02020H0912 — SK — 01.03.2022 — 015.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

Zmenené a doplnené:









▼B

ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2020/912

z 30. júna 2020

o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia







▼M22

1. Členské štáty by mali od 17. januára 2022 postupne koordinovaným spôsobom rušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I.

▼M7

S cieľom určiť tretie krajiny, v prípade ktorých by sa malo zrušiť aktuálne obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, by sa mala zohľadňovať epidemiologická situácia v príslušných tretích krajinách a ďalšie kritériá stanovené v tomto odporúčaní.

▼B

2. ►M7 Pokiaľ ide o epidemiologickú situáciu, mali by sa uplatňovať tieto kritériá:

— „14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19“, t. j. celkový počet novo oznámených prípadov ochorenia COVID-19 na 100 000 obyvateľov za predchádzajúcich 14 dní,

— vývoj počtu nových prípadov za rovnaké obdobie v porovnaní s predchádzajúcimi 14 dňami je stabilný alebo sa znižuje,

— „miera testovania“, t. j. počet testov na infekciu COVID-19 na 100 000 obyvateľov vykonaných za predchádzajúcich sedem dní,

— „miera pozitivity testov“, t. j. percentuálny podiel pozitívnych testov zo všetkých testov na infekciu COVID-19 vykonaných za predchádzajúcich sedem dní,

▼M9

— charakter vírusu prítomného v krajine, a najmä to, či boli zistené varianty vyžadujúce si pozornosť (variants of interest) alebo varianty vzbudzujúce obavy (variants of concern). Varianty vyžadujúce si pozornosť a varianty vzbudzujúce obavy ako také posudzuje Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) na základe kľúčových vlastností vírusu, ako je prenos, závažnosť a schopnosť vyhnúť sa imunitnej reakcii.

▼B

Do prílohy I sa zaradia tieto prahové hodnoty, ktoré by mali spĺňať tretie krajiny: 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19 nie vyššia než ►M23 100 ◄ , miera testovania vyššia než ►M23 600 ◄ a miera pozitivity testov nie vyššia než 4 %. Okrem toho sa môže zohľadniť celková reakcia na pandémiu COVID-19, najmä dostupné informácie o aspektoch, ako je napríklad dohľad, sledovanie kontaktov, zamedzenie šírenia, liečba a vykazovanie, ako aj spoľahlivosť dostupných informácií a zdrojov údajov, a v prípade potreby aj celkové priemerné hodnotenie všetkých aspektov na účely medzinárodných zdravotných predpisov (MZP). ◄

▼M9

Údaje o „miere testovania“, „miere pozitivity testov“ a „variantoch vzbudzujúcich obavy“ a „variantoch vyžadujúcich si pozornosť“ by malo poskytovať Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) na základe informácií, ktoré sa mu sprístupnili. Uvedené údaje by sa mohli doplniť o informácie poskytnuté delegáciami EÚ, WHO a inými centrami pre kontrolu chorôb, pokiaľ sú dostupné, a to aj na základe kontrolného zoznamu priloženého k oznámeniu z 11. júna 2020.

▼M9

Okrem informácií uvedených v bode 2 prvom odseku by ECDC malo uverejňovať a pravidelne aktualizovať mapu zobrazujúcu situáciu, pokiaľ ide o varianty vzbudzujúce obavy a varianty vyžadujúce si pozornosť v tretích krajinách.

▼B

3. Pri rozhodovaní o tom, či sa dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vzťahuje na štátneho príslušníka tretej krajiny, by rozhodujúcim faktorom nemala byť štátna príslušnosť, ale to, či daná osoba má pobyt v tretej krajine, v prípade ktorej sa zrušilo obmedzenie ciest, ktoré nie sú nevyhnutné.

4. Rada by mala po dôkladnej konzultácii s Komisiou a príslušnými agentúrami a útvarmi EÚ, v nadväznosti na celkové posúdenie založené na metodike, kritériách a informáciách uvedených v odseku 2, zoznam tretích krajín uvedený v prílohe I každé dva týždne preskúmať a podľa potreby aktualizovať.

▼M7

Cestovné obmedzenia pre konkrétnu tretiu krajinu, ktorá už je uvedená v prílohe I, sa môžu úplne alebo čiastočne zrušiť alebo opätovne zaviesť na základe zmien niektorých z uvedených podmienok, a následne zmien v posúdení epidemiologickej situácie.

▼M7

Ak sa epidemiologická situácia rýchlo zhoršuje a najmä ak sa zistí vysoká incidencia variantov vírusu vzbudzujúcich obavy, pre tretie krajiny, ktoré už sú uvedené v prílohe I, sa môžu rýchlo obnoviť cestovné obmedzenia pre cesty, ktoré nie sú nevyhnutné.

Pri rušení dočasného obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k tretím krajinám uvedeným v prílohe I by členské štáty mali na individuálnom základe zohľadňovať aj reciprocitu udelenú regiónu EÚ+.

5. Členské štáty by mali dôrazne odrádzať od cestovania, ktoré nie je nevyhnutné, z regiónu EÚ+ do iných krajín, než sú krajiny uvedené v prílohe I.

▼B

►M7 6. ◄ Ak sa na tretiu krajinu naďalej uplatňujú dočasné cestovné obmedzenia, z týchto obmedzení by sa mali bez ohľadu na účel cesty vyňať tieto kategórie osôb:

a) občania Únie v zmysle článku 20 ods. 1 ZFEÚ a štátni príslušníci tretích krajín, ktorí na základe dohôd medzi Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a týmito tretími krajinami na strane druhej požívajú práva na voľný pohyb rovnocenné s právami občanov Únie, ako aj ich rodinní príslušníci ( 1 );

b) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom podľa smernice o dlhodobom pobyte ( 2 ), a osoby, ktoré odvodzujú svoje právo na pobyt z iných smerníc EÚ alebo vnútroštátnych právnych predpisov, alebo ktoré sú držiteľmi vnútroštátnych dlhodobých víz, ako aj ich rodinní príslušníci.

▼M9

Okrem toho by sa mali povoliť aj nevyhnutné cesty pre osobitné kategórie cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedené v prílohe II.

▼M7 —————

▼M7

Ak sa epidemiologická situácia rýchlo zhoršuje a najmä ak sa zistí vysoká incidencia variantov vírusu vzbudzujúcich obavy, členské štáty môžu dočasne obmedziť kategórie cestujúcich uvedených v prílohe II. Cestovanie opodstatnené závažnými dôvodmi by malo byť naďalej možné.

▼M9 —————

▼M7

Zoznam osobitných kategórií cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedený v prílohe II môže Rada na základe návrhu od Komisie preskúmať, a to na základe uvedenej metodiky, kritérií a informácií v závislosti od sociálnych a hospodárskych aspektov, ako aj celkového posúdenia vývoja epidemiologickej situácie.

▼M9

6a. ►M23 Bez toho, aby tým boli dotknuté písm. a) a b) bodu 6, ak členské štáty uznávajú dôkaz o očkovaní na účely zrušenia cestovných obmedzení, ktoré majú obmedziť šírenie ochorenia COVID-19, členské štáty by v zásade mali zrušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, pre cestujúcich, ktorí najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, ktoré sú v EÚ povolené podľa nariadenia (ES) č. 726/2004 ( 3 ), pokiaľ od podania dávky uvedenej v potvrdení o očkovaní na dokončenie primárnej vakcinačnej série uplynulo najviac 270 dní alebo pokiaľ po dokončení primárnej vakcinačnej série bola podaná dodatočná dávka.

Členské štáty by mali zrušiť aj dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, pre cestujúcich, ktorí najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, pri ktorej bol dokončený proces WHO na jej zaradenie do zoznamu na núdzové použitie, pokiaľ od podania dávky uvedenej v potvrdení o očkovaní na dokončenie primárnej vakcinačnej série uplynulo najviac 270 dní alebo pokiaľ po dokončení primárnej vakcinačnej série bola podaná dodatočná dávka.

Členské štáty by mali zrušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, aj pre cestujúcich, ktorí najviac 180 dní pred cestou do EÚ prekonali ochorenie COVID-19.

Na tieto účely by cestujúci, ktorí chcú podniknúť cestu do členského štátu, ktorá nie je nevyhnutná, mali mať buď:

a) platný dôkaz o očkovaní proti ochoreniu COVID-19 vydaný na základe očkovania vakcínou proti ochoreniu COVID-19, ktorá je v EÚ povolená podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, alebo

b) platný dôkaz o očkovaní proti ochoreniu COVID-19 vydaný na základe očkovania vakcínou proti ochoreniu COVID-19, pri ktorej bol dokončený proces WHO na jej zaradenie do zoznamu na núdzové použitie, ale nie je v zozname vakcín, ktoré sú povolené v EÚ podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, alebo

c) platný dôkaz o prekonaní ochorenia.

Členské štáty by od cestujúcich, na ktorých sa vzťahujú predchádzajúce písm. b) a c), mali požadovať aj platný dôkaz o negatívnom výsledku testu polymerázovej reťazovej reakcie v reálnom čase (RT-PCR), ktorý sa vykonal najskôr 72 hodín pred odchodom. V prípade cestujúcich, na ktorých sa vzťahuje písmeno b), by členské štáty mohli uplatňovať dodatočné zdravotné opatrenia, ako sú izolácia, karanténa alebo očkovanie vakcínou povolenou v EÚ podľa nariadenia (ES) č. 726/2004.

Okrem digitálnych COVID preukazov EÚ by členské štáty mali uznávať také dôkazy o očkovaní proti ochoreniu COVID-19 alebo prekonaní tohto ochorenia, ak zodpovedajú potvrdeniam, ktoré sa uznávajú ako rovnocenné s potvrdeniami vydanými v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953 ( 4 ) vo vykonávacom akte prijatom Komisiou podľa článku 8 uvedeného nariadenia.

Ak sa neprijal žiaden takýto akt týkajúci sa potvrdení vydávaných tretími krajinami, členské štáty by mali v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi uznať dôkaz o testovaní a očkovaní vydaný treťou krajinou, pričom je potrebné prihliadnuť na ich schopnosť overiť pravosť, platnosť a integritu potvrdenia, ako aj na to, či obsahuje všetky príslušné údaje stanovené v nariadení (EÚ) 2021/953.

V takom prípade by mohli vyžadovať platný dôkaz o negatívnom teste RT-PCR pred odchodom v prípade cestujúcich plne zaočkovaných vakcínou proti ochoreniu COVID-19, ktorej bolo udelené povolenie na uvedenie na trh podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, ktorí však nemajú digitálny COVID preukaz EÚ alebo iné potvrdenie, ktoré bolo uznané za rovnocenné s digitálnym COVID preukazom EÚ.

Pokiaľ sa na ne nevzťahujú vyššie uvedené ustanovenia, deťom vo veku od 6 do 18 rokov by sa tiež malo umožniť podniknúť do členského štátu cestu, ktorá nie je nevyhnutná, ak majú platný dôkaz o negatívnom výsledku testu polymerázovej reťazovej reakcie v reálnom čase (RT-PCR), ktorý sa vykonal najskôr 72 hodín pred odchodom. V týchto prípadoch by mohli členské štáty požadovať ďalšie testovanie po príchode, ako aj karanténu alebo samoizoláciu. Deti mladšie ako 6 rokov, ktoré cestujú s dospelou osobou, by nemali podliehať dodatočným požiadavkám. ◄

Ak sa členské štáty rozhodnú zrušiť obmedzenia pre cestujúcich, ktorí majú platný dôkaz o očkovaní proti ochoreniu COVID-19, členské štáty by mali na individuálnom základe zohľadňovať aj reciprocitu udelenú regiónu EÚ+.

▼B

►M7 7. ◄ ►M9 bez toho, aby tým bol dotknutý bod 6a ◄ ►M7 Členské štáty by mali vyžadovať, aby osoby cestujúce z akéhokoľvek nevyhnutného alebo nepodstatného dôvodu, funkcie alebo potreby, s výnimkou dopravy a cezhraničných pracovníkov, mali negatívne výsledky testu na ochorenie COVID-19 na základe testu polymerázovej reťazovej reakcie (PCR), ktorý sa vykonal najskôr 72 hodín pred odchodom, a aby predložili príslušný dôkaz o takomto výsledku testu vo forme určenej orgánmi.

Ak nie je možné vykonať test pri odchode, osoby uvedené v bode 6 písm. a) a b) by mali mať možnosť vykonať takýto test po príchode v súlade s vnútroštátnymi postupmi. Tým nie je dotknutá žiadna povinnosť podrobiť sa po príchode akýmkoľvek ďalším opatreniam vrátane karantény.

Členské štáty môžu navyše vyžadovať samoizoláciu, karanténu a vyhľadávanie kontaktov počas obdobia najviac 14 dní, ako aj prípadné ďalšie testovanie na ochorenie COVID-19 počas rovnakého obdobia za predpokladu, že pri cestovaní z tej istej tretej krajiny ukladajú rovnaké požiadavky svojim vlastným štátnym príslušníkom. Pri cestujúcich prichádzajúcich z tretej krajiny, v ktorej sa zistil variant vírusu vzbudzujúci obavy, by členské štáty mali stanoviť takéto požiadavky, a najmä karanténu po príchode a dodatočné testovanie pri alebo po príchode. ◄

▼M9

7a. Ak sa epidemiologická situácia v tretej krajine alebo regióne rýchlo zhorší, a najmä ak bol zistený variant vzbudzujúci obavy alebo variant vyžadujúci si pozornosť, členské štáty by výnimočne mali prijať v súvislosti so štátnymi príslušníkmi tretích krajín s pobytom v danej tretej krajine bezodkladné, dočasné obmedzenie všetkých ciest do EÚ. Toto obmedzenie ciest by sa nemalo uplatňovať na osoby uvedené v bode 6 písm. a) a b) a na cestujúcich uvedených v bode i) a bodoch iv) až ix) prílohy II. Títo cestujúci by však mali byť podrobení vhodnému a pravidelnému testovaniu, a to aj pred odchodom, ako sa stanovuje v bode 7, a absolvovať domácu izoláciu/karanténu, a to aj vtedy, ak najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, ktoré sú v EÚ povolené podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, resp. jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, u ktorých bol ukončený proces WHO na ich zaradenie do zoznamu na núdzové použitie.

Ak niektorý členský štát takéto obmedzenia uplatňuje, členské štáty zasadajúce v rámci štruktúr Rady by mali koordinovaným spôsobom a v úzkej spolupráci s Komisiou túto situáciu bezodkladne preskúmať. Takéto obmedzenia by sa mali aspoň raz za dva týždne preskúmať, pričom by sa malo prihliadať na vývoj epidemiologickej situácie.

7b. Pokiaľ ide o cesty uskutočnené v súvislosti s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou, ako sa uvádza v prílohe II:

— členské štáty sa môžu koordinovaným spôsobom rozhodnúť upustiť od niektorých alebo všetkých uvedených opatrení v prípadoch, keď by takéto opatrenie bránilo samotnému účelu cesty,

— pokiaľ ide o pracovníkov v oblasti dopravy, námorníkov a cezhraničných pracovníkov, členské štáty by nemali vyžadovať, aby vstup do regiónu EÚ+ bol podmienený iným než negatívnym výsledkom rýchleho antigénového testu pri príchode. V špecifickom prípade dopravného personálu prichádzajúceho z krajiny, v ktorej sa zistila vysoká incidencia variantov vírusu vzbudzujúcich obavy, môžu členské štáty pred odchodom požadovať negatívny výsledok rýchleho antigenového testu;

— posádky lietadiel by mali byť oslobodené od akéhokoľvek testovania, ak ich pobyt v tretej krajine bol kratší než 12 hodín, pokiaľ neprídu z tretej krajiny, v ktorej bol zistený variant vzbudzujúci obavy, pričom v takom prípade by mali podstúpiť primeraný test.

Tým nie sú dotknuté všeobecné požiadavky na verejné zdravie, ktoré môžu členské štáty uložiť, ako napríklad obmedzenie fyzického kontaktu a požiadavka nosiť rúško.

▼M7

8. Členské štáty by mali vypracovať formulár na vyhľadanie cestujúceho a vyžadovať, aby ho osoby vstupujúce na územie EÚ predložili v súlade s uplatniteľnými požiadavkami na ochranu údajov. Vypracúva sa spoločný európsky formulár na vyhľadanie cestujúceho, ktorý by členské štáty mohli používať. Vždy, keď je to možné, by sa pre informácie na účely formulára na vyhľadanie cestujúceho mali využívať digitálne možnosti s cieľom zjednodušiť spracúvanie a urýchliť vyhľadávanie kontaktov, a zároveň zabezpečiť rovnaký prístup pre všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín.

▼B

►M7 9. ◄ Členský štát by nemal rozhodnúť o zrušení obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu ku konkrétnej tretej krajine skôr, ako sa zrušenie daného obmedzenia skoordinuje v súlade s týmto odporúčaním.

►M7 10. ◄ Osoby s pobytom v Andorre, Monaku, San Maríne a Vatikáne/Svätej stolici by sa na účely tohto odporúčania mali považovať za osoby s pobytom v EÚ.

►M7 11. ◄ Toto odporúčanie by mali vykonávať všetky členské štáty na všetkých vonkajších hraniciach.

▼M23

12. Komisia by mala odporúčanie preskúmať do 30. apríla 2022 s cieľom vypustiť prílohu I vzhľadom na zvyšujúcu sa mieru zaočkovanosti na celom svete.

Komisia by mala Rade podať správu a v prípade potreby by jej mohla predložiť návrh na vypustenie prílohy I.

▼M22









PRÍLOHA I

Tretie krajiny, osobitné administratívne oblasti a iné jednotky a územné správne orgány, v prípade ktorých platí, že na osoby s pobytom v nich by sa nemalo na vonkajších hraniciach uplatňovať dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné:

I. ŠTÁTY

1. BAHRAJN

2. ČILE

3. KOLUMBIA

4. INDONÉZIA

5. KUVAJT

6. NOVÝ ZÉLAND

7. PERU

8. KATAR

9. RWANDA

10. SAUDSKÁ ARÁBIA

11. JUŽNÁ KÓREA

12. SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY

13. URUGUAJ

14. ČÍNA ( 5 )

II. OSOBITNÉ ADMINISTRATÍVNE OBLASTI ČÍNSKEJ ĽUDOVEJ REPUBLIKY

OAO Hongkong

OAO Macao

III. JEDNOTKY A ÚZEMNÉ SPRÁVNE ORGÁNY, KTORÉ NIE SÚ UZNANÉ ZA ŠTÁTY NAJMENEJ JEDNÝM ČLENSKÝM ŠTÁTOM

Taiwan

▼B









PRÍLOHA II

Osobitné kategórie cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou:

i) zdravotnícki pracovníci, výskumníci v oblasti zdravia a pracovníci v oblasti starostlivosti o starších ľudí;

ii) cezhraniční pracovníci;

iii) sezónni pracovníci v poľnohospodárstve;

iv) osoby pracujúce v doprave;

v) diplomati, personál medzinárodných organizácií a osoby pozvané medzinárodnými organizáciami, ktorých fyzická prítomnosť je potrebná na riadne fungovanie týchto organizácií, vojenský personál a humanitárni pracovníci a pracovníci civilnej ochrany pri výkone ich funkcií;

vi) tranzitní cestujúci;

vii) cestujúci, ktorí cestujú z naliehavých rodinných dôvodov;

viii) námorníci;

ix) osoby, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu alebo cestujú z iných humanitárnych dôvodov;

x) štátni príslušníci tretích krajín, ktorí cestujú na účely štúdia;

xi) vysokokvalifikovaní pracovníci z tretích krajín, ak je ich zamestnanie nevyhnutné z hospodárskeho hľadiska a ak sa práca nemôže odkladať ani vykonávať v zahraničí.