zvieraťa a tiež záznam, materiál alebo počítačový záznam o všetkých vykonaných kontrolách chorôb a vakcináciách spolu s údajmi z chorobopisu/zdravotného záznamu každého zvieraťa;

3. byť minimálne dvakrát do roka kontrolované štátnym veterinárnym lekárom, pričom sa preverí, či sú splnené podmienky pre schválenie a dohľad;

4. byť kontrolované tak, aby bolo zabránené vstupu nepovoleným osobám. Okrem toho sa musí od povolených návštevníkov vyžadovať, aby spĺňali podmienky, ktoré ustanovil veterinárny lekár inseminačnej stanice;

5. zamestnávať technicky spôsobilý personál, ktorý je primerane vyškolený v oblasti dezinfekčných a hygienických postupov týkajúcich sa boja proti šíreniu chorôb;

6. byť kontrolované tak, aby: a) spracovali a skladovali v schválených inseminačných staniciach iba spermu, ktorá bola odobratá v schválenej inseminačnej stanici bez toho, aby prišla do kontaktu s akoukoľvek inou zásielkou spermy; b) sa odber, spracovanie a skladovanie spermy uskutočňovalo iba v budovách, ktoré slúžia na tento účel a za najprísnejších hygienických podmienok; c) všetky nástroje, ktoré prichádzajú do kontaktu so spermou alebo darcom počas odberu a spracovania boli pred použitím riadne vydezinfikované alebo vysterilizované; d) výrobky živočíšneho pôvodu, ktoré sa používajú pri spracovaní spermy – vrátane prísad alebo riedidla – sa získavali zo zdrojov, ktoré nespôsobia ohrozenie zdravia zvierat, alebo aby sa ošetrili takým spôsobom, aby sa zabránilo takémuto ohrozeniu; e) sa banky na uskladnenie a prepravu pred zahájením každého plnenia riadne vydezinfikovali a vysterilizovali; f) sa používané kryogénne činidlo predtým nepoužilo na iné výrobky živočíšneho pôvodu; g) každý odber spermy rozdelený alebo nerozdelený do jednotlivých dávok bol jasne označený formou kódu tak, aby sa dátum odberu spermy, plemeno a identifikácia darcu, ako aj názov a registračné číslo inseminačnej stanice, ktorému predchádza názov krajiny pôvodu, dali v prípade potreby ľahko zistiť; spôsob a forma tohto označenia sa stanoví podľa postupu ustanovenom v článku 19.









PRÍLOHA B

KAPITOLA I

Podmienky, ktoré platia pre prijatie zvierat do schválených inseminačných staníc

1. Všetky zvieratá prijaté do inseminačných staníc musia: a) byť minimálne 30 dní v karanténe v zariadeniach osobitne schválených na tento účel zodpovedným orgánom členského štátu, kde sa nachádzajú iba zvieratá, ktoré majú prinajmenšom rovnakú úroveň zdravotného stavu; b) byť pred ich prijatím do karanténneho zariadenia opísaného v bode a) vybraté zo stád alebo fariem: — ktoré sú bez výskytu brucelózy v súlade s článkom 3.5.2.1 Medzinárodného zákonníka zdravia zvierat, — v ktorých sa nenachádzalo počas predchádzajúcich 12 mesiacov žiadne zviera očkované proti slintačke a krívačke, — v ktorých sa v predchádzajúcich 12 mesiacoch nepreukázali žiadne klinické, sérologické a virologické dôkazy Aujeszkého choroby, — ktoré sa nenachádzajú v zakázanom pásme vyhlásenom na základe ustanovení legislatívy spoločenstva kvôli výskytu chorôb ošípaných. Zvieratá sa predtým nesmú držať v žiadnom stáde, ktoré má nižšiu úroveň zdravotného stavu. c) sa podrobiť pred karanténou uvedenou v bode a) a v priebehu predchádzajúcich 30 dní nasledovným testom s negatívnymi výsledkami vykonaným v súlade s normami stanovenými v príslušných smerniciach: — testu väzby komplementu alebo nárazníkovému brucelóznemu antigénnemu testu, čo sa týka brucelózy (od 1. januára 2001 bude nárazníkový brucelózny antigénny test jediným povoleným testom), — sérum neutralizačného testu alebo ELISA testu s použitím všetkých vírových antigénov Aujeszkého choroby v prípade neočkovaných ošípaných, — ELISA testu na G1 antigény Aujeszkého choroby v prípade ošípaných očkovaných G-1 vakcínou, — ELISA testu alebo sérum neutralizačnému testu na dôkaz klasického moru ošípaných. Ak sa preukáže, že zvieratá sú pozitívne na brucelózu, zvieratá s negatívnymi výsledkami z rovnakej farmy sa prijmú do karanténneho zariadenia, len čo sa potvrdí, že stáda alebo farmy, z ktorých pochádzajú pozitívni reagenti, sú bez výskytu brucelózy. Zodpovedný orgán môže povoliť, aby sa vykonali testy uvedené v v tomto odseku v karanténnych zariadeniach za predpokladu, že výsledky budú známe pred začatím 30-dňovej karantény ustanovenej v bode a); d) sa podrobiť počas posledných 15 dní minimálne 30-dňovej karantény, uvedenej v bode a), nasledovným testom s negatívnymi výsledkami: — testu väzby komplementu alebo nárazníkovému brucelóznemu antigénnemu testu, či sa týka brucelózy (od 1. januára 2001 bude nárazníkový brucelózny antigénny test jediným povoleným testom), — sérum neutralizačnému testu alebo ELISA testu s použitím všetkých vírových antigénov Aujeszkého choroby v prípade neočkovaných ošípaných, alebo ELISA testu na GI antigény Aujeszkého choroby v prípade ošípaných očkovaných G-1 vakcínou. Bez dosahu na ustanovenia, ktoré sa uplatňujú v prípadoch výskytu slintačky a krívačky alebo iných chorôb uvedených na zozname A, zviera sa musí okamžite vyradiť z karanténneho zariadenia, ak je ktorýkoľvek z vyššie uvedených testov pozitívny. Zodpovedný orgán musí v prípade skupinovej karantény vykonať všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že zostávajúce zvieratá budú mať vyhovujúci zdravotný stav pred prijatím do inseminačnej stanice v súlade s touto prílohou. V prípade pozitívnych zvierat na brucelózu sa však uplatňuje nasledovný protokol: i) pozitívne sérum sa podrobí séroaglutinačnému testu, ako aj testu uvedenému vo vyššie uvedenej prvej pomlčke, ktorý nebol vykonaný, ii) vykoná sa epidemiologický prieskum vo farmách, z ktorých pochádzajú pozitívne zvieratá, iii) v prípade pozitívnych zvierat sa vykoná druhá séria testov (nárazníkový brucelózny antigénny test, séroaglutinácia, väzba komplementu) na vzorkách odobratých najskôr po siedmich dňoch po prvom odbere. Podozrenie na brucelózu sa potvrdí, alebo vylúči na základe výsledkov z prieskumu vykonaného na farmách, z ktorých pochádzajú pozitívne zvieratá a porovnaním výsledkov dvoch sérií testov. V prípade, že sa vylúči podozrenie na brucelózu, môžu sa prijať do inseminačnej stanice zvieratá, ktoré boli pri prvom teste negatívne. Zvieratá pozitívne v prípade jedného testu sa môžu prijať, ak sú negatívne v prípade dvoch sérií testov (nárazníkový brucelózny antigénny test, séroaglutinácia, väzba komplementu) vykonaných v intervale minimálne sedem dní.

2. Všetky testy sa musia vykonať v laboratóriu, ktoré bolo schválené členským štátom.

3. Zvieratá sa môžu prijať do inseminačnej stanice iba s výslovným súhlasom veterinárneho lekára inseminačnej stanice. Každý pohyb zvieraťa z inseminačnej stanice, ako aj do inseminačnej stanice, sa musí zaznamenať.

4. Žiadne zviera prijaté do inseminačnej stanice nesmie mať v deň prijatia klinické príznaky choroby; bez dosahu na odsek 5 musia všetky zvieratá prichádzať priamo z karanténneho zariadenia, ako je uvedené v odseku 1 a), ktoré v deň uskutočnenia zásielky úradne vyhovuje nasledovným podmienkam: a) nenachádza sa v zakázanom pásme vyhlásenom na základe ustanovení legislatívy spoločenstva kvôli výskytu chorôb ošípaných; b) ►M2 za posledných 30 dní sa nezaznamenal žiaden klinický, patologický alebo sérologický dôkaz Aujeszkého choroby. ◄

5. Za predpokladu, že sú splnené podmienky stanovené v odseku 4 a bežné testy uvedené v kapitole II sa vykonávali počas predchádzajúcich 12 mesiacov, môžu byť zvieratá premiestnené z jednej schválenej inseminačnej stanice do inej s rovnakou zdravotnou úrovňou bez karantény alebo testovania v prípade priameho presunu. Príslušné zviera nesmie prísť do priameho alebo nepriameho kontaktu s párnokopytníkmi s horším zdravotným stavom a prepravné prostriedky sa musia pred použitím vydezinfikovať.

6. V prípade obchodovania medzi členskými štátmi sa k zvieratám priloží veterinárne osvedčenie v súlade so vzorom 2 v prílohe F k smernici 64/432/EHS, kde sa ako ďalšia dodatočná záruka potvrdí dezinfekcia prepravného prostriedku v oddiele C, bod 4, ktoré zodpovedá ich stavu: — zvieratá prichádzajú priamo z inseminačnej stanice, ktorá je v súlade so smernicou 90/429/EHS; — zvieratá prichádzajú priamo z karanténneho zariadenia a sú v súlade s preskúmanými podmienkami na prijatie do inseminačnej stanice uvedenými v kapitole 1 prílohy B k smernici 90/429/EHS; — zvieratá prichádzajú priamo z farmy, kde sa podrobili predkaranténnemu prijímaciemu protokolu a sú v súlade s podmienkami na prijatie do karantény uvedenými v kapitole I, body (1) b) c) a (2) prílohy B k smernici 90/429/EHS.

KAPITOLA II

Povinné bežné testy pre zvieratá nachádzajúce sa v inseminačnej stanici

1. Všetky zvieratá nachádzajúce sa v schválenej inseminačnej stanici sa musia podrobiť nasledovným testom s negatívnymi výsledkami: a) sérovému neutralizačnému testu alebo ELISA testu s použitím všetkých vírových antigénov Aujeszkého choroby v prípade neočkovaných ošípaných, alebo ELISA testu na G1 antigény Aujeszkého choroby v prípade ošípaných očkovaných G-1 vakcínou; b) v súvislosti s brucelózou testu väzby komplementu alebo nárazníkovému brucelóznemu antigénnemu testu (od 1. januára 2001 jediným povoleným testom bude nárazníkový brucelózny antigénny test); c) ELISA testu alebo sérum neutralizačnému testu na prítomnosť protilátok proti klasickému moru ošípaných. Tieto testy sa vykonajú buď: v prípade všetkých zvierat pri odchode z inseminačnej stanice, ale najneskôr 12 mesiacov po prijatí v prípade, keď predtým neopustili inseminačnú stanicu. Odber vzoriek sa môže vykonať na bitúnku alebo 25 % zvierat v inseminačnej stanici sa testuje každé tri mesiace. V tomto prípade veterinárny lekár inseminačnej stanice zabezpečí, aby boli odobraté vzorky reprezentatívne vzhľadom na celkovú populáciu v inseminačnej stanici, hlavne čo sa týka vekovej skupiny a umiestnenia kancov. Okrem toho veterinárny lekár inseminačnejstanice zabezpečí, aby sa všetky zvieratá minimálne jedenkrát počas ich pobytu v inseminačnej stanici podrobili testom a minimálne každých 12 mesiacov, ak ich pobyt presahuje jeden rok.

2. Všetky testy sa musia vykonať v laboratóriu, ktoré bolo schválené členským štátom.

3. Ak je ktorýkoľvek z vyššie uvedených testov pozitívny, musí sa zviera izolovať a v rámci spoločenstva sa nesmie obchodovať so spermou, ktorá mu bola od posledného negatívneho testu odobratá. Sperma odobratá od každého zvieraťa v inseminačnej stanici odo dňa, keď sa vykonal posledný negatívny test tohto zvieraťa, sa uskladní oddelene a nesmie sa s ňou obchodovať v rámci spoločenstva, pokiaľ sa znovu nepotvrdí zdravotná úroveň inseminačnej stanice.









PRÍLOHA C

Podmienky, ktoré musí spĺňať sperma odobratá v schválených staniciach na účely obchodovania v rámci spoločenstva

1. Sperma sa musí odobrať zvieratám, ktoré: a) v deň odberu spermy nevykazujú žiadne klinické príznaky choroby; b) neboli očkované proti slintačke a krívačke; c) spĺňajú požiadavky prílohy B, kapitola I; d) nie sú na prirodzenú plemenitbu; e) sa v inseminačných staniciach, ktoré sa nesmú nachádzať v zakázanom pásme vyhlásenom na základe ustanovení smerníc týkajúcich sa nákazlivých chorôb ošípaných; f) sa inseminačných staniciach, v ktorých sa v období 30 dní bezprostredne pred odberom nevyskytla Aujeszkého choroba.

2. Po konečnom zriedení sa musí do spermy alebo do riedidla pridať účinná kombinácia antibiotík, hlavne proti leptospirám a mykoplazmám. V prípade zmrazenej spermy sa musia antibiotiká pridať pred zmrazením. Táto kombinácia musí mať minimálne rovnaký účinok ako nasledovné roztoky:



minimálne: 500 μg streptomycínu na ml konečného roztoku 500 IU penicilínu na ml konečného roztoku 150 μg linkomycínu na ml konečného roztoku 300 μg spektinomycínu na ml konečného roztoku. Sperma sa musí okamžite po pridaní antibiotík uchovávať minimálne 45 minút pri teplote minimálne 15 °C.

3. Sperma určená na obchodovanie v rámci spoločenstva musí: a) sa pred odoslaním skladovať, ako je stanovené v kapitolách I a II prílohy A; b) byť do členského štátu prepravená v bankách, ktoré sa pred použitím vyčistili a vydezinfikovali alebo vysterilizovali a ktoré sa pred odoslaním zo schválených skladovacích zariadení zapečatili.

4. Členské štáty môžu odmietnuť, aby sa sperma z inseminačných staníc, kde boli prijaté kance očkované proti Aujeszkého chorobe, dostala na ich územie alebo do regiónu na ich území, v ktorých sa v súlade s článkom 10 smernice 64/432/EHS zistilo, že sú bez výskytu Aujeszkého choroby.

▼B









PRÍLOHA D