1977L0388 — SK — 28.12.2005 — 012.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B ŠIESTA SMERNICA RADY zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, p.1)

Zmenené a doplnené:





Zmenené a doplnené:







Táto konsolidovaná verzia obsahuje odkazy na európsku účtovnú peňažnú jednotku a/alebo ecu, ktoré sa od 1. januára 1999 rozumejú ako odkazy na euro – nariadenie Rady (EHS) č. 3308/80 (Ú. v. ES L 345, 20.12.1980, s. 1) a nariadenie Rady (ES) č. 1103/97 (Ú. v. ES L 162, 19.6.1997, s. 1).









▼B

ŠIESTA SMERNICA RADY

zo 17. mája 1977

o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu

— spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia

(77/388/EHS)







RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 99 a 100, so zreteľom na návrh Komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ), keďže členské štáty prijali systém dane z pridanej hodnoty v súlade s Prvou a Druhou smernicou Rady z 11. apríla 1967 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu ( 3 ), keďže rozhodnutie o náhrade finančných príspevkov členských štátov vlastnými prostriedkami spoločenstiev z 21. apríla 1970 ( 4 ) stanovuje, že rozpočet spoločenstiev bude nezávisle od iných príjmov financovaný výhradne z vlastných prostriedkov spoločenstiev, keďže medzi tieto prostriedky patria aj prostriedky nadobudnuté z dane z pridanej hodnoty a získané použitím spoločnej daňovej sadzby na základe jednotného spôsobu jej stanovenia v súlade s pravidlami spoločenstva, keďže sa musí dosiahnuť ďalší pokrok v účinnom odstraňovaní obmedzení pohybu osôb, tovaru, služieb a kapitálu a v prepojení národných hospodárstiev, keďže sa musí venovať pozornosť cieľu zrušiť dovoznú daň a odpustiť vývoznú daň v obchodovaní medzi členskými štátmi; keďže sa musí zabezpečiť, aby spoločný systém daní z obratu nebol diskriminačný z pohľadu pôvodu tovaru a služieb a aby tak spoločný trh umožňoval bezpodmienečné dosiahnutie zdravej súťaže a porovnávanie so skutočným vnútorným trhom, keďže na zvýraznenie nediskriminačnej povahy dane sa musí jednoznačne vysvetliť pojem „osoba podliehajúca dani“, a to predovšetkým z pohľadu podchytenia osôb uskutočňujúcich príležitostné plnenia, keďže pojem „zdaniteľné plnenie“ zapríčinil ťažkosti, najmä pokiaľ ide o plnenia považované za zdaniteľné plnenia; keďže tieto pojmy sa musia vysvetliť, keďže určenie miesta, na ktorom sa uskutočnili plnenia podliehajúce dani, sastalo predmetom konfliktov súdnych právomocí medzi členskými štátmi, predovšetkým v otázke dodávok tovaru do zásoby a poskytovania služieb, keďže hoci miesto obchodovania, musí sa toto miesto definovať ako miesto v štáte osoby, ktorej sa tieto služby poskytujú, predovšetkým v prípade určitých služieb poskytovaných medzi osobami podliehajúcimi dani, keď je cena služieb zahrnutá do ceny tovaru, keďže sa musia zosúladiť pojmy udalosť podliehajúca dani a daňové zaťaženie, ak má zavedenie daňovej sadzby spoločenstva a jej následné zmeny nadobudnúť účinnosť súčasne vo všetkých členských štátoch, keďže daňový základ sa musí zosúladiť tak, aby aplikácia daňovej sadzby spoločenstva na plnenia podliehajúce dani viedla k porovnateľným výsledkom vo všetkých členských štátoch, keďže daňové sadzby uplatňované členskými štátmi musia byť také, aby umožňovali normálne odpočítanie dane aplikovanej v predchádzajúcej etape, keďže sa musí vypracovať spoločný zoznam oslobodení od daní tak, aby sa vo všetkých členských štátoch mohli jednotným spôsobom vyberať vlastné prostriedky spoločenstva, keďže pravidlá pre daňové odpočítanie musia byť zosúladené v takom rozsahu, aby pôsobili na skutočný výber daní; keďže odpočítateľná časť sa musí počítať rovnakým spôsobom vo všetkých členských štátoch, keďže sa musí špecifikovať, ktoré osoby sú povinné platiť daň, predovšetkým v oblasti služieb poskytovaných osobami sídliacimi v inom štáte, keďže povinnosti daňových poplatníkov sa musia v čo najväčšej možnej miere zosúladiť tak, aby sa zabezpečila potrebná záruka pre inkasovanie daní, a to jednotným spôsobom vo všetkých členských štátoch; keďže daňoví poplatníci musia predovšetkým vypracovávať pravidelné celkové priznania o svojich plneniach, týkajúcich sa tak vstupov ako aj výstupov, tam, kde sa to zdá byť potrebné pre stanovenie a monitorovanie základu vyhodnotenia vlastných prostriedkov, keďže členské štáty musia byť schopné zachovať si svoje špeciálne schémy pre malé podniky v súlade so spoločnými ustanoveniami a s ohľadom na užšie zosúladenie; keďže členským štátom sa musí ponechať voľnosť v aplikácii špeciálnej schémy týkajúcej sa paušálnych rabatov sadzby vstupnej dane z pridanej hodnoty pre poľnohospodárov, ktorí nepodliehajú bežným schémam, keďže na účely inkasovania vlastných prostriedkov sa musia stanoviť základné princípy tejto schémy a musí sa zaviesť jednotná metóda výpočtu pridanej hodnoty pre týchto poľnohospodárov, keďže sa musí zabezpečiť jednotná aplikácia ustanovení tejto smernice; keďže sa v tejto oblasti musia zaviesť konzultačné procedúry spoločenstva, keďže ustanovenie výboru pre daň z pridanej hodnoty by umožnilo členským štátom a KKomisii užšiu spoluprácu, keďže členské štáty musia byť schopné v rámci určitých limitov a na základe určitých podmienok zaviesť alebo ponechať špeciálne opatrenia líšiace sa od opatrení tejto smernice, a to s cieľom zjednodušenia inkasovania daní alebo s cieľom predchádzania podvodom alebo neplateniu daní, keďže sa môže ukázať ako vhodné povolenie členským štátom uzatvárať s nečlenskými štátmi alebo medzinárodnými organizáciami dohody, ktoré budú obsahovať odchýlky od tejto smernice, keďže je dôležité na prechodné obdobie poskytnúť možnosť postupného prijímania národných zákonov v špecifických oblastiach, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







HLAVA I

ÚVODNÉ USTANOVENIA

Článok 1

Členské štáty prispôsobia svoje súčasné sústavy dane z pridanej hodnoty v súlade s nasledujúcimi článkami.

Prijmú potrebné právne a správne predpisy tak, aby prispôsobené predpisy nadobudli účinnosť čo najrýchlejšie, najneskôr 1. januára 1978.







HLAVA II

ROZSAH PLATNOSTI

Článok 2

Dani z pridanej hodnoty podlieha:

1. dodávka tovaru alebo služieb za úhradu v rámci územia štátu osobou podliehajúcou dani,

2. dovoz tovaru.







HLAVA III

ÚZEMNÉ UPLATNENIE

▼M4

Článok 3

1. Na účely tejto smernice:

— „teritórium členského štátu“ bude znamenať teritórium krajiny ako je definované vzhľadom na každý člensky štát v odsekoch 2 a 3;

— „spoločenstvo“ a „územie spoločenstva“ predstavujú územie členských štátov ako sú definované vzhľadom na každý členský štát v odsekoch 2 a 3;

— „tretia krajina“ je akékoľvek územie iné ako tie, ktoré sú definované v odsekoch 2 a 3 ako územie členského štátu.

2. Na účely tejto smernice „územie krajiny“ je oblasť použitia Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, ako je definované vzhľadom na každý členský štát v článku 227.

3. Nasledujúce územia z jednotlivých členských štátov sú vyňaté z územia krajiny:

— Spolková republika Nemecko: — ostrov Heligoland, — územie Büsingen;

— Španielske kráľovstvo: — Ceuta, — Melilla;

— Talianska republika: — Livigno, — Campione ď Italia, — talianske vody jazera Lugano.

Nasledujúce územia z jednotlivých členských štátov sú vyňaté z územia krajiny:

— Španielske kráľovstvo: — Kanárske ostrovy;

— Francúzska republika: — zámorské oblasti;

— Grécka republika: — ′Aγιο ′Ορος.

▼M6

4. Odchylne od odseku 1 a vzhľadom na dohody a zmluvy, ktoré uzatvorili s Francúzskou republikou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska, sa Monacké kniežatstvo a ostrov Man na účely používania tejto smernice nepovažujú za tretie územia.

Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby plnenia:

— pochádzajúce z Monackého kniežatstva alebo určené preň sa považovali za plnenia pochádzajúce z Francúzskej republiky alebo určené pre ňu,

— pochádzajúce z ostrova Man alebo určené preň sa považovali za plnenia pochádzajúce zo Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska alebo určené preň.

▼M4

5. Ak Komisia zváži, že ustanovenia uvedené v odseku 3 a 4 už nie sú oprávnené, a to najmä pokiaľ ide o zdravú súťaž alebo vlastné zdroje, predloží Rade vhodné návrhy.

▼B







HLAVA IV

OSOBY PODLIEHAJÚCE DANI

Článok 4

1. Pojem „osoba podliehajúca dani“ predstavuje osobu, ktorá nezávisle na ľubovoľnom mieste vykonáva hospodársku činnosť bližšie určenú v odseku 2, odhliadajúc od účelu a výsledkov tejto činnosti.

2. Hospodárske činnosti spomínané v odseku 1 predstavujú všetky činnosti výrobcov, obchodníkov a osôb poskytujúcich služby, vrátane banských a poľnohospodárskych činností a čin ností jednotlivých profesií. Aj využívanie hmotného alebo nehmotného majetku na účely nadobúdania zisku z nich na nepretržitom základe sa bude tiež považovať za hospodársku činnosť.

3. Členské štáty môžu považovať za osobu podliehajúcu dani kohokoľvek, kto na príležitostnom základe realizuje plnenia týkajúce sa činností uvedených v odseku 2 a predovšetkým ktorékoľvek z nasledujúcich plnení:

a) poskytovanie budov alebo častí budov a pozemkov, na ktorých tieto budovy stoja, pred ich prvým obsadením; členské štáty môžu určiť podmienky aplikácie tohto kritéria na prevody budov a pozemkov, na ktorých tieto budovy stoja. Členské štáty môžu aplikovať aj iné kritérium ako kritérium prvého obsadenia, napríklad obdobie od dátumu ukončenia stavby do dátumu jej poskytnutia alebo obdobie od dátumu prvého obsadenia do dátumu nasledujúceho poskytnutia, a to za predpokladu, že tieto obdobia nebudú dlhšie ako päť rokov, resp. dva roky. Pojem „budova“ predstavuje akúkoľvek pozemnú stavbu.

b) poskytovanie stavebných pozemkov. Pojem „stavebný pozemok“ predstavuje akýkoľvek nevyužívaný alebo využívaný pozemok podľa definície členských štátov.

4. Použitie výrazu „nezávisle“ v odseku 1 vylučuje z daňovej povinnosti zamestnané a iné osoby, ak sú voči zamestnávateľovi viazané pracovnou zmluvou alebo iným právnym zväzkom vytvárajúcim vzťah zamestnávateľa a zamestnanca z pohľadu pracovných podmienok, odmeňovania a záväzkov zamestnávateľa.

Na základe konzultácií uvedených v článku 29 môže každý členský štát považovať za samostatnú osobu podliehajúcu dani osoby sídliace na území štátu, ktoré sú právne nezávislé, ale súčasne vzájomne úzko viazané finančnými, hospodárskymi a organizačnými prepojeniami.

5. Štátne orgány, orgány regionálnej a miestnej správy a iné orgány riadiace sa verejným právom sa nepovažujú za osoby podliehajúce dani vzhľadom na činnosti alebo plnenia, ktorých sa zúčastňujú ako verejné orgány ani vtedy, keď v súvislosti s týmito činnosťami alebo plneniami inkasujú dávky, poplatky, príspevky alebo platby.

Ak sa zúčastňujú takýchto činností a plnení, považujú sa za osoby podliehajúce dani v súvislosti s týmito činnosťami a plneniami v tých prípadoch, keď by zaobchádzanie s nimi ako s osobami nepodliehajúcimi dani viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže.

V každom prípade sa budú tieto orgány považovať za osoby podliehajúce dani v súvislosti s činnosťami uvedenými v Prílohe D za predpokladu, že sa neuskutočnia v takom malom rozsahu, že sú zanedbateľné.

Členské štáty môžu považovať činnosti týchto orgánov, ktoré sú oslobodené od daní na základe článku 13 alebo 28, za činnosti-, ktorých sa zúčastňujú ako verejné orgány.







Hlava V

Plnenia podliehajúce dani

Článok 5

Dodávka tovarov

1. Pojem „dodávka tovarov“ predstavuje prevod práva nakladať s hmotným majetok na iného majiteľa.

2. Elektrický prúd, plyn, vykurovanie, chladenie a pod. sa považujú za hmotný majetok.

3. Členské štáty môžu považovať za hmotný majetok:

a) určité záujmy na nehnuteľnom majetku,

b) práva na tieto záujmy poskytujúce ich vlastníkovi právo na používanie nehnuteľného majetku,

c) podiely alebo účastiny rovnocenné podielom dávajúce ich držiteľovi de jure alebo de facto práva vlastníctva alebo držby nehnuteľného majetku alebo jeho časti.

4. Za dodávku tovarov podľa článku 1 sa považuje aj:

a) prevod vlastníctva majetku proti platbe kompenzácie, a to na základe príkazu vydaného štátnym orgánom alebo v jeho mene alebo na základe zákona,

b) skutočné odovzdávanie tovaru na základe zmluvy o prenájme tovaru na určité obdobie alebo na základe zmluvy o predaji tovaru na splátky, ktorá stanovuje, že za normálnych podmienok sa vlastníctvo nadobudne najneskôr pri zaplatení poslednej splátky,

c) prevod tovaru na základe zmluvy, podľa ktorej je splatná provízia pri nákupe alebo predaji.

▼M10

5. Členské štáty môžu zvážiť odovzdanie určitých stavebných prác, ktoré by sa dodávali v zmysle odseku 1.

▼B

6. Aplikácia tovaru predstavujúceho časť podnikateľských aktív osoby podliehajúcej dani touto osobou na účely jej osobného využitia alebo na účely osobného využitia jej zamestnancov, bezplatné poskytnutie tohto tovaru k dispozícii alebo jeho aplikácia na účely iné ako podnikateľské, kde daň z pridanej hodnoty za príslušný tovar alebo za jeho súčasti bola úplne alebo čiastočne odpočítateľná, sa bude považovať za poskytnutie tovaru za úhradu. Avšak aplikácia tohto tovaru na poskytovanie vzoriek alebo darov nízkej hodnoty pre obchodné účely osoby podliehajúcej dani sa za poskytnutie tovaru za úhradu považovať nebude.

7. Členské štáty môžu považovať tovar za poskytnutý za úhradu, ak ide o:

a) aplikáciu osobou podliehajúcou dani pre jej podnikateľské účely v prípade tovaru vyrobeného, zostrojeného, získaného, spracovaného, zakúpeného alebo dovezeného v priebehu jej obchodovania, kde by daň z pridanej hodnoty za tento tovar, získaný od inej osoby podliehajúcej dani, nebola plne odpočítateľná,

b) aplikáciu tovaru osobou podliehajúcou dani na účely plnení nepodliehajúcich dani, kde sa daň z pridanej hodnoty za tento tovar stala plne alebo čiastočne odpočítateľnou po jeho nadobudnutí alebo po jeho aplikácii v súlade s pododsekom a),

c) s výnimkou prípadov uvedených v odseku 8, zadržanie tovaru osobou podliehajúcou dani alebo jej nástupcami, keď táto osoba prestane vykonávať hospodársku činnosť podliehajúcu dani, v prípadoch, kde sa daň z pridanej hodnoty za tento tovar stala plne alebo čiastočne odpočítateľnou po jeho nadobudnutí alebo po jeho aplikácii v súlade s pododsekom a).

8. V prípade prevodu, nezávisle od toho, či za úhradu alebo nie alebo ako príspevok spoločnosti, všetkých aktív alebo ich časti môžu členské štáty rozhodnúť o tom, že sa neuskutočnilo žiadne poskytnutie tovaru a v takom prípade sa bude príjemca považovať za následníka prevodcu. Keď je to vhodné, môžu členské štáty prijať potrebné opatrenia na predchádzanie deformáciám v konkurenčných podmienkach v prípadoch, keď príjemca plne nepodlieha dani.

Článok 6

Poskytovanie služieb

1. Pojem „poskytovanie služieb“ predstavuje každé plnenie, ktoré nie je dodaním tovaru v zmysle článku 5.

Medzi takéto plnenia môžu okrem iného patriť:

— postúpenia nehmotného majetku nezávisle od toho, či je alebo nie je predmetom dokumentu stanovujúceho vlastnícke právo,

— povinnosť vyhnúť sa určitému činu alebo tolerovať určitý čin alebo situáciu,

— vykonávanie služieb na príkaz vydaný štátnym orgánom alebo v jeho mene alebo pri dodržiavaní zákona.

2. Za poskytovanie služieb za úhradu sa bude považovať:

a) používanie tovaru predstavujúceho časť podnikateľských aktív na účely osobného využitia osobou podliehajúcou dani alebo jej zamestnancami alebo na účely iné ako podnikateľské, kde daň z pridanej hodnoty za príslušný tovar bola úplne alebo čiastočne odpočítateľná,

b) bezplatné poskytovanie služieb osobou podliehajúcou dani pre jej vlastné osobné použitie alebo pre použitie jej zamestnancami alebo na účely iné ako sú jej podnikateľské účely.

Členské štáty sa môžu odchýliť od ustanovení tohto odseku za predpokladu, že takáto odchýlka nepovedie k narušeniu voľnej súťaže.

3. Aby sa zabránilo narušeniu voľnej súťaže a na základe konzultácií uvedených v článku 29 môžu členské štáty považovať poskytovanie služieb za poskytovanie služieb za úhradu, ak tieto služby poskytuje osoba podliehajúca dani na účely jej podnikania, kde by daň z pridanej hodnoty za tieto služby poskytnuté inou osobou podliehajúcou dani nebola plne odpočítateľná.

4. Ak osoba podliehajúca dani koná vo svojom vlastnom mene, ale v prospech inej strany zúčastnenej na poskytovaní služieb, bude sa predpokladať, že sama obdržala aj poskytla tieto služby.

5. Článok 5(8) sa podobne použije aj na poskytovanie služieb.

▼M4

Článok 7

Dovozy

1. „Dovozom tovaru“ je:

a) vstup takého tovaru do spoločenstva, ktorý nespĺňa podmienky stanovené v článkoch 9 a 10 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva alebo na ktorý sa nevzťahuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele, a ktorý nie je vo voľnom obehu;

▼M6

b) vstup tovarov, na ktoré sa nevzťahuje písmeno a) z územia tretích krajín na územie spoločenstva.

▼M4

2. Miesto dovozu tovaru bude ten členský štát, v rámci ktorého územia je tento tovar vtedy, keď vstupuje do spoločenstva.

3. Nie v rozpore s odsekom 2, kde tovar referovaný v odseku 1 a) je pri vstupe do spoločenstva umiestnený pod jedno z opatrení, referovanom v článku 16 (1) (B) ►M6 a), b), c) a d) ◄ podľa opatrení pre dočasné dovážanie s celkovým vyňatím z dovozného cla alebo pod externé tranzitné opatrenia, pričom miesto dovozu takéhoto tovaru musí byt′ členský štát, v rámci ktorého prestanú platiť tieto opatrenia.

▼M6

Podobne keď tovary uvedené v odseku 1 b) sa pri vstupe do spoločenstva zaradia do niektorého z režimov uvedených v článku 33a (1) b) alebo c), je miestom dovozučlenský štát, na ktorého území prestane tento režim platiť.

▼B







HLAVA VI

MIESTO PLNENIA PODLIEHAJÚCEHO DANI

Článok 8

Dodávka tovaru

1. Za miesto dodávky tovaru sa považuje:

a) v prípade tovaru zaslaného alebo dopraveného buď dodávateľom, osobou, ktorej sa tovar dodáva, alebo treťou osobou: miesto, kde sa tovar nachádza v čase začiatku jeho zaslania alebo dopravy osobe, ktorej sa má tovar dodať. Ak sa má tovar nainštalovať alebo zmontovať so skúšobnou prevádzkou alebo bez nej, dodávateľom alebo v jeho mene, miestom dodania tovaru bude miesto, kde sa tovar nainštaluje alebo zmontuje. V prípadoch, keď sa inštalácia alebo montáž uskutočňuje ►M4 v členskom štáte inom ako ◄ je krajina dodávateľa, musí ►M4 členský štát, na území ktorého sa vykonáva inštalácia alebo montáž ◄ , prijať všetky potrebné opatrenia, aby sa v tomto štáte zabránilo dvojitému zdaneniu,

b) v prípade nezaslaného alebo nedopraveného tovaru: miesto, kde sa tovar nachádza v čase uskutočnenia dodávky,

▼M6

c) v prípade tovaru dodaného na palubu lodí, lietadiel alebo do vlakov počas časti dopravy cestujúcich uskutočnenej v spoločenstve: v mieste začatia prepravy cestujúcich. Na účely použitia tohto opatrenia: — „časťou prepravy cestujúcich uskutočnenou v spoločenstve“ sa rozumie tá časť prepravy, ktorá sa uskutočňuje bez zastávky na treťom území medzi bodom začatia a bodom skončenia prepravy cestujúcich, — „miesto začatia prepravy cestujúcich“ je prvé miesto vnútri spoločenstva, na ktorom môžu cestujúci nastúpiť do dopravného prostriedku, prípadne po pobyte mimo spoločenstva, — „miesto ukončenia prepravy cestujúcich“ je posledné miesto vnútri spoločenstva, na ktorom môžu z dopravného prostriedku vystúpiť cestujúci, ktorí pristúpili v spoločenstve, prípadne pred pobytom mimo spoločenstva. V prípade spiatočnej cesty sa preprava späť považuje za samostatnú prepravu. Komisia predloží najneskoršie do 30. júna 1993 Rade správu sprevádzanú v prípade potreby vhodnými návrhmi týkajúcimi sa miesta zdaniteľného plnenia u tovaru dodávaného na spotrebu a služieb, vrátane reštauračných služieb poskytovaných cestujúcim na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch. Do 31. decembra 1993 po konzultácii s Európskym parlamentom Rada jednomyseľne rozhodne o návrhu Komisie. Až do 31. decembra 1993 môžu členské štáty oslobodzovať alebo pokračovať v oslobodení od dane pri tovare dodávanom pre spotrebu na palube, u ktorého je miesto zdaniteľného plnenia určené v zhode s horeuvedenými ustanoveniami, s právom odpočítať daň z pridanej hodnoty, ktorá bola zaplatená na predchádzajúcom stupni,

▼M23

d) v prípade dodávky plynu pomocou rozvodného systému zemného plynu alebo dodávky elektriny obchodníkovi, ktorý je platiteľom dane: miesto, kde má obchodník, ktorý je platiteľom dane, zriadený svoj podnik alebo stálu prevádzku, pre ktorú sa dodávajú tieto tovary alebo, ak takéto miesto podniku alebo stálej prevádzky neexistuje, miesto, kde má svoju stálu adresu alebo kde zvyčajne býva. „Obchodník, ktorý je platiteľom dane“ pre účely tohto ustanovenia znamená daňovníka, ktorého hlavnou činnosťou s ohľadom na nákup plynu a elektriny je opätovný predaj týchto produktov a ktorého vlastná spotreba týchto produktov je zanedbateľná,

e) v prípade dodávky plynu pomocou rozvodného systému zemného plynu alebo dodávky elektriny, ak táto dodávka nie je zahrnutá v bode d): miesto, kde spotrebiteľ skutočne využíva a spotrebúva tovary. Ak všetky tovary alebo ich časť nespotrebuje v skutočnosti tento spotrebiteľ, tieto nespotrebované tovary sa považujú za použité a spotrebované v mieste, kde má zriadený svoj podnik alebo stálu prevádzku, pre ktorú sa dodávajú tieto tovary. Ak takéto miesto podniku alebo stálej prevádzky neexistuje, tovary sa považujú za použité a spotrebované na mieste, kde má trvalú adresu alebo kde zvyčajne býva.

▼M4

2. Odchylne od odseku 1 a), kde miesto odchodu zásielky alebo transportu tovaru je nejaké tretie územie, miesto dodávky dovozcu ako je definované v ►M18 článkom 21 ods. 4 ◄ a miesto každej následnej dodávky sa bude považovať, že bude v rámci členského štátu dovozu tovaru.

▼B

Článok 9

Poskytovanie služieb

1. Za miesto, kde sa služba poskytuje, sa považuje miesto, kde má dodávateľ založený svoj podnik alebo kde má trvalé pôsobisko, z ktorého poskytuje služby, alebo v prípade neexistencie žiadneho z uvedených miest, miesto, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa väčšinou zdržiava.

2. Ale:

a) miestom poskytovania služieb súvisiacich s nehnuteľným majetkom, vrátane služieb realitných agentov a expertov a služieb zameraných na prípravu a koordináciu konštrukčných alebo stavebných prác, ako sú služby architektov alebo firiem zabezpečujúcich dozor na stavbách, bude miesto, kde sa nehnuteľnosť nachádza,

b) miestom, kde sa poskytujú prepravné služby, je miesto realizácie prepravy, s ohľadom na prekonávané vzdialenosti,

c) miestom poskytovania služieb týkajúcich sa: — kultúrnych, umeleckých, športových, vedeckých, vzdelávacích, zábavných alebo podobných aktivít, vrátane aktivít organizátorov týchto aktivít, a prípadne aj poskytovanie doplnkových služieb, — doplnkových prepravných aktivít, ako je nakladanie, vykladanie, manipulácia a podobných aktivít, — ocenenia hnuteľného hmotného majetku, — prác na hnuteľnom hmotnom majetku, je miesto, kde sa tieto služby fyzicky realizujú,

▼M2 —————

▼B

e) miestom poskytovania nasledujúcich služieb zákazníkom sídliacim v spoločenstve alebo osobám podliehajúcim dani sídliacim v spoločenstve alebo osobám podliehajúcim dani sídliacim v spoločenstve ale v inej krajine ako dodávateľ je miesto, kde zákazník založil svoj podnik, alebo kde má trvalé pôsobisko, kde sa služby poskytujú, alebo v prípade neexistencie žiadneho z uvedených miest, miesto, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa väčšinou zdržiava: — prevody a postúpenie autorských práv, patentov, licencií, ochranných známok a podobných práv, — reklamné služby — služby poradcov, technikov, konzultačných agentúr, právnikov, účtovníkov a iné podobné služby, ako aj spracovanie údajov a poskytovanie informácií, — záväzky súvisiace s vyhýbaním sa celkovému alebo čiastočnému dodržiavaniu alebo realizácii podnikateľských aktivít alebo práv uvedených v tomto bode e), — bankové, finančné a poistné plnenia, vrátane poisťovania poisťujúcich, ale s výnimkou prenajímania sejfov, — poskytovanie zamestnancov, — služby agentov, ktorí pôsobia v mene a v prospech iných, keď pre svojho zamestnávateľa vykonávajú služby uvedené v tomto bode e), ▼M2 — prenájom hnuteľného hmotného majetku s výnimkou všetkých dopravných prostriedkov ►M15 , ◄ ▼M23 — poskytnutie prístupu a prepravy alebo prenosu pomocou rozvodných systémov zemného plynu a elektriny a poskytnutie ostatných priamo súvisiacich služieb, ▼M15 — telekomunikácie. Služby telekomunikácií sa považujú za služby súvisiace s prenosom, vysielaním alebo prijímaním signálov, písaného textu, obrazov a zvukov alebo informácií akejkoľvek povahy telegraficky, rádiom, opticky alebo pomocou ostatných elektromagnetických systémov vrátane súvisiaceho prevodu alebo postúpenia práva na používanie kapacity na takýto prenos, vysielanie alebo prijímanie. Služby telekomunikácií v zmysle tohto ustanovenia zahŕňajú aj zabezpečenie prístupu ku globálnym informačným sieťam ►M21 , ◄ ▼M21 — služby rozhlasového a televízneho vysielania, — služby dodávané elektronicky, inter alia tie, ktoré sú opísané v prílohe L,

f) miesto, kde sa poskytujú služby spomenuté v poslednej zarážke pododseku e), keď sa poskytujú pre osoby, ktoré nepodliehajú zdaneniu, sú usadené, majú svoju trvalú alebo obvyklú adresu/sídlo v členskom štáte; pre osobu, ktorá podlieha zdaneniu a je usadená alebo má stálu prevádzkareň, z ktorej je služba poskytovaná mimo spoločenstva alebo pri neexistencii takéhoto miesta podnikania alebo stálej prevádzkarne bude takýmto miestom, miesto trvalej alebo obvyklej adresy/sídla mimo spoločenstva a u osoby, ktorá nepodlieha zdaneniu a je usadená bude takýmto miestom, miesto, kde má svoju trvalú alebo obvyklú adresu/sídlo.

▼M21

3. S cieľom predchádzať dvojitému zdaneniu, nezdaneniu alebo deformáciám súťaže môžu členské štáty, pokiaľ ide o poskytovanie služieb spomenutých v odseku 2 písm. e) s výnimkou služieb spomenutých v poslednej zarážke, v prípadoch, keď sa poskytujú osobám, ktoré nepodliehajú zdaneniu, a takisto pokiaľ ide o prenajímanie dopravných služieb, zvážiť:

▼B

a) že miesto poskytovania služieb, ktoré by sa podľa tohto článku malo nachádzať v rámci územia štátu, sa nachádza mimo spoločenstva, ak sa príslušné služby využívajú mimo spoločenstva,

b) že miesto poskytovania služieb, ktoré by sa podľa tohto článku malo nachádzať mimo spoločenstva, sa nachádza v rámci územia štátu, ak sa príslušné služby využívajú v rámci štátu.

▼M21

4. V prípade telekomunikačných služieb a služieb rozhlasového a televízneho vysielania spomenutých v odseku 2 písm. e) poskytovaných osobám nepodliehajúcim zdaneniu, ktoré sú usadené, majú svoju trvalú alebo obvyklú adresu/sídlo v členskom štáte; osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré sú usadené alebo majú stálu prevádzkareň, z ktorej je služba poskytovaná mimo spoločenstva, alebo pri neexistencii takéhoto miesta podnikania alebo stálej prevádzkarne, má svoju trvalú alebo obvyklú adresu/sídlo mimo spoločenstva, členské štáty využijú odsek 3b).

▼B







HLAVA VII

ZDANITEĽNÝ PRÍPAD A DAŇOVÝ NÁROK

Článok 10

1.

a) Pojem „zdaniteľný prípad“ predstavuje udalosť, na základe ktorej sú splnené právne podmienky potrebné na vznik daňového nároku.

b) „Daňový nárok“ vzniká, keď sa daňový úrad podľa zákona stane v danom momente oprávneným požadovať daň od osoby povinnej túto daň zaplatiť, odhliadnuc od toho, že čas platby sa môže odsunúť.

2. Zdaniteľný prípad a daňový nárok vzniknú, keď sa dodá tovar alebo poskytnú služby. Dodávky tovaru, ktoré nie sú uvedené v článku 5(4) b) a poskytovanie služieb, z ktorých vyplývajú následné účtovné výkazy alebo platby, sa budú považovať za ukončené v okamihu, keď skončí obdobie, ku ktorému prislúcha takýto účtovný výkaz alebo platba. ►M18 Členské štáty môžu v určitých prípadoch upraviť, že trvalé dodávky tovarov a poskytovanie služieb, ktoré sa uskutočnili tak, že prekročia časové obdobie, sa považujú za ukončené najmenej v intervale jedného roka. ◄

Ak sa však má platba uskutočniť na účet pred dodaním tovaru alebo pred poskytnutím služieb, daňový nárok vznikne po prevzatí platby.

Napriek predchádzajúcim ustanoveniam platí, že členské štáty môžu zabezpečiť, aby sa daň dala vybrať za určité plnenia alebo za určité kategórie osôb podliehajúcich dani buď:

— najneskôr do vystavenia faktúry ►M20 ————— ◄ , alebo

— najneskôr do prevzatia čiastky ceny, alebo

— v rámci stanoveného obdobia odo dňa vzniku zdaniteľného prípadu, ak sa nevystaví faktúra ►M20 ————— ◄ , alebo ak sa vystaví neskoro.

▼M4

3. Zdaniteľná udalosť nastane a daň sa stane uplatniteľnou, ak je tovar dovážaný. Keď je tovar zaradený pod jeden z režimov uvedených v článku 7 (3) pri vstupe do spoločenstva, zdaniteľná udalosť nastane a daň sa stane uplatniteľnou, keď sa tieto režimy na tovar prestanú vzťahovať.

Keď je však dovážaný tovar podrobený clu, poľnohospodárskym poplatkom alebo poplatkom, ktoré majú rovnaký účinok ustanovený podľa spoločnej politiky, potom zdaniteľná udalosť nastane a daň sa stane uplatniteľnou, keď zdaniteľná udalosť pre tieto poplatky spoločenstva nastane a takéto poplatky sa stanú uplatniteľné.

Tam, kde dovážaný tovar nepodlieha žiadnemu z takýchto poplatkov spoločenstva, členské štáty musia uplatniť platné predpisy, riadiace clá s ohľadom na výskyt zdaniteľnej udalosti a ten moment, keď sa daň stane uplatniteľná.

▼B







HLAVA VIII

ZDANITEĽNÁ ČIASTKA

Článok 11

A. Na území štátu

1. Zdaniteľným základom je:

a) v prípade poskytovania tovaru alebo služieb, ktoré nie sú uvedené v nasledujúcich bodoch b), c) a d), všetko, čo predstavuje protihodnotu, ktorú získal alebo získa dodávateľ od kupujúceho, od zákazníka alebo od tretej strany za tento tovar alebo služby vrátane dotácií priamo súvisiacich s cenou tohto tovaru alebo služieb,

b) v prípade poskytovania tovaru podľa článku 5(6) a (7) nákupná cena tovaru alebo podobného tovaru alebo, ak nákupná cena neexistuje, režijná cena stanovená v čase dodávky,

c) v prípade poskytovania služieb podľa článku 6(2) úplné náklady na služby poskytované osobou podliehajúcou dani,

d) v prípade poskytovania služieb podľa článku 6(3) hodnota služieb poskytnutých na voľnom trhu.

Pojem „hodnota služieb na voľnom trhu“ predstavuje čiastku, ktorú by za príslušné služby zaplatil objektívnemu dodávateľovi zákazník na marketingovej úrovni, na ktorej sa poskytnutie služieb realizuje, a to v rámci územia štátu v čase poskytnutia služieb za podmienok voľnej súťaže.

2. Zdaniteľný základ obsahuje:

a) dane, clá, odvody a poplatky, s výnimkou samotnej dane z pridanej hodnoty,

b) vedľajšie výdavky, ako sú napríklad náklady na provízie, balenie, prepravu a poistenie, ktoré dodávateľ inkasuje od kupujúceho alebo zákazníka. Výdavky podliehajúce samostatnej dohode môžu členské štáty považovať za vedľajšie výdavky.

3. Zdaniteľný základ neobsahuje:

a) zníženie ceny prostredníctvom zľavy za skorú platbu,

b) cenové zrážky a rabaty poskytnuté zákazníkovi a účtované v čase dodávky,

c) čiastky získané osobou podliehajúcou dani od svojho kupujúceho alebo zákazníka vo forme spätných splátok za výdavky zaplatené v mene a na účet kupujúceho alebo zákazníka, ktoré boli zapísané do jej účtovných kníh na pozastavenom účte. Osoba podliehajúca dani musí predložiť dôkaz o skutočnej výške týchto výdavkov a nesmie odpočítať žiadnu daň, ktorá by sa mohla vyrubiť z týchto plnení.

▼M8

4. Derogáciou z odsekov 1, 2 a 3, členské štáty, ktoré k 1. januáru 1993 nevyužili možnosť uvedenú v treťom pododseku článku 12 (3) a) môžu, keď využijú možnosť uvedenú v hlave B (6), ustanoviť, že na transakcie uvedené v druhom pododseku článku 12 (3) c) zdaniteľný základ predajná cena sa rovná zlomku sumy určenej v súlade s odsekmi 1, 2 a 3.

Tento zlomok sa určuje tak, aby sa takto splatná daň z pridanej hodnoty rovnala vždy najmenej 5 % sumy určenej v súlade s odsekmi 1,2 a 3.

▼B

B. Dovoz tovaru

▼M6

1. Základom dane je hodnota na colné účely stanovená v zhode s platnými predpismi spoločenstva; to tiež platí pre dovoz tovaru uvedeného v článku 7 (1) b).

▼M4 —————

▼M4

3. Do zdaniteľného základu sa zahrnú, pokiaľ v ňom ešte nie sú obsiahnuté:

a) dane, poplatky, špeciálne poplatky a iné prirážky, platné mimo dovážajúceho členského štátu a tie, ktoré sú povinné z dôvodov dovozu, s odpočítaním dane z priadnej hodnoty, ktorá sa má uplatniť;

b) vedľajšie výdavky, ako sú provízia, poplatok za balenie, transport a poistenie, naakumulované ku prvému miestu určenia v rámci terirória dovážajúceho členského štátu. „Miesto určenia“ je to miesto, ktoré je uvedené na nákladnom liste alebo inom dokumente takým spôsobom, ktorým tovar je dovážaný do dovážajúceho členského štátu. Ak nie je takéto identifikovanie miesta určenia, potom ako prvé miesto určenia sa má vziať prvý transfer nákladu v transportujúcom členskom štáte. Aj vyššie uvádzané jednorázové výdavky sa zahŕňajú do zdaňovanej sumy, keď vyplývajú z prepravy na iné miesto určenia v rámci územia spoločenstva, ak je toto miesto známe, keď nastane zdaniteľná plnenie.

▼B

4. Zdaniteľný základ neobsahuje položky uvedené v bodoch A (3) a) a b).

5. Ak sa tovar dočasne vyviezol ►M4 zo spoločenstva ◄ a opätovne sa priviezol po oprave, spracovaní, obnovení, úprave alebo prepracovaní ►M4 mimo spoločenstva ◄ , ►M4 ————— ◄ členské štáty musia prijať opatrenia na zabezpečenie toho, aby bolo zaobchádzanie s týmto tovarom na účely dane z pridanej hodnoty rovnaké ako v prípade tovaru podrobeného uvedeným operáciám na území štátu.

▼M8

6. Derogáciou z odsekov 1 až 4, členské štáty, ktoré k 1. januáru 1993 nevyužili možnosť uvedenú v treťom pododseku článku 12 (3) a) môžu stanoviť, že pri dovoze umeleckých diel, zberateľských predmetov a starožitností definovaných v článku 26a (A) a), b) a c) zdaniteľný základ sa rovná zlomku sumy určenej v súlade s odsekmi 1 až 4.

Tento zlomok sa určuje tak, aby sa daň z pridanej hodnoty takto splatná pri dovoze rovnala vždy najmenej 5 % sumy určenej v súlade s odsekmi 1 až 4.

▼B

C. Rôzne ustanovenia

1. V prípade zrušenia, odmietnutia, úplného alebo čiastočného nezaplatenia alebo v prípade zníženia ceny po uskutočnení dodávky sa zdaniteľný základ primerane zníži za podmienok, ktoré stanovia členské štáty.

Avšak v prípade úplného alebo čiastočného nezaplatenia nemusia členské štáty toto pravidlo dodržať.

▼M4

2. Tam, kde informácia pre stanovenie zdaniteľného základu pri dovoze je vyjadrená v mene inej, ako je mena členského štátu, kde sa určenie uskutočňuje, výmenný kurz sa určí v zhode s ustanoveniami spoločenstva, ktoré riadia výpočet hodnoty na účely preclenia.

Tam, kde informácia pre určenie zdaniteľného základu nejakej obchodnej transakcie inej, ako je dovozná transakcia, je vyjadrená v mene inej, ako je mena členského štátu, kde sa stanovenie uskutočňuje, uplatniteľný výmenný kurz musí byt′ najposlednejší zaznamenaný kurz predaja v tom čase, keď sa daň stane uplatniteľná na najreprezentatívnejšom trhu výmeny alebo trhov dotknutých členských štátov, alebo určitý kurz, určený podľa referencie na tento alebo iné trhy v zhode uskutočnenej podľa členského štátu. Avšak pre niektoré z týchto transakcií alebo pre isté kategórie zdaniteľných osôb, členské štáty môžu pokračovať v uplatňovaní výmenného kurzu, ako je určený v zhode s hodnotou na účely preclenia.

▼B

3. V prípade nákladov na vratné obaly ich členské štáty môžu:

— buď vyňať zo zdaniteľného základu a prijať potrebné opatrenia na to, aby sa základ upravil, ak sa obal nevráti,

— alebo zahrnúť do zdaniteľného základu a prijať potrebné opatrenia na to, aby sa základ opravil, ak sa obal skutočne vráti.







HLAVA IX

SADZBY

Článok 12

1. Sadzba použiteľná na plnenia podliehajúce dani sa musí rovnať sadzbe platnej v čase vzniku zdaniteľného prípadu. Ale:

a) v prípadoch uvedených v druhom a treťom pododseku článku 10(2) sa použije sadzba platná v čase vzniku daňového nároku,

▼M6

b) v prípadoch uvedených v druhom a treťom pododseku článku 10 (3) sa použije sadzba platná v dobe vzniku daňovej povinnosti.

▼B

2. V prípade zmien v sadzbách môžu členské štáty:

— uskutočniť úpravy v prípadoch uvedených v odseku 1a), aby sa zohľadnila sadzba použiteľná v čase, keď bol dodaný tovar alebo poskytnuté služby,

— prijať všetky vhodné opatrenia.

▼M19

3.

a) Bežnú sadzbu dane z pridanej hodnoty stanoví každý členský štát ako percento zdaniteľného základu, ktoré je rovnaké pre dodanie tovaru a poskytovanie služieb. Od 1. januára 2006 do 31. decembra 2010 bežná sadzba nesmie byť nižšia ako 15 %. Rada rozhodne v súlade s článkom 93 zmluvy o úrovni bežnej sadzby, ktorá sa bude uplatňovať po 31. decembri 2010. Členské štáty môžu tiež použiť jednu alebo dve znížené sadzby. Tieto sadzby sa stanovia ako percento zdaňovanej čiastky, ktoré nesmie byť menej ako 5 % a bude platiť len pre poskytovanie kategórií tovarov a služieb špecifikovaných v prílohe H. Tretí pododsek sa nebude vzťahovať na služby spomenuté v poslednej zarážke článku 9 (2) e).

b) Členské štáty môžu použiť zníženú sadzbu na dodávky zemného plynu a elektrickej energie za predpokladu, že nehrozí narušenie voľnej súťaže. Členský štát, ktorý zamýšľa používať takúto sadzbu, musí o tom vopred upovedomiť komisiu. Komisia rozhodne o tom, či hrozí narušenie voľnej súťaže. Ak Komisia takéto rozhodnutie neprijme do troch mesiacov po obdržaní upovedomenia, vychádza sa z toho, že nebezpečenstvo narušenia súťaže nejestvuje.

▼M8

c) Členské štáty môžu stanoviť, že nižšia sadzba alebo jedna z nižších sadzieb, ktorú používajú v súlade s tretím odsekom a) sa taktiež vzťahuje na dovoz umeleckých diel, zberateľských predmetov a starožitností uvádzaných v článku 26a (A) a), b) a c). Ak využijú túto možnosť, členské štáty môžu používať aj zníženú sadzbu na dodanie umeleckých diel v zmysle článku 26a (A) a): — vykonaných ich autorom alebo jeho právnymi nástupcami, — vykonaných príležitostne iným daňovníkom než je obchodník podliehajúci dani, ak tieto umelecké diela doviezol daňovník sám alebo mu ich dodal autor alebo jeho právni nástupcovia, alebo keď ho oprávnili k úplnému odpočtu dane z pridanej hodnoty.

▼M11 —————

▼M13 —————

▼B

4. ►M5 ————— ◄ Každá znížená sadzba musí byť stanovená tak, aby čiastka dane z pridanej hodnoty vyplývajúca z aplikácie tejto sadzby bola rovnaká ako pri normálnom výpočte, aby sa tak umožnilo odpočítanie celej dane z pridanej hodnoty odpočítateľnej na základe ustanovení článku 17.

▼M5

Na základe správy komisie Rada každé dva roky počnúc rokom 1994 preskúma uplatňovanie znížených sadzieb. Rada môže na návrh komisie jednohlasne rozhodnúť o zmenách v zozname tovarov a služieb v Prílohe H.

▼M8

5. V závislosti na odseku 3 c) sadzba používaná pri dovoze tovaru je tá, ktorá sa používa na dodanie podobného tovaru na území danej krajiny.

▼A2

6. Portugalská republika môže uplatňovať na transakcie, ktoré sa vykonávajú v autonómnej oblasti Azory a Madeira, a na priamy dovoz do týchto oblastí, sadzby, ktoré sú nižšie ako sadzby, ktoré používa v hlavnej časti krajiny.

▼B







HLAVA X

OSLOBODENIA OD DANE

Článok 13

Oslobodenie od dane na území štátu

A. Oslobodenia určitých činností uskutočňovaných vo verejnom záujme od dane

1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva, platí, že členské štáty oslobodia od dane nasledujúce položky, a to za podmienok, ktoré stanovia na účely zabezpečenia správnej a jednoznačnej aplikácie tohto oslobodenia od daní a na účely ochrany pred možnými daňovými únikmi, pred neplatením daní a pred ich zneužívaním:

a) poskytovanie služieb verejnými poštovými organizáciami a dodávky tovaru súvisiaceho s týmito službami s výnimkou prepravy cestujúcich a telekomunikačných služieb,

b) nemocničná a lekárska starostlivosť a s ňou úzko súvisiace aktivity realizované orgánmi podliehajúcimi verejnému právu, alebo za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami aplikovateľnými na orgány podliehajúce verejnému právu aktivity realizované nemocnicami, medicínskymi liečebnými a diagnostickými strediskami a inými riadne uznanými inštitúciami podobnej povahy,

c) poskytovanie lekárskej starostlivosti pri vykonávaní medicínskych a paramedicínskych profesií definovaných príslušným členským štátom,

d) poskytovanie ľudských orgánov, krvi a mieka,

e) služby poskytované zubnými technikmi v rámci ich profesionálneho výkonu a zubné protézy poskytované zubnými lekármi a technikmi,

f) služby poskytované nezávislými skupinami osôb, ktorých aktivity sú oslobodené od dane z pridanej hodnity alebo jej nepodliehajú, a to na účely zabezpečovania služieb ich členom priamo potrebných pre realizáciu ich činnosti, keď tieto skupiny požadujú od svojich členov presnú náhradu ich podielu na spoločných výdavkoch, za predpokladu, že takéto oslobodenie od dane nespôsobí deformáciu konkurenčných podmienok,

g) poskytovanie služieb a dodávky tovaru úzko súvisiace s verejnou sociálnou prácou, vrátane služieb poskytovaných domovmi pre starých ľudí, orgánmi podliehajúcimi verejnému právu alebo inými organizáciami, ktoré boli príslušným členským štátom uznanými za charitatívne,

h) poskytovanie služieb a dodávky tovaru úzko súvisiace s ochranou detí a mládeže orgánmi podliehajúcimi verejnému právu alebo inými organizáciami, ktoré boli príslušným členským štátom uznané za charitatívne,

i) vzdelávanie detí a mládeže, školské alebo univerzitné vzdelávanie, profesionálne alebo rekvalifikačné školenia vrátane poskytovania s nimi úzko súvisiacich služieb a tovaru orgánmi podliehajúcimi verejnému právu, ktoré majú túto činnosť za svoj cieľ, alebo inými organizáciami, pre ktoré príslušný členský štát definoval podobné ciele,

j) doučovanie zabezpečované učiteľmi súkromne a pokrývajúce školské alebo univerzitné vzdelávanie,

k) určité poskytovanie zamestnancov cirkevnými a filozofickými inštitúciami na účely pododsekov b), g), h) a i) tohto článku a s prihliadnutím na duchovnú starostlivosť,

l) poskytovanie služieb a tovaru úzko súvisiacich so službami a tovarom určenými v prospech ich členov na základe predplatného pevne stanoveného v súlade s ich pravidlami, a to neziskovými organizáciami s cieľmi politickej, odborárskej, cirkevnej, vlasteneckej, filozofickej, ľudomilnej alebo občianskej povahy za predpokladu, že takéto oslobodenie od dane nespôsobí narušenie voľnej súťaže,

m) určité služby úzko súvisiace so športom a telesnou výchovou poskytované neziskovými organizáciami osobám zúčastňujúcim sa na športe a telesnej výchove,

n) určité kultúrne služby a s nimi úzko súvisiaci tovar, poskytované orgánmi podliehajúcimi verejnému právu a inými kultúrnymi organizáciami, ktoré boli uznané príslušným členským štátom,

o) poskytovanie služieb a tovaru organizáciami, ktorých činnosti sú oslobodené od daní na základe ustanovení predchádzajúcich pododsekov b), g), h), i), l), m) a n) v súvislosti so ziskovými udalosťami zorganizovanými výhradne pre ich vlastný prospech za predpokladu, že takéto oslobodenie od dane nespôsobí deformáciu konkurenčných podmienok. Členské štáty môžu zaviesť akékoľvek potrebné obmedzenia, predovšetkým v súvislosti s počtom takýchto udalostí alebo s výškou ziskov, ktoré sa môžu oslobodiť od dane,

p) poskytovanie dopravných služieb chorým alebo zraneným osobám vo vozidlách určených pre tento účel oprávnenými orgánmi,

q) činnosti verejných rozhlasových a televíznych orgánov, ktoré nie sú obchodného rázu.

2.

a) Členské štáty môžu poskytnúť orgánom, ktoré nepodliehajú verejnému právu, oslobodenie od dane podľa ustanovení uvedených v (1) b), g), h), i), l), m) a n) tohto článku, pričom každý jednotlivý prípad musí spĺňať jednu alebo viac z nasledujúcich podmienok: — nesmú byť systematicky zamerané na vytváranie zisku, pričom prípadný vytvorený zisk sa nerozdelí, ale použije sa na ďalšie poskytovanie alebo zdokonalenie služieb, — musia byť riadené a spravované na dobrovoľnom základe osobami, ktoré nemajú priamy alebo nepriamy záujem či už osobne alebo cez sprostredkovateľov na výsledkoch príslušných činností, — musia používať ceny schválené verejnými orgánmi alebo ceny, ktoré nie sú vyššie ako schválené, alebo v prípade neschválených služieb ceny nižšie, ako sú ceny používané na podobné služby obchodnými podnikmi podliehajúcimi dani z pridanej hodnoty, — oslobodenie príslušných služieb od dane nespôsobí narušenie voľnej súťaže, napríklad znevýhodnením obchodných podnikov podliehajúcich dani z pridanej hodnoty.

b) Oslobodenie poskytovania služieb a tovaru od daní sa podľa ustanovení uvedených v predchádzajúcich (1) b), g), h), i), l), m) a n) neposkytne, ak: — tieto služby alebo tovar nie sú nevyhnutné pre plnenia oslobodené od dane, — ich hlavným cieľom je nadobúdanie dodatočných ziskov pre organizáciu realizáciou plnení, ktoré priamo konkurujú plneniam komerčných podnikov podliehajúcich dani z pridanej hodnoty.

B. Iné oslobodenia od dane

Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva, platí, že členské štáty oslobodia od dane nasledujúce položky za podmienok, ktoré stanovia na účely zabezpečenia správnej a jednoznačnej aplikácie oslobodení od dane a na účely ochrany pred možnými daňovými únikmi, pred neplatením daní a pred ich zneužívaním:

a) poistné plnenia a plnenia poisťovania poisťujúcich vrátane s nimi súvisiacich služieb poskytovaných poisťovacími maklérmi a poisťovacími agentmi,

b) prenajímanie nehnuteľného majetku s výnimkou: 1. poskytovania ubytovania, podľa definície v zákonoch členských štátov, v hotelovom sektore alebo v sektoroch s podobnou funkciou, vrátane poskytovania ubytovania v prázdninových táboroch alebo na miestach určených na stanovanie, 2. prenajímanie budov a priestorov na parkovanie vozidiel, 3. prenajímanie trvalo inštalovaných zariadení a strojov, 4. prenajímanie sejfov. Členské štáty môžu aplikovať nasledujúce výnimky na rozsah platnosti tohto oslobodenia od dane:

c) dodávky tovaru používaného výhradne na činnosť oslobodenú od daní na základe tohto článku alebo na základe článku 28(3)b), ak tento tovar nie je dôvodom na uplatňovanie práva na odpočet, alebo dodávky tovaru, pri nadobudnutí alebo výrobe ktorého sa na základe článku 17(6) stáva daň z pridanej hodnoty odpočítateľnou,

d) nasledujúce plnenia: 1. poskytovanie a sprostredkovanie úverov a správa úverov osobou, ktorá ich poskytla, 2. vyjednávanie úverových záruk alebo akéhokoľvek iného zabezpečenia peňazí alebo akákoľvek činnosť súvisiaca s nimi a správa úverových záruk osobou, ktorá poskytla úver, 3. plnenia vrátane sprostredkovania týkajúce sa vkladov a bežných účtov, platieb, prevodov, dlhov, šekov a iných prevoditeľných dokumentov, ale nie inkasovania a skupovania dlhov, 4. plnenia vrátane sprostredkovania týkajúce sa devíz, bankoviek a mincí používaných ako zákonné platidlo, ale nie zberateľských predmetov; pojem „zberateľské predmety“ predstavujú zlaté, strieborné alebo iné kovové mince alebo bankovky, ktoré sa bežne nepoužívajú ako zákonné platidlo, alebo mince na numizmatické účely. 5. plnenia vrátane sprostredkovania — s výnimkou spravovania a úschovy — týkajúce sa účastín, podielov v spoločnostiach a združeniach, dlhopisov a iných cenných papierov s výnimkou: — dokumentov zakladajúcich právny nárok na tovar, — práv alebo cenných papierov podľa článku 5 (3); 6. riadenie zvláštnych investičných fondov, ako ich definovali členské štáty,

e) dodanie poštových cenín v menovitej hodnote na účely pošty platné na území daného štátu, daňové kolky a iné ceniny,

f) stávková činnosť, lotérie a iné formy hazardných hier, na ktoré sa vzťahujú podmienky a obmedzenia definované jednotlivými členskými štátmi,

g) budovy a ich súčasti, aj pozemky, na ktorých stoja s výnimkou definovanou v článku 4 (3) a),

h) iná nezastavaná pôda, okrem stavebných pozemkov, ktoré definuje článok 4 (3) b).

C. Možnosť voľby

Členské štáty môžu osobám podliehajúcim dani poskytnúť právo voľby v otázke zdanenia v prípadoch, ak ide o:

a) prenájom a leasing nemovitostí,

b) plnenia zahrnuté v bodoch B d) g) a h).

Členské štáty môžu rozsah práva na voľbu rozhodnutia obmedziť a určiť podrobnosti, kedy sa môže toto právo uplatniť.

Článok 14

Oslobodenie od dane pri dovoze

1. Ak to nie je v rozpore s ostatnými ustanoveniami spoločenstva, členské štáty môžu oslobodiť ad dane nižšie uvedené prípady za podmienok, ktoré sú definované v záujme správneho uplatňovania možnosti oslobodenia ad dane a zabrániť prípadným daňovým únikom, obchádzaniu resp. zneužitiu zákona:

a) konečný dovoz tovaru, dodanie ktorého osobou podliehajúcou dani je v každom prípade oslobodené od dane v danej krajine,

▼M4 —————

▼M6 —————

▼B

d) konečný dovoz tovaru, ktorý spĺňa podmienky oslobodenia od colných poplatkov iným spôsobom, ako stanovuje Spoločný colný sadzobník ►M4 ————— ◄ . Členské štáty majú však možnosť neoslobodiť od dane v prípade, že by to vážne ohrozilo konkurencieschopnosť ►M4 ————— ◄ . Toto oslobodenie taktiež platí na dovoz tovarov v zmysle článku 7 l) b), na ktoré by sa vzťahovalo vyššie uvedené oslobodenie od dane, ak by boli dovezené podľa článku 7 (1) a),

e) spätný dovoz tovarov oslobodených od cla osobou, ktorá ich vyviezla, a v stave v akom boli vyvezené ►M4 ————— ◄ ,

▼M4 —————

▼B

g) dovoz tovaru: — na ktorý sa vzťahujú diplomatické a konzulárne ustanovenia a ktorý je oslobodený od colných poplatkov ►M4 ————— ◄ , — medzinárodnými organizáciami, ktoré boli ako také akceptované verejnými inštitúciami hostiteľského štátu, ďalej členmi takýchto organizácií v rámci podmienok definovaných medzinárodnými konvenciami o zakladaní organizácií alebo na základe dohôd medzi centrálami, — na územie členských štátov, ktoré sú členmi Severoatlantického paktu ozbrojenými silami iných štátov, ktoré sú členmi tohto zoskupenia určeného pre potreby ozbrojených síl a civilného sprevádzajúceho personálu alebo tovaru určeného na zásobovanie jedální alebo kantín ozbrojených síl plniacich obrannú misiu,

h) dovoz rybárskych úlovkov po mori do prístavov pred spracovaním alebo po zakonzervovaní rýb pred zásobovaním trhu,

i) poskytovanie takých služieb v súvislosti s importovaním tovaru, kde hodnota týchto služieb je zahrnutá do zdaniteľnej sumy podľa článku 11 B (3) b),

j) dovoz zlata centrálnymi bankami,

▼M23

k) dovoz plynu pomocou rozvodného systému zemného plynu alebo dovoz elektriny.

▼B

2. Komisia čo najskôr predloží Rade návrhy na sformulovanie daňových pravidiel v rámci spoločenstva, ktorý by definoval rozsah oslobodenia od dane na základe článku 1 a podrobné pravidlá na ich uplatňovanie.

Kým tieto pravidlá nenadobudnú platnosť, č1enské štáty môžu:

— v týchto prípadoch postupovať podľa platných národných predpisov,

— prispôsobiť národné predpisy tak, aby sa v maximálnej miere predchádzala škodám alebo konkurencii a najmä, aby sa predchádzalo neuplatneniu dane z pridanej hodnoty, prípadne zamedzilo dvojité zdanenie daňou z pridanej hodnoty v rámci spoločenstva,

— použiť všetky administratívne opatrenia, ktoré sú prípustné na oslobodenie od dane.

Členské štáty informujú Komisiu a Komisia následne zabezpečí informovanosť ostatných členských štátov o opatreniach, ktoré boli prijaté v súlade so zabezpečením predchádzajúcich ustanovení.

Článok 15

▼M4

Oslobodenie vývozu zo spoločenstva a podobné transakcie a internacionálny transport

▼B

Ak to nie je v rozpore s ustanoveniami spoločenstva, členské štáty oslobodia od dane nižšie uvedené položky za podmienok definovaných s cieľom zabezpečiť správnu a priamu aplikáciu zákona o oslobodení od dane a ktoré by zabránili daňovému úniku, obchádzaniu alebo zneužitiu zákonných ustanovení:

1. Dodávky tovarov odoslaných alebo dopravených na miesto určenia ►M4 mimo územia spoločenstva ◄ dodávateľom alebo v jeho mene.

2. Dodanie tovarov odoslaných alebo dopravených na miesto určenia ►M4 mimo územia spoločenstva ◄ kupujúcim alebo v jeho mene, ktoré sa nerealizujú na tomto teritóriu, s výnimkou tovaru prepravovaného samotným kupujúcim pre potreby vnútorného vybavenia, zásobenia výletných lodí a súkromných lietadiel, alebo akýchkoľvek dopravných prostriedkov používaných na súkromné účely, pohonnými hmotami a proviantom. V prípade dodávky tovaru, ktorý sa má prevážať v osobnej batožine cestujúcich, táto výnimka platí za podmienky, že: — cestujúci nepodniká v rámci spoločenstva, — tovar sa prepravuje na miesto určenia mimo spoločenstva do konca tretieho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom sa dodanie realizovalo, — celková hodnota dodania vrátane dane z pridanej hodnoty je vyššia ako ekvivalent 175 ECU v národnej mene stanovenej v súlade s článkom 7 (2) smernice 69/169/EHS ( 5 ) členské štáty ale môžu oslobodiť od dane i dodanie s celkovou hodnotou nižšou než táto suma. Na účely uplatňovania druhého pododseku sa: — za cestujúceho, ktorý nepodniká v spoločenstve považuje cestujúci, ktorého trvalé bydlisko sa nenachádza v spoločenstve. Na účely tohto ustanovenia „trvalé bydlisko alebo miesto, kde sa obvykle zdržuje“ znamená miesto zapísané ako takéto v pase, preukaze totožnosti alebo iných dokladoch totožnosti, ktoré členské štáty v rámci územia, ktorých sa uskutočňuje dodanie, uznávajú za platné, — vývoz sa preukáže formou faktúry alebo iným dokumentom miesto neho, ktorý bude podpísaný colným úradom, ktorým tovar opustil spoločenstvo. Každý členský štát zašle Komisii vzorky pečiatok, ktoré používa na potvrdenie uvedené v druhej zarážke tretieho pododseku. Komisia zašle túto informáciu daňovým úradom v ďalších členských štátoch.

▼M4

3. Dodávka služieb, pozostávajúcich z práce na hnuteľnom majetku získanom alebo dovezenom na účely vykonania takejto práce v rámci územia spoločenstva a odposlaného alebo odtransportovaného von zo spoločenstva osobou, zabezpečujúcou takéto služby alebo zákazníkom, ak bol ►M6 nezriadený v tuzemsku ◄ alebo v mene jedného z nich.

▼B

4. Dodanie tovaru na účely zabezpečenia pohonných hmôt a potravín pre plavidlá: a) používané pre navigáciu na otvorených moriach, na palube ktorých je personál za mzdu, alebo cestujúci vykonávajúci obchodnú, priemyselnú alebo rybársku činnosť, b) používané na záchranné akcie a pomoc na mori, alebo na lov rýb pri pobreží, s výnimkou lodných potravinových zásob, c) vojnové podľa tarifnej položky 89.01 Spoločného colného sadzobníka, ktoré opúšťajú krajinu a smerujú do cudzích prístavov alebo kotvíšť. Len čo to bude možné, predloží Komisia Rade návrhy na stanovenie daňových pravidiel spoločenstva bližšie určujúcich rozsah pôsobnosti a podrobnosti praktického výkonu oslobodenia od dane a oslobodení od dane uvedených v bodoch (5) až (9). Kým tieto predpisy začnú platiť, členské štáty môžu obmedziť rozsah oslobodení poskytovaných podľa tohto odseku.

5. Dodávky, prestavba, opravy a údržba, nájom alebo prenájom morských plavidiel podľa odseku 4 a) a b), dodávky, prenájom, opravy a údržba zariadení vrátane rybárskej výbavy, ktorú plavidlá majú, prípadne ktorú na palube spotrebujú.

6. Dodávky, prestavba. opravy, údržba, nájom alebo prenájom lietadiel používaných leteckými spoločnosťami za odplatu, najmä na zahraničných linkách a dodávky, prenájom, opravy a údržba zariadení, ktoré majú, resp. ktoré sa na nich spotrebujú.

7. Dodávky tovarov na doplnenie pohonných hmôt a potravín v lietadle podľa odseku 6.

8. Dodávky služieb, ktoré nezahrňuje odsek 5, nevyhnutných pre námorné plavidlá podľa tohto odseku, resp. pre ich náklad.

9. Dodávky služieb, ktoré nie sú zahrnuté v odseku 6 na zabezpečenie nevyhnutných potrieb pre lietadlo podľa tohoto odseku alebo jeho náklad.

10. Dodávky tovarov a služieb: — na ktoré sa vzťahujú diplomatické a konzulárne dohody, — medzinárodným organizáciám, ktoré sú akceptované verejnými inštitúciami hostiteľského štátu, ďalej dodávky členom takýchto organizácií v rámci limitov a podmienok ustanovených medzinárodnými konvenciami, podľa ktorých sa zriaďujú organizácie, alebo dohodami medzi centrálami. — realizované v rámci členského štátu, ktorý je členom Severoatlantickej aliancie určené na použitie ozbrojeným silám iných štátov — členov tejto aliancie alebo civilného personálu, ktorý ich sprevádza, alebo na zásobovanie ich jedální m kantín, na teritóriách, kde tieto ozbrojené sily vykonávajú svoju obrannú misiu. ▼M4 — pre iný členský štát a pre zamýšľaný pre sily akéhokoľvek členského štátu, ktorý je stranou Severoatlantickej dohody, iného ako je samotný členský štát určenia, pre použitie týchto síl a civilného štábu, ktorý ich sprevádza alebo zabezpečuje ich spoločné kuchyne alebo jedálne, ak sa tieto sily zúčastnia na spoločnom obrannom úsilí. ▼B Oslobodenie od dane podlieha ►M4 za ►M6 obmedzenia ◄ , stanovených hostiteľským členským štátom ◄ dovtedy, kým v spoločenstve nebudú prijaté jednotné daňové pravidlá. V prípadoch, keď sa tovar neodosiela alebo neprepravuje von z krajiny, a u služieb sa oslobodenie od dane môže uskutočniť v podobe vrátenia dane.

11. Dodávky zlata do centrálnych bánk.

12. Dodávky tovaru určeným osobám, ktoré ich exportujú ►M4 zo spoločenstva ◄ ako súčasť svojej humanitárnej, charitatívnej alebo vzdelávacej aktivity ►M4 mimo spoločenstva ◄ . Toto oslobodenie od dane sa môže realizovať formou refundácie dane.

▼M6

13. Poskytovanie služieb vrátane dopravy a pomocných služieb, avšak s vylúčením služieb oslobodených od dane podľa článku 13, ak sú tieto služby priamo spojené s vývozom tovaru alebo dovozom tovaru, na ktorý sa vzťahujú opatrenia článku 7 (3) alebo článku 16 (1) bod A.

▼B

14. Služby poskytované brokermi a inými sprostredkujúcimi osobami konajúcimi v mene alebo v prospech inej osoby, ktoré tvoria súčasť dopravných služieb definovaných v tomto článku, alebo plnenia uskutočňované ►M4 mimo spoločenstva ◄ . Toto oslobodenie sa nevzťahuje na agentov cestovných kancelárií, ktorí v ich mene poskytujú cestovné služby v iných členských štátoch.

▼A2

15. Portugalská republika môže vybavovať námornú a leteckú dopravu medzi ostrovmi, ktoré tvoria autonómnu oblasť Azory a Madeira, a medzi týmito oblasťami a hlavnou časťou krajiny rovnako ako medzinárodnú dopravu.

▼B

Článok 16

Osobitné oslobodenia od dane v medzinárodnej preprave tovarov

1. Bez toho, aby boli dotknuté iné predpisy spoločenstva, môžu členské štáty za predpokladu konzultácie podľa článku 29 prijať osobitné opatrenia na úľavy dane z pridanej hodnoty pri všetkých alebo pri niektorých z nasledovných plnení, pokiaľ tieto nie sú určené na konečné použitie a/alebo spotrebu, a pokiaľ čiastka dane z pridanej hodnoty vyrubená pri prepustení do voľného obehu zodpovedá čiastke dane, ktoré by bola bývala vyrubená, keby každé z týchto plnení bolo zdanené pri dovoze alebo na území štátu:

▼M4

A. Dovozy tovaru, ktoré sa majú umiestniť pod nariadenia o uskladnení inom ako colnom;

B. Dodávky tovaru, ktorý sa má a) podrobiť precleniu a ak je to uplatniteľné, umiestniť na dočasné uskladnenie; b) umiestniť do bezcolnej zóny alebo bezcolného skladu; c) umiestniť podľa nariadenia o colných skladoch alebo podľa opatrení pre domáce spracovanie; d) prijať do teritoriálnych vôd: — aby sa pripojil k výrobným alebo vŕtacím plošinám na účely konštrukcie, opravy, údržby, zmeny, alebo vybavenia týchto plošín alebo na pripojenie takýchto plošín k materskej pevnine, — na doplnenie paliva a potravín pre vŕtaciu alebo výrobnú plošinu; e) umiestniť pod ustanovenia o uskladnení iné ako colné. Miesta referované v a), b), c) a d) musia byt′ definované pomocou platných colných predpisov;

C. Dodávky služieb súvisiacich s dodávkami tovarov referovaných v B;

D. Dodávky tovarov a služieb vykonaných na miestach, uvedených v B a ešte podriadených jednému z opatrení, ktoré sú špecifikované v tomto článku;

▼M4

E. Dodávky: — tovaru uvedeného v článku 7 (1) a) stále podliehajúceho režimu dočasného dovozu s celkovým oslobodením od dovozného cla alebo režimu externého tranzitu, — tovaru uvedeného v článku (7) (1) b) stále podliehajúceho režimu tranzitu vo vnútri spoločenstva v súlade s článkom 33a, ako aj poskytovanie služieb súvisiacich s takýmito dodávkami.

▼B

2. Za predpokladu konzultácii uvedených v článku 29 sa členské štáty môžu rozhodnúť pre oslobodenie pri dovoze a dodaní tovaru zdaniteľnej osobe, ktorá ich chce vyviezť bez alebo po ďalšom spracovaní, ako aj dodávky služieb súvisiacich s jeho vývoznou činnosťou do výšky, ktorá sa rovná hodnote vývozu v priebehu predchádzajúcich 12 mesiacoch.

3. Komisia predloží Rade v najskoršom možnom termíne návrhy týkajúce sa spoločných pravidiel uplatňovania dane z pridanej hodnoty pri plneniach uvedených v odsekoch 1 a 2.







HLAVA XI

ZNÍŽENIE DANE

Článok 17

Vznik a rozsah práva na odpočet

1. Právo na odpočítanie dane vzniká v čase vyrubenia odpočítateľnej dane.

2. Pokiaľ sa tovary a služby používajú na účely jeho zdaniteľných plnení, daňovník má právo odpočítať nasledovné položky z dane, ktorú má zaplatiť:

a) daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za tovary alebo služby, ktoré mu dodal alebo má dodať iný daňovník,

b) daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za dovezené tovary,

c) daň z pridanej hodnoty splatnú podľa článkov 5 (7) a) a 6 (3).

3. Členské štáty taktiež poskytnú každému daňovníkovi právo na odpočítanie alebo vrátenie dane z pridanej hodnoty podľa odseku 2, ak sa tovary a služby používajú na účely:

a) plnení týkajúcich sa ekonomických aktivít podľa článku 4 (2) realizovaných v inej krajine, ktoré spĺňajú nárok na zníženie dane, ak sa uskutočnili na území daného štátu,

b) plnení, ktoré sú oslobodené od dane podľa článku 14 (1) i) a článku 15 a 16 (1) (B), (C) a (D) a odsek 2,

c) všetkých plnení oslobodených od dane podľa článku 13 B a) a d), odsek 1 až 5, keď zákazník má sídlo mimo spoločenstva alebo keď tieto plnenia priamo súvisia s tovarom a službami na vývoz do štátu mimo spoločenstva.

4. Rada vyvinie úsilie, aby do 31. decembra 1977 na základe návrhu predloženého Komisiou boli prijaté pravidlá spoločenstva, ktoré by definovali podmienky, za ktorých sa bude realizovať refundácia podľa odseku 3 daňovníkovi, ktorý nemá sídlo na teritóriu daného štátu. Pokiaľ tieto pravidlá nenadobudnú platnosť, členské štáty si určia spôsob, ako sa má refundácia vykonať. Ak daňovník nie je rezidentom na teritóriu spoločenstva, členské štáty môžu odmietnuť refundáciu alebo uložiť ďalšie podmienky.

5. V prípade tovarov a služieb pre potreby daňovníka obe plnenia zahrnuté v odsekoch 2 a 3, kde ide o odpočítateľnú daň z pridanej hodnoty a pri plneniach, kde daň z pridanej hodnoty nie je odpočítateľná, je povolené odrátať iba tú časť dane z pridanej hodnoty, ktorá sa týka prvých plnení.

Táto časť sa určí v súlade s článkom 19 za všetky plnenia realizované daňovníkom.

Členské štáty však majú právo:

a) splnomocniť daňovníka, aby určil pomernú časť za každú oblasť svojej podnikateľskej činnosti s tým, že za každý sektor bude vedený samostatný účet.,

b) nútiť daňovníka, aby určil časť za každý sektor svojej podnikateľskej činnosti a viedol samostatné účty za každý sektor.

c) splnomocniť alebo nútiť daňovníka, aby robil odpočet dane z pridanej hodnoty na základe použitia všetkého alebo Časti tovarov a služieb,

d) splnomocniť alebo nútiť daňovníka, aby robil odpočet podľa pravidla uvedeného v prvom pododseku v súvislosti s tovarmi a službami použitými pri tu definovaných plneniach,

e) v prípade, keď ide o daň z pridanej hodnoty, ktorá sa daňovníkovi neodpočíta, táto je nesignifikantná a treba ju považovať za nulu.

6. Najneskôr do uplynutia 4 rokov od dátumu, kedy táto smernica nadobudla platnosť, Rada v úzkej spolupráci s a podľa návrhu Komisie rozhodne, aké výdavky nespĺňajú podmienky pre odpočet dane z pridanej hodnoty. Daň z pridanej hodnoty sa nikdy neodratuje z výdavkov, ktoré nepatria jednoznačne do podnikateľských výdavkov ako napr. luxusné výrobky a služby, zábava a pod.

Pokiaľ hore uvedené pravidlo nenadobudne platnosť, členské štáty si môžu ponechať všetky výnimky, ktoré umožňujú ich národné zákony aj po vstúpení tejto smernice do platnosti.

7. Na základe konzultácií podľa článku 29, môže každý členský štát, z cyklických ekonomických dôvodov, úplne alebo čiastočne vylúčiť všetky alebo niektoré kapitálové tovary alebo iné tovary zo systému zníženia dane. Kvôli zachovaniu identických konkurenčných podmienok môžu členské štáty namiesto odmietnutia oslobodenia od dane zdaniť tovary ním vyrobené, v danej krajine nakúpené alebo importované tak, aby daň neprevýšila hodnotu dane z pridanej hodnoty, ktorá by bo1a vyrubená pri akvizícii podobného tovaru.

Článok 18

Pravidlá upravujúce výkon práva na zníženie dane

1. Aby sa mohlo uplatniť právo na zníženie dane daňovník musí:

a) pri odpočte dane podľa článku 17 (2) a) musí mať faktúru vystavenú podľa článku 22 (3),

b) pri odpočte dane podľa článku 17 (2) b) musí mať dovozný dokument, ktorý ho označuje za príjemcu alebo importéra a uvádza alebo povoľuje výpočet sumy zdaniteľného plnenia,

c) pri odpočítaní dane podľa článku 17 (2) c) v súlade s formálnymi náležitosťami, ktoré požadujú jednotlivé členské štáty,

d) podľa článku 21 (1), ak má platiť daň ako zákazník alebo kupujúci, musí spĺňať formálne požiadavky vyžadované jednotlivými členskými štátmi.

2. Daňovník realizuje odpočet dane tak, že odpočíta z celkovej sumy dane z pridanej hodnoty splatnej v danom období čiastku dane na ktorú sa v tomto období vzťahuje nárok na zníženie dane a ktoré sa môže uplatniť na základe ustanovení odseku 1.

Členské štáty však môžu požadovať, pokiaľ ide o daňovníka, ktorý vykonáva príležitostné plnenia tak ako je definované v článku 4 (3), aby právo na odpočet dane realizoval len v čase dodávky.

3. Členské štáty definujú podmienky a postup, za ktorých môže byť zdaniteľná osoba oprávnená vykonať odpočet dane, ktorý nerealizovala, uplatňujúc ustanovenia v odseku 1 a 2.

4. Kde za dané obdobie oprávnená výška odpočítateľnej sumy prevyšuje sumu zdaniteľného plnenia, členské štáty môžu refundovať alebo prenesenie prebytok do nasledujúceho obdobia podľa podmienok, ktoré si určia.

Členské štáty však môžu odmietnuť vrátenie alebo prenesenie rozdielu, ak ide o zanedbateľnú čiastku

Článok 19

Výpočet odpočítatel`nej čiastky

1. Čiastka odpočítateľná podľa prvého pododseku článku 17 (5) sa vypočíta podľa vzorca, kde:

— ako čitateľ sa uvádza celková suma obratu bez dane z pridanej hodnoty za rok za plnenia, pri ktorých možno daň z pridanej hodnoty znížiť podľa článku 17 (2) a (3),

— ako menovateľ sa uvádza celková suma obratu, bez dane z pridanej hodnoty, za rok za plnenia zahrnuté do čitateľa a za plnenia, kde sa daň z pridanej hodnoty neznižuje. Členské štáty môžu do menovateľa zahrnúť aj sumu podpory (subvencie), ktorá nie je uvedená v článku 11 A (1) a).

Táto časť sa určí z ročného základu ako percento so zaokrúhlením na číslicu neprevyšujúcu ďalšiu jednotku.

2. Odchylne od ustanovenia odseku 1 budú z výpočtu odpočítateľnej čiastky vylúčené sumy obratu pri dodávkach investičných tovarov používaných zdaniteľnú osobou v rámci jeho podnikateľskej činnosti. Sumy obratov súvisiacich s plneniami, ktoré definuje článok 13 B d), pokiaľ ide o náhodilé plnenia a taktiež náhodilé plnenia s nehnuteľnosťami a finančné plnenia, tieto budú vylúčené. Ak členské štáty využívajú možnosť voľby definovanej v odseku 20 (5), ktorý nevyžaduje úpravu pokiaľ ide o investičné tovary, môžu zahrnúť manipuláciu s kapitálovými tovarmi do výpočtu odpočítateľnej čiastky.

3. Predbežná čiastka za rok bude vypočítaná na základe plnení za predchádzajúci rok, ak žiadne plnenia za predchádzajúci rok neexistujú. alebo ak ide a zanedbateľnú čiastku, v takom prípade odpočítateľnú čiastku musí pod dozorom daňového úradu čiastočne odhadnúť sám daňovník. Členské štáty však môžu ponechať v platnosti súčasné pravidlá.

Odpočítané čiastky na takomto základe predbežných súm treba vyrovnať pri stanovení konečnej čiastky v priebehu budúceho roka.

Článok 20

Vyrovnanie odpočítateľných čiastok

1. Pôvodné odpočítané čiastky treba vyrovnať podľa pravidiel ustanovených jednotlivými členskými štátmi, obzvlášť tam, kde:

a) odpočítaná čiastka bola vyššia alebo nižšia, na akú má daňovník nárok.

b) po predložení daňového priznania sa objavia isté zmeny vo faktoroch. ktoré boli použité na určenie odpočítateľnej sumy, najmä ak bol nákup zrušený alebo kde bola realizované zníženie ceny. Úprava-vyrovnanie odpočtu dane sa však nemôže uskutočniť pri plneniach, ktoré sú celkovo alebo čiastočne nevyplatené, ďalej pri zámernom poškodení. strate alebo krádeži majetku, alebo v prípade ak ide o majetok, ktorý nebol preukázaný alebo potvrdený, ani pokiaľ ide o dary malej hodnoty a poskytovanie vzoriek definovaných v článku 5 (6). Členské štáty však môžu požadovať vyrovnanie pri plneniach, ktoré ostali nevyplatené alebo čiastočne nevyplatené, alebo ak došlo ku krádeži.

2. V prípade investičných tovarov. sa vyrovnanie rozloží do obdobia 5 rokov vrátane roku získania tovaru alebo jeho výroby. Ročná úprava dane sa realizuje len do výšky jednej pätiny dane vyrubenej za tovar. Táto úprava sa má vykonať na základe odchýliek v odpočtoch dane za jednotlivé roky v porovnaní k roku, kedy bol tovar zakúpený alebo vyrobený.

Odchylne od predchádzajúceho pododseku môžu členské štáty požadovať úpravu dane na základe celého päťročného obdobia počnúc ad prvého použitia tovaru.

▼M10

V prípade nehnuteľného majetku nadobudnutého ako investičný majetok, môže byť opravné obdobie predĺžené až na 20 rokov.

▼B

3. V prípade dodávky počas obdobia povoleného na úpravu sa kapitálový majetok považuje za taký, ktorý daňovník stále používa v rámci svojej podnikateľskej činnosti až do vypršania lehoty umožňujúcej úpravu dane. Takéto obchodné aktivity by mali byť plne zdanené, v prípadoch, kde dodávky vyššie uvedených tovarov sú zdanené, mali by byť celkom oslobodené od dane v takých prípadoch, kde je tovar celkom oslobodený od dane. Úprava sa má urobiť len raz za celé obdobie povolené na úpravu.

Členské štáty však môžu v druhom prípade upustiť od požiadavky na úpravu, keďže kupujúci je zdaniteľnou osobou a používa predmetný investičný majetok výlučne na plnenia, pri ktorých sa daň z pridanej hodnoty odratúva.

4. Pre potreby požitia ustanovení v odseku 2 a 3 môžu členské štáty:

— definovať pojem investičného ma majetku

— určiť sumu dane, ktorá pri úprave prichádza do úvahy,

— prijať potrebné opatrenia v záujme toho, aby úprava neposkytovala nenáležité výhody,

— povoliť zjednodušenie administratívnych postupov.

5. Ak v niektorom z členských štátov bude praktický význam použitia odseku 2 a 3 bezvýznamný, takýto členský štát môže na základe konzultácie podľa článku 29 a jeho odsekov, kde sa zohľadňujú otázky poškodenia konkurencie a celkový dopad dane na daný členský štát, upustiť od týchto odsekov z dôvodu šetrenia administratívy.

6. Ak zdaňovaná osoba prestane byť zdaňovaná normálnym spôsobom a je zdaňovaná na základe špeciálnej daňovej sústavy alebo naopak, členské štáty urobia všetky potrebné kroky, aby zabezpečili, že daňovník nebude nenáležite zvýhodnený ani poškodený.







HLAVA XII

OSOBY PODLIEHAJÚCE PLATBE DANE

Článok 21

Osoby podliehajúce platbe dane

Kto je povinný platiť daň z pridanej hodnoty:

1. V rámci vnútorného systému: a) zdaňované osoby, ktoré vykonávajú zdaniteľné plnenia nezahrnuté pod článok 9 (2) e) a vykonávané zdaniteľnou osobou, bývajúcou v zahraničí. Ak je zdaniteľné plnenie realizované zdaniteľnou osobou — rezidentom v zahraničí, členské štáty môžu prijať opatrenia umožňujúce, aby daň namiesto daňovníka, ktorý býva v zahraničí, zaplatila iná osoba. Okrem toho, za takúto inú osobu môže byť označený daňový reprezentant alebo iná osoba, pre ktorú sa zdaniteľné plnenie vykonáva. Členské štáty môžu tiež rozhodnúť, že niekto iný, nie zdaňovaná osoba bude považovaná za plne zodpovednú za platbu dane, ▼M15 b) daňové subjekty, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 9 (2) e), alebo subjekty, ktoré sú identifikované pre účely dane z pridanej hodnoty na území krajiny, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 28b (C), (D), (E) a (F), ak sú tieto služby poskytované daňovým subjektom, ktorý má sídlo v zahraničí; členské štáty však môžu vyžadovať, aby poskytovateľ služieb podliehal, spoločne a nerozdielne, zaplateniu dane, ▼B c) akákoľvek osoba, ktorá uvedie daň z pridanej hodnoty na faktúre alebo inom dokumente, ktorý slúži ako faktúra;

2. pri dovoze: osoba alebo osoby určené alebo akceptované ako zodpovedné členskými štátmi, do ktorých sa tovar importuje.







HLAVA XIII

POVINNOSTI OSÔB ZODPOVEDNÝCH ZA PLATBU

Článok 22

Povinnosti v rámci vnútorného systému

1. Každá zdaniteľná osoba uvedie, kedy sa jeho aktivita ako zdaniteľnej osoby začína, mení alebo končí.

2. Každá zdaniteľná osoba bude viesť účty tak podrobne, aby bolo možné aplikovať daň z pridanej hodnoty a vykonať kontrolu zo strany daňového úradu.

3.

a) Každá zdaniteľná osoba vystaví faktúru a/alebo iný dokument, ktorý slúži ako faktúra za tovar resp. služby, ktoré ako dodávateľ dodal inej zdaniteľnej osobe a uchová si kópiu tohto dokumentu. Každá zdaniteľná osoba takisto vystaví faktúru za platby na účet, ktoré mu realizovala iná zdaniteľná osoba pred tým, ako bola dodávka tovaru alebo služieb vykonaná alebo ukončená.

b) Faktúra musí jednoznačne uvádzať cenu bez dane a zodpovedajúcu sumu dane pri každej sadzbe, a tiež musí obsahovať výnimky z platenia dane,

c) Členské štáty určia kritériá, podľa ktorých sa bude považovať dokument za faktúru.

4. Každá zdaniteľná osoba musí predložiť daňové priznanie v rámci intervalu, ktorý si stanoví každý členský štát osobitne. Tento časový interval nesmie byť dlhší ako dva mesiace po ukončení každého zdaniteľného obdobia. Zdaniteľné obdobie môže členský štát. fixne určiť ako mesiac, dva mesiace alebo kvartál. Členské štáty však môžu určiť aj iné obdobia, pokiaľ tieto nepresiahnu obdobie jedného roka.

Daňové priznanie musí obsahovať všetky informácie potrebné pre výpočet dane, ktorá bola vypočítaná a prípadné zrážky. ktoré sa majú realizovať. a pokiaľ je to potrebné pre stanovenie daňového základu, celková suma plnení v súvislosti s daňou a nárokovanými daňovými zrážkami ako aj celkovú sumu dodávky tovarov a služieb oslobodených od platenia dane.

5. Každá zdaniteľná osoba zaplatí čistú sumu dane z pridanej hodnoty pri predložení daňového priznania. Členské štáty však môžu určiť iný dátum na zaplatenie tejto sumy, alebo môžu vyžadovať predbežnú platbu.

6. Členské štáty môžu vyžadovať, aby zdaniteľná osoba predložila účtovnú správu a informácie špecifikované v odseku 4 a ktorá by sa týkala všetkých plnení vykonaných v minulom roku. Takáto správa musí poskytovať: všetky informácie potrebné pre akúkoľvek úpravu dane.

7. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že osoby, ktoré v súlade s článkom 21 (1) a) a b) sú zodpovedné za platenie dane namiesto zdaniteľnej osoby ustanovenej v inej krajine, alebo ktoré by boli plne zodpovedné za platbu, sa budú riadiť povinnosťami v súvislosti s daňovým priznaním a platbou dane.

8. Ak to nie je v rozpore s ustanoveniami, ktoré majú byť prijaté podľa článku 17 (4), členské štáty môžu uložiť povinnosti, ktoré považujú za nevyhnutné pre správne vyrubenie a výber dane a predchádzanie daňovým podvodom.

9. Členské štáty môžu oslobodiť zdaniteľnú osobu:

— od určitých povinností,

— od všetkých povinností, kde tieto zdaniteľné osoby vykonávajú iba plnenia oslobodené od platenia dane,

— od platenia dane, keď ide o zanedbateľnú čiastku.

▼M20

Článok 22a

Právo na prístup k faktúram uloženým elektronickými prostriedkami v inom členskom štáte

Ak zdaniteľná osoba uchováva faktúry, ktoré vystavuje alebo prijíma elektronickými prostriedkami zaručujúcimi prístup on-line k údajom a keď miesto uchovávania je v členskom štáte inom ako štát, v ktorom je založená, kompetentné orgány v členskom štáte, v ktorom je založená, budú mať právo na účely tejto smernice pristupovať elektronickými prostriedkami, sťahovať a používať tieto faktúry v rámci limitov stanovených nariadeniami členského štátu, v ktorom je zdaniteľná osoba založená a pokiaľ ich tento štát vyžaduje na účely kontroly.

▼B

Článok 23

Povinnosti v súvislosti s dovozom

Pokiaľ ide o dovezený tovar, členské štáty môžu prijať podrobné pravidlá o daňovom priznaní a platbe dane.

Okrem toho môžu členské štáty určiť, že daň z pridanej hodnoty splatná pri dovoze tovaru zdaniteľnými osobami alebo osobami podliehajúcimi dani resp. určitými kategóriami týchto dvoch, nemusí byť zaplatená pri dovoze, za predpokladu, že daň sa ako taká uvádza v daňovom priznaní predkladanom podľa článku 22 (4).







HLAVA XIV

OSOBITNÉ ÚPRAVY

Článok 24

Osobitné úpravy pre malé podnikanie

1. Členské štáty, v ktorých by mohli byť ťažkosti s aplikáciou normálnej daňovej sústavy pre malé podnikanie z dôvodu ich aktivít alebo štruktúry majú možnosť voľby, za daných podmienok a obmedzení, ktoré tam platia, avšak v súlade s výkladom ustanovení v článku 29, môžu aplikovať zjednodušené postupy ako napr. systém paušálnych sadzieb na účtovanie a inkasovanie dane za predpokladu, že nepovedú k zníženiu dane.

2. Až do dátumu, ktorý určí Rada konajúca súhlasne na základe návrhu Komisie, ale ktorý nesmie byť starší ako dátum, kedy boli medzi členskými štátmi povinnosti súvisiace s vyrubením dane za dovoz a úľavou na dani za dovoz v obchode medzi nimi zrušené:

a) členské štáty, ktoré využili možnosť voľby podľa článku 14 Druhej smernice Rady z 11. apríla 1967 na zavedenie oslobodenia od dane alebo udelenia daňovej úľavy si môžu tieto výhody naďalej ponechať, rovnaký ostáva aj spôsob, ako o úľavu z dane z pridanej hodnoty požiadať. Členské štáty, ktoré používajú oslobodenie od dane u zdaniteľných osôb, ktoré majú ročný obrat v národnej mene menší ako protihodnotu 5 000 Európskych účtovných jednotiek pri prepočítacom kurze v deň, kedy bola smernica prijatá, môžu zvýšiť čiastku oslobodenia od dane až do výšky 5 000 Európskych účtovných jednotiek. Členské štáty, ktoré používajú udelenú daňovú úľavu, nemôžu zvýšiť jej strop ani zabezpečiť podmienky, za ktorých by bola výhodnejšia,

b) členské štáty, ktoré nevyužili túto možnosť, môžu poskytnúť oslobodenie od dane zdaniteľným osobám, ktorých ročný obrat nie je vyšší ako protihodnota 5 000 Európskych účtovných jednotiekv národnej mene pri prepočítacom kurzeplatnom v deň, keď bola táto smernica prijatá, podľa potreby môžu poskytnúť daňovú úľavu zdaniteľnej osobe, ktorej ročný obrat prevyšuje strop stanovený členskými štátmi na poskytnutie daňovej úľavy,

c) členské štáty ktoré používajú oslobodenie od dane pri zdaniteľných osobách, ktorých ročný priemer sa rovná alebo je vyšší ako protihodnota 5 000 Európskych účtovných jednotiek v národnej mene pri prepočítacom kurze v deň, kedy táto smernica vstúpila do platnosti, môžu ju zvýšiť, aby zachovali jej hodnotu v reálnych podmienkach.

3. pojem oslobodenie od dane a udelenie daňovej úľavy sa vzťahuje na zásoby tovaru a služieb v malom podnikaní.

Členské štáty môžu vylúčiť určité plnenia obsiahnuté v odseku 2. Ustanovenia odseku 2 sa v žiadnom prípade nemôžu použiť pri plneniach podľa článku 4 (3).

4. Obrat, ktorý slúži ako meradlo pre potreby uplatňovania ustanovení podľa odseku 2 musí obsahovať sumu tovarov a služieb bez dane z pridanej hodnoty dodaných spôsobom, ktorý definuje článok 5 a 6 v rozsahu v akom sú zdanené, vrátane plnení oslobodených od dane s náhradou dane vopred zaplatenej podľa článku 28 (2), a ďalej sumu plnení oslobodených od dane v súlade s článkom 15, sumu plnení s reálnym majetkom, finančných plnení podľa článku 13 B d), ako aj poistné služby, pokiaľ tieto plnenia nemajú charakter pomocných plnení.

Avšak disponovanie hmotnými alebo nehmotnými investičnými aktívami v podnikaní sa nebude brať do úvahy na účely vypočítania obratu.

5. Zdaniteľná osoba oslobodená od dane nemusí robiť odpočet dane podľa ustanovení v článku 17, ani nemusí uvádzať daň na svojich faktúrach ►M20 ————— ◄ .

6. Zdaniteľné osoby s nárokom na oslobodenie od dane sa môžu rozhodnúť pre normálny systém platenia dane z pridanej hodnoty alebo pre zjednodušený postup podľa odseku 1. V tomto prípade nemajú nárok na udelenie daňovej úľavy, ktorá môže platiť podľa tej — ktorej národnej legislatívy.

7. Na základe použitia odseku 1, bude zdaniteľná osoba s udelenou úľavou na dani považovaná za zdaniteľnú osobu, ktorá podlieha normálnemu systému platenia dane z pridanej hodnoty.

8. Po štvorročných intervaloch a po prvý raz 1. januára 1982 na základe konzultácií členských štátov musí Komisia informovať Radu o používaní ustanovení tohoto článku. Podľa potreby a s ohľadom na dlhodobú konvergenciu národných predpisov môže k tejto informácii pripojiť návrhy na:

a) zlepšenie špeciálneho systému pre malé podnikanie,

b) adaptáciu národných systémov pokiaľ ide o oslobodenie od dane a udelenie daňovej úľavy,

c) úprava limitu 5 000 Európskych účtovných jednotiek zahrnutá v odseku 2.

9. Rada vo vhodnom čase rozhodne či realizácia cieľa obsiahnutého v článku 4 Prvej smernice Rady z 11. apríla 1967 vyžaduje zavedenie špeciálneho systému pre malé podnikanie, a ak to bude potrebné, rozhodne a limitoch a všeobecných podmienkach na jeho zavedenie. Do zavedenia takéhoto systému členské štáty majú právo ponechať si vlastné špeciálne systémy, ktoré budú používať v súlade s ustanoveniami tohto článku a ďalšími zákonmi Rady.

▼M26

Článok 24a

Pri vykonávaní článku 24 ods.2 až 6 môžu tieto členské štáty oslobodiť od dane z pridanej hodnoty osoby podliehajúce dani, ktorých ročný obrat je nižší ako protihodnota v národnej mene pri devízovom kurze platnom v deň ich pristúpenia:

— v Českej republike: 35 000 EUR;

— v Estónsku: 16 000 EUR;

— na Cypre: 15 600 EUR;

— v Lotyšsku: 17 200 EUR;

— v Litve: 29 000 EUR;

— v Maďarsku: 35 000 EUR;

— na Malte: 37 000 EUR ak hospodársku činnosť predstavuje predovšetkým dodávka tovaru, 24 300 EUR ak hospodársku činnosť predstavuje predovšetkým poskytovanie služieb s nízkou pridanou hodnotou (vysokými nákladmi na vstupy) a 14 600 EUR v ostatných prípadoch, najmä poskytovatelia služieb s vysokou pridanou hodnotou (nízkymi nákladmi na vstupy);

— v Poľsku: 10 000 EUR;

— v Slovinsku: 25 000 EUR;

— na Slovensku: 35 000 EUR.

▼B

Článok 25

Spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárskych výrobcov

1. Ak uplatňovanie normálneho systému dane z pridanej hodnoty alebo zjednodušeného systému podľa článku 24 bude spôsobovať poľnohospodárskym výrobcom problémy, členské štáty môžu pre potreby náhrady dane z pridanej hodnoty za nakúpený tovar a služby využiť u poľnohospodárskym výrobcov systém paušálnej sadzby podľa tohoto článku.

2. Na účely tohto článku definujeme tieto pojmy:

— „poľnohospodársky výrobca“ — zdaniteľná osoba, ktorá vykonáva činnosť v jednej z nižšie popísaných podnikateľských oblastí.

— „poľnohospodárstvo, lesníctvo alebo rybárstvo“: podnikanie takto chápané v každom členskom štáte v rámci výrobných aktivít uvedených v Prílohe A.

— „poľnohospodársky výrobca s paušálnou sadzbou“ — poľnohospodársky výrobca zdaňovaný podľa systému s paušálnou sadzbou podľa odseku 3 a ďalších,

— „poľnohospodárske produkty“: tovary produkované v poľnohospodárstve, lesníctve alebo rybárstve v každom členskom štáte ako výsledok aktivít uvedených v Prílohe A,

— „poľnohospodárska služba“: každá služba podľa špecifikácie v Prílohe B, ktorú poskytne poľnohospodársky výrobca na základe vlastnej pracovnej sily a/alebo s použitím bežného vybavenia pre poľnohospodárstvo, lesníctvo alebo rybárstvo v rámci ktorých podniká,

— „daň z pridanej hodnoty účtovaná na vstupoch“: celková hodnota dane z pridanej hodnoty účtovaná k obstaraným tovarom a službám v oblasti podnikania v poľnohospodárstve, lesníctve a rybárstve v každom členskom štáte na základe systému s paušálnou sadzbou, kde je takáto daň odpočítateľná podľa článku 17, ak poľnohospodársky výrobca pod1ieha normálnemu systému dane z pridanej hodnoty,

— „paušálne kompenzačné percentá“: percentá dohodnuté členskými štátmi podľa odseku 3 a uplatňované v prípadoch definovaných odsekom 5 umožňujúcim kompenzáciu poľnohospodárskym výrobcom s paušálnou sadzbou podľa dohodnutej sadzby dane z pridanej hodnoty účtovanej na vstupoch,

— „kompenzácia paušálnou sadzbou“ — suma, ktorú dostaneme pri použití percenta paušálnej kompenzácie, čo umožňuje odsek 3 z obratu poľnohospodárskeho výrobcu zdaňovaného paušálnou sadzbou v prípadoch, na ktoré sa vzťahuje odsek 5

3. Členské štáty podľa potreby dohodnú percento paušálnej kompenzácie a budú o tom vopred informovať Komisiu. Takéto percento musí vychádzať z makroekonomických štatistických údajov o poľnohospodárskych výrobcoch podliehajúcich zdaňovaniu paušálnou sadzbou za predchádzajúce tri roky. Nesmú byť použité na refundácie u poľnohospodárskych výrobcov zdaňovaných podľa paušálnej sadzby, ktoré by presahovali hodnotu dane z pridanej hodnoty účtované pri vstupoch. Percento sa môže zaokrúhliť nahor alebo nadol k najbližšiemu polovičnému bodu.

Členské štáty si môžu dohodnúť variabilné percento paušálnej kompenzácie v lesníctve, v rozličných sférach poľnohospodárstva a v rybárstve.

4. Členské štáty môžu poľnohospodárskych výrobcov zdaňovaných paušálnou sadzbou zbaviť povinností, ktoré ukladá zdaniteľným osobám článok 22

5. Percento paušálnej sadzby definované v odseku 3 sa bude používať pri cene, očistenej od dane, pri poľnohospodárskych produktoch a poľnohospodárskych službách poskytovaných poľnohospodárskymi výrobcami zdaňovanými paušálnou sadzbou iným zdaniteľným osobám. Táto kompenzácia vylučuje všetky ďalšie možnosti odpočtu dane.

6. Členské štáty môžu zabezpečiť, aby kompenzáciu paušálnou sadzbou platila:

a) zdaniteľná osoba, ktorej boli tovary alebo služby dodané. V takomto prípade, zdaniteľná osoba, ktorej boli tovary a služby dodané, bude mať právo podľa ustanovení platných v danom členskom štáte, aby si z dane z pridanej hodnoty, ktorú by mal platiť, mohol odrátať sumu kompenzácie s paušálnou sadzbou, ktorú zaplatil poľnohospodárskym výrobcom podliehajúcim paušálnej sadzbe dane,

b) verejné inštitúcie.

7. Členské štáty zabezpečia potrebné opatrenia na kontrolu platby kompenzácie paušálnou sadzbou voči poľnohospodárskym výrobcom zdaňovaným paušálnou sadzbou.

8. Pokiaľ ide o dodávky poľnohospodárskych produktov a poľnohospodárskych služieb, ktoré nedefinuje odsek 5, na kompenzáciu paušálnou sadzbou sa nazerá ako by ju platil kupujúci alebo zákazník.

9. Každý členský štát môže vylúčiť zo systému paušálnej sadzby isté kategórie poľnohospodárskych výrobcov a poľnohospodárskych výrobcov, u ktorých aplikácia normálneho systému dane z pridanej hodnoty alebo zjednodušený systém, ktorý umožňuje článok 24 (1) by nespôsobil administratívne ťažkosti.

10. Každý poľnohospodársky výrobca podliehajúci paušálnej sadzbe si môže vybrať, v súlade s predpismi a podmienkami platnými v každom členskom štáte, či použije normálny systém dane z pridanej hodnoty alebo zjednodušený systém podľa článku 24 (1).

11. Komisia, pred uplynutím piateho roka od dátumu, kedy táto smernica vstúpila v platnosť, predloží Rade nové návrhy na uplatňovanie dane z pridanej hodnoty pri plneniach týkajúcich sa poľnohospodárskych tovarov a služieb.

12. Členské štáty, ak použijú možnosť voľby, ktorú poskytuje tento článok, dohodnú si jednotný základ pre stanovenie dane z pridanej hodnoty a pri vlastných zdrojoch použijú bežnú metódu výpočtu podľa Prílohy C.

Článok 26

Osobitná úprava pre agentov cestovných kancelárií

1. Členské štáty aplikujú daň z pridanej hodnoty pri operáciách agentov cestovných kancelárií v súlade s ustanoveniami tohto článku, pričom agent cestovnej kancelárie obchoduje so zákazníkom vo vlastnom mene a používa dodávky a služby inej zdaniteľnej osoby. Tento článok sa nevzťahuje na agentov cestovných kancelárií, ktorí konajú len ako sprostredkovatelia a podliehajúci dani v súlade s článkom 11 A (3) c). V tomto článku sa pod agentom cestovnej kancelárie rozumie aj usporiadateľ zájazdov.

2. Všetky plnenia vykonávané agentom cestovnej kancelárie súvisiace so zájazdom sa považujú za jednotlivé služby poskytované agentom cestovnej kancelárie turistovi. Tieto budú zdaňovať v členskom štáte, v ktorom má cestovný agent zradenú svoju kanceláriu alebo kde má dohodnuté miesto odkiaľ poskytuje svoje služby. Zdaniteľná suma a cena bez dane z pridanej hodnoty podľa výkladu článku 22 (3) b), v súvislosti s takouto službou bude predstavovať agentovu maržu, t. j. rozdiel medzi celkovou sumou, ktorú platí turista, bez dane z pridanej hodnoty a reálnymi nákladmi cestovného agenta za dodávky služieb poskytovaných inou zdaniteľnou osobou, kde tieto plnenia slúžia v prospech turistu.

3. Ak sú plnenia, zverené cestovným agentom inej zdaniteľnej osobe, vykonávané mimo spoločenstva, služby cestovného agenta sa budú považovať za od dane oslobodené sprostredkovateľské aktivity podľa článku 15 (14). Ak sa takéto plnenia realizujú vo vnútri aj mimo spoločenstva, oslobodiť od dane možno len časť služieb, ktoré cestovný agent poskytuje mimo územia spoločenstva.

4. Daň, ktorú cestovnému agentovi účtujú iné osoby podliehajúce dani z plnení uvedených v odseku 2, pričom sa tieto plnenia uskutočňujú na priamy prospech cestujúceho, nezakladá v žiadnom členskom štáte nárok na odpočet alebo vrátenie dane.

▼M8

Článok 26a

Osobitné režimy používané na použitý tovar, umelecké diela, zberateľské predmety a starožitnosti

A. Definície

Na účely tohto článku a bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva:

a) umelecké diela znamenajú predmety uvádzané v a) prílohy I. Členské štáty majú však možnosť nepovažovať za „umelecké diela“ tie veci, ktoré sú uvedené v posledných troch zarážkach v a) v prílohe I;

b) zberateľské predmety znamenajú predmety uvádzané v b) prílohy I;

c) starožitnosti znamenajú predmety uvádzané v c) prílohy I;

d) použitý tovar znamená hmotný hnuteľný majetok, ktorý je vhodný na ďalšie používanie tak, ako je alebo po oprave, ide o iné veci ako umelecké diela, zberateľské predmety alebo starožitnosti a iné než vzácne kovy alebo vzácne kamene, ako sú definované v členských štátoch;

e) obchodník podliehajúci dani znamená daňovníka, ktorý v priebehu svojej ekonomickej činnosti nakupuje alebo získava na účely svojho podnikania alebo dováža s perspektívou opätovného predaja použitý tovar, resp. umelecké diela, zberateľské predmety alebo starožitnosti, pričom tento daňovník koná sám pre seba alebo v mene niekoho iného podľa zmluvy, na základe ktorej sa vypláca provízia z nákupu alebo predaja;

f) organizátor predaja verejnou dražbou znamená každého daňovníka, ktorý v priebehu svojej ekonomickej činnosti ponúka tovar na predaj vo verejnej dražbe s perspektívou odovzdať ho tomu, kto dá najvyššiu ponuku;

g) príkazca organizátora predaja verejnou dražbou znamená každú osobu, ktorá odovzdá tovar organizátorovi predaja verejnou dražbou na základe zmluvy, podľa ktorej sa vyplatí provízia z predaja v závislosti na týchto ustanoveniach: — organizátor predaja verejnou dražbou ponúka tovar na predaj síce vo svojom mene, ale v prospech svojho príkazcu, — organizátor predaja verejnou dražbou odovzdá tovar vo svojom mene, ale v prospech svojho príkazcu tomu, kto vo verejnej dražbe dá najvyššiu ponuku.

B. Osobitné režimy pre obchodníkov — daňových platiteľov

1. Pokiaľ ide o použitý tovar, umelecké diela, zberateľské predmety a starožitnosti dodané obchodníkmi — platiteľmi dane, členské štáty použijú osobitné režimy na zdaňovanie miery zisku, ktorý má obchodník — podliehajúci dani, v súlade s týmito ustanoveniami.

2. Za dodanie tovaru podľa odseku 1 sa považujú dodania použitého tovaru, umeleckého diela, zberateľských predmetov alebo starožitností obchodníkom podliehajúcim dani,, ktoré mu boli dodané v rámci spoločenstva:

— osobou nepodliehajúcou dani, — alebo

— inou osobou podliehajúcou dani, pokiaľ je dodanie tovaru touto inou osobou podliehajúcou dani oslobodené v súlade s článkom 13 (B) c), — alebo

— inou osobou podliehajúcou dani, pokiaľ dodanie tovaru touto inou osobou podliehajúcou dani zakladá nárok na oslobodenie od dane podľa článku 24 a zahŕňa aktíva, — alebo

— iným obchodníkom podliehajúcim dani, pokiaľ bolo dodanie tovaru týmto iným obchodníkom podliehajúcim dani, predmetom dane z pridanej hodnoty v súlade s týmito osobitnými režimami.

3. Základom dane pri dodaniach tovaru uvedených v odseku 2 je miera zisku, ktorý dosiahne obchodník podliehajúci dani bez sumy dane z pridanej hodnoty súvisiacou s mierou zisku. Táto miera zisku sa rovná rozdielu medzi predajnou cenou účtovanou obchodníkom podliehajúcim dani za tovar a kúpnou cenou.

Na účely tohto odseku platia tieto definície:

— predajná cena znamená všetko, čo tvorí odmenu, ktorú dostal alebo má dostať obchodník podliehajúci dani od kupujúceho alebo od tretej strany vrátane dotácií priamo súvisiacich s touto transakciou, daní, ciel, dávok a poplatkov a vedľajších výdavkov, ako sú provízie, náklady na obal, prepravu a poistenie, ktoré účtuje obchodník podliehajúci dani kupujúcemu, ale bez súm uvádzaných v článku 11 (A) (3),

— kúpna cena znamená všetko, čo tvorí odmenu definovanú v prvej zarážke, ktorú dostal alebo má dostať dodávateľ od obchodníka podliehajúceho dani.

4. Členské štáty poskytnú obchodníkom — daňovým platiteľom možnosť zvoliť si používanie osobitných režimov na dodanie:

a) umeleckých diel, zberateľských predmetov alebo starožitností, ktoré doviezli sami;

b) umeleckých diel, ktoré im dodali ich autori alebo ich oprávnení nástupcovia;

c) umeleckých diel, ktoré im dodal iný daňovník než obchodník podliehajúci dani, ak dodanie zo strany tohto iného daňovníka podliehala nižšej sadzbe podľa článku 12 (3) c).

Členské štáty určia podrobné pravidlá na výkon tejto možnosti, ktoré v každom prípade zahrnú obdobie najmenej rovnajúce sa dvom kalendárnym rokom.

Ak sa možnosť využije, zdaniteľný základ sa určí v súlade s odsekom 3. Pre dodanie umeleckých diel, zberateľských predmetov alebo starožitností, ktoré obchodník podliehajúci dani doviezol sám, kúpna cena, ktorú treba brať do úvahy pri výpočte miery zisku, sa rovná zdaniteľnému základu pri dovoze určenému v súlade s článkom 11 (B) spolu s daňou z pridanej hodnoty, ktorá je splatná alebo zaplatená pri dovoze.

5. Ak sa dodanie použitého tovaru, umeleckých diel, zberateľských predmetov alebo starožitností, ktoré sú predmetom osobitných režimov pri zdaňovaní ziskov, uskutočnia za podmienok uvedených v článku 15, sú oslobodené od dane.

6. Daňovníci nie sú oprávnení odpočítať z dane, ktorú sú povinní zaplatiť, daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú pokiaľ ide o tovar, ktorý im dodal alebo má dodať obchodník podliehajúci dani, pokiaľ dodanie tohto tovaru zo strany obchodníka podliehajúceho dani spadá pod osobitný režim na zdaňovanie zisku.

7. Pokiaľ používa tovar s cieľom jeho dodania, na ktoré sa vzťahuje osobitný režim zdaňovania zisku, nie je obchodník podliehajúci dani vzhľadom k tomuto tovaru oprávnený odpočítať od dane, ktorú je povinný zaplatiť:

a) daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za umelecké diela, zberateľské predmety alebo starožitnosti, ktoré sám doviezol;

b) daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za umelecké diela, ktoré mu dodali alebo majú dodať autori alebo ich právni nástupcovia;

c) daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za umelecké diela, ktoré mu dodal alebo má dodať iný daňovník než obchodník podliehajúci dani.

8. Ak je obchodník podliehajúci dani vedený k tomu, aby použil bežný režim na daň z pridanej hodnoty a osobitné režimy na zdaňovanie zisku, takýto obchodník musí vo svojich účtoch sledovať samostatne transakcie spadajúce do každého z týchto režimov podľa pravidiel stanovených v členských štátoch.

9. Obchodník podliehajúci dani nesmie na účtoch, ktoré vystavuje, ani na žiadnych ►M20 ————— ◄ uvádzať oddelene daň týkajúcu sa dodania tovaru, ktoré zdaňuje podľa osobitného režimu na zdaňovania zisku.

10. Na zjednodušenie postupu stanovenia dane a v závislosti na konzultáciách umožnených v článku 29, členské štáty môžu stanoviť, že pre určité plnenia alebo pre určité kategórie obchodníkov podliehajúcich daniam, zdaniteľnýzáklad dodávok tovaru, ktorý podlieha osobitným režimom na zdaňovanie zisku, určí za každé daňové obdobie, za ktoré obchodník podliehajúci dani musí predložiť priznanie, na ktoré sa odvoláva v článku 22 (4).

V takom prípade zdaniteľnou sumou pre dodanie tovaru, pri ktorom sa používa tá istá sadzba dane z pridanej hodnoty, je celkový zisk, ktorý dosiahne obchodník podliehajúci dani znížený o daň z pridanej hodnoty súvisiaca s týmto ziskom.

Celkový zisk sa rovná rozdielu medzi:

— celkovou sumou dodávok tovaru, ktorý podlieha osobitným režimom na zdaňovanie zisku, pričom tieto dodanie vykonal obchodník podliehajúci dani počas daného obdobia; táto suma sa rovná celkovým cenám pri predaji určeným v súlade s odsekom 3, — a

— celkovou sumou nákupov tovaru tak, ako sa uvádza v odseku 2, ktoré uskutočnil obchodník podliehajúci dani počas toho obdobia; táto suma sa rovná celkovým kúpnym cenám určeným v súlade s odsekom 3.

Členské štáty príjmu potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby osoby podliehajúce dani i neboli neoprávnene zvýhodnené alebo poškodené.

11. Obchodník podliehajúci dani môže používať bežné režimy dane z pridanej hodnoty na každú dodanie obsiahnuté v osobitných režimoch podľa odseku 2 alebo 4.

Ak obchodník podliehajúci dani používa bežné režimy dane z pridanej hodnoty na:

a) dodanie umeleckých diel, zberateľských predmetov alebo starožitností, ktoré doviezol sám, je oprávnený odpočítať od svojej daňovej povinnosti daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú pri dovoze tohto tovaru;

b) dodanie umeleckého diela, ktoré mu dodá jeho autor alebo právni nástupcovia, je oprávnený odpočítať zo svojej daňovej povinnosti daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za jemu dodané umelecké dielo;

c) dodanie umeleckého diela, ktoré mu dodá iný daňovník než obchodník — podliehajúci dani, je oprávnený odpočítať zo svojej daňovej povinnosti daň z pridanej hodnoty splatnú alebo zaplatenú za jemu dodané umelecké dielo.

Toto právo odpočítať vznikne vtedy, keď sa započítava daň za dodanie, vzhľadom na ktoré si obchodník podliehajúci dani volí možnosť používať bežné režimy dane z pridanej hodnoty.

C. Osobitné režimy na predaj vo verejnej dražbe

1. Derogáciou z časti B členské štáty môžu určiť v súlade s týmito ustanoveniami, zdaniteľný základ dodania použitého tovaru, umeleckých diel, zberateľských predmetov alebo starožitností, ktoré uskutoční organizátor predaja vo verejnej dražbe konajúci vo svojom mene podľa zmluvy, na základe ktorej sa vyplatí provízia pri predaji tohto tovaru vo verejnej dražbe, v prospech:

— osoby, ktorá nepodlieha dani, — alebo

— iného daňovníka, pokiaľ je možné na dodanie tovaru v zmysle článku 5 (4) c) týmto druhým daňovníkom oslobodené v súlade s článkom 13 (B) (c), — alebo

— iného daňovníka, pokiaľ je možné na dodanie tovaru v zmysle článku 5 (4) c) týmto druhým daňovníkom uplatniť oslobodenie od dane podľa článku 24 ak zahŕňa kapitálové aktíva, — alebo

— obchodníka podliehajúceho dani, pokiaľ sa na dodanie tovaru v zmysle článku 5 (4) c) týmto druhým obchodníkom podliehajúcim dani vzťahuje osobitný režim zdaňovania zisku uvedený v časti B.

2. Zdaniteľným základom každého dodania tovaru, na ktoré sa odvoláva v odseku 1, je celková suma, ktorú v súlade s odsekom 4 kupujúcemu fakturuje organizátor predaja verejnou dražbou, bez:

— čistej sumy, ktorú zaplatil alebo má zaplatiť organizátor predaja verejnou dražbou svojmu príkazcovi, určenej v súlade s odsekom 3, — a

— dane, ktorú je povinný zaplatiť organizátor predaja verejnou dražbou v súvislosti s jeho dodaním.

3. Čistá suma, ktorú zaplatil alebo má zaplatiť organizátor predaja verejnou dražbou svojmu príkazcovi sa rovná rozdielu medzi:

— cenou tovaru vo verejnej dražbe, — a

— sumou provízie, ktorú získal alebo má získať organizátor predaja verejnou dražbou od svojho príkazcu na základe zmluvy, podľa ktorej sa provízia zaplatí pri predaji.

4. Organizátor predaja verejnou dražbou musí vystaviť kupujúcemu účet ►M20 ————— ◄ , ktorý obsahuje:

— dražobnú ce