1971R1408 — SK — 02.01.2007 — 007.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:





Zmenené a doplnené:









▼B

NARIADENIE RADY (EHS) č. 1408/71

zo 14. júna 1971

o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva

( Konsolidovaný text — Ú. v. ES L 28, 30.1.1997, s. 1) ( 2 )







RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 51 a 235, so zreteľom na návrh Komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu, so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru, keďže ustanovenia o koordinácii vnútroštátnych právnych predpisov sociálneho zabezpečenia patria do rámca voľného pohybu pracovníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členských štátov a musia sa podieľať na zlepšovaní ich životnej úrovne a podmienok zamestnanosti; keďže voľný pohyb osôb, ktorý je jedným zo základných kameňov spoločenstva, nie je obmedzený iba na zamestnancov, ale vzťahuje sa aj na samostatne zárobkovo činné osoby v rámci slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby; keďže kvôli značným rozdielom, existujúcim medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi v súvislosti s osobami, na ktoré sa vzťahujú, zdá sa výhodnejšie prijať zásadu, že toto nariadenie sa bude vzťahovať na všetky osoby poistené v rámci systému sociálneho zabezpečenia pre zamestnancov a samostatne zárobkovo činné osoby alebo na samotnom základe zamestnaneckého vzťahu alebo vykonávania samostatnej zárobkovej činnosti; keďže je nevyhnutné rešpektovať zvláštne charakteristiky vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti sociálneho zabezpečenia a vypracovať len systém koordinácie; keďže je nutné v rámci tejto koordinácie zaručiť rovnaké zaobchádzanie podľa rôznych právnych predpisov rôznych členských štátov pracovníkom žijúcim v členských štátoch a na nich závislým osobám a pozostalým v spoločenstve; keďže ustanovenia o koordinácii musia zaručiť pracovníkom, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, na nich závislým osobám a pozostalým zachovanie práv a výhod, ktoré už nadobudli, ako v štádiu nadobúdania; keďže tieto zámery je nutné dosiahnuť najmä započítaním všetkých dôb, ktoré sa berú do úvahy podľa právnych predpisov rôznych členských štátov na účely nadobudnutia a zachovania nároku na dávky a pre výpočet výšky dávok a pri poskytovaní dávok rôznym kategóriám osôb, ktoré spadajú do rozsahu tohto nariadenia, bez ohľadu na miesto ich bydliska v spoločenstve; keďže na zamestnancov a samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré sa pohybujú v rámci spoločenstva, sa má vzťahovať systém sociálneho zabezpečenia iba jedného členského štátu, aby sa predišlo prekrývaniu uplatňovaných právnych predpisov rôznych členských štátov a komplikáciám, ktoré by mohli z tohto plynúť; keďže situácie, keď osoba podlieha právnym predpisom dvoch členských štátov súčasne, ako výnimka zo všeobecného pravidla, majú byť čo najviac obmedzené v počte aj v rozsahu; keďže hľadisko zaručenia rovnakého zaobchádzania so všetkými pracovníkmi, ktorí sú zamestnaní na území členského štátu, tak účinne ako je to možné, je vhodné za právne predpisy, ktoré sa majú uplatňovať, určiť právne predpisy toho členského štátu, v ktorom je osoba v zamestnaneckom vzťahu alebo vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť; keďže v určitých situáciách, ktoré odôvodňujú uplatnenie iných kritérií, je možná výnimka z tohto všeobecného pravidla; keďže určité dávky, predvídané podľa vnútroštátnych právnych predpisov, môžu súčasne patriť do oblasti sociálneho zabezpečenia a sociálnej pomoci, vzhľadom na osobný rozsah ich uplatňovania, zámery a spôsob ich uplatňovania, preto je potrebné určiť systém koordinácie, ktorý berie do úvahy zvláštne charakteristiky príslušných dávok a ktorý musí byť súčasťou tohto nariadenia, aby boli chránené záujmy migrujúcich pracovníkov v súlade s ustanoveniami Zmluvy; keďže na to, že takéto dávky sa majú poskytovať osobám, ktoré patria do rozsahu tohto nariadenia, výhradne v súlade s právnymi predpismi toho štátu, v ktorom má dotknutá osoba alebo jej rodinní príšlusníci bydlisko a pri úhrne dôb bydliska, ktoré sa dosiahli v ktoromkoľvek inom členskom štáte, ako sa požaduje, a bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti; keďže je potrebné určiť špecifické pravidlá, najmä pre prípad choroby a nezamestnanosti, pre cezhraničných pracovníkov a sezónnych pracovníkov, s prihliadnutím na zvláštny charakter ich situácie; keďže v oblasti nemocenských dávok a dávok v materstve je potrebné zaručiť ochranu osôb, ktoré žijú alebo majú pobyt v inom členskom štáte, ako je príslušný štát; keďže špecifické postavenie žiadateľov o dôchodky v starobe a dôchodcov a ich rodinných príslušníkov vyžaduje prispôsobiť ustanovenia upravujúce nemocenské poistenie ich situácii; keďže na dávky v invalidite sa má vypracovať systém koordinácie, ktorý bude rešpektovať špecifické charakteristiky vnútroštátnych právnych predpisov; s ohľadom na to je potom nevyhnutné rozlišovať medzi právnymi predpismi, v ktorých je výška dávky v invalidite nezávislá od dĺžky doby poistenia, a právnymi predpismi, v ktorých táto výška je závislá od spomínanej dĺžky trvania poistenia; keďže rozdiely medzi systémami v členských štátoch vyžadujú prijatie pravidiel koordinácie, ktoré sa budú uplatňovať v prípade zhoršenia invalidity; keďže je účelné, aby sa vypracoval systém priznávania dávok v starobe a dávok pre pozostalých pre prípady, keď zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba podlieha právnym predpisom jedného alebo viacerých členských štátov; keďže existuje potreba určiť výšku dôchodku, ktorá sa vypočíta v súlade s metódou používanou pre spočítanie alebo pomerný výpočet, a zaručiť ju prostredníctvom právnych predpisov spoločenstva tam, kde uplatnenie vnútroštátnych právnych predpisov, vrátane ustanovení týkajúcich sa zníženia, pozastavenia alebo odňatia dôchodku, je menej výhodné, ako uvedená metóda; keďže na to, aby sa chránili migrujúci pracovníci a ich pozostalí pred príliš prísnym uplatňovaním ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, týkajúcich sa znižovania, pozastavenia alebo odňatia dávok, je potrebné začleniť ustanovenia, ktoré budú stanovovať presné pravidlá pre uplatňovanie týchto ustanovení; keďže na dávky pri pracovných úrazoch a chorobách z povolania je na účely poskytovania ochrany potrebné, aby pravidlá, ktoré sa stanovia, riešili situáciu osôb, ktoré majú bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte, ako je príslušný štát; keďže je potrebné určiť špecifické ustanovenia pre podporu pri úmrtí; keďže, aby bola zabezpečená mobilita pracovnej sily v zlepšených podmienkach, je odteraz potrebné zabezpečiť užšiu koordináciu medzi systémom poistenia v nezamestnanosti a systémami pomoci v nezamestnanosti vo všetkých členských štátoch; keďže je vhodné, najmä pre ľahšie hľadanie zamestnania v rozličných členských štátoch, zabezpečiť nezamestnanému na stanovenú dobu poskytovanie dávok v nezamestnanosti v zmysle právnych predpisov toho členského štátu, ktoré sa na neho naposledy vzťahovali; keďže na potrebu určenia príslušných právnych predpisov, ktoré sa májú uplatňovať na rodinné dávky, kritérium zamestnania zabezpečuje rovnaké zaobchádzanie všetkým pracovníkom, podliehajúcim rovnakým právnym predpisom; keďže na to, aby sa predišlo súbehu dávok, je potrebné zabezpečiť pravidlá pre určenie priority v prípade súbehu nárokov na rodinné dávky podľa právnych predpisov príslušného štátu a podľa právnych predpisov štátu, v ktorom majú rodinní príslušníci bydlisko; keďže právne predpisy členských štátov sa vzájomne líšia a majú svoj špecifický charakter, považuje sa za potrebné vypracovať špecifické pravidlá pre koordináciu národných systémov, podľa ktorých sa poskytujú dávky deťom závislým na dôchodcoch a sirotám; keďže je potrebné vytvoriť správnu komisiu, ktorá bude zložená z predstaviteľov vlád každého členského štátu, ktorí budú konkrétne zodpovední za riešenie všetkých správnych otázok alebo otázok výkladu ustanovení tohto nariadenia a za zlepšovanie spolupráce medzi členskými štátmi; keďže je potrebné, aby v rámci poradného výboru boli zástupcovia zamestnancov a zamestnávateľov, ktorí by skúmali problémy, ktorými sa zaoberá správna komisia; keďže je potrebné uzákoniť osobitné ustanovenia, ktoré zodpovedajú špecifickým charakteristikám vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré uľahčia uplatňovanie pravidiel koordinácie, PRIJALA TOTO NARIADENIE:







HLAVA I

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 1 (10) (15)

Definície

Na účely tohto nariadenia:

a) „zamestnanec“ a „samostatne zárobkovo činná osoba“ znamená: ▼M3 i) každú osobu povinne alebo voliteľne nepretržite poistenú pre prípad jednej alebo viacerých udalostí pokrytých časťami systému sociálneho zabezpečenia pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby alebo v rámci osobitného systému pre štátnych zamestnancov; ▼B ii) každú osobu povinne poistenú pre prípad jednej alebo viacerých nepredvídaných udalostí pokrytých časťami systému sociálneho zabezpečenia, ktoré sú predmetom tohto nariadenia a vzťahujú sa na všetkých obyvateľov alebo celú pracujúcu populáciu, ak takáto osoba: — sa dá identifikovať ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba na základe spôsobu, ktorým sa takýto systém riadi alebo financuje, alebo — ak nespĺňa tieto kritéria a je poistená pre prípad nejakej inej nepredvídanej udalosti uvedenej v prílohe I v rámci systému pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby alebo v rámci systému, ktorý je uvedený v iii), a to buď povinne, alebo na základe nepretržitého voliteľného poistenia, alebo, ak takýto systém v danom členskom štáte neexistuje, tak vyhovuje definícii, ktorá je uvedená v prílohe I; iii) každú osobu, ktorá je povinne poistená pre prípad jednej alebo viacerých nepredvídaných udalostí pokrytých časťami jednotného systému sociálneho zabezpečenia, ktoré sú predmetom tohto nariadenia pre všetkých obyvateľov žijúcich na vidieku v súlade s kritériami ustanovenými v prílohe I; iv) každú osobu, ktorá je dobrovoľne poistená pre prípad jedného alebo viacerých nepredvídaných udalostí pokrytých časťami systému sociálneho zabezpečenia členského štátu, ktoré sú predmetom tohto nariadenia pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby alebo pre všetkých obyvateľov alebo pre určité kategórie obyvateľov: — ak takáto osoba vykonáva činnosť ako zamestnaná alebo samostatne zárobkovo činná osoba alebo — ak takáto osoba bola predtým povinne poistená pre prípad takej istej nepredvídanej udalosti podľa systému pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby toho istého členského štátu;

b) cezhraničný pracovník znamená akéhokoľvek zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnú osobu, ktorá vykonáva svoje povolanie na území členského štátu a má bydlisko na území iného členského štátu, do ktorého sa vracia spravidla denne alebo aspoň raz za týždeň; cezhraničný pracovník vyslaný podnikom, s ktorým má pracovný pomer, na iné územie v tom istom alebo inom členskom štáte, alebo ktorý poskytuje služby na inom mieste na území toho istého členského štátu alebo iného štátu, si však udržiava štatút cezhraničného pracovníka počas doby nie dlhšej ako štyri mesiace aj vtedy, ak sa nemôže počas tejto doby vrátiť denne alebo aspoň raz za týždeň do miesta svojho bydliska;

c) sezónny pracovník znamená akéhokoľvek zamestnanca, ktorý odchádza na územie iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom má bydlisko, vykonávať prácu sezónneho charakteru pre podnik alebo zamestnávateľa z tohto štátu na dobu, ktorá v žiadnom prípade nesmie presiahnuť osem mesiacov, a ktorý zostáva na území uvedeného štátu počas trvania tejto práce; za prácu sezónneho charakteru sa považuje práca, ktorá je závislá na striedaní ročných období a pravidelne sa každý rok opakuje;

▼M4

ca) študent znamená akúkoľvek osobu okrem zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby alebo jej rodinného príslušníka alebo pozostalého v zmysle tohto nariadenia, ktorá študuje, alebo absolvuje odborné vzdelávanie vedúce ku kvalifikácii úradne uznávanej orgánmi členského štátu a je poistená v rámci všeobecného systému sociálneho zabezpečenia alebo osobitného systému sociálneho zabezpečenia uplatniteľného na študentov;

▼B

d) utečenec znamená utečenca v zmysle definície uvedenej v článku 1 Dohovoru o postavení utečencov, podpísaného v Ženeve 28. júla 1951;

e) osoba bez štátnej príslušnosti znamená osobu bez štátnej príslušnosti v zmysle definície uvedenej v článku 1 Dohovoru o postavení osôb bez štátnej príslušnosti, podpísaného v New Yorku 28. septembra 1954;

i) rodinný príslušník znamená akúkoľvek osobu definovanú alebo uznanú za rodinného príslušníka alebo označenú za člena domácnosti právnymi predpismi, podľa ktorých sa poskytujú dávky, alebo, v prípadoch uvedených v článku 22 ods. 1 písm. a) a v článku 31, právnymi predpismi členského štátu, na území ktorého má takáto osoba bydlisko; ak však uvedené právne predpisy považujú za rodinného príslušníka alebo člena domácnosti len osobu, ktorá žije v spoločnej domácnosti so ►M4 zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba alebo študent ◄ , táto podmienka sa považuje za splnenú, ak je dotknutá osoba závislá najmä na tejto osobe. ►M1 Ak právne predpisy členského štátu neumožňujú rozlišovať rodinných príslušníkov od iných osôb, na ktoré sa vzťahujú, pojem „rodinný príslušník“ bude mať význam určený v prílohe I; ◄ ii) avšak pokiaľ sú príslušné dávky dávkami pre postihnuté osoby, poskytované podľa právnych predpisov členského štátu všetkým štátnym príslušníkom tohto štátu, ktorí spĺňajú predpísané podmienky, pojem „rodinný príslušník“ znamená aspoň manželku (manžela) ►M4 zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba alebo študent ◄ a neplnoleté alebo nezaopatrené deti takejto osoby; f)

g) pozostalý znamená každú osobu takto definovanú alebo uznanú právnymi predpismi, v zmysle ktorých sa poskytujú dávky. Ak však uvedené právne predpisy považujú za pozostalého len osobu, ktorá žila so zosnulým v spoločnej domácnosti, táto podmienka sa považuje za splnenú, ak dotknutá osoba bola závislá najmä na zosnulom;

h) bydlisko znamená zvyčajné bydlisko;

i) pobyt znamená prechodné bydlisko;

j) právne predpisy znamenajú zákony, nariadenia a iné právne predpisy, ako aj ostatné súčasné a budúce ustanovenia na vykonanie opatrení každého členského štátu, vzťahujúce sa na časti a systémy sociálneho zabezpečenia upravené článkom 4 ods. 1 a 2 alebo na osobitné nepríspevkové dávky uvedené v článku 4 ods. 2a. Tento pojem však nezahŕňa ustanovenia súčasných alebo budúcich kolektívnych zmlúv bez ohľadu na to, či boli rozhodnutím orgánu vyhlásené za všeobecne záväzné alebo sa ním rozšírila ich pôsobnosť. Avšak pokiaľ takéto kolektívne zmluvy: i) slúžia na zavedenie povinného poistenia, stanoveného zákonmi a nariadeniami, uvedenými v predchádzajúcom odseku, alebo ii) zakladajú systém, spravovaný tou istou inštitúciou ako je tá, ktorá spravuje systémy, stanovené zákonmi a nariadeniami uvedenými v predchádzajúcom odseku, môžu byť obmedzenia tohto pojmu kedykoľvek zrušené vyhlásením príslušného členského štátu, ktorý bude špecifikovať systém ako taký, na ktorý sa vzťahuje toto nariadenie. Takéto vyhlásenie bude oznámené a uverejnené v súlade s ustanovením článku 97. Ustanoveniami predchádzajúceho pododseku nemajú za následok výnimku z uplatňovania tohto nariadenia na systémy, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 3. Termín právne predpisy taktiež vylučuje ustanovenia, ktorými sa riadia špeciálne systémy pre samostatne zárobkovo činné osoby, tvorenie ktorých je ponechané na iniciatívu tých, ktorých sa to týka alebo ktoré sa vzťahujú len na časť územia daného členského štátu, bez ohľadu na to, či orgány rozhodli alebo nerozhodli o tom, že budú povinné alebo rozšíria ich rozsah. Tieto špeciálne systémy sú uvedené v prílohe II;

▼M3

ja) „osobitný systém pre štátnych zamestnancov“; znamená každý systém sociálneho zabezpečenia, ktorý sa odlišuje od všeobecného systému sociálneho zabezpečenia uplatňovaného na zamestnancov v príslušných členských štátoch a pod ktorý priamo spadajú všetci štátni zamestnanci alebo určité kategórie štátnych zamestnancov alebo osoby, ktoré sa za také považujú;

▼B

k) dohovor o sociálnom zabezpečení znamená každý dvojstranný alebo mnohostranný nástroj, ktorý zaväzuje alebo bude zaväzovať výlučne dva alebo viac členských štátov, a akékoľvek ďalšie mnohostranné nástroje, ktoré zaväzujú alebo budú zaväzovať najmenej dva členské štáty a jeden alebo viac iných štátov v oblasti sociálneho zabezpečenia v čiastočnom alebo celkovom rozsahu častí a systémov ustanovených v článku 4 ods. 1 a 2 spolu s dohodami akéhokoľvek druhu uzavretými na základe takýchto nástrojov;

l) príslušný orgán znamená v súvislosti s každým členským štátom ministra, ministrov alebo iné obdobné orgány, zodpovedné za systémy sociálneho zabezpečenia na celom území alebo časti územia daného štátu;

m) správna komisia znamená komisiu uvedenú v článku 80;

n) inštitúcia znamená v súvislosti s každým členským štátom úrad alebo orgán zodpovedný za uplatňovanie všetkých alebo niektorých právnych predpisov;

o) príšlušná inštitúcia znamená: i) inštitúciu, u ktorej je dotknutá osoba poistená v čase žiadosti o dávku, alebo ii) inštitúciu, u ktorej je dotknutá osoba oprávnená alebo by bola oprávnená nárokovať si dávky, ak táto osoba alebo jej rodinní príslušníci majú bydlisko na území členského štátu, v ktorom sa inštitúcia nachádza, alebo iii) inštitúciu určenú príslušným orgánom dotknutého členského štátu, alebo iv) v prípade systému súvisiaceho s právnou zodpovednosťou zamestnávateľa v súvislosti s dávkami ustanovenými v článku 4 ods. 1 daného zamestnávateľa alebo poisťovateľa alebo v prípade ich neplnenia, úrad alebo orgán určený príslušným orgánom dotknutého členského štátu;

p) inštitúcia miesta bydliska a inštitúcia miesta pobytu znamená inštitúciu príslušnú poskytovať dávky v mieste, kde má dotknutá osoba bydlisko a inštitúciu príslušnú poskytovať dávky v mieste, kde má dotknutá osoba pobyt podľa právnych predpisov uplatňovaných touto inštitúciou alebo, ak takáto inštitúcia neexistuje, inštitúciu určenú príslušným orgánom daného členského štátu;

q) príslušný štát znamená členský štát, na území ktorého sa príslušná inštitúcia nachádza;

r) doby poistenia znamenajú doby prispievania alebo doby zamestnania alebo samostatnej zárobkovej činnosti, ako ich definujú alebo uznávajú za doby poistenia právne predpisy, podľa ktorých sa dosiahli alebo považovali za dosiahnuté a všetky doby, ktoré sa za také považujú, ak ich uvedené právne predpisy považujú za rovnocenné dobám poistenia ►M3 , za doby poistenia sa tiež považujú doby dosiahnuté podľa osobitného systému pre štátnych zamestnancov ◄ ;

s) doby zamestnania a doby samostatnej zárobkovej činnosti znamenajú doby takto definované alebo uznávané právnymi predpismi, podľa ktorých sa dosiahli, a všetky doby, ktoré sa za také považujú, ak ich uvedené právne predpisy považujú za rovnocenné dobám zamestnania alebo dobám samostatnej zárobkovej činnosti ►M3 , za doby zamestnania sa tiež považujú doby dosiahnuté podľa osobitného systému pre štátnych zamestnancov ◄ ;

sa) doby bydliska znamenajú doby takto definované alebo uznávané právnymi predpismi, podľa ktorých sa dosiahli alebo sa považujú za dosiahnuté;

t) dávky a dôchodky znamenajú všetky dávky a dôchodky vrátane všetkých ich častí, ktoré sa vyplácajú z verejných fondov, valorizačné zvýšenia a doplnkové príspevky, pokiaľ neustanovuje hlava III inak, ako aj paušálne dávky, ktoré sa môžu vyplácať namiesto dôchodkov a platby uskutočnené náhradou príspevkov;

i) rodinné dávky znamenajú všetky vecné dávky alebo peňažné dávky určené na pokrytie rodinných výdavkov podľa právnych predpisov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. h), s výnimkou osobitného príspevku pri narodení dieťaťa uvedeného v prílohe II; ii) rodinné prídavky znamenajú pravidelné peňažné dávky poskytované výlučne na základe počtu, a ak je to vhodné, veku rodinných príslušníkov; u)

v) podpora pri úmrtí znamená akúkoľvek jednorazovú peňažnú dávku v prípade úmrtia s výnimkou paušálnych dávok uvedených pod písm. t).

▼M4

Článok 2

Osoby, na ktoré sa nariadenie vzťahuje

1. Toto nariadenie sa vzťahuje na zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby alebo študentov, na ktoré sa vzťahuje alebo sa vzťahovali právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov a ktoré sú štátnymi príslušníkmi jedného z členských štátov, alebo ktoré sú osobami bez štátnej príslušnosti, alebo utečencami s bydliskom na území jedného z členských štátov, ako aj na ich rodinných príslušníkov a ich pozostalých.

2. Toto nariadenie sa vzťahuje na pozostalých po zamestnancoch alebo samostatne zárobkovo činných osôb a študentoch, na ktorých sa vzťahovali právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov, bez ohľadu na štátnu príslušnosť takýchto osôb v prípade, keď sú ich pozostalí štátnymi príslušníkmi jedného z členských štátov alebo osobami bez štátnej príslušnosti alebo utečencami s bydliskom na území jedného z členských štátov.

▼B

Článok 3

Rovnosť zaobchádzania

1. Pokiaľ osobitné ustanovenia tohto nariadenia neustanovujú inak, osoby ►M8 ————— ◄ , na ktoré sa toto nariadenie vzťahuje, majú tie isté povinnosti a poberajú tie isté dávky podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek členského štátu ako štátni príslušníci tohto štátu.

2. Ustanovenia odseku 1 sa vzťahujú na právo voliť členov orgánov inštitúcií sociálneho zabezpečenia alebo zúčastňovať sa na ich navrhovaní, ale nemajú vplyv na ustanovenia právnych predpisov žiadneho členského štátu súvisiacich so spôsobilosťou na navrhovanie alebo metódou navrhovania daných osôb do týchto orgánov.

3. S výnimkou ustanovení prílohy III sa ustanovenia dohovorov o sociálnom zabezpečení, účinné podľa článku 7 ods. 2 písm. c), ►M8 ————— ◄ vzťahujú na všetky osoby, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie.

Článok 4 (10)

Vecná pôsobnosť

1. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky právne predpisy, ktoré sa týkajú týchto častí sociálneho zabezpečenia:

a) nemocenské dávky a dávky v materstve;

b) dávky v invalidite vrátane tých, ktoré sú určené na udržanie alebo zlepšenie zárobkovej schopnosti;

c) dávky v starobe;

d) pozostalostné dávky;

e) dávky v súvislosti s pracovnými úrazmi a chorobami z povolania;

f) podpora pri úmrtí;

g) dávky v nezamestnanosti;

h) rodinné dávky.

2. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky všeobecné a osobitné systémy sociálneho zabezpečenia, či už príspevkové alebo nepríspevkové, a systémy týkajúce sa právnej zodpovednosti zamestnávateľa alebo vlastníka lode v súvislosti s dávkami uvedenými v odseku 1.

▼M8

2a. Tento článok sa vzťahuje na osobitné nepríspevkové peňažné dávky, ktoré sa poskytujú podľa právnych predpisov, ktorých osobný rozsah, ciele a/alebo podmienky na priznanie nároku majú znaky právnych predpisov v oblasti sociálneho zabezpečenia podľa odseku 1, ako aj v oblasti sociálnej pomoci.

„Osobitné nepríspevkové peňažné dávky“ sú dávky, ktoré:

a) sú určené: i) na poskytovanie doplnkového, náhradného alebo pridruženého krytia proti rizikám, na ktoré sa vzťahujú časti sociálneho zabezpečenia uvedené v odseku 1 a ktoré zaručujú dotknutým osobám príjem na úrovni životného minima so zreteľom na hospodársku a sociálnu situáciu v dotknutom členskom štáte, alebo ii) len ako osobitná ochrana pre zdravotne postihnuté osoby a sú úzko späté so sociálnym prostredím uvedenej osoby v dotknutom členskom štáte, a

b) sú financované výhradne z povinných daní určených na krytie všeobecných verejných výdavkov, a ktorých podmienky na poskytovanie a výpočet dávok nezávisia od akýchkoľvek príspevkov vo vzťahu k príjemcom dávok. Avšak dávky poskytnuté ako doplnok k príspevkovým dávkam sa nepovažujú z tohto jediného dôvodu za príspevkové dávky, a

c) ktoré sú uvedené v prílohe IIa.

▼B

2b. Toto nariadenie sa nevzťahuje na ustanovenia právnych predpisov členského štátu, ktoré sa vzťahujú na osobitné nepríspevkové dávky uvedené v prílohe II, oddiele III, ktorých platnosť je obmedzená na časť jeho územia.

3. Ustanovenia hlavy III tohto nariadenia nemajú však vplyv na ustanovenia právnych predpisov žiadneho členského štátu týkajúce sa povinností vlastníka lode.

4. Toto nariadenie sa nevzťahuje na sociálnu a zdravotnú pomoc, na systémy dávok obetiam vojny alebo jej dôsledkov ►M3 ————— ◄ .

Článok 5 (10)

Vyhlásenia členských štátov o rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia

Členské štáty upresnia právne predpisy a systémy uvedené v článku 4 ods. 1 a 2, osobitné nepríspevkové dávky uvedené v článku 4 ods. 2a, minimálne dávky uvedené v článku 50 a dávky uvedené v článkoch 77 a 78 vo vyhláseniach, ktoré sa oznámia a zverejnia podľa článku 97.

Článok 6

Dohovory o sociálnom zabezpečení, ktoré nahrádza toto nariadenie

Pokiaľ ustanovenie článkov 7, 8 a 46 ods. 4 neustanovujú inak, pokiaľ ide o osoby a prípady, ktorých sa týka, nahrádza toto nariadenie ustanovenia každého dohovoru o sociálnom zabezpečení, záväzného:

a) výlučne pre dva alebo viac členských štátov alebo

b) najmenej pre dva členské štáty a jeden alebo viac iných štátov, ak sa na vysporiadaní príslušných prípadov nepodieľa žiadna inštitúcia iného štátu.

Článok 7

Medzinárodné ustanovenia, na ktoré nemá toto nariadenie vplyv

1. Toto nariadenie sa nedotýka povinností vyplývajúcich z:

a) každého dohovoru prijatého Medzinárodnou konferenciou práce, ktorý po ratifikácii jedným alebo viacerými členskými štátmi nadobudol platnosť;

b) Európskych dočasných dohôd o sociálnom zabezpečení z 11. decembra 1953, uzavretých medzi členskými štátmi Rady Európy.

2. Bez ohľadu na článok 6 naďalej sa budú uplatňovať:

a) ustanovenia dohôd z 27. júla 1950 a 30. novembra 1979 o sociálnom zabezpečení lodníkov na Rýne;

b) ustanovenia Európskeho dohovoru z 9. júla 1956 o sociálnom zabezpečení pracovníkov v medzinárodnej doprave;

▼M8

c) určité ustanovenia dohovorov o sociálnom zabezpečení, ktoré uzavreli členské štáty do dátumu uplatňovania tohto nariadenia za predpokladu, že sú výhodnejšie pre príjemcov dávok alebo ak vyplývajú z osobitných historických okolností a majú obmedzený časový účinok, ak sú tieto ustanovenia uvedené v prílohe III.

▼B

Článok 8

Uzatváranie dohovorov medzi členskými štátmi

1. Dva alebo viac členských štátov môže podľa potreby uzatvoriť vzájomné dohovory vychádzajúce zo zásad a v zmysle tohto nariadenia.

2. Každý členský štát oznámi v súlade s ustanoveniami článku 97 ods. 1 každý dohovor, ktorý uzavrel s iným členským štátom podľa ustanovení odseku 1.

Článok 9

Prístup k dobrovoľnému alebo voliteľnému nepretržitému poisteniu

1. Ustanovenia právnych predpisov ktoréhokoľvek členského štátu, ktoré podmieňujú prístup k dobrovoľnému alebo voliteľnému nepretržitému poisteniu na území tohto štátu, sa nevzťahujú na osoby, ktoré majú bydlisko na území iného členského štátu, za predpokladu, že niekedy počas pracovného života sa na nich ako na zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby vzťahovali právne predpisy prvého štátu.

2. Ak je podľa právnych predpisov členského štátu je účasť na dobrovoľnom alebo voliteľnom nepretržitom poistení podmienená dosiahnutím dôb poistenia, zohľadnia sa doby poistenia alebo doby bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov iného členského štátu v požadovanom rozsahu tak, akoby sa dosiahli podľa právnych predpisov prvého štátu.

▼M8

Článok 9a

Predĺženie referenčnej doby

Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú priznanie nároku na dávku dosiahnutím minimálnej doby poistenia počas stanoveného obdobia, ktoré predchádza poistnej udalosti (referenčná doba), a ak stanovujú, že táto referenčná doba sa predlžuje o doby, počas ktorých sa vyplácali dávky podľa právnych predpisov tohto členského štátu alebo o doby venované výchove detí na území tohto členského štátu, potom sa referenčná doba predlžuje aj o doby, počas ktorých sa vyplácal invalidný alebo starobný dôchodok alebo nemocenské dávky, dávky v nezamestnanosti, dávky v súvislosti s pracovným úrazom alebo chorobou z povolania podľa právnych predpisov iného členského štátu a o doby venované výchove detí na území iného členského štátu.

▼B

Článok 10

Upustenie od podmienok bydliska – Účinok povinného poistenia na úhradu príspevkov

1. Pokiaľ nie je v tomto nariadení ustanovené inak, peňažné dávky v invalidite, v starobe alebo pozostalostné dávky, dávky v súvislosti s pracovnými úrazmi alebo chorobami z povolania a podpora pri úmrtí, nadobudnuté podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov, nepodliehajú žiadnemu znižovaniu, upravovaniu, pozastaveniu, odňatiu alebo odobratiu z dôvodu, že príjemca má bydlisko na území iného členského štátu ako je štát, kde sa nachádza inštitúcia zodpovedná za vyplácanie.

Prvý pododsek sa ďalej použije na paušálne dávky poskytované v prípadoch ďalšieho sobáša pozostalého manžela/manželky, ktorý mal nárok na pozostalostný dôchodok.

2. Ak sa podľa právnych predpisov členského štátu podmieňuje náhrada príspevkov tým, že na dotknutú osobu sa už nevzťahuje povinné poistenie, táto podmienka sa nepovažuje za splnenú dovtedy, kým sa na dotknutú osobu vzťahuje povinné poistenie ►M4 ————— ◄ podľa právnych predpisov iného členského štátu.

Článok 10a (10)

Osobitné nepríspevkové dávky

▼M8

1. Ustanovenia článku 10 a ustanovenia hlavy III sa neuplatňujú na osobitné nepríspevkové peňažné dávky uvedené v článku 4 ods. 2a. Osoby, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, poberajú tieto dávky výlučne na území členského štátu, v ktorom majú bydlisko, a podľa právnych predpisov toho štátu, pokiaľ sú tieto dávky uvedené v prílohe IIa. Dávky na vlastné náklady poskytuje inštitúcia miesta bydliska.

▼B

2. Inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú vznik nároku na dávky uvedené v odseku 1 dosiahnutím doby zamestnanosti, samostatnej zárobkovej činnosti alebo doby bydliska, v potrebnom rozsahu považujú doby zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska dosiahnuté na území ktoréhokoľvek iného členského štátu za doby dosiahnuté na území prvého členského štátu.

3. Ak sa podľa právnych predpisov členského štátu nárok na dávky uvedené v odseku 1, priznané vo forme doplatkov, podmieňuje poberaním dávok uvedených v článku 4 ods. 1 písm. a) až h) a žiadna takáto dávka nie je priznaná podľa príslušných právnych predpisov, každá zodpovedajúca dávka poskytovaná podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu sa na účely nároku na doplatok považuje za dávku poskytovanú podľa právnych predpisov prvého členského štátu.

4. Ak sa podľa právnych predpisov členského štátu poskytnutie dávok z dôvodu zdravotného postihnutia alebo invalidity, pokrytých odsekom 1 podmieňuje tým, že zdravotné postihnutie alebo invalidita sa prvý raz zistí na území toho členského štátu, podmienka sa považuje za splnenú, ak taká diagnóza bola určená prvý raz na území iného členského štátu.

Článok 11

Valorizácia dávok

Pravidlá valorizácie upravené právnymi predpismi členského štátu platia pre dávky upravené týmito právnymi predpismi na základe ustanovení tohto nariadenia.

Článok 12 (9) (11)

Zamedzenie súbehu dávok

1. Toto nariadenie nemôže ani priznať ani zachovať nárok na niekoľko dávok toho istého druhu za jednu a tú istú dobu povinného poistenia. Toto ustanovenie sa však nepoužije na dávky vo vzťahu k invalidite, starobe, úmrtiu (dôchodky) alebo chorobe z povolania priznané inštitúciami dvoch alebo viacerých členských štátov v súlade s ustanoveniami článkov 41, 43 ods. 2 a 3, 46, 50 a 51 alebo článku 60 ods. 1 písm. b).

2. Pokiaľ toto nariadenie neustanovuje inak, ustanovenia právnych predpisov členského štátu upravujúce o zniženie, pozastavenie alebo odňatie dávok v prípadoch súbehu s inými dávkami sociálneho zabezpečenia alebo každou inou formou príjmu, sa môžu použiť aj v prípade, ak takéto dávky boli získané podľa právnych predpisov iného členského štátu alebo keď takýto príjem bol získaný na území iného členského štátu.

3. Ustanovenia právnych predpisov členského štátu upravujúce zníženie, pozastavenie alebo odňatie dávky v prípade osoby poberajúcej dávky v invalidite alebo predbežné dávky v starobe, ktorá súčasne vykonáva zárobkovú činnosť, sa môžu použiť na takúto osobu, dokonca aj keď vykonáva svoju činnosť na území iného členského štátu.

4. Invalidný dôchodok splatný podľa holandských právnych predpisov sa v prípade, ak je holandská inštitúcia povinná podľa ustanovení článku 57 ods. 5 alebo 60 ods. 2 písm. b) prispievať tiež na náklady na dávky v súvislosti s chorobou z povolania poskytované podľa právnych predpisov iného členského štátu, znižuje o sumu, ktorá sa má platiť inštitúcii iného členského štátu zodpovednej za poskytnutie dávok v súvislosti s chorobou z povolania.







HLAVA II

URČENIE PRÍSLUŠNOSTI PRÁVNYCH PREDPISOV

Článok 13 (9)

Všeobecné pravidlá

▼M3

1. Pokiaľ v článkoch 14c a 14f nie je ustanovené inak, osoby, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, podliehajú právnym predpisom len jedného členského štátu. Tieto právne predpisy sa určia v súlade s ustanoveniami tejto hlavy.

▼B

2. Pokiaľ článkž 14 až 17 neustanovujú inak:

a) na osobu zamestnanú na území jedného členského štátu sa vzťahujú právne predpisy tohto štátu dokonca aj vtedy, ak má bydlisko na území iného členského štátu alebo ak sa sídlo alebo miesto podnikania podniku alebo fyzickej osoby, ktorá ho zamestnáva, nachádza na území iného členského štátu;

b) na osobu, ktorá je samostatne zárobkovo činná na území jedného členského štátu, sa vzťahujú právne predpisy tohto členského štátu dokonca aj vtedy, ak má bydlisko na území iného členského štátu;

c) na osobu zamestnanú na palube plavidla plávajúceho pod vlajkou členského štátu sa vzťahujú právne predpisy tohto členského štátu;

d) na štátnych zamestnancov a na osoby, ktoré sa za také považujú, sa vzťahujú právne predpisy členského štátu, ktorému podlieha verejná správa, ktorá ich zamestnáva;

e) na osobu povolanú alebo opätovne povolanú na výkon služby v ozbrojených silách alebo civilnej služby členského štátu sa vzťahujú právne predpisy tohto členského štátu. Ak je vznik nároku podľa týchto právnych predpisov podmienený dosiahnutím doby poistenia pred nástupom na takúto vojenskú službu alebo civilnú sluťbu alebo po jej skončení, doby poistenia, dosiahnuté podľa právnych predpisov iného členského štátu, sa zohľadnia v potrebnom rozsahu tak, akoby boli dobami poistenia dosiahnutými podľa právnych predpisov prvého štátu. Zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby povolané alebo opätovne povolané na výkon služby v ozbrojených silách alebo civilnej služby si zachovávajú postavenie zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby;

f) na osobu, ktorá prestane podliehať právnym predpisom členského štátu, bez toho, aby sa na ňu začali vzťahovať právne predpisy iného členského štátu v súlade s jedným z pravidiel stanovených v predchádzajúcich odsekoch alebo v súlade s jednou z výnimiek alebo jedným z osobitných ustanovení, ktoré sú uvedené v článkoch 14 až 17, sa budú vzťahovať právne predpisy členského štátu, na území ktorého má bydlisko, a budú sa na ňu vzťahovať iba tieto predpisy.

Článok 14

Osobitné pravidlá, ktoré sa vzťahujú na osoby vykonávajúce závislú činnosť, okrem námorníkov

Článok 13 ods. 2 písm. a) sa použije s nasledujúcimi výnimkami a výhradami:

a) Osoba, ktorá je zamestnaná na území členského štátu podnikom, pre ktorý zvyčajne pracuje, a ktorá je vyslaná týmto podnikom na územie iného členského štátu, aby tam vykonávala prácu pre tento podnik, naďalej podlieha právnym predpisom prvého členského štátu za predpokladu, že predpokladané trvanie tejto práce neprekročí 12 mesiacov a že nie je vyslaná s cieľom, aby nahradila inú osobu, ktorá ukončila dobu svojho vyslania; b) Ak trvanie práce, ktorá sa má vykonať, prekročí dĺžku pôvodne očakávaného trvania v dôsledku nepredvídaných okolností a prekročí 12 mesiacov, právne predpisy prvého členského štátu sa uplatňujú i naďalej až do ukončenia tejto práce za predpokladu, že príslušný orgán členského štátu, na území ktorého bola dotknutá osoba vyslaná, alebo úrad určený týmto orgánom s tým súhlasí; o takýto súhlas sa musí požiadať pred uplynutím pôvodnej 12 mesačnej doby. Takýto súhlas sa však nemôže udeliť na dobu dlhšiu ako 12 mesiacov. 1.

2. Osoba, ktorá je obvykle zamestnaná na území dvoch alebo viacerých členských štátov, podlieha právnym predpisom, ktoré sú takto určené: a) Osoba, ktorá patrí k cestujúcemu alebo lietajúcemu personálu podniku, ktorý si prenajíma alebo na svoj vlastný účet prevádzkuje medzinárodnú prepravu cestujúcich alebo tovaru po železnici, ceste, letecky alebo po vnútrozemských vodných cestách a má svoje sídlo alebo miesto podnikania na území členského štátu, podlieha právnym predpisom tohto druhého štátu s nasledujúcimi obmedzeniami: i) ak má podnik pobočku alebo stále zastúpenie na území členského štátu, iného ako je štát, v ktorom má svoje sídlo alebo miesto podnikania, osoba zamestnaná takou pobočkou alebo stálym zastúpením podlieha právnym predpisom členského štátu, na území ktorého sa takáto pobočka alebo stále zastúpenie nachádza; ii) ak je osoba zamestnaná najmä na území členského štátu, v ktorom má bydlisko, podlieha právnym predpisom tohto štátu aj vtedy, ak podnik, ktorý ho zamestnáva, nemá sídlo alebo miesto podnikania alebo pobočku alebo stále zastúpenie na tomto území; b) Osoba iná, než uvedená pod písm. a), podlieha: i) právnym predpisom členského štátu, na území ktorého má bydlisko, ak vykonáva svoju činnosť čiastočne na tomto území alebo pre viaceré podniky alebo viacerých zamestnávateľov, ktorí majú svoje sídla alebo miesta podnikania na území rôznych členských štátoch; ii) právnym predpisom členského štátu, na území ktorého sa nachádza sídlo alebo miesto podnikania podniku alebo fyzickej osoby, ktorý ju zamestnáva, ak nemá bydlisko na území žiadneho členského štátu, kde vykonáva svoju činnosť.

3. Osoba, ktorá je zamestnaná na území jedného členského štátu podnikom, ktorý má sídlo alebo miesto podnikania na území iného členského štátu a ktorým prechádza spoločná hranica týchto štátov, podlieha právnym predpisom členského štátu, na území ktorého má podnik svoje sídlo alebo miesto podnikania.

Článok 14a

Osobitné pravidlá týkajúce sa osôb, okrem námorníkov, ktoré sú samostatne zárobkovo činné

Článok 13 ods. 2 písm. b) sa použije s nasledujúcimi výnimkami a výhradami:

a) osoba, ktorá je obvykle samostatne zárobkovo činnou osobou na území jedného členského štátu a ktorá vykonáva prácu na území iného členského štátu, naďalej podlieha právnym predpisom prvého členského štátu za predpokladu, že predpokladané trvanie tejto práce nebude dlhšie než 12 mesiacov; b) Ak trvanie práce, ktorá sa má vykonať, prekročí dĺžku pôvodne očakávaného trvania následkom nepredvídaných okolností a prekročí 12 mesiacov, právne predpisy prvého členského štátu sa uplatňujú i naďalej až do ukončenia tejto práce za predpokladu, že príslušný orgán členského štátu, na územie ktorého vstúpila dotknutá osoba s cieľom vykonania predmetnej práce alebo úrad určený týmto orgánom s tým súhlasí; o takýto súhlas sa musí požiadať pred uplynutím pôvodnej 12 mesačnej doby. Takýto súhlas sa však nemôže udeliť na dobu dlhšiu ako 12 mesiacov. 1.

2. Osoba, ktorá je obvykle samostatne zárobkovo činná na území dvoch alebo viacerých členských štátov, podlieha právnym predpisom členského štátu, na území ktorého má bydlisko, ak vykonáva časť svojej činnosti na území tohto členského štátu. Ak nevykonáva žiadnu činnosť na území členského štátu, na území ktorého má bydlisko, podlieha právnym predpisom členského štátu, na území ktorého vykonáva svoju hlavnú činnosť. Kritériá, ktoré sa používajú pri určovaní hlavnej činnosti, sú ustanovené v nariadení uvedenom v článku 98.

3. Osoba, ktorá je samostatne zárobkovo činná v podniku, ktorý má svoje sídlo alebo miesto podnikania na území jedného členského štátu a ktorým prechádza spoločná hranica dvoch členských štátov, podlieha právnym predpisom členského štátu, na území ktorého má podnik svoje sídlo alebo miesto podnikania.

4. Ak právne predpisy, ktorým by osoba mala podliehať podľa odseku 2 alebo 3, tejto osobe ani na základe dobrovoľnosti neumožňujú, aby sa zapojila do dôchodkového systému, dotknutá osoba podlieha právnym predpisom druhého členského štátu, ktoré by sa uplatnili nehľadiac na tieto ustanovenia, alebo, ak by sa mali použiť právne predpisy dvoch alebo viacerých členských štátov týmto spôsobom, podlieha právnym predpisom určeným spoločnou dohodou medzi dotknutými členskými štátmi alebo ich príslušnými orgánmi.

Článok 14b

Osobitné pravidlá pre námorníkov

Článok 13 ods. 2 písm. c) sa použijú s nasledujúcimi výnimkami a výhradami:

1. Osoba, ktorá je zamestnaná podnikom, s ktorým je v bežnom pracovnom pomere buď na území členského štátu, alebo na palube plavidla, ktoré sa plaví pod vlajkou členského štátu, a ktorá bola vyslaná týmto podnikom na palubu plavidla, ktoré sa plaví pod vlajkou iného členského štátu, aby tam vykonávala prácu pre tento podnik, naďalej podlieha za podmienok, ktoré sú ustanovené v článku 14 ods. 1, právnym predpisom prvého členského štátu.

2. Osoba, ktorá je obvykle samostatne zárobkovo činná buď na území členského štátu, alebo na palube plavidla, ktoré sa plaví pod vlajkou členského štátu a ktorá vykonáva prácu na svoj vlastný účet na palube plavidla, ktoré sa plaví pod vlajkou iného členského štátu, naďalej podlieha za podmienok, ktoré sú ustanovené v článku 14a ods. 1 právnym predpisom prvého členského štátu.

3. Osoba, ktorá obvykle nevykonáva prácu na mori, vykonáva prácu v územných vodách alebo v prístave členského štátu na plavidle, ktoré sa plaví pod vlajkou iného členského štátu v týchto územných vodách alebo v tomto prístave, ale nie je členom posádky plavidla, podlieha právnym predpisom prvého členského štátu.

4. Osoba, ktorá je zamestnaná na palube plavidla, ktoré sa plaví pod vlajkou členského štátu, a je odmeňovaná za túto prácu podnikom alebo osobou, ktorých sídlo alebo miesto podnikania je na území druhého členského štátu, podlieha právnym predpisom druhého členského štátu, ak má bydlisko na území tohto štátu; podnik alebo osoba, ktorá vypláca odmenu, sa bude považovať na účely uvedených právnych predpisov za zamestnávateľa.

Článok 14c (5)

Osobitné pravidlá pre osoby, ktoré sú zamestnané súčasne na území jedného členského štátu a samostatne zárobkovo činné na území druhého členského štátu

Osoba, ktorá je súčasne zamestnaná na území jedného členského štátu a samostatne zárobkovo činná na území druhého členského štátu, podlieha:

a) pokiaľ písm. b) neustanovuje inak, právnym predpisom členského štátu, na území ktorého vykonáva závislú činnosť alebo ak vykonáva takúto činnosť na území dvoch alebo viacerých členských štátov, právnym predpisom určeným podľa článku 14 ods. 2 alebo 3;

b) v prípadoch uvedených v prílohe VII: — právnym predpisom členského štátu, na území ktorého vykonáva závislú činnosť, pričom ak vykonáva túto činnosť na území dvoch alebo viacerých členských štátov, tieto právne predpisy sa určia podľa článku 14 ods. 2 alebo 3, — a — právnym predpisom členského štátu, na území ktorého vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť, pričom ak vykonáva túto činnosť na území dvoch alebo viacerých členských štátov, tieto právne predpisy sa určia podľa článku 14a ods. 2, 3 alebo 4.

Článok 14d (5)

Rôzne ustanovenia

▼M3

1. S osobou uvedenou v článkoch 14 ods. 2 a 3, 14a ods. 2, 3 a 4, 14c písm. a) a článku 14e sa zaobchádza na účely uplatňovania právnych predpisov ustanovených v súlade s týmito ustanoveniami tak, ako keby vykonávala svoju celú zárobkovú činnosť alebo činnosti na území dotknutého členského štátu.

▼B

2. Osoba uvedená v článku 14c písm. b) sa považuje na účely stanovenia výšky príspevkov vyžadovaných od samostatne zárobkovo činnej osoby podľa právnych predpisov členského štátu, v ktorom vykonáva svoju samostatnú zárobkovú činnosť, za osobu vykonávajúcu na území daného členského štátu závislú činnosť.

3. Ustanovenia právnych predpisov členského štátu, podľa ktorých dôchodca, ktorý vykonáva zárobkovú činnosť, nepodlieha povinnému poisteniu v súvislosti s touto činnosťou, sa použijú tiež na dôchodcu, ktorému bol priznaný dôchodok podľa právnych predpisov druhého členského štátu, pokiaľ dotknutá osoba výslovne nepožiada, aby im podliehala, a to žiadosťou na inštitúciu určenú príslušným orgánom prvého členského štátu a uvedenú v prílohe 10 k nariadeniu uvedenému v článku 98.

▼M3

Článok 14e

Osobitné pravidlá vzťahujúce sa na osoby poistené v osobitnom systéme pre štátnych zamestnancov, ktoré sú súčasne zamestnané a/alebo samostatne zárobkovo činné na území jedného alebo niekoľkých členských štátov

Na osobu, ktorá je súčasne zamestnaná ako štátny zamestnanec alebo osobu, ktorá sa za takú považuje, a poistenú v osobitnom systéme pre štátnych zamestnancov v niektorom členskom štáte a ktorá je zamestnancom a/alebo samostatne zárobkovo činnou osobou na území jedného alebo niekoľkých ďalších členských štátov, sa vzťahujú právne predpisy toho členského štátu, v ktorom je poistená v rámci osobitného systému pre štátnych zamestnancov.

Článok 14f

Osobitné pravidlá vzťahujúce sa na štátnych zamestnancov súčasne zamestnaných v niekoľkých členských štátoch a poistených v jednom z týchto štátov v rámci osobitného systému

Na osobu, ktorá je súčasne zamestnaná v dvoch alebo viacerých členských štátoch ako štátny zamestnanec alebo osobu, ktorá sa za takú považuje a poistenú aspoň v jednom z týchto členských štátov v rámci osobitného systému pre štátnych zamestnancov, sa vzťahujú právne predpisy každého z týchto členských štátov.

▼B

Článok 15

Pravidlá týkajúce sa dobrovoľného poistenia alebo voliteľného nepretržitého poistenia

1. Články 13 a 14d sa nevzťahujú na dobrovoľné poistenie alebo voliteľné nepretržité poistenie s výnimkou prípadu, pokiaľ v súvislosti s jednou z častí uvedených v článku 4 v ktoromkoľvek členskom štáte existuje len dobrovoľný systém poistenia.

2. Ak má uplatnenie právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátoch za následok prekrývanie poistenia:

— pri systéme povinného poistenia a jedného alebo viacerých systémov dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia sa na dotknutú osobu vzťahuje výlučne systém povinného poistenia;

— pri dvoch alebo viacerých systémoch dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia môže dotknutá osoba vstúpiť iba do systému dobrovoľného alebo do systému voliteľného nepretržitého poistenia, podľa toho, ktorý si zvolí.

3. V súvislosti s invaliditou, starobou a úmrtím (dôchodky) môže však dotknutá osoba vstúpiť do systému dobrovoľného alebo voliteľného nepretržitého poistenia členského štátu dokonca aj keď sa na ňu povinne vzťahujú právne predpisy iného členského štátu, ak takéto prekrývanie vyslovene alebo implicitne pripúšťa prvý členský štát.

Článok 16

Osobitné pravidlá týkajúce sa osôb zamestnaných diplomatickými misiami a konzulárnymi úradmi a pomocných zamestnancov Európskych spoločenstiev

1. Ustanovenia článku 13 ods. 2 písm. a) sa vzťahujú na osoby zamestnané diplomatickými misiami a konzulárnymi úradmi a na súkromný domáci personál zástupcov takýchto misií alebo úradov.

2. Zamestnanci, na ktorých sa vzťahuje odsek 1, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, ktorý je akreditujúcim alebo vysielajúcim štátom, si môžu zvoliť, že sa na nich budú vzťahovať právne predpisy tohto štátu. Takéto právo voľby sa môže predĺžiť na konci každého kalendárneho roka a nemá spätnú účinnosť.

3. Pomocní zamestnanci Európskych spoločenstiev si môžu v súvislosti s ustanoveniami inými ako ustanovenia súvisiace s rodinnými prídavkami, ktorých poskytovanie sa spravuje podmienkami zamestnávania uplatniteľnými na takýchto zamestnancov, zvoliť, že sa budú na nich vzťahovať právne predpisy členského štátu, na území ktorého sú zamestnaní, právne predpisy členského štátu, ktoré sa na nich vzťahovali naposledy, alebo právne predpisy členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi. Takéto právo voľby, ktoré sa môže uplatniť len raz, nadobúda účinnosť dňom nástupu do zamestnania.

Článok 17 (9)

Výnimky z článkov 13 až 16

Dva alebo viac členských štátov, príslušné orgány týchto štátov alebo úrady určené týmito orgánmi môžu spoločnou dohodou upraviť výnimky z ustanovení článkov 13 až 16 v záujme určitých kategórii osôb alebo určitých osôb.

Článok 17a (9)

Osobitné pravidlá týkajúce sa poberateľov dôchodkov podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov

Poberateľ dôchodku splatného podľa právnych predpisov členského štátu alebo dôchodkov splatných podľa právnych predpisov viacerých členských štátov, ktorý má bydlisko na území iného členského štátu, môže byť na základe vlastnej žiadosti vyňatý z pôsobnosti právnych predpisov tohto iného členského štátu za predpokladu, že nepodlieha týmto právnym predpisom na základe výkonu povolania.







HLAVA III

OSOBITNÉ USTANOVENIA SÚVISIACE S RÔZNYMI KATEGÓRIAMI DÁVOK







KAPITOLA I

CHOROBA A MATERSTVO







Prvý oddiel

Spoločné ustanovenia

Článok 18

Úhrn dôb poistenia, dôb zamestnania alebo dôb bydliska:

1. Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky dosiahnutím dôb poistenia, dôb zamestnania alebo dôb bydliska, zohľadní v potrebnom rozsahu doby poistenia, doby zamestnania alebo doby bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu tak, akoby boli dobami dosiahnutými podľa právnych predpisov, ktoré uplatňuje.

2. Ustanovenia odseku 1 sa vzťahujú na sezónnych pracovníkov dokonca aj v súvislosti s dobami pred akýmkoľvek prerušením poistenia presahujúcim dobu povolenú právnymi predpismi príslušného štátu za predpokladu, že dotknutá osoba nebola bez poistenia dlhšie ako štyri mesiace.







Druhý oddiel

Zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinní príslušníci

Článok 19

Bydlisko v inom členskom štáte, ako je príslušný štát — všeobecné pravidlá

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba s bydliskom na území iného členského štátu, ako je príslušný štát, ktorá spĺňa podmienky právnych predpisov príslušného štátu na nárok na dávky, dostáva so zohľadnením ustanovení článku 18, ak je to vhodné, v štáte, kde má bydlisko:

a) vecné dávky poskytované v mene príslušnej inštitúcie od inštitúcie miesta bydliska v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré táto inštitúcia uplatňuje tak, akoby bol poistený u nej;

b) peňažné dávky poskytované príslušnou inštitúciou v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje. Na základe dohody medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta bydliska môže však v mene príslušnej inštitúcie v súlade s právnymi predpismi príslušného štátu takéto dávky poskytovať inštitúcia miesta bydliska z poverenia príslušnej inštitúcie v súlade s právnymi predpismi príslušného štátu.

2. Ustanovenia odseku 1 sa použijú obdobne aj na rodinných príslušníkov, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu, ako je príslušný štát, ak nemajú nárok na takéto dávky podľa právnych predpisov štátu, na území ktorého majú bydlisko.

Ak majú rodinní príslušníci bydlisko na území členského štátu, podľa právnych predpisov ktorého nárok na čerpanie vecných dávok nepodlieha podmienke poistenia alebo zamestnania, vecné dávky, ktoré títo príslušníci poberajú, sa považujú za také, ktoré sa poskytujú v mene inštitúcie, u ktorej je pracovník poistený, s výnimkou prípadu, kedy manžel(-ka) alebo osoba, ktorá sa stará o deti, vykonáva na území daného štátu zárobkovú činnosť.

Článok 20

Cezhraniční pracovníci a ich rodinní príslušníci — osobitné pravidlá

Cezhraničný pracovník môže tiež dostávať dávky na území príslušného štátu. Takéto dávky poskytuje príslušná inštitúcia v súlade s ustanoveniami právnych predpisov tohto štátu, akoby dotknutá osoba mala bydlisko v tomto štáte. Jeho rodinní príslušníci môžu poberať vecné dávky za tých istých podmienok, poberanie takýchto dávok je však s výnimkou naliehavých prípadov podmienené dohodou medzi dotknutými štátmi alebo medzi príslušnými orgánmi týchto štátov alebo v prípade jej absencie na základe predchádzajúceho povolenia príslušnou inštitúciou.

Článok 21

Pobyt v príslušnom štáte alebo zmena bydliska do príslušného štátu

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba uvedená v článku 19 ods. 1, ktorá má pobyt na území príslušného štátu, poberá dávky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov tohto štátu, ako keby tam mala bydlisko aj vtedy, keď táto osoba už pred svojím pobytom dostala dávky za ten istý prípad choroby alebo materstva.

2. Odsek 1 sa obdobne vzťahuje na rodinných príslušníkov uvedených v článku 19 ods. 2.

V prípade, ak však títo rodinní príslušníci majú bydlisko na území iného členského štátu, ako je štát, na území ktorého má bydlisko zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, vecné dávky poskytuje inštitúcia miesta pobytu v mene inštitúcie miesta bydliska dotknutej osoby.

3. Odseky 1 a 2 sa nevzťahujú na cezhraničných pracovníkov a ich rodinných príslušníkov.

4. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba a jej rodinní príslušníci, ako uvádza článok 19, ktorí zmenia bydlisko na územie príslušného štátu, poberajú dávky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov tohto štátu aj vtedy, keď už pred zmenou bydliska dostali dávky za ten istý prípad choroby alebo materstva.

Článok 22

Pobyt mimo príslušného štátu — návrat do miesta bydliska v inom členskom štáte alebo jeho zmena do iného členského štátu počas choroby alebo materstva — potreba odchodu do iného členského štátu za vhodným ošetrením

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, ktorá spĺňa podmienky právnych predpisov príslušného štátu na nárok na dávky, pričom, ak je to vhodné, zohľadnia sa ustanovenia článku 18:

▼M7

a) ktorého stav si vyžaduje vecné dávky, ktoré sa stávajú nutnými z lekárskych dôvodov počas pobytu v inom členskom štáte, berúc do úvahy povahu dávok a očakávanú dĺžku pobytu alebo

b) ktorá po získaní nároku na dávky uhraditeľné príslušnou inštitúciou má povolenie tejto inštitúcie na návrat na územie členského štátu, kde má bydlisko, alebo preložiť svoje bydlisko na územie iného členského štátu alebo

c) ktorá má povolenie príslušnej inštitúcie odísť na územie iného členského štátu, aby tam dostala ošetrenie primerané jej stavu,

má nárok na:

i) vecné dávky poskytované v mene príslušnej inštitúcie inštitúciou miesta pobytu alebo bydliska v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje táto inštitúcia tak, akoby bol u nej poistený. Dĺžka doby, počas ktorej sa dávky poskytujú, sa však spravuje právnymi predpismi príslušného štátu;

ii) peňažné dávky poskytované príslušnou inštitúciou v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje. Na základe dohody medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta pobytu alebo bydliska môže takéto dávky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov príslušného štátu poskytovať inštitúcia miesta pobytu alebo bydliska v mene príslušnej inštitúcie.

▼M7

1a. Správna komisia vytvorí zoznam vecných dávok, ktoré si z praktických dôvodov vyžadujú predchádzajúcu dohodu medzi príslušnou osobou a inštitúciou poskytujúcou starostlivosť, aby boli poskytované počas pobytu v inom členskom štáte.

▼B

2. Povolenie požadované podľa odseku 1 písm. b) je možné odmietnuť len v prípade, ak sa zistí, že by presun dotknutej osoby ohrozil jej zdravotný stav alebo poskytované lekárske ošetrenie.

Povolenie požadované podľa odseku 1 písm. c) nemožno odmietnuť, ak takéto ošetrenie patrí medzi dávky, ktoré stanovujú právne predpisy členského štátu, na území ktorého má dotknutá osoba bydlisko, a keď nemôže byt dotknutej osobe poskytnuté takéto ošetrenie v čase zvyčajne potrebnom pre obdržanie tejto starostlivosti na území členského štátu, kde ma bydlisko, s ohľadom na jej súčasný zdravotný stav alebo pravdepodobný ďalší priebeh ochorenia.

3. ►M7 Odseky 1, 1 písmeno a) a 2 sa analogicky vzťahujú na členov rodiny zamestnanej osoby alebo samostatne zárobkovo činnej osoby. ◄

Avšak, na účely uplatňovania odseku 1 písm. a) a c) bodu i) na rodinných príslušníkov, ako je uvedené v článku 19 ods, 2, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu, ako je ten, na území ktorého je osoba zamestnaná alebo vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť:

a) vecné dávky poskytujú v mene inštitúcie členského štátu, na ktorého území majú rodinní príslušníci bydlisko, inštitúciou miesta pobytu podľa ustanovení právnych predpisov, ktoré táto inštitúcia uplatňuje, ako keby u nich bol zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba poistená. Dĺžka doby, počas ktorej sa dávky budú poskytovať, sa však určí podľa právnych predpisov členského štátu, na území ktorého majú rodinní príslušníci bydlisko;

b) povolenie požadované podľa odseku 1 písm. c) vydá inštitúcia členského štátu, na území ktorého majú rodinní príslušníci bydlisko.

4. Skutočnosť, že ustanovenia odseku 1 sa uplatňujú na zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnú osobu, nemá vplyv na nárok jeho rodinných príslušníkov na dávky.

▼M7

Článok 22 písmeno a)

Osobitné pravidlá pre určité kategórie osôb

Nehľadiac na článok 2, článok 22 odsek 1 písmeno a) a c) a odsek 1 písmeno a) sa tiež vzťahujú na osoby, ktoré sú štátnymi príslušníkmi jedného z členských štátov a ktoré sú poistené podľa legislatívy členského štátu, a na členov ich rodín, ktorí s nimi bývajú.

▼M7 —————

▼M4 —————

▼B

Článok 23 a)

Výpočet peňažných dávok

1. Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy ustanovujú, že výpočet peňazných dávok má vychádzať z priemerného zárobku alebo priemerného príspevku, určí takýto priemerný zárobok alebo príspevok výlučne na základe zárobku dosiahnutého alebo príspevku zaplateného počas dôb dosiahnutých podľa uvedených právnych predpisov.

2. Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorej právne predpisy ustanovujú, že výpočet peňažných dávok má vychádzať z paušálneho zárobku, zohľadní výlučne paušálny zárobok alebo, ak je to vhodné, priemer paušálnych zárobkov za doby dosiahnuté podľa uvedených právnych predpisov.

▼M8

2a. Ustanovenia odsekov 1 a 2 sa uplatňujú aj vtedy, ak právne predpisy uplatňované príslušnou inštitúciou ustanovujú osobitnú referenčnú dobu a táto doba sa prípadne úplne alebo čiastočne zhoduje s dobami, ktoré dosiahla dotknutá osoba podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých iných členských štátov.

▼B

3. Príslušná inštitúcia členského štátu, podľa právnych predpisov ktorého sa výška peňažných dávok mení podľa počtu rodinných príslušníkov, zohľadňuje aj rodinných príslušníkov dotknutej osoby, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu tak, akoby mali bydlisko na území príslušného štátu.

Článok 24

Významné vecné dávky

1. Ak nárok zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby alebo jeho rodinného príslušníka na protézu, väčší prístroj či iné významné vecné dávky uznala inštitúcia členského štátu skôr, ako došlo k poisteniu u inštitúcie iného členského štátu, uvedený zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba dostane takéto dávky na náklady prvej inštitúcie, a to aj vtedy, ak boli poskytnuté po tom, ako sa poistil u druhej inštitúcie.

2. Správna komisia vypracuje zoznam dávok, na ktoré sa vzťahuje odsek 1.







Tretí oddiel

Nezamestnané osoby a ich rodinní príslušníci

Článok 25

▼M7

1. Nezamestnaná osoba, ktorá bola predtým zamestnaná alebo samostatne zárobkovo činná a na ktorú sa vzťahujú ustanovenia článku 69 odseku 1 alebo článku 71 odseku 1 písmena b) bodu ii) druhá veta a ktorá spĺňa podmienky stanovené v legislatíve príslušného štátu pre nárok na vecné dávky a peňažné dávky, berúc do úvahy tam, kde je to potrebné, ustanovenia článku 18, obdrží v časovom úseku uvedenom v článku 69 odsek 1 písmeno c):

a) vecné dávky, ktoré sa stávajú nevyhnutnými z lekárskych dôvodov pre túto osobu počas jej pobytu na území členského štátu, kde hľadá zamestnanie, berúc do úvahy povahu dávok a očakávanú dĺžku pobytu. Tieto vecné dávky sa poskytujú v mene príslušnej inštitúcie inštitúciou členského štátu, v ktorom osoba hľadá zamestnanie, v súlade s ustanoveniami legislatívy, ktoré naposledy spomenutá inštitúcia vykonáva, ako keby bola poistená u nej;

b) peňažné dávky poskytované príslušnou inštitúciou v súlade s ustanoveniami legislatívy, ktoré vykonáva. Avšak dohodou medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou členského štátu, v ktorom nezamestnaná osoba hľadá zamestnanie, môžu byť dávky poskytované naposledy menovanou inštitúciou v mene prv menovanej inštitúcie v súlade s ustanoveniami legislatívy príslušného štátu. Podpora v nezamestnanosti podľa článku 69 odsek 1 sa neposkytuje po dobu, počas ktorej sú poberané peňažné dávky.

▼M7

1a. Článok 22 odsek 1 písmeno a) sa aplikuje analogicky.

▼B

2. Úplne nezamestnaná osoba, ktorá bola predtým zamestnaná, na ktorú sa vzťahujú ustanovenia článku 71 ods. 1 písm. a) bodu ii) alebo prvá veta článku 71 ods. 1 písm. b) bodu ii), poberá vecné a peňažné dávky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov členského štátu, na území ktorého má bydlisko tak, akoby sa na ňu vzťahovali tieto právne predpisy počas jej posledného zamestnania, pričom, ak je to vhodné, zohľadnia sa ustanovenia článku 18. Náklady na tieto dávky hradí inštitúcia v štáte bydliska.

3. Ak nezamestnaná osoba spĺňa podmienky právnych predpisov členského štátu, ktorý je zodpovedný za náklady na dávky v nezamestnanosti, na priznanie nemocenských dávok a dávok v materstve, pričom sa, ak je to vhodné, zohľadnia ustanovenia článku 18, poberajú jeho rodinní príslušníci tieto dávky bez ohľadu na to, na území ktorého členského štátu majú bydlisko alebo pobyt. Takéto dávky poskytuje:

i) pokiaľ ide o vecné dávky, inštitúcia miesta bydliska alebo pobytu v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré táto inštitúcia uplatňuje, v mene príslušnej inštitúcie členského štátu, ktorá znáša náklady na dávky v nezamestnanosti;

ii) pokiaľ ide o peňažné dávky, príslušná inštitúcia členského štátu, ktorá je zodpovedná za dávky v nezamestnanosti, v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje.

4. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia právnych predpisov členského štátu, ktoré umožňujú predĺženie doby, počas ktorej sa môžu poskytovať nemocenské dávky, môže príslušná inštitúcia v prípadoch vyššej moci predĺžiť dobu upravenú v odseku 1 v medziach ustanovených v právnych predpisoch, ktoré táto inštitúcia uplatňuje.

Článok 25a (12)

Príspevky platené úplne nezamestnanými osobami

Inštitúcia zodpovedná za poskytovanie vecných a peňažných dávok nezamestnaným osobám uvedeným v článku 25 ods. 2 a patriaca k členskému štátu, ktorého právne predpisy umožňujú vykonávať zrážky z príspevkov, platených nezamestnanými osobami na pokrytie nemocenských dávok a dávok v materstve, je oprávnená uskutočniť takéto zrážky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje.







Štvrtý oddiel

Žiadatelia o dôchodok a ich rodinní príslušníci

Článok 26

Nárok na vecné dávky v prípadoch zániku nároku na dávky od poslednej príslušnej inštitúcie

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, jeho rodinní príslušníci alebo pozostalí, ktorí počas prešetrovania žiadosti o dôchodok prestanú mať podľa právnych predpisov posledného príslušného členského štátu nárok na vecné dávky, napriek tomu dostanú takéto dávky za nasledujúcich podmienok: vecné dávky sa poskytujú v súlade s ustanoveniami právnych predpisov členského štátu, na území ktorého má dotknutá osoba alebo osoby bydlisko, za predpokladu, že majú nárok na takéto dávky podľa týchto právnych predpisov alebo by na ne mali nárok podľa právnych predpisov iného členského štátu, ak by mali bydlisko na území tohto štátu, pričom, ak je to vhodné, zohľadnia sa ustanovenia článku 18.

2. Žiadateľ o dôchodok, ktorý má nárok na vecné dávky podľa právnych predpisov členského štátu zaväzujúcich danú osobu platiť príspevky na nemocenské poistenie počas skúmania jej žiadosti o dôchodok, stráca nárok na vecné dávky na konci druhého mesiaca, za ktorý nezaplatil splatný príspevok.

3. Vecné dávky poskytované v súlade s ustanoveniami odseku 1 sú účtovateľné inštitúcii, ktorá vyberala príspevky v súlade s ustanoveniami odseku 2; ak podľa odseku 2 nie sú splatné žiadne príspevky, inštitúcia zodpovedná za náklady vecných dávok po priznaní dôchodku v súlade s ustanoveniami článku 28 nahradí výšku poskytnutých dávok inštitúcii miesta bydliska.







Piaty oddiel

Dôchodcovia a ich rodinní príslušníci

Článok 27

Dôchodky splatné podľa právnych predpisov viacerých členských štátov v prípadoch, ak existuje nárok na dávky v štáte bydliska

Dôchodca, ktorý má nárok na poberanie dôchodku podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, z ktorých jeden je ten členský štát, na území ktorého má bydlisko, a ktorý má nárok na dávky podľa právnych predpisov tohto členského štátu, pričom ak je to vhodné, sa prihliada na ustanovenia článku 18 a prílohy VI, poberá so svojimi rodinnými príslušníkmi tieto dávky od inštitúcie miesta bydliska a na náklady tejto inštitúcie tak, akoby dotknutá osoba bola dôchodcom, ktorého dôchodok je splatný iba podľa právnych predpisov posledného menovaného členského štátu.

Článok 28

Dôchodky splatné podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých štátov v prípadoch, ak neexistuje nárok na dávky v štáte bydliska

1. Dôchodca, ktorý má nárok na dôchodok podľa právnych predpisov jedného členského štátu alebo na dôchodky podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov a ktorý nemá nárok na dávky podľa právnych predpisov členského štátu, na území ktorého má bydlisko, poberá napriek tomu takéto dávky pre seba a svojich rodinných príslušníkov, pokiaľ by mal na ne nárok podľa právnych predpisov členského štátu alebo aspoň jedného z členských štátov príslušných v súvislosti s dôchodkami, keby mal bydlisko na území takéhoto štátu, pričom, ak je to vhodné, sa zohľadnia ustanovenia článku 18 a prílohy V. Dávky sa poskytujú za nasledujúcich podmienok:

a) vecné dávky poskytne v mene inštitúcie uvedenej v odseku 2 inštitúcia miesta bydliska, ako keby dotknutá osoba bola dôchodcom podľa právnych predpisov štátu, na území ktorého má bydlisko a mala nárok na takéto dávky;

b) peňažné dávky poskytne, kde je to vhodné, príslušná inštitúcia na základe pravidiel ustanovených v ods. 2 v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje. Na základe dohody medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta bydliska však takéto dávky môže poskytovať inštitúcia miesta bydliska v mene príslušnej inštitúcie v súlade s právnymi predpismi príslušného štátu.

2. V prípadoch spadajúcich pod odsek 1 náklady vecných dávok znáša inštitúcia určená podľa týchto pravidiel:

a) ak má dôchodca nárok na uvedené dávky podľa právnych predpisov jediného členského štátu, náklady znáša príslušná inštitúcia tohto štátu;

b) Ak má dôchodca nárok na uvedené dávky podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, ich náklady znáša príslušná inštitúcia toho členského štátu, ktorého právnym predpisom najdlhšie podliehal. Ak by uplatnenie tohto pravidla malo za následok, že za náklady na dávky sú zodpovedné viaceré inštitúcie, náklady znáša inštitúcia, u ktorej bol dôchodca naposledy poistený.

Článok 28a

Dôchodky splatné podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov iných ako štát bydliska, ak nárok na dávky existuje v štáte bydliska

Ak má dôchodca, ktorý má nárok na dôchodok podľa právnych predpisov jedného členského štátu alebo na dôchodky podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, bydlisko na území členského štátu podľa právnych predpisov ktorého nárok na vecné dávky nepodlieha podmienke poistenia alebo zamestnania a žiaden dôchodok nie je splatný, náklady na vecné dávky, ktoré poberá on a jeho rodinní príslušníci, znáša príslušná inštitúcia jedného z členských štátov spravujúca dôchodky, určená podľa pravidiel ustanovených v článku 28 ods. 2 za predpokladu, že dôchodca a jeho rodinní príslušníci by mali nárok na tieto dávky podľa právnych predpisov uplatňovaných danou inštitúciou, ak by mali bydlisko na území toho členského štátu, v ktorom sa nachádza táto inštitúcia.

Článok 29

Bydlisko rodinných príslušníkov v inom štáte, ako je štát, v ktorom má dôchodca bydlisko — zmena bydliska do štátu, kde má dôchodca bydlisko

1. Rodinní príslušníci dôchodcu, ktorý má nárok na dôchodok podľa právnych predpisov jedného členského štátu alebo na dôchodky podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu, ako je štát, v ktorom má bydlisko dôchodca, poberajú dávky v prípade, ak má dôchodca nárok na dávky podľa právnych predpisov jedného členského štátu, akoby mal dôchodca bydlisko na tom istom území ako oni. Dávky sa poskytujú podľa nasledujúcich podmienok:

▼M2

a) vecné dávky poskytne inštitúcia miesta bydliska rodinných príslušníkov v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktorú táto inštitúcia uplatňuje, pričom náklady znáša inštitúcia určená v súlade s ustanoveniami článku 27 alebo článku 28 ods. 2; ak sa miesto bydliska nachádza v príslušnom členskom štáte, vecné dávky poskytne a náklady znáša príslušná inštitúcia,

▼B

b) peňažné dávky poskytne, kde je to vhodné, príslušná inštitúcia na základe článkov 27 alebo 28 ods. 2 v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje. Na základe dohody medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta bydliska však takéto dávky môže poskytovať inštitúcia miesta bydliska v mene príslušnej inštitúcie v súlade s právnymi predpismi príslušného štátu.

2. Rodinní príslušníci uvedení v odseku 1, ktorí zmenia svoje bydlisko na územie členského štátu, kde má bydlisko dôchodca, poberajú:

a) vecné dávky podľa ustanovení právnych predpisov tohto štátu, a to aj keď pred zmenou svojho bydliska dostávali dávky pre ten istý prípad choroby alebo materstva.

b) peňažné dávky, tam kde je to vhodné, od príslušnej inštitúcie, ktorá sa určí na základe ustanovení článkov 27 alebo 28 ods. 2, v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje. Na základe dohody medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta bydliska dôchodcu môže však tieto dávky poskytovať inštitúcia miesta bydliska v mene príslušnej inštitúcie, v súlade s ustanoveniami právnych predpisov príslušného štátu.

Článok 30

Významné vecné dávky

Ustanovenia článku 24 sa použijú primerane aj na dôchodcov.

▼M7

Článok 31

Pobyt dôchodcu a/alebo členov jeho rodiny v členskom štáte inom ako je štát, v ktorom bývajú

1. Dôchodca oprávnený na dôchodok alebo dôchodky podľa legislatívy jedného členského štátu alebo na dôchodky podľa legislatívy dvoch alebo viacerých členských štátov, ktorý je oprávnený na dávky podľa legislatívy jedného z týchto štátov, obdrží s členmi svojej rodiny, ktorí sa zdržiavajú na území členského štátu iného ako je štát, v ktorom bývajú:

a) vecné dávky, ktoré sa stávajú nevyhnutnými z lekárskych dôvodov počas jeho pobytu na území členského štátu iného ako je štát bydliska, berúc do úvahy povahu dávok a očakávanú dĺžku pobytu. Tieto vecné dávky poskytuje inštitúcia v mieste pobytu v súlade s ustanoveniami legislatívy, ktoré vykonáva, v mene inštitúcie miesta bydliska dôchodcu alebo členov jeho rodiny;

b) peňažné dávky poskytované, kde je to vhodné, príslušnou inštitúciou, ako je stanovené v článku 27 alebo 28 ods. 2, v súlade s ustanoveniami legislatívy, ktoré vykonáva. Avšak dohodou medzi príslušnou inštitúciou a inštitúciou miesta pobytu môžu byť tieto dávky poskytované naposledy menovanou inštitúciou v mene prv menovanej inštitúcie v súlade s ustanoveniami legislatívy príslušného štátu.

2. Článok 22 odsek 1a sa bude uplatňovať analogicky.

▼B

Článok 32 (15)

…

Článok 33 (7)

Príspevky platené dôchodcami

1. Inštitúcia členského štátu zodpovedná za vyplácanie dôchodku a uplatňujúca právne predpisy, v zmysle ktorých sa príspevky v súvislosti s príspevkami na nemocenské dávky a dávky v materstve zrážajú z dôchodkov, je oprávnená uskutočniť takéto zrážky, vypočítané v súlade s príslušnými právnymi predpismi z dôchodkov vyplácaných takouto inštitúciou, v takom rozsahu, aby náklady na dávky podľa článkov 27, 28, 28a, 29, 31 a 32 znášala inštitúcia uvedeného členského štátu.

2. Keď v prípadoch, uvedených v článku 28a je získanie dávok v súvislosti s chorobou alebo materstvom podmienené platením príspevkov alebo podobných platieb podľa právnych predpisov členského štátu, na území ktorého má tento dôchodca bydlisko, tieto príspevky sa nebudú platiť na základe bydliska.

Článok 34

Všeobecné ustanovenia

1. Na účely článkov 28, 28a, 29 a 31 dôchodca, ktorý má nárok na dva alebo viac dôchodkov splatných podľa právnych predpisov jedného členského štátu, sa považuje za dôchodcu, ktorý má nárok na dôchodok podľa právnych predpisov jedného členského štátu, v zmysle týchto ustanovení.

2. Články 27 až 33 sa nevzťahujú na dôchodcu alebo jeho rodinných príslušníkov, ktorí majú nárok na dávky podľa právnych predpisov členského štátu, ako výsledok výkonu zárobkovej činnosti. V takom prípade sa na účely tejto kapitoly dotknutá osoba považuje za zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnú osobu alebo za rodinného príslušníka zamestnanca alebo samotne zárobkovo činnej osoby.

▼M4







Oddiel 5a

Osoby, ktoré študujú, alebo sa odborne vzdelávajú a ich rodinní príslušníci

▼M7

Článok 34a

Osobitné ustanovenia pre študentov a členov ich rodín

Články 18, 19, 22 ods. 1 písmeno a) a c) a odsek 1a), článok 22 ods. 2 druhý pododsek, článok 22 ods. 3, články 23 a 24 a oddiely 6 a 7 sa aplikujú analogicky na študentov a členov ich rodín, ak je to nutné.

▼M7 —————

▼B







Šiesty oddiel

Rôzne ustanovenia

Článok 35

Systém, ktorý sa uplatňuje v prípade, ak je v štáte bydliska alebo pobytu niekoľko systémov — predchádzajúca choroba — maximálna doba, počas ktorej sa poskytujú dávky

1. Pokiaľ odsek 2 neustanovuje inak, ak právne predpisy štátu pobytu alebo bydliska obsahujú niekoľko systémov nemocenského poistenia alebo poistenia pre prípad materstva, ustanovenia, ktoré je možné použiť na základe článkov 19, 21 ods. 1, 22, 25, 26, 28 ods. 1, 29 ods. 1 alebo 31 budú ustanovenia obsiahnuté v systéme pre manuálnych pracovníkov v oceliarskom priemysle. Ak však uvedené právne predpisy obsahujú osobitné systémy pre pracovníkov v baniach a podobných prevádzkach, ustanovenia takéhoto systému sa použijú pre túto kategóriu pracovníkov a ich rodinných príslušníkov za predpokladu, že inštitúcia miesta pobytu alebo bydliska, na ktorú sa podáva žiadosť, je príslušná spravovať takýto systém.

▼M8 —————

▼B

3. Ak podľa právnych predpisov členského štátu je poskytovanie dávok podmienené vznikom choroby, tieto podmienky ►M4 sa nevzťahujú na osoby ◄ , na ktorých sa toto nariadenie vzťahuje, bez ohľadu na členský štát, na území ktorého majú bydlisko.

4. Ak právne predpisy členského štátu ustanovujú maximálnu dobu na poskytovanie dávok, inštitúcia, ktorá uplatňuje tieto právne predpisy, môže, ak je to vhodné, zohľadniť dobu, počas ktorej dávky už poskytovala inštitúcia iného členského štátu pre ten istý prípad choroby alebo materstva.







Siedmy oddiel

Náhrady medzí inštitúciami

Článok 36 (15)

1. Vecné dávky poskytované v súlade s ustanoveniami tejto kapitoly inštitúciou niektorého členského štátu v mene inštitúcie iného členského štátu sa nahradia v celom rozsahu.

2. Náhrada uvedená v odseku 1 sa určuje a uskutočňuje v súlade s postupom upraveným vykonávacím nariadením uvedeným v článku 98 na základe preukázania skutočných výdavkov alebo na základe paušálnych platieb.

V druhom prípade majú byť paušálne platby také, aby náhrada bola čo najbližšie skutočným výdavkom.

3. Dva alebo viac členských štátov alebo príslušných orgánov týchto štátov môže zabezpečiť iné metódy úhrady alebo vzdať sa všetkých úhrad medzi inštitúciami, ktoré podliehajú ich právomoci.







KAPITOLA 2 (11)

INVALIDITA







Prvý oddiel

Zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby, na ktoré sa vzťahujú len právne predpisy, podľa ktorých výška dávok v invalidite nezávisí na dĺžke doby poistenia

Článok 37 (11)

Všeobecné ustanovenia

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, na ktorú sa postupne alebo striedavo vzťahovali právne predpisy dvoch alebo viacerých členských štátov a ktorý dosiahol doby poistenia výlučne podľa právnych predpisov, podľa ktorých výška dávok v invalidite nezávisí od dĺžky dôb poistenia, poberá dávky v súlade s článkom 39. Tento článok nemá vplyv na zvyšovanie dôchodkov alebo na príplatky k dôchodkom v súvislosti s deťmi, poskytované v súlade s ustanoveniami kapitoly 8.

2. Príloha VI, časť A obsahuje zoznam druhu právnych predpisov uvedeného v odseku 1, ktoré sú platné na území každého z dotknutých členských štátov.

Článok 38 (11)

Započítavanie dôb poistenia alebo bydliska dosiahnutých podľa právnych predpisov, ktoré sa vzťahovali na zamestnanca a samostatne zárobkovo činnú osobu v prípade nadobudnutia, zachovania alebo znovunadobudnutia nároku na dávky.

1. Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky dosiahnutím dôb poistenia, zohľadní v potrebnom rozsahu doby poistenia dosiahnuté podľa právnych predpisov iného členského štátu tak, ako keby boli dosiahnuté podľa vlastných právnych predpisov. Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky podľa systému, ktorý nie je osobitným, v zmysle odsekov 2 alebo 3, dosiahnutím dôb poistenia alebo bydliska, príslušná inštitúcia tohto členského štátu započíta tam, kde je to nutné, doby poistenia alebo bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu buď podľa všeobecného systému, alebo osobitného systému buď zamestnanca, alebo samostatne zárobkovo činnej osoby. Na tento účel, započíta príslušná inštitúcia tieto doby tak, ako keby boli dosiahnuté podľa jej vlastných právnych predpisov.

2. V prípade, ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými len v povolaní, v ktorom sa uplatňuje osobitný systém pre zamestnancov, alebo, ak je to vhodné, v osobitnom zamestnaní, doby dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia na poskytovanie týchto dávok, len ak sa dosiahli podľa zodpovedajúceho systému, alebo, ak to tak nie je, v tom istom povolaní alebo, ak je to vhodné, v tom istom zamestnaní.

Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb dotknutá osoba nespĺňa podmienky na poberanie týchto dávok, zohľadnia sa tieto doby pre poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo, ak to nie je možné, podľa systému týkajúceho sa manuálnych pracovníkov alebo úradníkov, podľa jednotlivých prípadov, pod podmienkou, že dotknutá osoba je účastníkom jedného z týchto systémov.

3. Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými len v povolaní, ktoré podlieha osobitnému systému pre samostatne zárobkovo činné osoby, doby poistenia dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia pri poskytovaní týchto dávok, len ak budú dosiahnuté podľa zodpovedajúceho systému alebo, ak to nie je možné, v tom istom povolaní. Zoznam osobitných systémov pre samostatne zárobkovo činné osoby, na ktoré sa vzťahuje tento odsek, je uvedený v prílohe IV, časti B pre každý dotknutý členský štát.

Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb dotknutá osoba nebude spĺňať podmienky na poberanie týchto dávok, tieto doby sa zohľadnia pre poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo, ak to nie je možné, podľa systému, ktorý sa týka manuálnych pracovníkov prípadne úradníkov podľa jednotlivých prípadov pod podmienkou, že dotknutá osoba je účastníkom jedného z týchto systémov.

Článok 39 (11) (14)

Priznanie dávok

1. Inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy sa uplatňovali v čase, keď vznikla práceneschopnosť s následnou invaliditou, určí v súlade s týmito právnymi predpismi, či dotknutá osoba spĺňa podmienky vzniku nároku na dávky a, ak je to vhodné, zohľadnia sa ustanovenia článku 38.

2. Osoba, ktorá spĺňa podmienky uvedené v odseku 1, poberá dávky len od uvedenej inštitúcie v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje.

3. Osoba, ktorá nemá nárok na dávky podľa odseku 1, poberá dávky, na ktoré má ešte nárok podľa právnych predpisov iného členského štátu, pričom, ak je to vhodné, sa zohľadnia ustanovenia článku 38.

4. Ak právne predpisy uvedené v odseku 2 alebo 3 ustanovujú, že výška dávok sa určuje so zohľadnením existencie aj iných rodinných príslušníkov ako detí, príslušná inštitúcia zohľadní aj tých rodinných príslušníkov dotknutej osoby, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu tak, akoby mali bydlisko na území príslušného štátu.

5. Ak právne predpisy uvedené v odsekoch 2 alebo 3 umožňujú zníženie, pozastavenie alebo odňatie dávok v prípade súbehu s inými príjmami alebo dávkami iného druhu v zmysle článku 461 ods. 2, článku 46a ods. 3 a článku 46c ods. 5, tieto sa uplatnia primerane.

6. Úplne nezamestnaná osoba, na ktorú sa vzťahuje článok 71 ods. 1 písm. a) bod ii) alebo prvá veta článku 71 ods. 1 písm. b) bod ii), poberá dávky v invalidite poskytované príslušnou inštitúciou členského štátu, na území ktorého má bydlisko v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje, ako keby sa na ňu vzťahovali tieto právne predpisy počas jej posledného zamestnania, pričom, ak je to vhodné, zohľadnia sa ustanovenia článku 38 a/alebo článok 25 ods. 2. Inštitúcia v štáte bydliska bude zodpovedná za vyplácanie týchto dávok.

Ak táto inštitúcia uplatňuje právne predpisy, ktoré umožňujú zrážky z príspevkov platených nezamestnanými osobami na pokrytie dávok v invalidite, je oprávnená uskutočniť takéto zrážky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje.

Ak právne predpisy, ktoré táto inštitúcia uplatňuje, stanovujú, že výpočet dávok má vychádzať z miezd a platov, táto inštitúcia zohľadní mzdy a platy, ktoré dotknutá osoba poberala v štáte svojho posledného zamestnania a v štáte bydliska v súlade s právnymi predpismi, ktoré uplatňuje. Ak nepoberá v štáte bydliska žiadnu mzdu alebo plat, príslušná inštitúcia zohľadní, podľa potreby a v súlade s pravidlami, ktoré ustanovujúprávne predpisy tohto štátu, mzdy a platy za vykonanú prácu, ktoré poberal v štáte posledného zamestnania.







Druhý oddiel

Zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby, na ktoré sa vzťahujú len právne predpisy, podľa ktorých výška dávok v invalidite závisí na dĺžke dôb poistenia alebo bydliska alebo právne predpisy tohto druhu a druhu uvedeného v prvom oddiele.

Článok 40 (11)

Všeobecné ustanovenia

1. Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, na ktorú sa postupne alebo striedavo vzťahovali právne predpisy dvoch alebo viacerých členských štátov, pričom právne predpisy aspoň jedného členského štátu nezodpovedali niektorému z druhov uvedených v článku 37 ods. 1, poberá dávky v súlade s ustanoveniami kapitoly 3, ktoré sa primerane použijú so zohľadnením ustanovení odseku 4.

2. Ak však je zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba práceneschopná s následnou invaliditou, pričom sa na ňu vzťahujú právne predpisy uvedené v prílohe IV, časti A, poberá dávky v súlade s ustanoveniami článku 37 ods. 1 za nasledujúcich podmienok:

— spĺňa podmienky týchto právnych predpisov alebo iných právnych predpisov toho istého druhu, pričom, ak je to vhodné, sa zohľadní článok 38, ale bez možnosti zohľadniť doby poistenia dosiahnuté podľa právnych predpisov, ktoré sa neuvádzajú v prílohe IV, časti A a

— nespĺňa podmienky požadované pre nadobudnutie nároku na dávky v invalidite podľa právnych predpisov, ktoré sa neuvádzajú v prílohe IV, časti A a

— neuplatňuje si žiadny nárok na starobné dôchodky s prihliadnutím na druhú vetu článku 44 ods. 2.

3.

a) Na účely určenia nároku na dávky podľa právnych predpisov členského štátu, uvedených v prílohe IV, časť A, ktoré podmieňujú poskytovanie dávok v invalidite, poberaním peňažných nemocenských dávok príslušnou osobou alebo práceneschopnosťou dotknutej osoby počas určitého obdobia, keď zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, ktorá podliehala týmto právnym predpisom je práceneschopná, s následnou invaliditou v čase, keď podlieha právnym predpisom iného členského štátu, zohľadní sa bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 37 ods. 1: i) každé obdobie, počas ktorého v súvislosti s jej práceneschopnosťou podľa právnych predpisov druhého členského štátu poberala peňažné nemocenské dávky alebo namiesto nich, pokračovala v poberaní mzdy alebo platu za vykonanú prácu podľa právnych predpisov druhého členského štátu; ii) každé obdobie, počas ktorého v súvislosti s invaliditou, ktorá nasledovala po tejto práceneschopnosti, poberala dávky v zmysle kapitoly 2 a nasledujúcej kapitoly 3 tohto nariadenia, priznané podľa právnych predpisov druhého členského štátu; ako keby to bolo obdobie, počas ktorého sa mu vyplácali peňažné nemocenské dávky podľa právnych predpisov prvého členského štátu alebo počas ktorého bola táto osoba práceneschopná v zmysle týchto právnych predpisov.

b) Nárok na dávky v invalidite podľa právnych predpisov prvého členského štátu sa nadobudne na základe uplynutia predbežného obdobia poberania dávok za choroby, ako požadujú tieto právne predpisy, alebo po uplynutí predbežného obdobia práceneschopnosti, ako to požadujú tieto právne predpisy, ale nie pred: i) dňom nadobudnutia nároku na dávky v invalidite, uvedené pod písm. a) bodom ii) podľa právnych predpisov druhého členského štátu, alebo ii) dňom, ktorý nasleduje po poslednom dni, kedy má dotknutá osoba nárok na peňažné nemocenské dávky podľa právnych predpisov druhého členského štátu.

4. Rozhodnutie inštitúcie členského štátu o stupni invalidity žiadateľa je záväzné pre inštitúcie všetkých dotknutých členských štátov, ak je v prílohe IV uvedená zhoda právnych predpisov týchto členských štátov týkajúca sa podmienok vzťahujúcich sa na stupeň invalidity.







Tretí oddiel

Zvýšenie stupňa invalidity

Článok 41 (11)

1. V prípade zvýšenia stupňa invalidity, za ktorú zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba poberá dávky podľa právnych predpisov jediného členského štátu, sa použijú tieto ustanovenia:

a) ak od poberania dávok v invalidite sa na danú osobu nevzťahovali právne predpisy iného členského štátu, príslušná inštitúcia prvého štátu poskytne dávky v invalidite so zohľadnením zvýšenia stupňa invalidity v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje;

b) ak sa od poberania dávok v invalidite na dotknutú osobu vzťahovali právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov, dávky v invalidite sa poskytujú so zohľadnením zvýšenia stupňa invalidity v súlade s článkom 37 ods. 1 alebo 40 ods. 1 alebo 2 podľa toho, čo je vhodné;

c) ak je celková výška dávky alebo dávok vyplácaných podľa písm. b) nižšia ako výška dávok v invalidite, ktoré dotknutá osoba poberala na náklady inštitúcie, ktorá mala predtým právnu zodpovednosť za vyplácanie, vypláca jej takáto inštitúcia doplatok vo výške rozdielu medzi týmito dvoma sumami;

d) ak v prípade uvedenom pod písm. b) inštitúcia zodpovedná za počiatočnú neschopnosť je holandská inštitúcia a ak: i) choroba, ktorá spôsobila zvýšenie stupňa invalidity, je taká istá ako tá, na základe ktorej sa vyplácajú dávky v invalidite podľa holandských právnych predpisov; ii) choroba je choroba z povolania v zmysle právnych predpisov členského štátu, ktoré sa na dotknutú osobu naposledy vzťahovali a oprávňujú ju na vyplácanie príplatku uvedeného v článku 60 ods. 1 písm. b), a iii) právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov, ktoré sa na dotknutú osobu vzťahovali od poberania dávok v invalidite, sú uvedené v prílohe IV, časti A, pokračuje holandská inštitúcia vo vyplácaní pôvodných dávok v invalidite po zvýšení stupňa invalidity a dávky v invalidite splatné podľa právnych predpisov posledného členského štátu, ktoré sa na dotknutú osobu vzťahovali, sa znížia o sumu holandských dávok v invalidite;

e) ak v prípade uvedenom pod písm. b) dotknutá osoba nemá nárok na dávky na náklady inštitúcie iného členského štátu, príslušná inštitúcia prvého štátu poskytuje dávky podľa ustanovení právnych predpisov tohto štátu so zohľadnením zvýšenia stupňa invalidity a, ak je to vhodné, ustanovení článku 38.

2. V prípade zvýšenia stupňa invalidity, na základe ktorej zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba poberá dávky podľa právnych predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, budú sa jej dávky poskytovať s prihliadnutím na zvýšenie stupňa invalidity v súlade s článkom 40 ods. 1.







Štvrtý oddiel

Obnovenie poskytovania dávok po pozastavení alebo odňatí — Zmena dávok v invalidite na dávky v starobe — Opätovný výpočet dávok priznaných podľa článku 39

Článok 42 (11)

Určenie inštitúcie zodpovednej za poskytovanie dávok pri obnovení poskytovania dávok v invalidite

1. Ak sa pozastavené poskytovanie dávok má obnoviť, za ich poskytovanie zodpovedá inštitúcia alebo inštitúcie zodpovedné za poskytovanie dávok v čase ich pozastavenia bez toho, aby bol dotknutý článok 43.

2. Ak po odňatí dávok stav dotknutej osoby oprávňuje túto osobu na poskytovanie ďalších dávok, poskytujú sa v súlade s článkom 37 ods. 1 alebo článkom 40 ods. 1 a 2 podľa toho, čo je vhodné.

Článok 43 (11)

Zmena dávok v invalidite na dávky v starobe — opätovný výpočet dávok priznaných podľa článku 39

1. Dávky v invalidite sa, ak je to vhodné, menia na dávky v starobe podľa podmienok stanovených právnymi predpismi jedného alebo viacerých členských štátov, podľa ktorých sa poskytli, a v súlade s kapitolou 3.

2. Ak osoba poberajúca dávky v invalidite môže preukázať nárok na dávky v starobe podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov v súlade s článkom 49, ktorákoľvek inštitúcia zodpovedná za poskytovanie dávok v invalidite podľa právnych predpisov členského štátu pokračuje v poskytovaní dávok v invalidite takejto osobe, na ktoré má nárok podľa právnych predpisov, ktoré uplatňuje, dovtedy, kým sa ustanovenia odseku 1 nestanú uplatniteľné vo vzťahu k tejto inštitúcii, alebo dovtedy, kým dotknutá osoba nesplní podmienky pre nárok na takéto dávky.

3. Keď dávky v invalidite poskytované v súlade s článkom 39 sú podľa právnych predpisov členského štátu prevedené na dávky v starobe a keď dotknutá osoba ešte nesplnila podmienky, požadované vnútroštátnymi právnymi predpismi jedného alebo viacerých členských štátov na poberanie týchto dávok, dotknutá osoba poberá od tohto alebo týchto členských štátov odo dňa zmeny dávky v invalidite poskytované v súlade s kapitolou 3, ako keby sa táto kapitola uplatňovala v čase, keď sa vyskytla jej práceneschopnosť vedúca k invalidite, až dovtedy, pokým dotknutá osoba nesplní požadované podmienky na poberanie dávok v starobe, ustanovené príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi, alebo keď takýto prevod nie je umožnený, dovtedy, pokým má nárok na dávky v invalidite podľa príslušných právnych predpisov.

4. Dávky v invalidite, poskytované podľa článku 39 sa opätovne vypočítajú podľa kapitoly 3, akonáhle príjemca splní požadované podmienky, ustanovené právnymi predpismi, ktoré nie sú uvedené v prílohe IV, časť A, alebo akonáhle začne poberať dávky v starobe podľa právnych predpisov iného členského štátu.

▼M3







Piaty oddiel

Osoby, na ktoré sa vzťahuje osobitný systém pre štátnych zamestnancov

Článok 43a

1. Ustanovenia článkov 37, 38 ods. 1, 39 a jeho druhého, tretieho a štvrtého oddielu sa obdobne použijú na osoby, na ktoré sa vzťahuje osobitný systém pre štátnych zamestnancov.

2. Ak však právne predpisy členského štátu podmieňujú nadobudnutie, uspokojenie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky v osobitnom systéme pre štátnych zamestnancov podmienkou, že všetky doby poistenia sa dosiahli v rámci jedného alebo niekoľkých osobitných systémov pre štátnych zamestnancov v tomto členskom štáte, alebo že je možné ich za rovnocenné považovať podľa právnych predpisov tohto členského štátu, vtedy sa započítavajú iba tie doby, ktoré je možné uznať podľa právnych predpisov tohto členského štátu.

Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb dotknutá osoba nespĺňa podmienky na poberanie týchto dávok, zohľadnia sa tieto doby na poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo, ak ten nie je, podľa systému uplatniteľného na manuálnych pracovníkov alebo úradníkov podľa toho, o aký prípad ide.

3. Kde sa podľa právnych predpisov členského štátu počítajú dávky na základe posledného platu alebo platov poberaných počas referenčného obdobia, príslušná inštitúcia štátu zohľadní pri výpočte iba tie platy náležite opätovne prehodnotené, ktoré dotknutá osoba poberala po dobu alebo doby, kedy sa na ňu vzťahovali tieto právne predpisy.

▼B







KAPITOLA 3 (11)

STAROBA A ÚMRTIE (DÔCHODKY)

Článok 44 (11)

Všeobecné ustanovenia na priznanie dávok v prípadoch, ak sa na zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnú osobu vzťahovali právne predpisy dvoch alebo viacerých členských štátov

1. Nárok na dávky zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby, na ktorú sa vzťahovali právne predpisy dvoch alebo viacerých členských štátov alebo jej pozostalých, sa určuje v súlade s ustanoveniami tejto kapitoly.

2. Ak článok 49 neustanovuje inak, pri posudzovaní nároku na priznanie dávky, ktorú si uplatňuje doktnutá osoba, je potrebné zohľadniť právne predpisy všetkých členských štátov, ktoré sa na zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnú osobu vzťahovali. Z tohto pravidla sa urobí výnimka, ak dotknutá osoba vyslovene požiada o odloženie priznania dávok v starobe, na ktoré by mala nárok podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov.

▼M5

3. Táto kapitola sa nevzťahuje na zvyšovanie dôchodkov alebo príplatky k dôchodkom v súvislosti s deťmi alebo sirotskými dôchodkami, poskytovanými podľa ustanovení kapitoly 8.

▼B

Článok 45 (11) (14)

Započítavanie období poistenia alebo bydliska, ktoré uplynuli podľa právnych predpisov, ktorej zamestnaná alebo samostatne zárobkovo činná osoba podliehala, ohľadom nadobudnutia, zachovania alebo znovunadobudnutia práva na dávky.

1. Príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky podľa systému, ktorý nie je osobitným systémom v zmysle odsekov 2 alebo 3 dosiahnutím dôb poistenia alebo dôb bydliska, zohľadní tam, kde je to nevyhnutné, doby poistenia alebo doby bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu podľa všeobecného systému alebo podľa osobitného systému buď zamestnanca, alebo samostatne zárobkovo činnej osoby. Na tento účel zohľadní tieto doby akoby boli dositahnuté podľa jej vlastných právnych predpisov.

2. Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými len v povolaní, v ktorom sa uplatňuje osobitný systém pre zamestnancov, alebo, ak je to vhodné, v osobitnom zamestnaní, doby dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia pre poskytovanie týchto dávok, len ak sa dosiahli podľa zodpovedajúceho systému alebo, ak to nie je možné, tak v tom istom povolaní alebo, ak je to vhodné, v tom istom zamestnaní. Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb dotknutá osoba nespĺňa podmienky pre poberanie týchto dávok, zohľadnia sa tieto doby pre poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo, ak tento nie je, podľa systému týkajúceho sa manuálnych pracovníkov alebo zamestnancov podľa jednotlivých prípadov pod podmienkou, že dotknutá osoba je účastníkom jedného z týchto systémov.

3. Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými len v povolaní, ktoré podlieha osobitnému systému pre samostatne zárobkovo činné osoby, doby poistenia dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia pri poskytovaní týchto dávok, len ak budú dosiahnuté podľa zodpovedajúceho systému alebo, ak to nie je možné, v tom istom povolaní. Zoznam osobitných systémov pre samostatne zárobkovo činné osoby, na ktoré sa vzťahuje tento odsek, je uvedený v prílohe IV, časť B pre každý dotknutý členský štát. Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb, dotknutá osoba nebude spĺňať podmienky na poberanie týchto dávok, tieto doby sa zohľadnia pre poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo ak to nie je možné podľa systému, ktorý sa týka manuálnych pracovníkov prípadne úradníkov podľa jednotlivých prípadov pod podmienkou, že dotknutá osoba je účastníkom jedného z týchto systémov.

4. Doby poistenia, dosiahnuté podľa osobitného systému členského štátu, sa započítajú podľa všeobecného systému, alebo ak to nie je možné, podľa systému iného členského štátu, ktorý sa vzťahuje na manuálnych pracovníkov alebo úradníkov pre nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky pod podmienkou, že táto osoba je účastníkom jedného alebo viacerých z týchto systémov a to aj vtedy, ak sa tieto doby už započítali v inom členskom štáte podľa systému, ktorý je uvedený v odseku 2 alebo v prvej vete odseku 3.

5. Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú nadobudnutie, zachovanie alebo znovunadobudnutie nároku na dávky tým, že dotknutá osoba bola poistená v čase, keď vznikla poistná udalosť, bude sa táto podmienka považovať za splnenú aj v prípade poistenia podľa právnych predpisov iného členského štátu v súlade s postupom, ktorý sa uvádza v prílohe IV, pre každý dotknutý členský štát.

6. Obdobie plného zamestnania pracovníka, na ktorého sa vzťahuje prvá veta článku 81 ods. 1 písm. a) bodu ii) alebo písm. b) bodu ii), započíta príslušná inštitúcia členského štátu, na území ktorého dotknutý pracovník má bydlisko v súlade s právnymi predpismi, ktoré táto inštitúcia uplatňuje, ako keby podliehal týmto právnym predpisom počas posledného zamestnania.

Ak táto inštitúcia uplatňuje právne predpisy, ktoré umožňujú zrážky z príspevkov platených nezamestnanými osobami na pokrytie starobných dôchodky a pre prípad úmrtia, je oprávnená uskutočniť takéto zrážky v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré uplatňuje.

Ak sa obdobie úplnej nezamestnanosti v štáte bydliska dotknutej osoby môže započítať iba vtedy, keď sa obdobie, počas ktorého sa platili príspevky, dosiahlo v tomto štáte, bude sa táto podmienka považovať za splnenú aj vtedy, keď sa obdobie prispievania dosiahlo v inom členskom štáte.

Článok 46 (11)

Priznanie dávok

1. Keď podmienky požadované právnymi predpismi členského štátu pre vznik nároku na dávky boli splnené bez toho, aby sa musel použiť článok 45 alebo článok 40 ods. 3, uplatnia sa nasledujúce pravidlá:

a) príslušná inštitúcia vypočíta výšku dávky, ktorá bude náležať: i) na jednej strane iba podľa ustanovení právnych predpisov, ktoré táto inštitúcia uplatňuje, ii) na druhej strane podľa odseku 2;

b) príslušná inštitúcia však môže upustiť od toho, aby sa výpočet vykonal v súlade s písm. a) bodom ii), ak výsledok tohto výpočtu, okrem rozdielov, ktoré vyplývajú z použitia zaokrúhlených čísiel, sa rovná alebo je nižší, ako je výsledok výpočtu, ktorý sa vykonal v súlade s písm. a) bodom i), pokiaľ táto inštitúcia neuplatňuje žiadne právne predpisy obsahujúce pravidlá proti prekrývaniu, ako sa uvádza v článkoch 46b a 46 c, alebo ak spomínaná inštitúcia uplatňuje právne predpisy, ktoré obsahuje pravidlá proti prekrývaniu v prípade, ktorý uvádza článok 46c za predpokladu, že tieto právne predpisy stanovujú, že dávky rôzneho druhu sa započítajú iba na základe vzťahu dôb poistenia alebo bydliska, ktoré sa dosiahli výhradne podľa týchto právnych predpisov k dobám poistenia alebo bydliska, požadovaných týmito právnymi predpismi na účely získania plného oprávnenia na dávky. Príloha IV, časť C, uvádza zoznam prípadov s ohľadom na každý dotknutý členský štát, kedy dva výpočty by mohli viesť k takémuto výsledku.

2. V prípade, kde podmienky požadované právnymi predpismi členského štátu, na nadobudnutie nároku na dávky sú splnené iba po použití článku 45