2013L0034 — SK — 11.12.2014 — 002.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 182, 29.6.2013, p.19)

Zmenené a doplnené:









▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/34/EÚ

z 26. júna 2013

o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS

(Text s významom pre EHP)







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 50 ods. 1, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ( 1 ), konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom ( 2 ), keďže: (1) Táto smernica zohľadňuje program Komisie na lepšiu reguláciu a najmä jej oznámenie s názvom „Inteligentná regulácia v Európskej únii“, ktorého cieľom je tvorba a prijímanie právnych predpisov najvyššej kvality pri súčasnom dodržiavaní zásad subsidiarity a proporcionality, a zabezpečenie toho, aby bolo administratívne zaťaženie úmerné prínosom, ktoré prinesie. V oznámení Komisie s názvom „Najskôr myslieť v malom: Iniciatíva Small Business Act pre Európu“ prijatom v júni 2008 a revidovanom vo februári 2011 sa uznáva ústredná úloha, ktorú zohrávajú malé a stredné podniky (MSP) v hospodárstve Únie, pričom jeho cieľom je zlepšiť celkový prístup k podnikaniu a zakotviť zásadu „najskôr myslieť na malých“ v tvorbe politík od regulácie po verejnú službu. Európska rada na svojom zasadnutí 24. a 25. marca 2011 uvítala zámer Komisie predložiť „Akt o jednotnom trhu“ s opatreniami, ktoré podnietia rast, vytvoria pracovné miesta a prinesú hmatateľné výsledky občanom a podnikom. V oznámení Komisie s názvom „Akt o jednotnom trhu“, prijatom v apríli 2011, sa navrhuje zjednodušiť štvrtú smernicu Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcu z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy ( 3 ), a siedmu smernicu Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach, vychádzajúcu z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy ( 4 ), (ďalej len „smernice o účtovníctve“), pokiaľ ide o povinnosti poskytovania finančných informácií, a znížiť administratívne zaťaženie, a to najmä pre MSP. Cieľom „stratégie Európa 2020“ na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu je znížiť administratívne zaťaženie a zlepšiť podnikateľské prostredie, a to najmä pre MSP, a podporovať internacionalizáciu MSP. Európska rada na svojom zasadnutí 24. a 25. marca 2011 vyzvala aj na zníženie celkového regulačného zaťaženia, a to najmä v prípade MSP, na úrovni Únie aj vnútroštátnej úrovni, a navrhla opatrenia na zvýšenie produktivity, ako napríklad odstránenie byrokracie a zlepšenie regulačného rámca pre MSP. (2) Európsky parlament prijal 18. decembra 2008 nelegislatívne uznesenie o požiadavkách v oblasti účtovníctva týkajúcich sa malých a stredných podnikov, najmä mikropodnikov ( 5 ), v ktorom uviedol, že smernice o účtovníctve sú často príliš zaťažujúce pre malé a stredné podniky, a najmä pre mikropodniky, a požiadal Komisiu, aby pokračovala vo svojom úsilí preskúmať uvedené smernice. (3) Koordinácia vnútroštátnych právnych predpisov o predkladaní a obsahu ročných účtovných závierok a správ o hospodárení, o oceňovacích základniach, ktoré sú v nich použité, a o uverejňovaní týchto dokumentov v súvislosti s určitými druhmi podnikov s ručením obmedzeným je veľmi dôležitá vzhľadom na ochranu akcionárov, spoločníkov a tretích strán. V týchto oblastiach je potrebná súbežná koordinácia pre takéto druhy podnikov, pretože na jednej strane niektoré z týchto podnikov pôsobia vo viac než jednom členskom štáte a na strane druhej takéto podniky neposkytujú tretím stranám žiadne záruky nad rámec výšky ich čistého majetku. (4) Ročná účtovná závierka sleduje rozličné ciele a neposkytuje len informácie pre investorov na kapitálových trhoch, ale je aj prehľadom minulých transakcií a podporuje správu a riadenie podniku. Je potrebné, aby sa v účtovných právnych predpisoch Únie nastolila náležitá rovnováha medzi záujmami adresátov účtovných závierok a záujmom podnikov, aby neboli zbytočne zaťažené požiadavkami na výkazníctvo. (5) Do rozsahu pôsobnosti tejto smernice by mali patriť niektoré podniky s ručením obmedzeným, ako napríklad akciové spoločnosti, či spoločnosti s ručením obmedzeným. Okrem toho existuje ešte značný počet partnerstiev a komanditných spoločností, z ktorých všetci spoločníci, ktorí ručia neobmedzene, sú založení ako akciové spoločnosti alebo spoločnosti s ručením obmedzeným, a takéto partnerstvá by preto mali podliehať koordinačným opatreniam tejto smernice. Touto smernicou by sa tiež malo zabezpečiť, aby partnerstvá patrili do rozsahu jej pôsobnosti v prípade, ak spoločníci partnerstva, ktorí nie sú založení ako akciová spoločnosť alebo spoločnosť s ručením obmedzeným, v skutočnosti ručia za záväzky partnerstva obmedzene, pretože toto ručenie je obmedzené inými podnikmi v rámci pôsobnosti tejto smernice. Vylúčenie podnikov, ktoré nie sú založené alebo zriadené na účel podnikania, z rozsahu pôsobnosti tejto smernice zodpovedá jej účelu v súlade s článkom 50 ods. 2 písm. g) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). (6) Rozsah pôsobnosti tejto smernice by sa mal zakladať na zásadách a malo by sa ním zabezpečiť, aby sa podnik nemohol sám vylúčiť z tejto pôsobnosti tým, že vytvorí skupinovú štruktúru obsahujúcu viacero vrstiev podnikov usadených v Únii či mimo nej. (7) Ustanovenia tejto smernice by sa mali uplatňovať len v takej miere, aby neboli v nesúlade alebo rozpore s ustanoveniami pre finančné výkazníctvo určitých druhov podnikov alebo s ustanoveniami týkajúcimi sa rozdelenia kapitálu podniku ustanovenými v iných platných legislatívnych aktoch, ktoré prijala jedna alebo viacero inštitúcií Únie. (8) Okrem toho je potrebné stanoviť minimálne rovnocenné právne požiadavky na úrovni Únie týkajúce sa rozsahu finančných informácií, ktoré by mali zverejniť podniky, ktoré si navzájom konkurujú. (9) Ročná účtovná závierka by sa mala zostavovať so zohľadnením zásady opatrnosti a mala by poskytovať pravdivý a verný obraz majetku a záväzkov podniku, jeho finančnej situácie a výsledku hospodárenia. Je možné, že vo výnimočných prípadoch účtovná závierka pri uplatnení ustanovení tejto smernice neposkytuje takýto pravdivý a verný obraz. V takýchto prípadoch by sa mal podnik od takýchto ustanovení odchýliť s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz. Členským štátom by sa malo povoliť, aby takéto výnimočné prípady vymedzili a ustanovili príslušné osobitné pravidlá, ktoré sa majú uplatňovať na tieto prípady. Pod týmito výnimočnými prípadmi by sa mali chápať len veľmi nezvyčajné transakcie a nezvyčajné situácie, a nemali by sa napríklad týkať celých osobitných sektorov. (10) Touto smernicou by sa do veľkej miery mala zabezpečiť harmonizácia požiadaviek na malé podniky v celej Únii. Táto smernica vychádza zo zásady „najskôr myslieť na malých“. Aby sa zabránilo neprimeranému administratívnemu zaťaženiu týchto podnikov, členským štátom by sa malo povoliť, aby k povinným poznámkam požadovali zverejnenie len niekoľkých dodatočných údajov vo forme poznámok. Pri jedinom systéme predkladania a uchovávania však môžu členské štáty v určitých prípadoch vyžadovať zverejnenie obmedzeného počtu ďalších údajov, ak si to výslovne vyžadujú ich vnútroštátne daňové právne predpisy a sú nevyhnutné na účely výberu daní. Členské štáty by mali mať možnosť uložiť stredným a veľkým podnikom požiadavky, ktoré presahujú rámec minimálnych požiadaviek stanovených v tejto smernici. (11) Ak sa v tejto smernici členským štátom umožňuje uložiť ďalšie požiadavky, napríklad malým podnikom, znamená to, že členské štáty môžu túto možnosť využiť buď v plnej miere, alebo čiastočne tak, že budú vyžadovať menej, ako im daná možnosť dovoľuje. Rovnako, ak sa touto smernicou umožňuje členským štátom, aby využili výnimku, napríklad pre malé podniky, znamená to, že členské štáty môžu vyňať takéto podniky buď v celom rozsahu, alebo čiastočne. (12) Malé, stredne veľké a veľké podniky by mali byť vymedzené a odlíšené podľa bilančnej sumy, čistého obratu a priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka, pretože tieto kritériá zvyčajne poskytujú objektívny dôkaz o veľkosti podniku. Ak však materský podnik nezostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za skupinu, malo by sa členským štátom umožniť podniknúť kroky, ktoré považujú za nevyhnutné na to, aby bolo možné požadovať zaradenie takéhoto podniku medzi väčšie podniky určením jeho veľkosti a výslednej kategórie na konsolidovanom alebo súhrnnom základe. Ak členský štát uplatňuje jednu alebo viaceré voliteľné výnimky pre mikropodniky, tieto mikropodniky by sa tiež mali vymedziť podľa bilančnej sumy, čistého obratu a priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka. Členské štáty by nemali mať povinnosť vymedziť vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch samostatné kategórie pre stredne veľké a veľké podniky, ak sa na stredne veľké podniky vzťahujú rovnaké požiadavky ako na veľké podniky. (13) Mikropodniky majú na plnenie náročných regulačných požiadaviek obmedzené zdroje. Ak sa pre mikropodniky nezaviedli osobitné pravidlá, vzťahujú sa na ne pravidlá pre malé podniky. Tieto pravidlá pre ne predstavujú administratívne zaťaženie, ktoré je neúmerné ich veľkosti, a ktoré je preto pre mikropodniky v porovnaní s inými malými podnikmi relatívne viac zaťažujúce. Preto by členským štátom malo byť umožnené oslobodiť mikropodniky od niektorých povinností uplatňovaných na malé podniky, ktoré by mohli pre ne predstavovať nadmerné administratívne zaťaženie. Mikropodniky by však mali aj naďalej podliehať vnútroštátnej povinnosti viesť záznamy preukazujúce ich obchodné transakcie a finančnú situáciu. Okrem toho by investičné podniky a finančné holdingové podniky mali byť vylúčené z užívania výhod zjednodušenia, ktoré sa vzťahuje na mikropodniky. (14) Členské štáty by pri prijímaní rozhodnutia o tom, či zaviesť odlišný režim pre mikropodniky v kontexte tejto smernice a akým spôsobom ho zaviesť, mali zohľadniť konkrétne podmienky a potreby svojho vlastného trhu. (15) Uverejňovanie účtovných závierok môže mikropodniky zaťažovať. Členské štáty však zároveň potrebujú zabezpečiť dodržiavanie tejto smernice. Členské štáty, ktoré využívajú výnimky pre mikropodniky ustanovené v tejto smernici by preto mali mať možnosť oslobodiť mikropodniky od všeobecnej požiadavky na zverejňovanie za predpokladu, že informácie uvedené v súvahe sú v súlade s vnútroštátnym právom riadne predložené aspoň jednému určenému príslušnému orgánu a že sa informácie zašlú do obchodného registra, aby bolo možné na základe žiadosti získať kópiu. V takýchto prípadoch by sa nemala uplatňovať povinnosť ustanovená v tejto smernici uverejňovať všetky účtovné dokumenty v súlade s článkom 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 48 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk ( 6 ). (16) S cieľom zabezpečiť zverejňovanie porovnateľných a rovnocenných informácií by zásady vykazovania a oceňovania mali zahŕňať nepretržité pokračovanie v činnosti, opatrnosť a časové rozlíšenie. Vzájomné započítanie položiek majetku a záväzkov a položiek výnosov a nákladov by nemalo byť umožnené a zložky majetku a záväzkov by sa mali oceňovať samostatne. Členským štátom by sa však v osobitných prípadoch malo umožniť, aby takéto započítanie položiek majetku a záväzkov a položiek výnosov a nákladov podnikom povolili, alebo aby ho od nich vyžadovali. Pri prezentácii položiek v účtovnej závierke by sa mala zohľadniť ekonomická realita alebo komerčná podstata príslušnej transakcie alebo dohody. Členské štáty by však mali mať možnosť oslobodiť podniky od uplatňovania tejto zásady. (17) Vykazovanie, oceňovanie, prezentácia, zverejňovanie a konsolidácia v účtovnej závierke by sa mali riadiť zásadou významnosti. Podľa zásady významnosti sa informácie, ktoré sa nepovažujú za významné, môžu pri účtovnej závierke napríklad zoskupovať. Aj keď by sa však mohla niektorá položka považovať za nevýznamnú, takéto položky podobného charakteru by sa ako celok mohli považovať za významné. Členským štátom by sa malo umožniť obmedzenie povinného uplatňovania zásady významnosti na prezentáciu a zverejňovanie. Zásadou významnosti by nemali byť dotknuté žiadne vnútroštátne povinnosti viesť úplné záznamy preukazujúce obchodné transakcie a finančnú situáciu. (18) Položky vykázané v ročnej účtovnej závierke by sa mali oceňovať na základe zásady obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov s cieľom zabezpečiť spoľahlivosť informácií uvedených v účtovnej závierke. Členským štátom by však malo byť umožnené povoliť podnikom alebo od nich vyžadovať, aby precenili neobežný majetok s cieľom poskytnúť používateľom účtovných závierok relevantnejšie informácie. (19) Vzhľadom na potrebu porovnateľnosti finančných informácií v celej Únii je potrebné vyžadovať, aby členské štáty umožnili pre určité finančné nástroje systém účtovania na základe reálnej hodnoty. Okrem toho systémy účtovania na základe reálnej hodnoty poskytujú informácie, ktoré môžu byť relevantnejšie pre používateľov účtovných závierok ako informácie na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov. Členské štáty by preto mali povoliť používanie systému účtovania na základe reálnej hodnoty všetkým podnikom alebo triedam podnikov okrem mikropodnikov využívajúcich výnimky ustanovené v tejto smernici, a to vzhľadom na ročnú i konsolidovanú účtovnú závierku, alebo, ak sa tak členský štát rozhodne, len vzhľadom na konsolidovanú účtovnú závierku. Členským štátom by sa okrem toho malo umožniť, aby povolili alebo vyžadovali účtovanie na základe reálnej hodnoty v prípade iného majetku než sú finančné nástroje. (20) Na to, aby sa používateľom účtovných závierok umožnilo lepšie porovnať finančnú situáciu podnikov v rámci Únie, je potrebné obmedziť počet štruktúr súvahy. Členské štáty by mali vyžadovať, aby sa pre súvahu používala jedna štruktúra a mali by mať možnosť ponúknuť výber z povolených štruktúr. Členské štáty by však mali mať možnosť povoliť alebo vyžadovať, aby podniky danú štruktúru upravili a súvahu prezentovali v členení na obežné položky a neobežné položky. Mala by sa povoliť taká štruktúra výkazu ziskov a strát, v ktorej sa náklady vykazujú podľa ich povahy, a tiež taká štruktúra výkazu ziskov a strát, v ktorej sa náklady vykazujú podľa ich funkcie. Členské štáty by mali vyžadovať, aby sa pre výkaz ziskov a strát používala jedna štruktúra a mali by mať možnosť ponúknuť výber z povolených štruktúr. Členské štáty by mali mať takisto možnosť umožniť podnikom, aby namiesto výkazu ziskov a strát zostaveného v súlade s niektorou z povolených štruktúr predkladali výkaz o výkonnosti. Malým a stredne veľkým podnikom by sa mohli sprístupniť zjednodušenia požadovaných štruktúr. Členské štáty by však mali mať aj možnosť obmedziť štruktúry súvahy a výkazu ziskov a strát, ak je to potrebné na elektronické predkladanie účtovných závierok. (21) Z dôvodov porovnateľnosti by sa mal stanoviť spoločný rámec pre vykazovanie, oceňovanie a prezentáciu, okrem iného, úprav hodnoty, goodwillu, rezerv, zásob tovaru a vzájomne zameniteľného majetku, ako aj výnosov a nákladov výnimočného rozsahu alebo výskytu. (22) Vykazovanie a oceňovanie niektorých položiek v účtovnej závierke vychádza skôr z odhadov, úsudkov a modelov než z presného zachytenia skutočnosti. V dôsledku neistôt, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou podnikateľskej činnosti, sa niektoré položky účtovnej závierky nedajú oceniť presne, ale len na základe odhadov. Takéto odhady si vyžadujú posúdenie vychádzajúce z najnovších dostupných a spoľahlivých informácií. Využívanie odhadov je zásadnou súčasťou zostavovania účtovnej závierky. Toto platí obzvlášť v prípade rezerv, ktoré sú svojou povahou neistejšie ako väčšina ostatných položiek súvahy. Odhady by sa mali zakladať na takom úsudku zo strany manažmentu podniku, ktorý zohľadňuje zásadu opatrnosti, a mali by sa vypočítať na objektívnom základe a doplniť skúsenosťami z podobných transakcií a v niektorých prípadoch i správami od nezávislých odborníkov. Medzi zvažované dôkazy by mali patriť akékoľvek dodatočné dôkazy získané na základe udalostí po dni, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka. (23) Informácie uvádzané v súvahe a vo výkaze ziskov a strát by sa mali doplniť zverejnením údajov prostredníctvom poznámok k účtovnej závierke. Používatelia účtovných závierok majú obvykle obmedzenú potrebu doplňujúcich informácií od malých podnikov a pre malé podniky môže byť nákladné uvedené doplňujúce informácie zozbierať. Preto je pre malé podniky opodstatnený obmedzený režim zverejňovania údajov. Ak sa však mikropodnik alebo malý podnik domnieva, že je prínosné, aby poskytol dodatočné zverejnenie takých druhov údajov, ktoré sa vyžadujú od stredne veľkých a veľkých podnikov, alebo iných údajov, ktorých zverejnenie sa neustanovuje v tejto smernici, nemalo by sa mu v tom brániť. (24) Zverejňovanie účtovných postupov je jedným z kľúčových prvkov poznámok k účtovnej závierke. Takéto zverejňovanie by malo zahŕňať predovšetkým oceňovacie základne uplatňované na rozličné položky, vyhlásenie o súlade týchto účtovných postupov s koncepciou nepretržitého pokračovania v činnosti a akékoľvek závažné zmeny v prijatých účtovných postupoch. (25) Používatelia účtovných závierok zostavených stredne veľkými a veľkými podnikmi majú zvyčajne náročnejšie potreby. Preto by sa v určitých oblastiach mali poskytovať ďalšie zverejnenia údajov. Oslobodenie od niektorých povinností zverejňovania je opodstatnené vtedy, ak by takéto zverejňovanie znevýhodnilo určité osoby alebo podnik. (26) Správa o hospodárení a konsolidovaná správa o hospodárení sú významnými prvkami finančného výkazníctva. Mal by sa v nich poskytovať verný obraz vývoja podniku a jeho situácie konzistentne s veľkosťou a zložitosťou podniku. Tieto informácie by sa nemali obmedzovať na finančné aspekty činnosti podniku a mala by sa poskytnúť analýza environmentálnych a sociálnych aspektov podnikania, potrebná na pochopenie vývoja, výkonnosti alebo situácie podniku. V prípadoch, keď sa konsolidovaná správa o hospodárení a správa o hospodárení materského podniku predkladajú v jednej správe, môže byť vhodné klásť väčší dôraz na tie záležitosti, ktoré sú významné pre podniky zahrnuté do konsolidácie ako celok. So zreteľom na potenciálne zaťaženie malých a stredne veľkých podnikov je však vhodné stanoviť, že členské štáty sa môžu rozhodnúť, že zrušia povinnosť poskytovať nefinančné informácie v správe o hospodárení takýchto podnikov. (27) Členské štáty by mali mať možnosť oslobodiť malé podniky od povinnosti zostavovať správu o hospodárení za predpokladu, že v poznámkach k účtovnej závierke takéto podniky uvedú údaje týkajúce sa nadobudnutia vlastných akcií uvedené v článku 24 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/20/EÚ z 25. októbra 2012 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 54 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností a udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení ( 7 ). (28) Vzhľadom na to, že podniky kótované na burze môžu zohrávať prominentnú úlohu v ekonomikách, v ktorých pôsobia, mali by sa ustanovenia tejto smernice týkajúce sa vyhlásenia o správe a riadení uplatňovať na podniky, ktorých prevoditeľné cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu. (29) Mnohé podniky vlastnia iné podniky a cieľom koordinácie právnych predpisov upravujúcich konsolidované účtovné závierky je chrániť záujmy v kapitálových spoločnostiach. Konsolidovaná účtovná závierka by sa mala zostaviť tak, aby sa spoločníkom a tretím stranám mohli poskytnúť finančné informácie týkajúce sa takýchto podnikov. Vnútroštátne právo upravujúce konsolidovanú účtovnú závierku by sa preto malo koordinovať, aby sa dosiahla porovnateľnosť a rovnocennosť informácií, ktoré by podniky mali uverejňovať v rámci Únie. Vzhľadom na absenciu nezávislej trhovej ceny transakcií by sa však členským štátom malo umožniť povoliť zaúčtovanie transferov podielových účastí v rámci skupiny, tzv. transakcií medzi subjektmi pod spoločným rozhodujúcim vplyvom jedného subjektu, pomocou metódy spoločného vedenia záujmov, pri ktorej sa účtovná hodnota podielov v držbe podniku zahrnutého do konsolidácie zúčtuje len so zodpovedajúcim percentuálnym podielom na základnom imaní. (30) V smernici 83/349/EHS sa nachádzala požiadavka zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku za skupiny v prípade, ak bol buď materský podnik alebo jeden či viac dcérskych podnikov založený ako niektorý druh podniku uvedený v prílohe I alebo II tejto smernice. Členské štáty mali možnosť oslobodiť materský podnik od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku v prípadoch, ak materský podnik nebol jedným z druhov uvedených v prílohe I alebo II. V tejto smernici majú povinnosť zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku len materské podniky druhov uvedených v prílohe I alebo v určitých prípadoch v prílohe II, ale členským štátom sa nebráni rozšíriť rozsah pôsobnosti tejto smernice aj na iné situácie. V podstate sa teda nič nemení, keďže naďalej zostáva na členských štátoch, aby rozhodli, či sa bude požadovať zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku aj od podnikov, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. (31) V konsolidovanej účtovnej závierke by sa mali prezentovať činnosti materského podniku a jeho dcérskych podnikov ako jedného ekonomického celku (skupiny). Podniky, v ktorých má materský podnik rozhodujúci vplyv, by sa mali považovať za dcérske podniky. Rozhodujúci vplyv by sa mal zakladať na držbe väčšiny hlasovacích práv, ale rozhodujúci vplyv môže existovať aj vtedy, keď existujú dohody s partnerskými akcionármi alebo spoločníkmi. Za určitých okolností sa rozhodujúci vplyv môže účinne vykonávať aj vtedy, keď materský podnik vlastní v dcérskom podniku menšinový podiel alebo nevlastní žiadny podiel. Členské štáty by mali mať právo vyžadovať, aby sa podniky nepodliehajúce rozhodujúcemu vplyvu, ktoré sú riadené jednotne alebo majú spoločný správny, riadiaci alebo dozorný orgán, zahrnuli do konsolidovanej účtovnej závierky. (32) Dcérsky podnik, ktorý je sám materským podnikom, by mal zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku. Členské štáty by však mali byť oprávnené oslobodiť takýto materský podnik od povinnosti zostavovať takúto konsolidovanú účtovnú závierku za určitých okolností, pokiaľ sú jeho spoločníci a tretie strany dostatočne chránené. (33) Od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku by mali byť oslobodené malé skupiny, pretože používatelia účtovných závierok malých podnikov nemajú komplikované informačné potreby a zostavovanie konsolidovanej účtovnej závierky popri ročnej účtovnej závierke materského a dcérskeho podniku môže byť finančne nákladné. Členské štáty by mali mať možnosť oslobodiť stredne veľké skupiny od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku na základe rovnakých dôvodov týkajúcich sa nákladov/prínosov v prípade, ak nie je žiadny z prepojených podnikov subjektom verejného záujmu. (34) Konsolidácia si vyžaduje zahrnutie majetku a záväzkov a výnosov a nákladov podnikov v skupine v plnej výške, samostatné vykázanie nekontrolujúcich podielov v konsolidovanej súvahe v rámci vlastného imania a samostatné vykázanie nekontrolujúcich podielov v rámci ziskov a strát skupiny v konsolidovanom výkaze ziskov a strát. Mali by sa však vykonať nevyhnutné úpravy, aby sa vylúčili vplyvy finančných vzťahov medzi konsolidovanými podnikmi. (35) Zásady vykazovania a oceňovania uplatniteľné pri zostavovaní ročnej účtovnej závierky by sa mali uplatňovať aj na zostavenie konsolidovanej účtovnej závierky. Členským štátom by však malo byť umožnené povoliť, aby sa všeobecné ustanovenia a zásady uvedené v tejto smernici uplatňovali v ročnej účtovnej závierke odlišne v porovnaná s konsolidovanou účtovnou závierkou. (36) Pridružené podniky by sa mali zahrnúť do konsolidovanej účtovnej závierky prostredníctvom metódy vlastného imania. Ustanovenia o oceňovaní pridružených podnikov by mali v podstate zostať oproti smernici 83/349/EHS nezmenené a metódy, ktoré sú v uvedenej smernici povolené, možno stále uplatňovať. Členské štáty by mali tiež mať možnosť povoliť alebo vyžadovať, aby sa spoločne riadený podnik zahrnul do konsolidovanej účtovnej závierky proporcionálnou konsolidáciou. (37) Konsolidovaná účtovná závierka by mala obsahovať všetky zverejnenia údajov v poznámkach k účtovnej závierke za podniky zahrnuté do konsolidácie ako celku. Mali by sa zverejniť aj mená, sídla a podiely skupiny na kapitáli podnikov, pokiaľ ide o dcérske podniky, pridružené podniky, spoločne riadené podniky a podielové účasti. (38) Ročné účtovné závierky všetkých podnikov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, by sa mala uverejniť v súlade so smernicou 2009/101/ES. Je však vhodné ustanoviť, aby sa v tejto oblasti mohli malým a stredne veľkým podnikom udeliť určité výnimky. (39) Členské štáty sa dôrazne nabádajú, aby vypracovali systémy elektronického uverejňovania, ktoré umožnia podnikom predkladať účtovné údaje vrátane štatutárnych účtovných závierok iba raz a vo forme, ktorá umožní viacerým používateľom jednoduchý prístup k týmto údajom a ich použitie. Pokiaľ ide o predkladanie účtovnej závierky, Komisia sa nabáda, aby preskúmala možnosti využívania harmonizovaného elektronického formátu. Takéto systémy by však nemali zaťažiť malé a stredne veľké podniky. (40) Členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov podniku by prinajmenšom mali byť kolektívne zodpovední voči podniku za zostavenie a uverejnenie ročnej účtovnej závierky a správ o hospodárení. Rovnaký prístup by sa mal uplatňovať voči členom správnych, riadiacich a dozorných orgánov podnikov zostavujúcich konsolidované účtovné závierky. Tieto orgány konajú v rámci právomocí, ktoré sú im priznané vnútroštátnym právom. Toto by nemalo brániť členským štátom v tom, aby išli ďalej a ustanovili priamu zodpovednosť voči akcionárom alebo dokonca voči ostatným zúčastneným stranám. (41) Zodpovednosť za zostavovanie a uverejňovanie ročnej účtovnej závierky a konsolidovanej účtovnej závierky, ako aj správ o hospodárení a konsolidovaných správ o hospodárení vyplýva z vnútroštátneho práva. Príslušné pravidlá zodpovednosti ustanovené každým členským štátom podľa jeho vnútroštátneho práva by sa mali vzťahovať na členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov podniku. Členským štátom by sa malo umožniť, aby určili rozsah zodpovednosti. (42) S cieľom podporiť vierohodné procesy finančného výkazníctva v celej Únii by členovia orgánu podniku, ktorý je zodpovedný za zostavovanie účtovnej závierky podniku, mali zabezpečiť, aby finančné informácie uvedené v ročnej účtovnej závierke podniku a v konsolidovanej účtovnej závierke skupiny poskytovali pravdivý a verný obraz. (43) Mal by sa vykonať audit ročnej účtovnej závierky a konsolidovanej účtovnej závierky. Požiadavka, aby sa v názore audítora konštatovalo, či ročná alebo konsolidovaná účtovná závierka poskytuje pravdivý a verný obraz v súlade s príslušným rámcom finančného výkazníctva, by sa nemala chápať ako obmedzenie rozsahu uvedeného názoru, ale ako objasnenie kontextu, v ktorom sa vyjadruje. Ročná účtovná závierka malých podnikov by nemala podliehať tejto povinnosti vykonať audit, pretože audit môže pre túto kategóriu podnikov predstavovať výrazné administratívne zaťaženie, keďže v prípade mnohých malých podnikov sú tie isté osoby akcionármi aj riadiacimi pracovníkmi, a preto majú obmedzenú potrebu overenia účtovnej závierky treťou stranou. Touto smernicou by sa však členským štátom nemalo brániť v tom, aby stanovili povinnosť auditu malým podnikom, zohľadňujúc pritom špecifické podmienky a potreby malých podnikov a používateľov ich účtovných závierok. Ďalej je vhodnejšie vymedziť obsah správy audítora v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok ( 8 ). Preto by sa uvedená smernica mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. (44) S cieľom zabezpečiť vyššiu transparentnosť platieb vládam by veľké podniky a subjekty verejného záujmu pôsobiace v ťažobnom priemysle alebo v oblasti klčovania pralesov ( 9 ) mali každoročne v samostatnej správe zverejňovať významné platby uhrádzané vládam v krajinách, v ktorých pôsobia. Takéto podniky pôsobia v krajinách bohatých na prírodné zdroje, najmä nerasty, ropu, zemný plyn a pralesy. Správa by mala zahŕňať druhy platieb porovnateľné s platbami, ktoré zverejňuje podnik zúčastňujúci sa iniciatívy pre transparentnosť v ťažobnom priemysle (EITI). Iniciatívou sa zároveň dopĺňa akčný plán Európskej únie pre vynútiteľnosť práva, správu a obchod v lesnom hospodárstve (EU FLEGT) a ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 995/2010 z 20. októbra 2010, ktorým sa ustanovujú povinnosti hospodárskych subjektov uvádzajúcich na trh drevo a výrobky z dreva ( 10 ), v ktorom sa od obchodníkov s výrobkami z dreva vyžaduje, aby s náležitou starostlivosťou zabránili vstupu ilegálneho dreva na trh Únie. (45) Správa by mala pomôcť vládam krajín s bohatými zdrojmi uplatňovať zásady a kritériá EITI a zodpovedať sa svojim občanom za platby, ktoré tieto vlády prijímajú od podnikov pôsobiacich v ťažobnom priemysle alebo podnikov, ktoré klčujú pralesy, vo svojej jurisdikcii. Správa by mala zahŕňať zverejnenie údajov podľa krajín a podľa projektov. Projekt by mal byť vymedzený ako prevádzkové činnosti, ktoré upravuje jediná zmluva, licencia, zmluva o prenájme, koncesia alebo podobné právne dohody a ktoré sú základom pre platobnú povinnosť voči vláde. Bez ohľadu na to však v prípade, že je navzájom zásadným spôsobom prepojených viacero takýchto dohôd, malo by sa to považovať za projekt. „Zásadným spôsobom prepojené“ právne dohody by sa mali chápať ako súbor prevádzkovo a geograficky integrovaných zmlúv, licencií, zmlúv o prenájme alebo koncesií alebo súvisiacich dohôd s podmienkami, ktoré sa v zásade zhodujú, ktoré sú podpísané s vládou a vznikajú z nich platobné záväzky. Takéto dohody môže upravovať jedna zmluva, zmluva o spoločnom podniku, dohoda o spoločnej výrobe alebo iná všeobecná právna dohoda. (46) Akákoľvek platba uskutočnená ako jednotlivá platba alebo viaceré súvisiace platby sa v správe nemusí zohľadniť, ak je v priebehu účtovného roka nižšia ako 100 000 EUR. To znamená, že v prípade akéhokoľvek dojednania o pravidelných platbách alebo splátkach (napr. poplatky za nájom) musí podnik zohľadniť úhrnnú sumu súvisiacich pravidelných platieb alebo splátok súvisiacich platieb pri určovaní toho, či sa v prípade týchto viacerých platieb dosiahol limit, a podľa toho, či sa požaduje zverejnenie. (47) Podniky vyvíjajúce činnosť v ťažobnom priemysle alebo oblasti klčovania pralesov by nemali musieť rozčleňovať a priraďovať platby na projekt v prípade platieb, ktoré sa uhrádzajú v súvislosti s povinnosťami uloženými podnikom na ich úrovni, a nie na úrovni projektu. Napríklad, ak má podnik v hostiteľskej krajine viac ako jeden projekt a vláda tejto krajiny stanoví pre tento podnik daň z príjmu právnických osôb v súvislosti s celým príjmom podniku v danej krajine, a nielen v súvislosti s konkrétnym projektom alebo činnosťou v danej krajine, podniku by sa malo povoliť zverejnenie výslednej platby alebo platieb dane z príjmov bez uvedenia konkrétneho projektu súvisiaceho s touto platbou. (48) Podnik vyvíjajúci činnosť v ťažobnom priemysle alebo oblasti klčovania pralesov vo všeobecnosti nemusí zverejňovať dividendy vyplatené vládam ako kmeňovému alebo riadnemu akcionárovi tohto podniku, pokiaľ sa dividendy vyplácajú vláde za tých istých podmienok ako ostatným akcionárom. Od podniku sa však požaduje zverejnenie akýchkoľvek dividend vyplatených namiesto poplatkov za výrobu alebo licenčných poplatkov. (49) S cieľom riešiť otázku potenciálneho obchádzania požiadaviek na zverejňovanie by sa v tejto smernici mali bližšie uviesť platby, ktoré sa majú zverejňovať v súvislosti s podstatou dotknutej činnosti alebo platby. Preto by podnik nemal mať umožnené vyhnúť sa zverejneniu, napríklad zmenou charakteristiky činnosti, na ktorú by sa inak táto smernica vzťahovala. Platby alebo činnosti by sa okrem toho nemali umelo rozdeľovať alebo spájať s cieľom vyhnúť sa takýmto požiadavkám na zverejňovanie. (50) S cieľom stanoviť okolnosti, za ktorých by sa podniky mali oslobodiť od požiadaviek na výkazníctvo stanovených v kapitole 10, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o určenie kritérií, ktoré sa majú uplatňovať pri posudzovaní toho, či sú požiadavky tretej krajiny na výkazníctvo rovnocenné požiadavkám uvedenej kapitoly. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade. (51) S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania článku 46 ods. 1 by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie ( 11 ). (52) Režim výkazníctva by mal byť predmetom preskúmania a správy Komisie do troch rokov od uplynutia lehoty na transpozíciu tejto smernice členskými štátmi. V tomto preskúmaní by sa mala zvážiť účinnosť režimu a zohľadniť medzinárodný vývoj vrátane otázok konkurencieschopnosti a energetickej bezpečnosti. V preskúmaní by sa tiež malo zvážiť rozšírenie požiadaviek na výkazníctvo na ďalšie priemyselné odvetvia a tiež otázka, či by sa mal vykonať audit tejto správy. Okrem toho by sa v preskúmaní mali zohľadniť skúsenosti zostavovateľov a používateľov informácií o platbách a zvážiť, či by nebolo vhodné zahrnúť dodatočné informácie o platbách, ako napr. skutočné sadzby dane a údaje o príjemcoch, napríklad informácie o bankovom účte. (53) V súlade so závermi samitu G8, ktorý sa konal v máji 2011 v Deauville, a s cieľom podporiť rovnaké medzinárodné podmienky by Komisia mala naďalej nabádať všetkých medzinárodných partnerov, aby zavádzali podobné požiadavky týkajúce sa podávania správ o platbách vládam. V tomto kontexte je osobitne dôležité pokračovať v práci na príslušnom medzinárodnom účtovnom štandarde. (54) S cieľom zohľadniť budúce zmeny zákonov členských štátov a právnych predpisov Únie v súvislosti s druhmi podnikov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ s cieľom aktualizovať zoznamy podnikov uvedených v prílohách I a II. Použitie delegovaných aktov je tiež nevyhnutné na prispôsobenie kritéria veľkosti podniku, keďže plynutím času inflácia zníži ich skutočnú hodnotu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade. (55) Keďže ciele tejto smernice, a to uľahčenie cezhraničných investícií a zlepšenie porovnateľnosti v rámci celej Únie a dôvery verejnosti v účtovné závierky a správy predkladané prostredníctvom zlepšeného a konzistentného špecifického zverejňovania, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov tejto smernice ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. (56) Táto smernica nahrádza smernice 78/660/EHS a 83/349/EHS. Preto by sa uvedené smernice mali zrušiť. (57) V tejto smernici sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie. (58) V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie k vysvetľujúcim dokumentom z 28. septembra 2011 sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch doplnia oznámenie o svojich transpozičných opatreniach jedným alebo viacerými dokumentmi vysvetľujúcimi vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. Vo vzťahu k tejto smernici sa zákonodarca domnieva, že je zasielanie tabuľky zhody odôvodnené, keďže: PRIJALI TÚTO SMERNICU:







KAPITOLA 1

ROZSAH PÔSOBNOSTI, VYMEDZENIE POJMOV A KATEGÓRIE PODNIKOV A SKUPÍN

Článok 1

Rozsah pôsobnosti

1. Koordinačné opatrenia stanovené touto smernicou sa vzťahujú na zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov týkajúce sa druhov podnikov, ktoré sú uvedené:

a) v prílohe I;

b) v prílohe II, pričom všetci priami alebo nepriami spoločníci v podniku, ktorí inak ručia neobmedzene, v skutočnosti ručia obmedzene, pretože títo spoločníci sú podnikmi: i) druhu uvedeného v prílohe I; alebo ii) na ktoré sa nevzťahuje právo niektorého členského štátu, ale ktorý má právnu formu porovnateľnú s formami uvedenými v prílohe I.

2. Členské štáty oznámia v primeranom čase Komisii zmeny druhov podnikov vo svojom vnútroštátnom práve, ktoré môžu mať vplyv na presnosť údajov v prílohe I alebo II. V takomto prípade je Komisia splnomocnená prispôsobovať prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 49 zoznamy podnikov uvedených v prílohách I a II.

Článok 2

Vymedzenia pojmov

Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

1. „subjekty verejného záujmu“ sú podniky patriace do rozsahu pôsobnosti článku 1, ktoré: a) sa riadia právom členského štátu a ktorých prevoditeľné cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu ktoréhokoľvek členského štátu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi ( 12 ); b) sú úverovými inštitúciami podľa vymedzenia v článku 4 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií ( 13 ), a nie sú úverovými inštitúciami uvedenými v článku 2 uvedenej smernice; c) sú poisťovňami v zmysle článku 2 ods. 1 smernice Rady 91/674/EHS z 19. decembra 1991 o ročných účtovných závierkach a konsolidovaných účtovných závierkach poisťovní ( 14 ); alebo d) určili členské štáty ako subjekty verejného záujmu, napríklad podniky, ktoré sú dôležité z verejného hľadiska z dôvodu povahy ich podnikania, ich veľkosti alebo počtu zamestnancov;

2. „podielová účasť“ sú práva k základnému imaniu iných podnikov, či už sú alebo nie sú reprezentované certifikátmi, vytvárajúce trvalú väzbu s týmito podnikmi a ktoré sú určené na podporu činností podniku, ktorý je držiteľom týchto práv. Predpokladá sa, že podiel na základnom imaní v inom podniku predstavuje podielovú účasť vtedy, keď prevyšuje percentuálny limit stanovený členskými štátmi, ktorý je najviac 20 %;

3. „spriaznená osoba“ má rovnaký význam ako v medzinárodných účtovných štandardoch prijatých v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných noriem ( 15 );

4. „neobežný majetok“ je majetok určený na dlhodobé používanie pre činnosti podniku;

5. „čistý obrat“ sú sumy získané z predaja výrobkov alebo poskytovania služieb po odpočítaní obchodných zliav, dane z pridanej hodnoty a ďalších daní priamo súvisiacich s obratom;

6. „obstarávacia cena“ je kúpna cena a náklady súvisiace s obstaraním, mínus všetky zníženia obstarávacích nákladov;

7. „výrobné náklady“ sú obstarávacia cena surovín, spotrebného materiálu a ďalšie náklady priamo priraditeľné príslušnej položke. Členské štáty povolia alebo vyžadujú, aby sa zahrnula aj primeraná časť príslušnej položke nepriamo priraditeľných fixných alebo variabilných režijných nákladov, a to v rozsahu, v akom sa vzťahujú na obdobie výroby. Nezahŕňajú sa sem odbytové náklady;

8. „úprava hodnoty“ sú úpravy, ktorých účelom je zohľadniť zmeny hodnôt jednotlivých položiek majetku určené ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, a to bez ohľadu na to, či je táto zmena konečná alebo nie;

9. „materský podnik“ je podnik, ktorý má rozhodujúci vplyv v jednom alebo viacerých dcérskych podnikoch;

10. „dcérsky podnik“ je podnik, v ktorom má materský podnik rozhodujúci vplyv, vrátane ktoréhokoľvek dcérskeho podniku konečného materského podniku;

11. „skupina“ je materský podnik a všetky jeho dcérske podniky;

12. „prepojené podniky“ sú dva alebo viaceré podniky v rámci skupiny;

13. „pridružený podnik“ je podnik, v ktorom má podielovú účasť iný podnik a tento iný podnik má podstatný vplyv na prevádzkovú a finančnú politiku takéhoto pridruženého podniku. Predpokladá sa, že podnik vykonáva podstatný vplyv v inom podniku, ak má v tomto inom podniku 20 % alebo viac hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov;

14. „investičné podniky“ sú: a) podniky, ktorých jediným predmetom činnosti je investovať svoje finančné prostriedky do rôznych cenných papierov, nehnuteľností alebo iného majetku s jediným cieľom, a to rozložiť investičné riziká a poskytnúť svojim akcionárom úžitok z výsledkov správy ich majetku; b) podniky pridružené k investičným podnikom so základným imaním, ak je jediným predmetom činnosti týchto pridružených podnikov nadobudnutie úplne splatených podielov emitovaných týmito investičnými podnikmi bez toho, aby tým bol dotknutý článok 22 ods. 1 písm. h) smernice 2012/30/EÚ;

15. „finančné holdingové podniky“ sú podniky, ktorých jediným predmetom činnosti je nadobudnutie účastí v iných podnikoch a ich spravovanie a zhodnocovanie bez priameho alebo nepriameho zasahovania do riadenia týchto podnikov, pričom tým nie sú dotknuté ich práva ako akcionárov;

16. „významný“ je taký príznak informácie, pri ktorom by sa mohlo odôvodnene predpokladať, že vynechanie alebo nesprávne uvedenie takejto informácie by ovplyvnilo rozhodnutia, ktoré používatelia prijímajú na základe účtovnej závierky daného podniku. Významnosť jednotlivých položiek sa posudzuje v kontexte ďalších podobných položiek.

Článok 3

Kategórie podnikov a skupín

1. V prípade, že členské štáty uplatňujú jednu alebo viaceré možnosti ustanovené v článku 36, vymedzia mikropodniky ako podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 350 000 EUR;

b) čistý obrat: 700 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 10.

2. Malé podniky sú podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 4 000 000 EUR;

b) čistý obrat: 8 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 50.

Členské štáty môžu vymedziť limity presahujúce limity uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku. Tieto limity však nesmú byť vyššie ako 6 000 000 EUR pre celkovú bilančnú sumu a 12 000 000 EUR pre čistý obrat.

3. Stredne veľké podniky sú podniky, ktoré nie sú mikropodnikmi alebo malými podnikmi a ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR;

b) čistý obrat: 40 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

4. Veľké podniky sú podniky, ktoré ku dňu, ku ktorému sa ich účtovná závierka zostavuje, prekročia aspoň dve z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR;

b) čistý obrat: 40 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

5. Malé skupiny sú skupiny pozostávajúce z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 4 000 000 EUR;

b) čistý obrat: 8 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 50.

Členské štáty môžu vymedziť limity presahujúce limity uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku. Tieto limity však nesmú byť vyššie ako 6 000 000 EUR pre celkovú bilančnú sumu a 12 000 000 EUR pre čistý obrat.

6. Stredne veľké skupiny sú skupiny, ktoré nie sú malými skupinami a pozostávajú z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe neprekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: EUR 20 000 000 ;

b) čistý obrat: 40 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

7. Veľké skupiny sú skupiny pozostávajúce z materského a dcérskych podnikov, ktoré sa majú zahrnúť do konsolidácie, a ktoré ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka materského podniku, na konsolidovanom základe prekročia limity aspoň dvoch z týchto troch kritérií:

a) celková bilančná suma: 20 000 000 EUR;

b) čistý obrat: 40 000 000 EUR;

c) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 250.

8. Členské štáty povolia, aby sa pri výpočte limitov uvedených v odsekoch 5 až 7 tohto článku neuplatnilo ani zúčtovanie uvedené v článku 24 ods. 3, ani eliminácie v dôsledku článku 24 ods. 7. V takýchto prípadoch sa limity pre kritérium „celková bilančná suma“ a kritérium „čistý obrat“ zvyšujú o 20 %.

9. V prípade tých členských štátov, ktoré neprijali euro, sa suma vyjadrená v národnej mene ekvivalentná sumám ustanoveným v odsekoch 1 až 7 získa uplatnením výmenného kurzu uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie v deň nadobudnutia účinnosti každej smernice ustanovujúcej tieto sumy.

Na účely prevodu na národné meny tých členských štátov, ktoré neprijali euro, sa sumy v eurách uvedené v odsekoch 1, 3, 4, 6 a 7 môžu zvýšiť alebo znížiť maximálne o 5 % s cieľom dosiahnuť okrúhle sumy v národných menách.

10. Keď ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, podnik alebo skupina prekročí alebo prestane prekračovať limity dvoch z troch kritérií stanovených v odsekoch 1 až 7, táto skutočnosť ovplyvní uplatnenie výnimiek ustanovených v tejto smernici iba vtedy, keď sa to zopakuje v dvoch po sebe idúcich účtovných rokoch.

11. Celková bilančná suma uvedená v odsekoch 1 až 7 tohto článku pozostáva z celkovej hodnoty majetku uvedenej v bodoch A až E časti „Majetok“ štruktúry stanovenej v prílohe III alebo majetku uvedeného v bodoch A až E štruktúry stanovenej v prílohe IV.

12. Pri postupe výpočtu limitov v odsekoch 1 až 7 môžu členské štáty vyžadovať zahrnutie výnosov z iných zdrojov v prípade podnikov, pri ktorých „čistý obrat“ nie je relevantný. Členské štáty môžu vyžadovať, aby materské podniky počítali svoje limity na konsolidovanom základe, a nie na individuálnom základe. Členské štáty môžu tiež vyžadovať, aby svoje limity počítali na konsolidovanom alebo súhrnnom základe aj prepojené podniky, ak takéto podniky boli založené výlučne s cieľom vyhnúť sa vykazovaniu určitých informácií.

13. S cieľom zohľadniť účinky inflácie Komisia najmenej každých päť rokov preskúma a v prípade, že je to vhodné, delegovanými aktmi v súlade s článkom 49 zmení limity uvedené v odsekoch 1 až 7 tohto článku, pričom zohľadní miery inflácie uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.







KAPITOLA 2

VŠEOBECNÉ USTANOVENIA A ZÁSADY

Článok 4

Všeobecné ustanovenia

1. Ročná účtovná závierka tvorí jeden celok a pri všetkých podnikoch obsahuje aspoň súvahu, výkaz ziskov a strát a poznámky k účtovnej závierke.

Členské štáty môžu od iných ako malých podnikov požadovať, aby ročná účtovná závierka popri dokumentoch uvedených v prvom pododseku obsahovala aj iné výkazy.

2. Ročná účtovná závierka sa zostavuje zrozumiteľne a v súlade s ustanoveniami tejto smernice.

3. Ročná účtovná závierka poskytuje pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Ak by uplatňovanie tejto smernice nebolo dostatočné na to, aby poskytla pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku, v poznámkach k účtovnej závierke sa poskytnú také doplňujúce informácie, ktoré sú potrebné na zabezpečenie súladu s uvedenou požiadavkou.

4. Ak by vo výnimočných prípadoch bolo uplatnenie ustanovenia tejto smernice nezlučiteľné s povinnosťou ustanovenou v odseku 3, toto ustanovenie sa neaplikuje s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Neaplikácia každého takéhoto ustanovenia sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke spolu s vysvetlením dôvodov pre jeho neaplikáciu a jeho vplyvu na majetok, záväzky, finančnú situáciu a výsledok hospodárenia podniku.

Členské štáty môžu takéto výnimočné prípady definovať a ustanoviť príslušné osobitné pravidlá, ktoré sa v takýchto prípadoch majú uplatňovať.

5. Členské štáty môžu od iných ako malých podnikov vyžadovať, aby vo svojej ročnej účtovnej závierke zverejnili doplňujúce informácie k tým, ktorých zverejnenie sa vyžaduje podľa tejto smernice.

6. Odchylne od odseku 5 môžu členské štáty vyžadovať od malých podnikov, aby pripravovali, poskytovali a uverejňovali informácie v účtovnej závierke nad rámec požiadaviek tejto smernice za predpokladu, že všetky takéto informácie sa zhromažďujú prostredníctvom jediného systému predkladania a uchovávania účtovných závierok a požiadavka na zverejňovanie je ustanovená vo vnútroštátnych daňových predpisoch striktne na účely výberu daní. Informácie, ktoré sa požadujú v súlade s týmto odsekom, sa zaradia do príslušnej časti účtovnej závierky.

7. Členské štáty oznámia Komisii pri transpozícii tejto smernice a keď zavedú nové požiadavky v súlade s odsekom 6 do vnútroštátneho práva akékoľvek ďalšie informácie, ktoré vyžadujú v súlade s odsekom 6.

8. Členské štáty, ktoré na predkladanie a uverejňovanie ročných účtovných závierok používajú elektronické riešenia, zabezpečia, aby sa od malých podnikov nevyžadovalo uverejňovať v súlade s kapitolou 7 ďalšie informácie požadované vo vnútroštátnych daňových predpisoch, ako sa uvádza v odseku 6.

Článok 5

Všeobecné zverejňovanie

V dokumente, ktorý obsahuje účtovnú závierku, sa uvedie meno podniku a informácie stanovené v článku 5 písm. a) a b) smernice 2009/101/ES.

Článok 6

Všeobecné zásady finančného výkazníctva

1. Položky prezentované v ročnej a konsolidovanej účtovnej závierke sa vykazujú a oceňujú v súlade s týmito všeobecnými zásadami:

a) predpokladá sa, že podnik vykonáva svoju činnosť nepretržite;

b) účtovné postupy a oceňovacie základne sa v dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokoch uplatňujú konzistentne;

c) vykazovanie a oceňovanie sa uskutočňuje na základe zásady opatrnosti, a najmä: i) vykazovať sa môžu iba zisky, ktoré boli ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, realizované; ii) vykazujú sa všetky záväzky, ktoré vzniknú počas príslušného účtovného roka alebo počas niektorého predchádzajúceho účtovného roka, dokonca aj keď sa takéto záväzky stanú známymi až v období medzi dňom, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a dňom jej zostavenia, a iii) vykazujú sa všetky záporné úpravy hodnoty, a to nezávisle od toho, či je výsledkom účtovného roka zisk alebo strata;

d) sumy vykázané v súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa vypočítajú podľa akruálneho princípu;

e) počiatočná súvaha za každý účtovný rok musí zodpovedať konečnej súvahe za predchádzajúci účtovný rok;

f) prvky položiek majetku a záväzkov sa oceňujú samostatne;

g) započítavanie položiek majetku a záväzkov alebo položiek výnosov a nákladov je zakázané;

h) položky vo výkaze ziskov a strát a v súvahe sa účtujú a prezentujú so zreteľom na podstatu dotknutej transakcie alebo dohody;

i) položky vykazované v účtovnej závierke sa oceňujú v súlade so zásadou obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov; a

j) požiadavky ustanovené v tejto smernici, ktoré sa týkajú vykazovania, oceňovania, prezentácie, zverejňovania a konsolidácie, sa nemusia dodržiavať, ak je vplyv ich nedodržiavania bezvýznamný.

2. Bez ohľadu na odsek 1 písm. g) môžu členské štáty v špecifických prípadoch povoliť alebo vyžadovať, aby podniky uskutočnili započítanie položiek majetku a záväzkov alebo položiek výnosov a nákladov, za predpokladu, že sa započítavané sumy uvedú v poznámkach k účtovnej závierke ako hrubé sumy.

3. Členské štáty môžu oslobodiť podniky od požiadaviek uvedených v odseku 1 písm. h).

4. Členské štáty môžu obmedziť rozsah pôsobnosti odseku 1 písm. j) na prezentáciu a zverejňovanie.

5. Členské štáty môžu popri sumách vykazovaných v súlade s odsekom 1 písm. c) bodom ii) povoliť alebo vyžadovať vykazovanie všetkých predvídateľných záväzkov a potenciálnych strát, ktoré vznikli počas príslušného účtovného roka alebo niektorého predchádzajúceho účtovného roka, aj keď sa tieto záväzky alebo straty stanú známymi až v čase medzi dňom, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a dňom jej zostavenia.

Článok 7

Alternatívna oceňovacia základňa neobežného majetku v sumách po precenení

1. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov oceňovali neobežný majetok v sumách po precenení. Ak vnútroštátne právne predpisy upravujú oceňovanie na základe precenenia, musí sa v nich vymedziť jeho obsah, obmedzenia a pravidlá jeho uplatňovania.

2. Ak sa uplatňuje odsek 1, suma rozdielu medzi ocenením na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov a ocenením na základe precenenia sa uvádza v súvahe v rezervnom fonde z precenenia v rámci položky „vlastné imanie“.

Rezervný fond z precenenia sa môže kedykoľvek v celku alebo čiastočne transformovať na základné imanie.

Rezervný fond z precenenia sa znižuje v prípade, ak sumy, ktoré sa doňho presunú, už nie sú na uplatnenie účtovania na základe precenenia potrebné. Členské štáty môžu stanoviť pravidlá upravujúce použitie rezervného fondu z precenenia za predpokladu, že presuny z tohto rezervného fondu do výkazu ziskov a strát sa môžu urobiť, len ak sa presunuté sumy uviedli vo výkaze ziskov a strát ako náklad alebo ak odrážajú skutočne realizované zvýšenia hodnoty. Žiadna časť rezervného fondu z precenenia sa nesmie rozdeľovať, či už priamo alebo nepriamo, ak nepredstavuje skutočne realizovaný prírastok hodnoty.

Okrem prípadov uvedených v druhom a treťom pododseku tohto odseku sa rezervný fond z precenenia nesmie znižovať.

3. Úpravy hodnoty sa vypočítavajú každý rok na základe precenenej hodnoty. Odchylne od článkov 9 a 13 však členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby len úpravy hodnoty vypočítané na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov boli vykázané ako príslušná položka v štruktúrach stanovených v prílohách V a VI a rozdiel vyplývajúci z precenenej hodnoty podľa tohto článku bol vykázaný v týchto štruktúrach osobitne.

Článok 8

Alternatívna oceňovacia základňa reálnej hodnoty

1. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) a podľa podmienok stanovených v tomto článku:

a) členské štáty povolia alebo vyžadujú pri všetkých podnikoch alebo akýchkoľvek triedach podnikov oceňovanie finančných nástrojov vrátane derivátových finančných nástrojov reálnou hodnotou, a

b) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať pri všetkých podnikoch alebo akýchkoľvek triedach podnikov oceňovanie vymedzených kategórií majetku, ktorý nie je finančným nástrojom, sumami určenými odkazom na reálnu hodnotu.

Takéto povolenie alebo požiadavka sa môže obmedziť na konsolidovanú účtovnú závierku.

2. Na účely tejto smernice sa zmluvy založené na komoditách, ktoré dávajú zmluvnej strane právo na vyrovnanie v hotovosti alebo pomocou nejakého iného finančného nástroja, považujú za derivátové finančné nástroje, okrem prípadov, ak takéto zmluvy:

a) boli uzavreté s cieľom, aby v čase uzavretia zmluvy ako aj následne zabezpečili očakávané potreby podniku na nákup, predaj alebo používanie;

b) boli od začiatku navrhnuté ako zmluvy založené na komoditách a

c) očakáva sa, že sa vyrovnajú dodaním komodity.

3. Odsek 1 písm. a) sa vzťahuje iba na tieto záväzky:

a) záväzky držané ako súčasť obchodného portfólia a

b) derivátové finančné nástroje.

4. Oceňovanie podľa odseku 1 písm. a) sa nevzťahuje na:

a) nederivátové finančné nástroje držané do splatnosti;

b) pôžičky, ktoré podnik poskytol, a pohľadávky, ktorých pôvod vzniku je v podniku, a tieto pôžičky a pohľadávky nie sú držané na účely obchodovania, a

c) účasti v dcérskych podnikoch, pridružených a spoločných podnikoch, nástroje vlastného imania emitované samotným podnikom, zmluvy o podmienenom plnení pri podnikovej kombinácii a iné finančné nástroje s takými osobitnými parametrami, že dané nástroje sa vzhľadom na to, čo je vo všeobecnosti akceptované, účtujú odlišne od ostatných finančných nástrojov.

5. Odchylne od článku 6 ods. 1 písm. i) môžu členské štáty vo vzťahu k akémukoľvek majetku a záväzkom, ktoré sa kvalifikujú ako hedžované položky v účtovníctve hedžingu reálnej hodnoty alebo určené časti takéhoto majetku alebo záväzkov, umožniť oceňovanie špecifickou hodnotou vyžadovanou týmto systémom účtovníctva.

6. Odchylne od odsekov 3 a 4 môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať vykazovanie, oceňovanie a zverejňovanie finančných nástrojov v súlade s medzinárodnými účtovnými štandardmi prijatými v súlade s nariadením (ES) č. 1606/2002.

7. Reálna hodnota v zmysle tohto článku sa určuje odkazom na niektorú z týchto hodnôt:

a) trhovú hodnotu pre tie finančné nástroje, pre ktoré sa môže ľahko určiť spoľahlivý trh. Ak sa trhová hodnota nedá ľahko určiť pre nástroj ako celok, ale môže sa určiť pre jeho zložky alebo pre podobný nástroj, môže sa odvodiť z trhovej hodnoty týchto zložiek alebo podobného nástroja;

b) pre tie finančné nástroje, pri ktorých sa spoľahlivý trh nedá ľahko určiť, hodnotu vyplývajúcu zo všeobecne akceptovaných modelov a postupov oceňovania za predpokladu, že sa týmito modelmi a postupmi zaistí primeraná aproximácia trhovej hodnoty.

Finančné nástroje, ktoré sa nedajú spoľahlivo oceňovať žiadnou z metód opísaných v písmenách a) a b) prvého pododseku, sa oceňujú v súlade so zásadou obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov, ak je oceňovanie podľa týchto oceňovacích základní možné.

8. Bez ohľadu na článok 6 ods. 1 písm. c), ak sa finančný nástroj oceňuje reálnou hodnotou, zmena hodnoty sa zahrnie do výkazu ziskov a strát okrem nasledujúcich prípadov, keď sa takáto zmena zahrnie priamo do rezervného fondu z ocenenia reálnou hodnotou:

a) účtovaný nástroj je hedžingovým nástrojom podľa systému účtovania hedžingu, ktorý umožňuje, aby sa časť zmeny hodnoty alebo celá zmena hodnoty neuvádzala vo výkaze ziskov a strát, alebo

b) zmena hodnoty súvisí s rozdielom výmenného kurzu vznikajúceho pri peňažnej položke, ktorá tvorí súčasť čistej investície podniku v zahraničnom subjekte.

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa zmena hodnoty finančného majetku, ktorý je na predaj a nie je derivátovým finančným nástrojom, zahrnula priamo do rezervného fondu z ocenenia reálnou hodnotou. Tento rezervný fond z ocenenia reálnou hodnotou sa upraví, ak sumy, ktoré sa v ňom vykazujú už nie sú potrebné na uplatnenie písmen a) a b) prvého pododseku.

9. Bez ohľadu na článok 6 ods. 1 písm. c) môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov v prípadoch, keď sa iný majetok než finančné nástroje oceňujú reálnou hodnotou, zahrnuli zmenu hodnoty do výkazu ziskov a strát.







KAPITOLA 3

SÚVAHA A VÝKAZ ZISKOV A STRÁT

Článok 9

Všeobecné ustanovenia o súvahe a výkaze ziskov a strát

1. Štruktúru súvahy a výkazu ziskov a strát nie je možné meniť z jedného účtovného roka na druhý. Výnimky z tejto zásady sú však povolené vo výnimočných prípadoch s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku. Všetky tieto výnimky a ich dôvody sa zverejnia v poznámkach k účtovnej závierke.

2. V súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa položky uvedené v prílohách III až VI vykazujú samostatne v stanovenom poradí. Členské štáty povolia podrobnejšie rozdelenie týchto položiek pod podmienkou dodržania predpísaných štruktúr. Členské štáty povolia doplnenie medzisúčtov a nových položiek, ak obsah týchto nových položiek nie je zahrnutý v žiadnej z položiek v predpísaných štruktúrach. Členské štáty môžu vyžadovať takéto podrobnejšie členenie alebo medzisúčty alebo nové položky.

3. Štruktúra, nomenklatúra a terminológia položiek súvahy a výkazu ziskov a strát, ktoré sú označené arabskými číslicami, sa upravia, ak si to vyžaduje zvláštna povaha podniku. Členské štáty môžu vyžadovať takéto úpravy od podnikov, ktoré tvoria časť konkrétneho hospodárskeho sektora.

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa položky súvahy a výkazu ziskov a strát, ktoré sú označené arabskými číslicami, zlúčili v prípadoch, ak nie sú významné z hľadiska sumy na účely pravdivého a verného obrazu majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia podniku, alebo ak takéto zlúčenie zabezpečuje lepšiu zrozumiteľnosť, a to za predpokladu, že sa s takto zlúčenými položkami bude v poznámkach k účtovnej závierke nakladať samostatne.

4. Odchylne od odsekov 2 a 3 tohto článku môžu členské štáty obmedziť možnosť podnikov odchýliť sa od štruktúr stanovených v prílohách III až VI v takom rozsahu, aký je potrebný na elektronické predkladanie účtovnej závierky.

5. V súvahe a vo výkaze ziskov a strát sa pri každej položke uvedie hodnota za účtovný rok, na ktorý sa súvaha a výkaz ziskov a strát vzťahujú, ako aj hodnota týkajúca sa zodpovedajúcej položky za predchádzajúci účtovný rok. Ak tieto hodnoty nie sú porovnateľné, členské štáty môžu vyžadovať úpravu hodnôt za predchádzajúci účtovný rok. Každý prípad neporovnateľnosti alebo úpravy hodnôt sa zverejní s vysvetlením v poznámkach k účtovnej závierke.

6. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať úpravu štruktúry súvahy a výkazu ziskov a strát tak, aby vykazovali použitie zisku alebo vysporiadanie straty.

7. Pokiaľ ide o uvádzanie podielových účastí v ročnej účtovnej závierke:

a) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať zaúčtovanie podielových účastí pomocou metódy vlastného imania ustanovenej v článku 27, pričom sa zohľadnia nevyhnutné úpravy vyplývajúce zo špecifických parametrov ročnej účtovnej závierky v porovnaní s konsolidovanou účtovnou závierkou;

b) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa časť zisku alebo straty pripadajúca na podielovú účasť vykazovala vo výkaze ziskov a strát iba do výšky zodpovedajúcej dividendám, ktoré už boli prijaté alebo ktorých vyplatenie si možno nárokovať; a

c) ak zisk pripadajúci na podielovú účasť a vykázaný vo výkaze ziskov a strát presahuje výšku dividend, ktoré už boli prijaté alebo na vyplatenie ktorých si možno nárokovať, suma rozdielu sa vykáže v rezervnom fonde, ktorý sa nemôže rozdeliť akcionárom.

Článok 10

Predkladanie súvahy

Pri predkladaní súvahy členské štáty stanovia jednu alebo obe zo štruktúr stanovených v prílohách III a IV. Ak členský štát stanoví obe štruktúry, musí podnikom povoliť vybrať si, ktorú zo stanovených štruktúr si zvolia.

Článok 11

Alternatívna prezentácia súvahy

Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby podniky alebo určité triedy podnikov prezentovali položky v členení na obežné a neobežné v inej štruktúre, než je stanovená v prílohách III a IV, za predpokladu, že poskytnuté informácie sú aspoň rovnocenné s tými, ktoré sa požadujú v súlade s prílohami III a IV.

Článok 12

Osobitné ustanovenia o niektorých položkách súvahy

1. Ak sa nejaký majetok alebo záväzky týkajú viacerých položiek štruktúry, ich vzťah k ostatným položkám sa uvedie buď v položke, kde sa daný majetok či záväzok uvádza, alebo v poznámkach k účtovnej závierke.

2. Vlastné akcie a akcie v prepojených podnikoch sa uvádzajú iba v položkách, ktoré sú na tento účel predpísané.

3. Či sa má nejaký majetok vykázať ako neobežný alebo obežný, sa stanoví podľa toho, na aký účel je určený.

4. Práva k nehnuteľnostiam a iné podobné práva podľa vnútroštátneho práva sa uvádzajú v položke „Pozemky a stavby“.

5. Obstarávacia cena alebo výrobné náklady, alebo precenená hodnota, ak sa uplatňuje článok 7 ods. 1, pri neobežnom majetku, ktorého doba používania je obmedzená, sa znižujú o úpravy hodnoty vypočítanými na účely znižovania hodnoty takéhoto majetku systematicky počas jeho doby používania.

6. Úpravy hodnoty k neobežnému majetku podliehajú týmto pravidlám:

a) členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa úpravy hodnoty k finančnému neobežnému majetku uskutočňovali tak, aby bol ocenený tou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje;

b) či už je doba používania neobežného majetku časovo obmedzená alebo nie, úpravy hodnoty k nemu sa uskutočňujú tak, aby bol ocenený tou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, ak sa očakáva, že toto zníženie jeho hodnoty bude trvalé;

c) úpravy hodnoty uvedené v písmenách a) a b) sa vykazujú vo výkaze ziskov a strát, a ak sa vo výkaze ziskov a strát neuviedli ako samostatná položka, uvádzajú sa samostatne v poznámkach k účtovnej závierke;

d) v oceňovaní nižšou hodnotou ustanovenom v písmenách a) a b) sa nemôže ďalej pokračovať, ak pominuli dôvody, z ktorých sa tieto úpravy hodnoty uskutočnili; toto ustanovenie sa nevzťahuje na úpravy hodnoty uskutočnené ku goodwillu.

7. Úpravy hodnoty sa pri obežnom majetku uskutočňujú s cieľom oceniť ho nižšou trhovou hodnotou, alebo v osobitných prípadoch inou nižšou hodnotou, ktorá mu je priraditeľná ku dňu, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje.

V oceňovaní nižšou hodnotou uvedenom v prvom pododseku sa nemôže pokračovať, ak pominuli dôvody, z ktorých sa tieto úpravy hodnoty uskutočnili.

8. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa úroky z kapitálu požičaného na financovanie výroby neobežného majetku alebo obežného majetku zahrnuli do výrobných nákladov, a to v takom rozsahu, v akom sa vzťahujú na obdobie výroby. Každé uplatnenie tohto ustanovenia sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke.

9. Členské štáty môžu povoliť, aby sa obstarávacia cena alebo výrobné náklady zásob tovaru rovnakej kategórie, ako aj všetkých zameniteľných položiek vrátane finančných investícií počítali buď na základe váženého priemeru cien, metódou „First in — First out (FIFO)“, metódou „Last in — First out (LIFO)“ alebo metódou zohľadňujúcou všeobecne uznávaný osvedčený postup.

10. Ak je požadovaná suma splatenia dlhu väčšia ako suma prijatá, môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby sa rozdiel aktivoval. Tento rozdiel sa uvedie samostatne buď v súvahe alebo sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke. Tento rozdiel sa umoruje každoročne v primeranej výške a úplne sa umorí najneskôr v okamihu splatenia dlhu.

11. Nehmotný majetok sa odpisuje počas jeho doby používania.

Vo výnimočných prípadoch, ak sa nedá životnosť goodwillu a nákladov na vývoj spoľahlivo odhadnúť, sa takýto majetok odpisuje počas maximálneho obdobia, ktoré stanoví členský štát. Toto maximálne obdobie je najmenej päť rokov a najviac 10 rokov. Vysvetlenie obdobia, počas ktorého sa goodwill odpisuje, sa popíše v poznámkach k účtovnej závierke.

Ak sa vo vnútroštátnom práve povoľuje náklady na vývoj aktivovať, a náklady na vývoj neboli ešte úplne odpísané, členské štáty vyžadujú, aby sa nevykonalo žiadne rozdelenie zisku, pokiaľ sa výška rezervných fondov a iných vlastných zdrojov, ktoré sú k dispozícii na rozdelenie, a ziskov z minulých rokov nerovná minimálne výške neodpísaných nákladov.

Ak sa vo vnútroštátnom práve povoľuje zriaďovacie náklady aktivovať, tieto náklady sa odpíšu najneskôr do piatich rokov. V tomto prípade členské štáty vyžadujú, aby sa na zriaďovacie náklady uplatnil rovnako tretí pododsek.

Vo výnimočných prípadoch môžu členské štáty povoliť odchýlky od tretieho a štvrtého pododseku. Tieto odchýlky a ich dôvody sa zverejnia v poznámkach k účtovnej závierke.

12. Rezervy sú záväzky, ktorých charakter je jasne vymedzený a ktoré sú ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, pravdepodobné alebo isté, ale neurčitá je ich výška alebo dátum, kedy vzniknú.

Členské štáty môžu povoliť aj vytváranie rezerv určených na krytie nákladov, ktorých charakter je jasne vymedzený a ktoré sú ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, pravdepodobné alebo isté, ale neurčitá je ich výška alebo dátum, kedy vzniknú.

Ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, predstavuje rezerva najlepší odhad nákladov, ktoré pravdepodobne vzniknú, alebo v prípade záväzkov najlepší odhad sumy, požadovanej na ich vyrovnanie. Rezervy sa nesmú použiť na úpravy hodnoty majetku.

Článok 13

Prezentácia výkazu ziskov a strát

1. Na prezentáciu výkazu ziskov a strát predpíšu členské štáty jednu alebo obidve štruktúry stanovené v prílohách V a VI. Ak členský štát predpíše obe štruktúry, môže povoliť podnikom, aby si zvolili, ktorú z predpísaných štruktúr prijmú.

2. Odchylne od článku 4 ods. 1 môžu členské štáty povoliť alebo vyžadovať, aby všetky podniky alebo akékoľvek triedy podnikov predkladali výkaz o svojej výkonnosti namiesto prezentácie výkazu ziskov a strát v súlade s prílohami V a VI, a to za predpokladu, že poskytnuté informácie sú aspoň rovnocenné informáciám, ktoré sa inak vyžadujú v prílohách V a VI.

Článok 14

Zjednodušenia pre malé a stredne veľké podniky

1. Členské štáty môžu malým podnikom povoliť, aby zostavili skrátenú súvahu, v ktorej uvedú len tie položky z príloh III a IV, ktoré sú označené písmenami a rímskymi číslicami, pričom samostatne uvedú:

a) informácie požadované v zátvorkách v položke D (II) v oddiele „Majetok“ a v oddiele C „Vlastné imanie a záväzky“ prílohy III, ale v úhrnnej podobe pre každú uvedenú položku; alebo

b) informácie požadované v zátvorkách v položke D (II) prílohy IV.

2. Členské štáty môžu malým a stredne veľkým podnikom povoliť zostaviť skrátený výkaz ziskov a strát s týmito obmedzeniami:

a) v prílohe V sa položky 1 až 5 môžu spojiť do jednej položky nazvanej „Hrubý zisk alebo strata“;

b) v prílohe VI sa položky 1, 2, 3 a 6 môžu spojiť do jednej položky nazvanej „Hrubý zisk alebo strata“.







KAPITOLA 4

POZNÁMKY K ÚČTOVNEJ ZÁVIERKE

Článok 15

Všeobecné ustanovenia týkajúce sa poznámok k účtovnej závierke

Ak sa poznámky k súvahe a výkazu ziskov a strát uvádzajú v súlade s touto kapitolou, poznámky sa uvádzajú podľa poradia, v akom sa položky prezentujú v súvahe a vo výkaze ziskov a strát.

Článok 16

Obsah poznámok k účtovnej závierke pre všetky podniky

1. V poznámkach k účtovnej závierke všetky podniky popri informáciách požadovaných podľa ostatných ustanovení tejto smernice uvádzajú tieto informácie:

a) prijaté účtovné postupy;

b) v prípade, ak sa neobežný majetok oceňuje v precenených sumách, tabuľku zobrazujúcu: i) pohyby v rezervnom fonde z precenenia v danom účtovnom roku s vysvetlením zdaňovania položiek v jeho rámci, a ii) účtovnú hodnotu v súvahe, ktorá by sa vykázala, keby sa neobežný majetok nepreceňoval;

c) v prípade, ak sa finančné nástroje a/alebo majetok, ktorý nie je finančným nástrojom, oceňujú reálnou hodnotou: i) významné predpoklady slúžiace ako základ modelov a postupov oceňovania, ak sa reálne hodnoty určili v súlade s článkom 8 ods. 7 písm. b); ii) pre každú z kategórií finančných nástrojov alebo majetku, ktorý nie je finančným nástrojom, reálnu hodnotu, zmeny hodnoty priamo zahrnuté vo výkaze ziskov a strát, a zmeny zahrnuté v rezervnom fonde z ocenenia reálnou hodnotou; iii) pre každú triedu derivátových finančných nástrojov informácie o rozsahu a povahe týchto nástrojov vrátane významných podmienok, ktoré môžu ovplyvniť sumu, načasovanie a mieru istoty budúcich peňažných tokov, a iv) tabuľku zobrazujúcu pohyby v rezervnom fonde z ocenenia reálnou hodnotou počas účtovného roka;

d) celkovú sumu všetkých finančných povinností, záruk alebo podmienených záväzkov, ktoré sa neuvádzajú v súvahe, a údaje o charaktere a forme poskytnutého oceniteľného zabezpečenia; povinnosti týkajúce sa dôchodkov a prepojených alebo pridružených podnikov sa zverejňujú samostatne;

e) výšku preddavkov a úverov poskytnutých členom správnych, riadiacich a dozorných orgánov s uvedením úrokovej sadzby, hlavných podmienok a všetkých splatených, odpísaných alebo odpustených súm, ako aj povinnosti prijaté v ich mene v podobe záruk akéhokoľvek druhu, a to s uvedením súhrnu pre každú kategóriu;

f) výšku a charakter jednotlivých položiek výnosov alebo nákladov, ktoré majú výnimočný rozsah alebo výskyt;

g) výšku záväzkov podniku so zostatkovou dobou splatnosti presahujúcou päť rokov, ako aj celkovú výšku všetkých dlhov podniku krytých oceniteľným zabezpečením, ktoré poskytol tento podnik, s uvedením charakteru a formy tohto zabezpečenia a

h) priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka.

2. Členské štáty môžu rovnako vyžadovať, aby malé podniky zverejnili informácie vyžadované v článku 17 ods. 1 písm. a), m), p), q) a r).

Na účely uplatňovania prvého pododseku sa informácie vyžadované podľa článku 17 ods. 1 písm. p) obmedzujú na charakter a obchodný účel transakcií uvedených v uvedenom písmene.

Na účely uplatňovania prvého pododseku sa zverejňovanie informácií vyžadovaných podľa článku 17 ods. 1 písm. r) obmedzuje na transakcie uzavreté s osobami uvedenými vo štvrtom pododseku uvedeného písmena.

3. Členské štáty od malých podnikov nevyžadujú zverejnenie informácií nad rámec toho, čo sa vyžaduje alebo povoľuje v tomto článku.

Článok 17

Zverejnenie ďalších informácií v prípade stredne veľkých a veľkých podnikov a subjektov verejného záujmu

1. V poznámkach k účtovnej závierke stredne veľké a veľké podniky a subjekty verejného záujmu popri informáciách vyžadovaných v článku 16 a všetkých ostatných ustanoveniach tejto smernice zverejňujú informácie týkajúce sa:

a) v prípade rôznych položiek neobežného majetku: i) obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov, alebo ak sa uplatňuje alternatívna oceňovacia základňa, reálnej hodnoty alebo hodnoty po precenení na začiatku a na konci účtovného roka; ii) prírastkov, úbytkov a presunov počas účtovného roka; iii) akumulovaných úprav hodnoty na začiatku a na konci účtovného roka; iv) úprav hodnoty uskutočnených počas účtovného roka; v) pohybov v akumulovaných úpravách hodnoty v súvislosti s prírastkami, úbytkami a presunmi počas účtovného roka; a vi) ak sa úroky aktivujú v súlade s článkom 12 ods. 8, sumy aktivovanej počas účtovného roka;

b) ak je neobežný alebo obežný majetok predmetom úprav hodnoty len z daňových dôvodov, výšky týchto úprav hodnoty a ich dôvodov;

c) ak sa finančné nástroje oceňujú obstarávacou cenou alebo výrobnými nákladmi: i) pre každú triedu derivátových finančných nástrojov: — reálnej hodnoty nástrojov, ak sa táto hodnota môže určiť ktoroukoľvek z metód stanovených v článku 8 ods. 7 písm. a), a — informácií o rozsahu a povahe nástrojov; ii) v prípade finančného neobežného majetku vykazovaného vo vyššej sume, ako je jeho reálna hodnota: — účtovnej hodnoty a reálnej hodnoty buď jednotlivých položiek majetku, alebo skupín týchto jednotlivých položiek majetku, a — dôvodov na nezníženie účtovnej hodnoty vrátane povahy dôkazov pre predpoklad, že sa účtovná hodnota opätovne dosiahne;

d) výšky stanovených odmien za účtovný rok pre členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov z dôvodu výkonu ich funkcie, ako aj výšky akýchkoľvek vzniknutých povinností týkajúcich sa dôchodkov bývalých členov uvedených orgánov, s uvedením súhrnu pre každú kategóriu týchto orgánov. Členské štáty môžu upustiť od požiadavky zverejniť tieto informácie, ak by ich zverejnenie umožnilo identifikáciu finančnej situácie konkrétneho člena takéhoto orgánu;

e) priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka podľa jednotlivých kategórií, a ak tieto údaje nie sú zverejnené samostatne vo výkaze ziskov a strát, výšku osobných nákladov za účtovný rok v členení na náklady na mzdy a platy, sociálne zabezpečenie a dôchodky;

f) ak sa v súvahe vykazuje rezerva na odloženú daň, zostatku odloženej dane na konci účtovného roka a pohybov tohto zostatku počas účtovného roka;

g) mena a sídla každého podniku, v ktorom má tento podnik podielovú účasť sám alebo prostredníctvom osoby konajúcej vo vlastnom mene, ale na účet tohto podniku, s uvedením podielu na základnom imaní, výšky vlastného imania a výsledku hospodárenia dotknutého podniku za posledný účtovný rok, za ktorý bola prevzatá účtovná závierka; informácie týkajúce sa vlastného imania a výsledku hospodárenia sa môžu vynechať, ak dotknutý podnik nezverejňuje svoju súvahu a tento podnik v ňom nemá rozhodujúci vplyv. Členské štáty môžu dovoliť, aby informácie, ktorých zverejnenie sa vyžaduje v prvom pododseku tohto písmena, mali formu výkazu založeného do spisu v súlade s článkom 3 ods. 1 a 3 smernice 2009/101/ES; založenie tohto výkazu do spisu sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke. Členské štáty môžu umožniť aj vypustenie týchto informácií, ak by ich povaha mohla spôsobiť vážnu ujmu niektorému z podnikov, ktorého sa týkajú. Členské štáty môžu takéto vypustenie podmieniť predchádzajúcim súhlasom správneho alebo súdneho orgánu. Každé takéto vypustenie sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke;

h) počtu a menovitej hodnoty, alebo ak menovitú hodnotu nemajú, vypočítanej menovitej hodnoty akcií upísaných počas účtovného roka v rámci schváleného základného imania bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o výške tohto imania v článku 2 písm. e) smernice 2009/101/ES alebo článku 2 písm. c) a d) smernice 2012/30/EÚ;

i) ak existuje viac než jedna trieda akcií, počtu a menovitej hodnoty, alebo ak menovitú hodnotu nemajú, vypočítanej menovitej hodnoty každej triedy akcií;

j) existencie všetkých podielových certifikátov, konvertibilných dlhopisov, warantov, opcií alebo podobných cenných papierov alebo práv s uvedením ich počtu a rozsahu práv, ktoré predstavujú;

k) mena, ústredia alebo sídla a právnej formy každého z podnikov, ktorého je podnik neobmedzene ručiacim spoločníkom;

l) mena a sídla podniku, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za najväčšiu skupinu podnikov, ktorej súčasťou je dotknutý podnik ako dcérsky podnik;

m) mena a sídla podniku, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za najmenšiu skupinu podnikov, ktorej súčasťou je podnik ako dcérsky podnik, a ktorý je tiež začlenený do skupiny podnikov uvedenej v písmene l);

n) miesta, kde možno získať kópie konsolidovaných účtovných závierok uvedených v písmenách l) a m), ak sú k dispozícii;

o) navrhovaného rozdelenia zisku alebo navrhovaného vysporiadania straty alebo v relevantných prípadoch rozdelenia zisku alebo vysporiadania straty;

p) charakteru a obchodného účelu transakcií podniku, ktoré sa neuvádzajú v súvahe, a finančného vplyvu týchto transakcií na podnik, ak sú riziká alebo prínosy vyplývajúce z týchto transakcií významné a ak zverejnenie týchto rizík alebo prínosov je potrebné na účely posúdenia finančnej situácie podniku;

q) charakteru a finančného vplyvu významných udalostí, ktoré nastali po dni, ku ktorému sa účtovná závierka zostavuje, a ktoré nie sú zohľadnené vo výkaze ziskov a strát alebo v súvahe; a

r) transakcií, do ktorých vstúpil podnik so spriaznenými osobami, vrátane sumy takýchto transakcií, charakteru vzťahu so spriaznenými osobami a iných informácií o transakciách, ktoré sú potrebné na pochopenie finančnej situácie podniku. Informácie o jednotlivých transakciách je možné zoskupovať podľa ich charakteru s výnimkou prípadov, keď sú na pochopenie účinkov transakcií so spriaznenými osobami na finančnú situáciu podniku potrebné samostatné informácie. Členské štáty môžu povoliť alebo vyžadovať, aby sa zverejnili len tie transakcie so spriaznenými osobami, ktoré sa neuzavreli za bežných trhových podmienok. Členské štáty môžu povoliť, aby sa nezverejnili transakcie, ktoré uzavrel jeden alebo viacerí členovia skupiny, a to pod podmienkou, že dcérske spoločnosti, ktoré sú zmluvnými stranami pri takejto transakcii, sú vo výlučnom vlastníctve takéhoto člena. Členské štáty môžu povoliť, aby stredne veľký podnik obmedzil zverejňovanie transakcií so spriaznenými osobami na transakcie uzavreté s: i) vlastníkmi, ktorí v ňom majú podielovú účasť; ii) podnikmi, v ktorých má on podielovú účasť; a iii) členmi jeho správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov.

2. Od členských štátov sa nevyžaduje, aby uplatňovali odsek 1 písm. g) v prípade podniku, ktorý je materským podnikom, na ktorý sa vzťahuje ich vnútroštátne právo, v týchto prípadoch:

a) ak je podnik, v ktorom má tento materský podnik podielovú účasť na účely odseku 1 písm. g), zahrnutý do konsolidovanej účtovnej závierky zostavenej týmto materským podnikom alebo do konsolidovanej účtovnej závierky väčšej skupiny podnikov uvedenej v článku 23 ods. 4;

b) ak tento materský podnik zahrnul uvedenú podielovú účasť do svojej ročnej účtovnej závierky v súlade s článkom 9 ods. 7 alebo do konsolidovanej účtovnej závierky zostavenej týmto materským podnikom v súlade s článkom 27 ods. 1 až 8.

Článok 18

Zverejnenie ďalších informácií v prípade veľkých podnikov a subjektov verejného záujmu

1. V poznámkach k účtovnej závierke veľké podniky a subjekty verejného záujmu popri informáciách vyžadovaných v článkoch 16 a 17 a ktorýchkoľvek ďalších ustanoveniach tejto smernice uvádzajú informácie týkajúce sa:

a) čistého obratu, v členení podľa kategórií činnosti a podľa geografického umiestnenia trhu, pokiaľ sa tieto kategórie a trhy z hľadiska organizácie predaja výrobkov a poskytovania služieb navzájom výrazne odlišujú; a

b) celkových poplatkov za účtovný rok účtovaných každým štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou za štatutárny audit ročnej účtovnej závierky a celkových poplatkov účtovaných každým štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou za iné uisťovacie služby, za služby daňového poradenstva a za iné neaudítorské služby.

2. Členské štáty môžu umožniť vynechanie informácií uvedených v odseku 1 písm. a), ak by zverejnením týchto informácií došlo k vážnemu znevýhodneniu podniku. Členské štáty môžu toto vynechanie podmieniť predchádzajúcim súhlasom správneho alebo súdneho orgánu. Každé takéto vynechanie sa zverejní v poznámkach k účtovnej závierke.

3. Členské štáty môžu stanoviť, že odsek 1 písm. b) sa neuplatňuje na ročnú účtovnú závierku podniku, ak je podnik zahrnutý do konsolidovanej účtovnej závierky, ktorej zostavenie sa požaduje podľa článku 22, ak je táto informácia uvedená v poznámkach ku konsolidovanej účtovnej závierke.







KAPITOLA 5

SPRÁVA O HOSPODÁRENÍ

Článok 19

Obsah správy o hospodárení

1. Správa o hospodárení obsahuje verný obraz vývoja a výkonnosti podnikateľskej činnosti podniku a jeho situácie, spolu s opisom základných rizík a neistôt, ktorým čelí.

Tento obraz pozostáva z vyváženej a komplexnej analýzy vývoja a výkonnosti podnikateľskej činnosti podniku a jeho situácie podľa veľkosti a zložitosti podnikania.

V rozsahu nevyhnutnom na pochopenie vývoja, výkonnosti alebo situácie podniku obsahuje analýza finančné a prípadne aj nefinančné hlavné ukazovatele výkonnosti relevantné pre konkrétne podnikanie vrátane informácií týkajúcich sa environmentálnych a zamestnaneckých záležitostí. Pri poskytnutí analýzy sa v správe o hospodárení v relevantných prípadoch uvádzajú odkazy na sumy vykázané v ročnej účtovnej závierke spolu s ďalšími vysvetlivkami k týmto sumám.

2. Správa o hospodárení obsahuje aj tieto informácie:

a) pravdepodobný budúci vývoj podniku;

b) činnosť v oblasti výskumu a vývoja;

c) informácie o nadobudnutí vlastných akcií uvedené v článku 24 ods. 2 smernice 2012/30/EÚ;

d) existencia pobočiek podniku; a

e) informácie v súvislosti s využívaním finančných nástrojov zo strany podniku, a ak je to významné pre posúdenie jeho majetku, záväzkov, finančnej situácie a výsledku hospodárenia: i) informácie o cieľoch a politike riadenia finančného rizika podniku vrátane jeho politiky pre hedžing všetkých hlavných druhov plánovaných transakcií, pre ktoré sa používa účtovanie hedžingu; a ii) informácie o vystavení podniku cenovému a úverovému riziku, riziku likvidity a riziku peňažných tokov.

3. Členské štáty môžu oslobodiť malé podniky od povinnosti vypracovať správy o hospodárení, ak požadujú, aby sa informácie uvedené v článku 24 ods. 2 smernice 2012/30/EÚ týkajúce sa nadobudnutia vlastných akcií podnikom uvádzali v poznámkach k účtovnej závierke.

4. Členské štáty môžu oslobodiť malé a stredne veľké podniky od povinnosti ustanovenej v odseku 1 treťom pododseku, pokiaľ sa týka nefinančných informácií.

▼M1

Článok 19a

Nefinančný výkaz

1. Veľké podniky, ktoré sú subjektmi verejného záujmu a ktoré k súvahovému dňu vykazujú, že prekročili kritérium priemerného počtu 500 zamestnancov počas účtovného obdobia, zahrnú do správy o hospodárení aj nefinančný výkaz obsahujúci informácie v rozsahu potrebnom na pochopenie vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti podniku týkajúce sa minimálne environmentálnych, sociálnych a zamestnaneckých záležitostí, dodržiavania ľudských práv a boja proti korupcii a úplatkárstvu vrátane:

a) stručného opisu obchodného modelu podniku;

b) opisu politík, ktoré podnik uplatňuje vo vzťahu k uvedeným záležitostiam, a to vrátane postupov použitých v súlade so zásadou náležitej starostlivosti;

c) výsledkov uvedených politík;

d) hlavných rizík týkajúcich sa uvedených záležitostí a spojených s činnosťami podniku vrátane, tam kde je to náležité a primerané, jeho obchodných vzťahov, produktov alebo služieb, ktoré by mohli mať nepriaznivé dôsledky na dané oblasti, a spôsobu, akým podnik tieto riziká riadi;

e) kľúčových nefinančných ukazovateľov správania relevantných pre konkrétne podnikanie.

Ak podnik neuplatňuje politiky v súvislosti s jednou alebo viacerými z uvedených záležitostí, v nefinančnom vyhlásení poskytne jasné a odôvodnené vysvetlenie, prečo ich neuplatňuje.

Nefinančný výkaz uvedený v prvom pododseku obsahuje, ak je to vhodné, aj odkazy na sumy vykazované vo výročných finančných výkazoch a ďalšie vysvetlenia k nim.

Členské štáty môžu povoliť, aby sa vo výnimočných prípadoch vypustili informácie o neukončených veciach alebo veciach, o ktorých sa rokuje, keď – v riadne odôvodnenom stanovisku členov správnych, riadiacich a dozorných orgánov, ktorí konajú v rámci právomocí na základe vnútroštátnych právnych predpisov a ktorí majú za uvedené stanovisko kolektívnu zodpovednosť – by zverejnenie takýchto informácií mohlo vážne poškodiť obchodnú pozíciu podniku, za predpokladu, že takéto vypustenie nebráni správnemu a vyváženému pochopeniu vývoja, správania, pozície a vplyvu činnosti podniku.

Pri požadovaní zverejnenia informácií uvedených v prvom pododseku členské štáty zabezpečia, že podnik môže vychádzať z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie alebo medzinárodných rámcov, a v takom prípade podniky presne uvedú, z ktorých rámcov vychádzali.

2. Podniky, ktoré si splnili povinnosť uvedenú v odseku 1, majú splnenú povinnosť týkajúcu sa analýzy nefinančných informácií stanovenej v článku 19 ods. 1 treťom pododseku.

3. Podnik, ktorý je dcérskym podnikom, je oslobodený od povinnosti uvedenej v odseku 1, ak uvedený podnik a jeho dcérske podniky sú zahrnuté do konsolidovanej správy o hospodárení alebo samostatnej správy iného podniku, ktoré boli vypracované v súlade s článkom 29 a týmto článkom.

4. Ak podnik pripravuje samostatnú správu týkajúcu sa toho istého účtovného obdobia – bez ohľadu na to, či vychádza z vnútroštátnych rámcov, rámcov Únie alebo medzinárodných rámcov –, ktorá sa týka informácií požadovaných pre nefinančný výkaz, ako je stanovené v odseku 1, členské štáty môžu tento podnik oslobodiť od povinnosti pripraviť nefinančný výkaz stanovený v odseku 1 za predpokladu, že táto samostatná správa:

a) je uverejnená spolu so správou o hospodárení v súlade s článkom 30 alebo

b) je verejne sprístupnená v primeranej lehote, ktorá nie je dlhšia ako šesť mesiacov po súvahovom dni, na internetovej stránke podniku a odkazuje sa na ňu v správe o hospodárení.

Odsek 2 sa uplatňuje mutatis mutandis na podniky, ktoré pripravujú samostatnú správu, ako sa uvádza v prvom pododseku tohto odseku.

5. Členské štáty zabezpečia, aby štatutárny audítor alebo audítorská firma skontrolovali, či bol poskytnutý nefinančný výkaz uvedený v odseku 1, alebo samostatná správa uvedená v odseku 4.

6. Členské štáty môžu požadovať, aby vierohodnosť informácií nefinančného výkazu uvedeného v odseku 1 alebo samostatnej správy uvedenej v odseku 4 overil nezávislý poskytovateľ uisťovacích služieb.

▼B

Článok 20

Vyhlásenie o správe a riadení

1. Podniky uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) zahrnú vyhlásenie o správe a riadení do svojich správ o hospodárení. Toto vyhlásenie sa zahrnie ako osobitný oddiel správy o hospodárení a obsahuje aspoň tieto informácie:

a) v relevantných prípadoch odkaz na: i) kódex správy a riadenia podniku, ktorý sa vzťahuje na podnik; ii) kódex správy a riadenia podniku, ktorý sa podnik mohol dobrovoľne rozhodnúť uplatňovať; iii) všetky príslušné informácie o postupoch správy a riadenia podniku, ktoré sa uplatňujú nad rámec požiadaviek vnútroštátneho práva. Ak sa uvádza odkaz na kódex správy a riadenia podniku uvedený v bodoch i) alebo ii), podnik zároveň uvádza, kde sú príslušné texty verejne dostupné. Ak sa uvádza odkaz na informácie uvedené v bode iii), podnik zverejňuje podrobnosti o svojich postupoch správy a riadenia podniku;

b) ak sa podnik v súlade s vnútroštátnym právom odchyľuje od kódexu správy a riadenia podniku uvedeného v písmene a) bode i) alebo ii), vysvetlenie podniku týkajúce sa toho, ktorých častí kódexu správy a riadenia podniku sa odchyľuje, a vysvetlenie dôvodov jeho konania; ak sa podnik rozhodol neodkazovať na ustanovenia kódexu správy a riadenia podniku uvedeného v písmene a) bode i) alebo ii), vysvetlí dôvody, prečo tak neurobil;

c) opis hlavných prvkov systémov vnútornej kontroly a riadenia rizík podniku vo vzťahu k procesu finančného výkazníctva;

d) informácie vyžadované podľa článku 10 ods. 1 písm. c), d), f), h) a i) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie ( 16 ), ak sa uvedená smernica vzťahuje na daný podnik;

e) ak nie sú predmetné informácie ešte úplne ustanovené vo vnútroštátnom práve, opis činnosti valného zhromaždenia a jeho kľúčových právomocí, ako aj opis práv akcionárov a postupu, ako ich možno uplatňovať; a

f) zloženie a činnosť správnych, riadiacich a dozorných orgánov a ich výborov; a

▼M1

g) opis politiky rozmanitosti, ktorú podnik uplatňuje vo vzťahu k svojim správnym, riadiacim a dozorným orgánom, pokiaľ ide o aspekty, ako napríklad vek, pohlavie alebo vzdelanie a profesionálne skúsenosti, ciele uvedenej politiky rozmanitosti, ako sa vykonáva, a výsledky vo vykazovanom období. Ak sa takáto politika neuplatňuje, výkaz obsahuje vysvetlenie, prečo je to tak.

▼B

2. Členské štáty môžu povoliť, aby sa informácie vyžadované podľa odseku 1 tohto článku uvádzali:

a) v samostatnej správe uverejnenej spolu so správou o hospodárení spôsobom stanoveným v článku 30; alebo

b) v dokumente, ktorý je verejne prístupný na webovej stránke podniku a na ktorý sa poskytne odkaz v správe o hospodárení.

Táto samostatná správa uvedená v písmene a) alebo dokument uvedený v písmene b) môžu obsahovať krížový odkaz na správu o hospodárení, ak sú v nej sprístupnené informácie vyžadované v písmene d) odseku 1 tohto článku.

▼M1

3. Štatutárny audítor alebo audítorská firma vyjadria stanovisko v súlade s článkom 34 ods. 1 druhým pododsekom v súvislosti s informáciami vypracovanými podľa odseku 1 písm. c) a d) tohto článku a skontrolujú, či sa poskytli informácie uvedené v odseku 1 písm. a), b), e), f) a g) tohto článku.

4. Členské štáty môžu oslobodiť od povinnosti uplatňovať odsek 1 písm. a), b), e), f) a g) tohto článku podniky uvedené v odseku 1, ktoré emitovali len iné cenné papiere než akcie prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice 2004/39/ES, ak tieto podniky neemitovali akcie, s ktorými sa obchoduje v multilaterálnom obchodnom systéme v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 15 smernice 2004/39/ES.

▼M1

5. Bez toho, aby bol dotknutý článok 40, sa odsek 1 písm. g) nevzťahuje na malé a stredné podniky.

▼B







KAPITOLA 6

KONSOLIDOVANÁ ÚČTOVNÁ ZÁVIERKA A SPRÁVY

Článok 21

Rozsah konsolidovanej účtovnej závierky a správ

Na účely tejto kapitoly je podnikom, ktorý podlieha konsolidácii, materský podnik a všetky jeho dcérske podniky v prípade, ak je materský podnik podnikom, na ktorý sa v zmysle článku 1 ods. 1 vzťahujú koordinačné opatrenia ustanovené v tejto smernici.

Článok 22

Požiadavka zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku

1. Členský štát vyžaduje od každého podniku, na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo, aby zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak tento podnik (materský podnik):

a) má väčšinu hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov v inom podniku (dcérskom podniku);

b) má právo vymenúvať alebo odvolávať väčšinu členov správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu iného podniku (dcérskeho podniku) a je súčasne akcionárom alebo spoločníkom tohto podniku;

c) má právo vykonávať rozhodujúci vplyv v podniku (dcérsky podnik), ktorého je akcionárom alebo spoločníkom, na základe zmluvy, ktorú s ním uzatvoril, alebo na základe ustanovení jeho spoločenskej zmluvy alebo stanov, pokiaľ právo, ktorým sa tento dcérsky podnik spravuje, umožňuje, aby bol podriadený takýmto zmluvám alebo ustanoveniam stanov. Členský štát nemusí ustanoviť, že materský podnik musí byť akcionárom alebo spoločníkom svojho dcérskeho podniku. Od tých členských štátov, ktorým zákony neumožňujú takéto zmluvy alebo ustanovenia stanov, sa nebude vyžadovať uplatňovanie tohto ustanovenia; alebo

d) je akcionárom alebo spoločníkom podniku a: i) väčšina členov správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov tohto podniku (dcérskeho podniku), ktorí zastávali funkciu počas účtovného roka, počas predchádzajúceho účtovného roka a až do zostavenia konsolidovanej účtovnej závierky, bola vymenovaná výhradne v dôsledku uplatnenia jeho hlasovacích práv; alebo ii) sám ovláda podľa dohody s inými akcionármi alebo spoločníkmi v tomto podniku (dcérskeho podniku) väčšinu hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov tohto podniku. Členské štáty môžu prijať podrobnejšie ustanovenia týkajúce sa formy a obsahu takýchto dohôd.

Členské štáty stanovia aspoň úpravu uvedenú v bode ii). Uplatňovanie bodu i) môžu podmieniť požiadavkou, aby hlasovacie práva predstavovali aspoň 20 % všetkých hlasovacích práv.

Bod i) sa však neuplatňuje, ak tretia strana disponuje právami uvedenými v písmenách a), b) alebo c) voči tomuto podniku.

2. Okrem prípadov uvedených v odseku 1 môžu členské štáty vyžadovať, aby každý podnik, ktorý sa riadi ich vnútroštátnym právom, zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak:

a) tento podnik (materský podnik) má právo vykonávať alebo skutočne vykonáva rozhodujúci vplyv v inom podnikom (dcérskom podniku), alebo

b) materský podnik riadi jednotne tento podnik (materský podnik) a iný podnik (dcérsky podnik).

3. Na účely odseku 1 písm. a), b) a d) sa hlasovacie práva, vymenovacie a odvolávacie práva každého dcérskeho podniku, ako aj práva každej osoby konajúcej vo vlastnom mene, ale na účet materského podniku alebo iného dcérskeho podniku, pripočítajú k právam materského podniku.

4. Na účely odseku 1 písm. a), b) a d) sa od práv uvedených v odseku 3 odpočítajú práva:

a) spojené s podielmi držanými na účet osoby, ktorá nie je ani materským podnikom a ani jeho dcérskym podnikom; alebo

b) spojené s podielmi: i) ktoré sú držané ako zábezpeka, za predpokladu, že tieto práva sú vykonávané v súlade s prijatými pokynmi, alebo ii) ktoré sú držané v súvislosti s poskytnutím pôžičiek ako súčasť bežných podnikateľských činností za predpokladu, že hlasovacie práva sa vykonávajú v záujme osoby, ktorá poskytla zábezpeku.

5. Na účely odseku 1 písm. a) a d) sa súčet hlasovacích práv akcionárov alebo spoločníkov v dcérskom podniku zníži o hlasovacie práva spojené s podielmi, ktoré sú držané samotným podnikom, dcérskym podnikom tohto podniku alebo osobou konajúcou vo vlastnom mene, ale na účet týchto podnikov.

6. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 23 ods. 9, sa materský podnik a všetky jeho dcérske podniky konsolidujú bez ohľadu na to, kde sa nachádza sídlo týchto dcérskych podnikov.

7. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tohto článku a článkov 21 a 23, môže členský štát vyžadovať od každého podniku, na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo, aby zostavil konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení, ak:

a) je tento podnik a jeden alebo viac iných podnikov, s ktorými nemá vzťah podľa odseku 1 alebo 2, jednotne riadený podľa: i) zmluvy uzavretej s týmto podnikom, alebo ii) spoločenskej zmluvy alebo stanov týchto iných podnikov; alebo

b) správne, riadiace alebo dozorné orgány tohto podniku a jedného alebo viacerých iných podnikov, s ktorými nemá vzťah v zmysle odseku 1 alebo 2, pozostávajú z väčšej časti z tých istých osôb vo funkcii počas účtovného roka a do zostavenia konsolidovanej účtovnej závierky.

8. Ak sa uplatňuje možnosť členského štátu uvedená v odseku 7, konsolidujú sa podniky, ktoré sú uvedené v danom odseku, spolu so všetkými ich dcérskymi podnikmi, ak jeden alebo viac týchto podnikov majú niektorú z právnych foriem uvedenú v prílohách I alebo II.

9. Odsek 6 tohto článku, článok 23 ods. 1, 2, 9 a 10 a články 24 až 29 sa uplatňujú na konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení uvedenú v odseku 7 tohto článku, a to s týmito úpravami:

a) odkazy na materské podniky sa chápu ako odkazy na všetky podniky uvedené v odseku 7 tohto článku; a

b) bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 24 ods. 3, sú však položky „základné imanie“, „ážio“, „rezervný fond z precenenia“, „rezervné fondy“, „nerozdelený zisk alebo neuhradená strata minulých rokov“ a „zisk alebo strata za účtovný rok“, ktoré majú byť zahrnuté do konsolidovanej účtovnej závierky, úhrnnými sumami týchto položiek každého z podnikov uvedených v odseku 7 tohto článku.

Článok 23

Výnimky z konsolidácie

1. Pokiaľ nie je niektorý z prepojených podnikov subjektom verejného záujmu, sú malé skupiny oslobodené od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení.

2. Členské štáty môžu od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení oslobodiť stredne veľké skupiny, a to okrem prípadu, ak je niektorý z prepojených podnikov subjektom verejného záujmu.

3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2 tohto článku, členský štát oslobodí od povinnosti zostavovať konsolidovanú účtovnú závierku a konsolidovanú správu o hospodárení každý materský podnik (oslobodený podnik), na ktorý sa vzťahuje jeho vnútroštátne právo a ktorý je zároveň dcérskym podnikom, a to aj