2001D0264 — SK — 29.12.2005 — 003.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B ROZHODNUTIE RADY z 19. marca 2001 prijímajúce bezpečnostné nariadenia Rady (2001/264/ES) (Ú. v. ES L 101, 11.4.2001, p.1)

Zmenené a doplnené:









▼B

ROZHODNUTIE RADY

z 19. marca 2001

prijímajúce bezpečnostné nariadenia Rady

(2001/264/ES)







RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 207 ods. 3, so zreteľom na rozhodnutie Rady 2000/396/ES, ESUO, Euratom z 5. júna 2000 prijímajúce rokovací poriadok Rady ( 1 ), a najmä na jeho článok 24, keďže: (1) S cieľom rozvoja aktivít Rady v oblastiach, ktoré vyžadujú určitú mieru dôvernosti, je vhodné ustanoviť jednotný bezpečnostný systém vzťahujúci sa na Radu, jej Generálny sekretariát a členské štáty. (2) Takýto systém by mal v jednotnom texte spájať tento predmet, na ktorý sa vzťahujú všetky predchádzajúce rozhodnutia a ustanovenia v tej istej oblasti. (3) V praxi podstatná časť informácií EÚ, ktoré sú utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii, sa týka Spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky. (4) S cieľom zaistenia účinnosti takto ustanoveného bezpečnostného systému, členské štáty by sa mali stotožňovať s jeho fungovaním prijímaním národných opatrení, pokiaľ ide o ustanovenia tohto rozhodnutia, ak ich príslušné orgány a zamestnanci pracujú s tajnými informáciami EÚ. (5) Rada víta úmysel Komisie zaviesť do dátumu uplatňovania tohto rozhodnutia jednotný systém, ktorý je v súlade s prílohami tohto dokumentu, s cieľom zaistenia hladkého fungovania rozhodovacieho procesu v únii. (6) Rada vyzdvihuje význam stotožnenia sa Európskeho parlamentu a Komisie s pravidlami a normami dôvernosti, ktoré sú potrebné na ochranu záujmov únie a jej členských štátov. (7) Toto rozhodnutie sa prijíma bez vplyvu na článok 255 zmluvy a nástroje jeho vykonávania. (8) Toto rozhodnutie sa prijíma bez toho, aby bola dotknutá prax existujúca v členských štátoch, pokiaľ ide o informovanie ich národných parlamentov o aktivitách únie, keďže: ROZHODLA TAKTO:







Článok 1

Týmto sa schvaľujú bezpečnostné nariadenia Rady uvedené v prílohe.

Článok 2

1. Generálny tajomník/vysoký predstaviteľ prijíma vhodné opatrenia na zaistenie rešpektovania nariadení uvedených v článku 1 v rámci Generálneho sekretariátu Rady (ďalej uvádzaný ako GSC) v prípade práce s tajnými informáciami EÚ úradníkmi a inými zamestnancami GSC, externými dodávateľmi GSC a pracovníkmi dočasne pridelenými GSC, ako aj v rámci komplexu budov Rady a decentralizovaných úradov EÚ ( 2 ).

2. Členské štáty majú prijímať vhodné opatrenia v súlade s národnými dojednaniami na zaistenie rešpektovania nariadení uvedených v článku 1 v prípade práce s tajnými informáciami EÚ v rámci svojich štátnych služieb a prevádzkových kancelárií:

a) príslušníkmi stálych zastupiteľstiev členských štátov v Európskej únii, ako aj príslušníkmi národných delegácií, ktorí sa zúčastňujú na zasadnutiach Rady alebo jej orgánov alebo zúčastňujú sa na iných aktivitách Rady;

b) inými príslušníkmi národných administratív členských štátov, ktorí pracujú s tajnými informáciami EÚ pri výkone svojej funkcie na území členského štátu alebo v zahraničí a

c) externými dodávateľmi členských štátov a dočasne pridelenými pracovníkmi, ktorí pracujú s tajnými informáciami EÚ.

Členské štáty majú o prijatých opatreniach okamžite informovať GSC.

3. Opatrenia, ktoré sú uvedené v odsekoch 1 a 2, sa majú prijímať do 30. novembra 2001.

Článok 3

S cieľom dodržiavania základných princípov a minimálnych noriem bezpečnosti uvedených v časti 1 prílohy, generálny tajomník/vysoký predstaviteľ môže prijímať opatrenia v súlade s časťou II oddiel I(1) a (2) prílohy.

Článok 4

Toto rozhodnutie od dátumu jeho uplatňovania nahrádza:

a) rozhodnutie Rady 98/319/ES z 27. apríla 1998 týkajúce sa postupov, na základe ktorých môžu mať úradníci a zamestnanci Generálneho sekretariátu Rady prístup k tajným informáciám uchovávaným Radou ( 3 );

b) rozhodnutie generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa z 27. júla 2000 o opatreniach na ochranu tajných informácií uplatniteľných na Generálny sekretariát Rady ( 4 );

c) rozhodnutie 433/97 generálneho tajomníka Rady z 22. mája 1997 o postupe, pokiaľ ide o povolenie mať tajné informácie úradníkov zodpovedných za fungovanie parlamentnej siete.

Článok 5

1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia.

2. Uplatňuje sa od 1. decembra 2001.









PRÍLOHA

BEZPEČNOSTNÉ NARIADENIA RADY EURÓPSKEJ ÚNIE

OBSAH ČASŤ I Základné princípy a minimálne normy bezpečnosti ČASŤ II ODDIEL I Organizácia bezpečnosti v Rade Európskej únie ODDIEL II Utajenia a označovania ODDIEL III Riadenie utajenia ODDIEL IV Fyzická bezpečnosť ODDIEL V Všeobecné pravidlá pre princíp „potreby poznať“ a povolenie mať tajné informácie ODDIEL VI Postup na získanie povolenia mať tajné informácie pre úradníkov a iných zamestnancov GSC ODDIEL VII Príprava, distribúcia, prenos, uchovávanie a zničenie tajného materiálu EÚ ODDIEL VIII Trés secret UE/prísne tajné registre EÚ ODDIEL IX Bezpečnostné opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať v čase určitých zasadnutí, ktoré sa konajú mimo komplexu budov Rady a ktoré zahŕňajú veľmi citlivé problémy ODDIEL X Porušenia bezpečnosti a ohrozenie tajných informácií EÚ ODDIEL XI Ochrana informácií spracovávaných v systémoch informačnej technológie a komunikačných systémoch ODDIEL XII Sprístupnenie tajných informácií EÚ tretím štátom alebo medzinárodným organizáciám Dodatky Dodatok 1 Zoznam orgánov národnej bezpečnosti Dodatok 2 Porovnanie národných bezpečnostných utajení Dodatok 3 Návod na praktické uskutočnenie utajenia Dodatok 4 Usmernenia pre sprístupňovanie tajných informácií EÚ tretím štátom alebo medzinárodným organizáciám — Spolupráca na úrovni 1 Dodatok 5 Usmernenia pre sprístupňovanie tajných informácií EÚ tretím štátom alebo medzinárodným organizáciám — Spolupráca na úrovni 2 Dodatok 6 Usmernenia pre sprístupňovanie tajných informácií EÚ tretím štátom alebo medzinárodným organizáciám — Spolupráca na úrovni 3

ČASŤ I

ZÁKLADNÉ PRINCÍPY A MINIMÁLNE NORMY BEZPEČNOSTI

ÚVOD

1. Tieto ustanovenia stanovujú základné princípy a minimálne normy bezpečnosti, ktoré má primeraným spôsobom dodržiavať Rada, Generálny sekretariát Rady (ďalej uvádzaný ako „GSC“), členské štáty a decentralizované orgány Európskej únie (ďalej uvádzané ako „decentralizované orgány EÚ“) kvôli ochrane bezpečnosti a uisteniu, že bola vytvorená spoločná norma ochrany.

2. Termín „tajné informácie EÚ“ znamená akékoľvek informácie a materiál, ktorých neoprávnené prezradenie by mohlo spôsobiť rôzne stupne poškodenia záujmov EÚ alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov bez ohľadu na to, či takéto informácie pochádzajú z EÚ alebo sú získané z členských štátov, od tretích krajín alebo medzinárodných organizácií.

3. V týchto nariadeniach: a) „dokument“ znamená akúkoľvek listinu, poznámku, zápis, správu, memorandum, telegram/správu, náčrt, fotografiu, diapozitív, film, mapu, graf, plán, zápisník, šablónu, uhlíkovú pásku, pásku na písacom stroji alebo pásku tlačiarne, pásku, kazetu, počítačový disk, CD ROM alebo iné fyzické médium, na ktoré boli zaznamenané informácie; b) „materiál“ znamená „dokument“, ako je definovaný v a) vyššie a tiež akúkoľvek položku zariadenia alebo vybavenia, tiež spracovanú alebo ktorej spracovanie prebieha.

4. Bezpečnosť má nasledovné hlavné ciele: a) chrániť tajné informácie EÚ pred špionážou, ohrozením alebo neoprávneným prezradením; b) chrániť tajné informácie EÚ spracovávané v komunikačných a informačných systémoch a sieťach pred ohrozením ich celistvosti a dostupnosti; c) chrániť zariadenia, v ktorých sa nachádzajú informácie EÚ, pred sabotážou a svojvoľným zámerným poškodením; d) v prípade výskytu poruchy zhodnotiť spôsobené poškodenie, obmedziť jeho následky a prijať potrebné nápravné opatrenia.

5. Základmi správnej bezpečnosti sú: a) v každom členskom štáte organizácia národnej bezpečnosti zodpovedná za: i) zber a zaznamenávanie správ o špionáži, sabotáži, terorizme a iných podvratných činnostiach a ii) informácie a poskytovanie Rady svojej vláde a prostredníctvom nej Rade o povahe ohrození bezpečnosti a prostriedkoch ochrany pred nimi; b) v každom členskom štáte a v rámci GSC, technický orgán INFOSEC zodpovedný za spoluprácu s príslušným orgánom bezpečnosti s cieľom poskytovania informácií a Rady týkajúcej sa technických ohrození bezpečnosti a prostriedkov ochrany pred nimi; c) pravidelná spolupráca medzi oddeleniami vlády, orgánmi a príslušnými službami GSC kvôli stanoveniu a odporúčaniu, ak je to vhodné: i) ktoré informácie, zdroje a inštalácie sa majú chrániť a ii) stanoveniu spoločných noriem ochrany.

6. Ak ide o dôvernosť, potrebná je starostlivosť a skúsenosti pri výbere informácií a materiálu, ktoré sa majú chrániť, a stanovenie stupňa ochrany, ktorú požadujú. Podstatné je, aby stupeň ochrany odpovedal bezpečnostnému kritickému stavu jednotlivej informácie a materiálu, ktorý sa má chrániť. S cieľom zaistenia hladkého toku informácií sa majú podniknúť kroky, aby sa zabránilo nadmernému utajovaniu. Systém utajenia je nástroj na realizovanie týchto princípov; podobný systém utajenia sa má dodržiavať pri spôsoboch plánovania a organizovania s cieľom reagovania na špionáž, sabotáž, terorizmus a iné ohrozenia tak, aby sa poskytovala najvyššia miera ochrany najdôležitejším budovám, v ktorých sú tajné informácie, a najcitlivejším miestam, ktoré sú v nich.

ZÁKLADNÉ PRINCÍPY

7. Bezpečnostné opatrenia: a) sa majú vzťahovať na všetky osoby, ktoré majú prístup k tajným informáciám, médiám prenášajúcim tajné informácie, všetkým budovám, v ktorých sa nachádzajú takéto informácie, a dôležitým zariadeniam; b) sa majú navrhovať tak, aby odhalili osoby, ktorých postoj by mohol ohroziť bezpečnosť tajných informácií a významných zariadení, v ktorých sa nachádzajú tajné informácie, a zabezpečiť ich vylúčenie alebo odstránenie; c) majú zabrániť neoprávnenej osobe prístup k tajným informáciám alebo zariadeniam, v ktorých sa nachádzajú; d) majú zaisťovať, aby sa tajné informácie rozširovali iba na základe princípu potreby poznať, ktorý je základný pre všetky stránky bezpečnosti; e) majú zaisťovať integritu (t. j. predchádzanie korupcii alebo neoprávnenej zmene alebo neoprávnenému vymazaniu) a dostupnosť (t. j. nie je odmietnutý prístup pre tých, ktorí ho potrebujú a sú oprávnení mať tento prístup) všetkých informácií, tiež tajných alebo neutajených, a najmä takých informácií, ktoré sa uchovávajú, spracovávajú alebo prenášajú elektromagnetickou formou.

ORGANIZÁCIA BEZPEČNOSTI

Spoločné minimálne normy

8. Rada a každý členský štát má zaistiť dodržiavanie spoločných minimálnych noriem bezpečnosti vo všetkých administratívnych a/alebo vládnych oddeleniach, iných inštitúciách EÚ, orgánoch a u dodávateľov tak, aby sa mohli tajné informácie EÚ odovzdávať v dôvere, že sa s nimi bude pracovať s rovnakou starostlivosťou. Takéto minimálne normy majú obsahovať kritériá pre povolenie mať tajné informácie pre pracovníkov a postupy na ochranu tajných informácií EÚ. ►M3 Takéto minimálne normy takisto zahŕňajú minimálne normy, ktoré sa majú uplatniť v prípade, že GSR zmluvne zverí úlohy zahŕňajúce, predpokladajúce a/alebo obsahujúce utajované skutočnosti EÚ priemyselným alebo iným subjektom: tieto spoločné minimálne normy sú uvedené v oddiele XIII časti II. ◄

BEZPEČNOSŤ PRACOVNÍKOV

Povolenie pracovníkov mať tajné informácie

9. Všetky osoby, ktoré požadujú prístup k informáciám utajeným ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii, majú byť riadne preverené pred povolením takéhoto prístupu. Podobné preverenie sa požaduje v prípade osôb, ktorých povinnosti zahŕňajú technickú prevádzku alebo údržbu komunikačných a informačných systémov obsahujúcich tajné informácie. Toto preverenie sa má navrhovať tak, aby stanovilo, či takíto jednotlivci: a) sú absolútne lojálni; b) majú taký charakter a sú takí rozvážni, pokiaľ ide o povahu, že niet pochýb o ich bezúhonnosti pri práci s tajnými informáciami, alebo c) môžu byť zraniteľní nátlakom z cudzích alebo iných zdrojov, napríklad kvôli bývalému miestu bydliska alebo minulým spojeniam, ktoré by mohli predstavovať riziko pre bezpečnosť. Pri postupoch s cieľom poskytnutia povolenia mať tajné informácie treba venovať zvlášť dôkladné preskúmanie osobám: d) ktorým sa má poskytnúť prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM informáciám EÚ; e) zastávajúcim funkcie vyžadujúce pravidelný prístup k značnému množstvu SECRET UE informácií; f) ktorých povinnosti im poskytujú prístup ku komunikačným systémom s kritickým významom pre úlohu alebo informačným systémom a tým príležitosť získať neoprávnený prístup k rozsiahlym množstvám tajných informácií EÚ alebo možnosť uštedriť vážnu škodu, pokiaľ ide o poslanie úlohy prostredníctvom skutkov technickej sabotáže. Za okolností uvedených v pododsekoch d), e) a f), najpraktickejšie je použitie techniky preskúmania predpokladov.

10. Ak sa majú použiť osoby, ktoré nemajú stanovenú „potrebu poznať“ za okolností, za ktorých môžu mať prístup k tajným informáciám EÚ (napríklad, kuriéri, bezpečnostní agenti, pracovníci údržby a upratovači atď.), majú najprv riadne získať povolenie mať tajné informácie.

Záznamy o osobných povoleniach mať tajné informácie

11. Všetky služby, orgány alebo inštitúcie pracujúce s tajnými informáciami EÚ alebo v ktorých sa nachádzajú komunikačné alebo informačné systémy mimoriadne dôležité pre úlohu majú udržiavať záznam o udelených povoleniach mať tajné informácie prideleným pracovníkom. Každé povolenie mať tajné informácie sa má overovať, ako vyžadujú okolnosti, aby sa zaistila jeho primeranosť pre aktuálnu úlohu danej osoby; treba ho znovu preverovať ako prioritnú záležitosť vždy, keď je prijatá nová informácia naznačujúca, že ďalšie pridelenie pre tajnú prácu už nie je viac v zhode so záujmami bezpečnosti. Záznam o povoleniach mať tajné informácie sa má uchovávať u vedúceho bezpečnosti pre príslušné služby, orgán alebo inštitúciu.

Bezpečnostné poučenie pracovníkov

12. Všetci pracovníci zamestnaní vo funkciách, kde by mohli mať prístup k tajným informáciám, majú byť dôkladne inštruovaní o potrebe bezpečnosti pri prevzatí úlohy a v pravidelných intervaloch a o postupoch na jej dosiahnutie. Vhodným postupom je požadovať, aby všetci takíto pracovníci písomne potvrdili, že plne porozumeli bezpečnostným predpisom príslušným pre ich zaradenie.

Zodpovednosti manažmentu

13. Vedúci sú povinní poznať svojich pracovníkov, ktorí sú zapojení do tajnej práce alebo ktorí majú prístup ku komunikačným systémom mimoriadne významným pre úlohu alebo informačným systémom a zaznamenávať a podávať správu o akýchkoľvek incidentoch alebo očividných zraniteľnostiach, ktoré by pravdepodobne mali vplyv na bezpečnosť.

Bezpečnostný status pracovníkov

14. Majú sa ustanoviť postupy na zaistenie, aby sa v prípade dozvedenia sa nepriaznivých informácií týkajúcich sa jednotlivca mohlo určiť, či tento jednotlivec je použitý pre tajnú prácu alebo má prístup ku komunikačným alebo informačným systémom s mimoriadnym významom pre úlohu a či bol informovaný príslušný orgán. Ak sa preukáže, že takýto jednotlivec predstavuje bezpečnostné riziko, treba ho vylúčiť alebo odstrániť z úloh, kde by mohol ohrozovať bezpečnosť.

FYZICKÁ BEZPEČNOSŤ

Potreba ochrany

15. Stupeň opatrení fyzickej bezpečnosti, ktoré sa majú uplatňovať na zaistenie ochrany tajných informácií EÚ, má byť úmerný utajeniu, rozsahu ohrozenia uchovávaných informácií a materiálu. Preto treba dbať na to, aby sa zabránilo prílišnému alebo nedostatočnému utajeniu, utajenie má podliehať pravidelnému revidovaniu. Všetci držitelia tajných informácií EÚ majú dodržiavať jednotné praktiky týkajúce sa utajenia týchto informácií a majú spĺňať spoločné normy ochrany týkajúce sa úschovy, prenosu a nakladania s informáciami a materiálom vyžadujúcim ochranu.

Kontrola

16. Skôr ako priestory, v ktorých sa nachádzajú tajné informácie EÚ, zostanú bez dozoru, osoby, ktoré ich majú na starosti, majú zaistiť, aby boli bezpečne uschované a aby boli aktivované všetky bezpečnostné zariadenia (zámky, poplašné zariadenia atď.). Po pracovnom čase sa majú vykonávať ďalšie nezávislé kontroly.

Bezpečnosť budov

17. Budovy, v ktorých sa nachádzajú tajné informácie EÚ alebo komunikačné a informačné systémy, ktoré majú mimoriadny význam pre úlohu, majú byť chránené pred neoprávneným vstupom. Povaha ochrany, ktorá sa poskytuje tajným informáciám EÚ, napríklad uzavretie okien na závoru, zámky dverí, stráže pri vstupoch, automatizované systémy kontroly vstupu, bezpečnostné kontroly a hliadky, poplašné systémy, systémy na zisťovanie vstupu a strážne psy, závisí od: a) utajenia, rozsahu a umiestnenia v budove informácií a materiálu, ktorý sa má chrániť; b) kvality bezpečnostných kontajnerov pre tieto informácie a materiál; c) fyzickej povahy a umiestnenia budovy.

18. Povaha ochrany poskytovaná komunikačným a informačným systémom podobne závisí od stanovenia hodnoty príslušného majetku a možnej škody, ak by bola ohrozená bezpečnosť na základe fyzickej povahy a umiestnenia budovy, v ktorej sa nachádza systém a na základe umiestnenia systému v budove.

Plány pre prípad výnimočných situácií

19. Vopred sa majú pripraviť podrobné plány na ochranu tajných informácií počas miestnych alebo národných výnimočných situácií

BEZPEČNOSŤ INFORMÁCIÍ (INFOSEC)

20. INFOSEC sa vzťahuje na identifikáciu a uplatňovanie bezpečnostných opatrení na ochranu informácií, spracovávaných, uchovávaných alebo prenášaných v komunikačných, informačných a iných elektronických systémoch pred stratou dôvernosti, celistvosti alebo dostupnosti, tiež náhodnou alebo zámernou. Majú sa prijať primerané protiopatrenia s cieľom zabránenia prístupu k informáciám EÚ neoprávneným osobám, aby sa predišlo odmietnutiu prístupu k informáciám EÚ oprávneným užívateľom a aby sa zabránilo korupcii alebo neoprávnenej zmene alebo vymazaniu informácií EÚ.

RUŠIACA SABOTÁŽ A INÉ FORMY ZÁKERNÉHO ÚMYSELNÉHO POŠKODENIA

21. Fyzické opatrenia na ochranu dôležitých zariadení, v ktorých sa nachádzajú tajné informácie, sú najlepšou bezpečnostnou ochranou proti sabotáži a zákernému úmyselnému poškodeniu a samotné povolenie mať tajné informácie nie je účinnou náhradou. Príslušný národný orgán má zhromažďovať informácie týkajúce sa špionáže, sabotáže, terorizmu a iných podvratných aktivít.

PRÍSTUPNENIE TAJNÝCH INFORMÁCIÍ TRETÍM ŠTÁTOM ALEBO MEDZINÁRODNÝM ORGANIZÁCIÁM

22. Rada má prijímať rozhodnutie o sprístupnení tajných informácií EÚ pochádzajúcich z Rady tretiemu štátu alebo medzinárodnej organizácii. Ak pôvodca informácií, ktorých sprístupnenie sa požaduje, nie je Rada, Rada sa snaží najprv získať súhlas pôvodcu na ich sprístupnenie. Ak nie je možné stanoviť pôvodcu, Rada má prevziať zodpovednosť pôvodcu.

23. Ak Rada dostane tajné informácie od tretích štátov, od medzinárodných organizácií alebo od tretích strán, týmto informáciám sa má poskytnúť ochrana primeraná ich utajeniu a ekvivalentná normám stanoveným v týchto predpisoch pre tajné informácie EÚ alebo také vyššie normy, ako môže požadovať tretia strana sprístupňujúca informácie. Môžu sa dohodnúť spoločné kontroly.

24. Vyššie uvedené princípy sa majú vykonávať v súlade s podrobnými ustanoveniami uvedenými v časti II.

ČASŤ II

ODDIEL I

ORGANIZÁCIA BEZPEČNOSTI V RADE EURÓPSKEJ ÚNIE

Generálny tajomník/vysoký predstaviteľ

1. Generálny tajomník/vysoký predstaviteľ má: a) vykonávať bezpečnostnú politiku Rady; b) hodnotiť problémy bezpečnosti, ktoré mu predložila Rada alebo jej príslušné orgány; c) preskúmať otázky vyžadujúce zmeny v bezpečnostnej politike Rady, v úzkej spolupráci s orgánmi národnej bezpečnosti (alebo inými príslušnými) orgánmi členských štátov (ďalej „NSA“). Dodatok 1 obsahuje zoznam týchto orgánov.

2. Generálny tajomník/vysoký predstaviteľ je zodpovedný najmä za: a) koordinovanie všetkých záležitostí týkajúcich sa aktivít Rady; b) požadovanie, aby každý členský štát zriadil centrálny TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝ EÚ register, a požadovanie, aby takýto register bol zriadený v decentralizovaných orgánoch EÚ, ak je to vhodné; c) adresovanie označeným orgánom členských štátov požiadavky na orgány národnej bezpečnosti (NSA), aby zabezpečili povolenia mať tajné informácie pre pracovníkov zamestnaných v GSC v súlade s oddielom VI; d) prešetrenie alebo nariadenie prešetrenia akéhokoľvek úniku tajných informácií EÚ, ktorý sa vyskytol v GSC alebo akýchkoľvek decentralizovaných orgánoch EÚ na základe evidentného dôkazu; e) požadovanie od príslušných bezpečnostných orgánov, aby začali vyšetrovanie, ak sa zdá, že sa vyskytol únik tajných informácií EÚ mimo GSC alebo decentralizovaných orgánov EÚ a je zodpovedný za koordinovanie vyšetrovaní, ak je zaangažovaný viac ako jeden bezpečnostný orgán; f) vykonávanie, spolu s príslušnými orgánmi národnej bezpečnosti a s ich súhlasom, periodických kontrol bezpečnostných dojednaní na ochranu tajných informácií EÚ v členských štátoch; g) udržiavanie úzkej spolupráce so všetkými príslušnými bezpečnostnými orgánmi s cieľom dosiahnutia koordinácie bezpečnosti; h) dôsledné sledovanie bezpečnostnej politiky a postupov Rady a, ak sa tak požaduje, pripravovanie primeraného odporúčania. V tomto ohľade má predložiť Rade ročný plán kontroly pripravený bezpečnostným úradom Generálneho sekretariátu Rady.

Bezpečnostný výbor Rady

3. Potrebné je zriadiť bezpečnostný výbor. Výbor má pozostávať z predstaviteľov orgánov národnej bezpečnosti každého členského štátu. Predsedá mu generálny tajomník/vysoký predstaviteľ alebo jeho zástupca. Tiež predstavitelia decentralizovaných orgánov EÚ môžu byť prizvaní, aby sa zúčastnili, ak sa plánuje prediskutovanie otázok, ktoré sa ich týkajú.

4. Bezpečnostný výbor má zasadať podľa pokynov Rady na požiadanie generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa alebo orgánu národnej bezpečnosti. Výbor má právomoc prešetriť a hodnotiť všetky problémy bezpečnosti týkajúce sa konaní Rady a, ak je to vhodné, predkladať odporúčania Rade. Pokiaľ ide o aktivitu Generálneho sekretariátu Rady, výbor má právomoc predkladať odporúčania týkajúce sa problémov bezpečnosti generálnemu tajomníkovi/vysokému predstaviteľovi.

Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady

5. Na splnenie povinností, ktoré sú uvedené v odsekoch 1 a 2, generálny tajomník/vysoký predstaviteľ má mať k dispozícii bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady s cieľom koordinácie, kontroly a vykonávania bezpečnostných opatrení.

6. Vedúci bezpečnostného úradu Generálneho sekretariátu Rady má byť hlavným poradcom generálnemu tajomníkovi/vysokému predstaviteľovi, pokiaľ ide o bezpečnostné otázky, a pôsobí ako tajomník pre bezpečnostný výbor. V tomto ohľade má viesť aktualizáciu bezpečnostných nariadení a koordinovať bezpečnostné opatrenia s príslušnými orgánmi členských štátov a, ak je to vhodné, s medzinárodnými organizáciami spojenými s Radou prostredníctvom bezpečnostných dohôd. V tomto zmysle pôsobí ako styčný úradník.

7. Vedúci bezpečnostného úradu Generálneho sekretariátu Rady má byť zodpovedný za akreditáciu systémov a sietí informačnej technológie (IT systémy a siete) v rámci Generálneho sekretariátu Rady. Vedúci bezpečnostného úradu Generálneho sekretariátu Rady a príslušný orgán národnej bezpečnosti majú spoločne rozhodovať, ak je to vhodné, o akreditácii IT systémov a sietí týkajúcich sa Generálneho sekretariátu Rady, členských štátov, decentralizovaných orgánov EÚ a/alebo tretích strán (štátov alebo medzinárodných organizácií).

Decentralizované orgány EÚ

8. Každý riaditeľ decentralizovaného orgánu EÚ má byť zodpovedný za vykonávanie bezpečnosti v rámci svojej inštitúcie. Zvyčajne menuje člena zo svojho pracovného kolektívu, ktorý je mu v tejto oblasti zodpovedný. Tento člen pracovného kolektívu sa označuje ako bezpečnostný úradník.

Členské štáty

9. Každý členský štát má stanoviť orgán národnej bezpečnosti (NSA) zodpovedný za bezpečnosť tajných informácií ( 5 ).

10. V rámci administratívy každého členského štátu, príslušný orgán národnej bezpečnosti má byť zodpovedný za: a) zachovanie bezpečnosti tajných informácií EÚ, ktoré uchováva akékoľvek národné oddelenie, orgán alebo úrad, štátny alebo súkromný, doma alebo v zahraničí; b) povoľovanie zriadenia TRÈS SECRET UE/PRÍNE TAJNÝCH EÚ registrov (toto oprávnenie sa môže previesť na kontrolného úradníka TRÈS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ centrálneho registra); c) pravidelnú kontrolu bezpečnostných dojednaní na ochranu tajných informácií EÚ; d) zaistenie, aby všetci štátni príslušníci, ako aj cudzinci zamestnaní v rámci národného oddelenia, orgánu alebo úradu, ktorí môžu mať prístup k informáciám EÚ utajeným ako TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ INFORMÁCIE EÚ, SECRET UE a CONFIDENTIEL UE, mali povolenia mať tajné informácie; e) zostavovanie takých plánov bezpečnosti, ako považujú za potrebné, aby sa predišlo tomu, aby sa tajné informácie EÚ dostali do neoprávnených rúk.

Spoločné kontroly bezpečnosti

11. Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady a príslušný orgán národnej bezpečnosti majú spoločne a na základe vzájomnej dohody vykonávať pravidelné kontroly bezpečnostných dojednaní na ochranu tajných informácií EÚ na Generálnom sekretariáte Rady a v stálych zastupiteľstvách členských štátov v Európskej únii ( 6 ).

12. Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady alebo na požiadanie generálneho tajomníka orgán národnej bezpečnosti hostiteľského členského štátu má vykonávať pravidelné kontroly bezpečnostných dojednaní na ochranu tajných informácií EÚ v decentralizovaných orgánoch EÚ.

ODDIEL II

UTAJENIA A OZNAČOVANIA

ÚROVNE UTAJENIA ( 7 )

Informácie sú utajované na nasledovných úrovniach:

1. TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ: toto utajenie sa má uplatňovať na informácie a materiál, ktorého neoprávnené prezradenie by mohlo spôsobiť mimoriadne vážne poškodenie hlavných záujmov Európskej únie alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov.

2. SECRET UE: toto utajenie sa má uplatňovať iba na informácie a materiál, ktorého neoprávnené prezradenie by mohlo vážne poškodiť hlavné záujmy Európskej únie a jedného alebo viacerých jej členských štátov.

3. CONFIDENTIEL UE: toto utajenie sa má uplatňovať na informácie a materiál, ktorého neoprávnené prezradenie by mohlo poškodiť hlavné záujmy Európskej únie alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov.

4. RESTREINT UE: toto utajenie sa má uplatňovať na informácie a materiál, ktorého prezradenie by mohlo byť nevýhodné pre záujmy Európskej únie alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov.

OZNAČENIA

5. Môže sa použiť označenie zachovávania opatrnosti na špecifikovanie oblasti, na ktorú sa vzťahuje dokument, alebo určitej distribúcie na základe potreby poznať.

6. Na dokumenty a ich kópie týkajúce sa bezpečnosti a obrany únie alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov alebo týkajúce sa riadenia vojenskej alebo nevojenskej krízy sa má uplatňovať označenie ESDP/PESD.

7. Určité dokumenty, najmä týkajúce sa systémov informačnej technológie (IT), môžu mať ďalšie označenie doplňujúce bezpečnostné opatrenia, ako je definované v príslušných nariadeniach.

PRIPOJENIE UTAJENIA A OZNAČENÍ

8. Utajenie a označenia sa majú uplatňovať nasledovne: a) na dokumenty RESTREINT UE, mechanickými alebo elektronickými prostriedkami; b) na dokumenty CONFIDENTIEL UE, mechanickými prostriedkami a ručne alebo vytlačením na vopred opečiatkovaný zaregistrovaný dokument; c) na dokumenty SECRET UE a TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ, mechanickými prostriedkami a ručne.

ODDIEL III

RIADENIE UTAJENIA

1. Informácie sa majú utajovať, iba ak je to potrebné. Utajenie má byť jasne a správne uvedené a má sa ponechať iba dovtedy, pokiaľ informácie požadujú ochranu.

2. Iba pôvodca informácií nesie zodpovednosť za utajenie informácií a za akékoľvek následné zaradenie do nižšej kategórie alebo odtajenie ( 8 ). Úradníci a iní zamestnanci Generálneho sekretariátu Rady majú utajovať informácie, zaraďovať do nižšej kategórie alebo odtajňovať informácie na základe pokynu od generálneho tajomníka alebo s jeho súhlasom.

3. Podrobné postupy na zaobchádzanie s tajnými dokumentmi boli tak rámcované, aby sa zaistila ochrana primeraná informáciám, ktoré obsahujú.

4. Treba zachovať minimálne množstvo osôb, ktoré sú oprávnené vytvárať TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty a ich mená majú byť uvedené na zozname pripravenom Generálnym sekretariátom Rady, každým členským štátom a, ak je to vhodné, každým decentralizovaným orgánom EÚ.

5. Utajenie dokumentu má určovať úroveň citlivosti jeho obsahu v súlade s definíciou v oddiele II, odseky 1 až 4. Dôležité je, aby sa utajenie používalo správne a striedmo. Vzťahuje sa to najmä na utajenie TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ. 6. Pôvodca dokumentu, ktorý má uskutočniť utajenie, má mať pri tom na mysli nariadenia, ktoré boli uvedené vyššie a má potlačiť akúkoľvek tendenciu k nadmernému utajeniu alebo nedostatočnému utajeniu. Aj keď sa na prvý pohľad môže zdať, že vysoká miera utajenia je zárukou väčšej ochrany, rutinné nadmerné utajovanie môže viesť k strate dôvery, pokiaľ ide o platnosť systému utajovania. Na druhej strane, dokumenty sa nemajú nedostatočne utajovať s cieľom vyhýbať sa obmedzeniam spojeným s ochranou. Praktický návod na utajovanie je uvedený v dodatku 3. 7. Jednotlivé stránky, odseky, oddiely, prílohy, dodatky, pripojenia a vložky daného dokumentu môžu vyžadovať rôzne utajenia a majú sa podľa toho označovať. Utajenie dokumentu ako celok má takú mieru utajenia, ako má jeho najtajnejšia časť. 8. Utajenie dokumentu alebo zápisu obsahujúceho prílohy má mať takú mieru utajenia, ako je najvyššie utajenie jeho príloh. Pôvodca dokumentu má jasne uvádzať úroveň jeho utajenia v prípade jeho oddelenia sa od príloh.

9. Tajné dokumenty EÚ sa môžu zaradiť do nižšej kategórie alebo odtajiť iba s povolením ich pôvodcu a, ak je to potrebné, po prediskutovaní s ostatnými zainteresovanými stranami. Zaradenie do nižšej kategórie alebo odtajenie sa má potvrdiť písomne. Inštitúcia, členský štát, úrad, nástupnícka organizácia alebo vyšší orgán, od ktorého pochádza dokument, je zodpovedný za informovanie svojich adresátov o zmene a títo sú zasa zodpovední za informovanie o zmene dokumentu akýchkoľvek následných adresátov, ktorým poslali alebo skopírovali tento dokument. 10. Ak je to možné, pôvodcovia majú v utajených dokumentoch špecifikovať dátum alebo obdobie, kedy sa obsah môže zaradiť do nižšej kategórie alebo odtajiť. V opačnom prípade majú dokumenty revidovať aspoň každých päť rokov, aby sa presvedčili, že je potrebné pôvodné utajenie.

ODDIEL IV

FYZICKÁ BEZPEČNOSŤ

VŠEOBECNE

1. Hlavným cieľom opatrení fyzickej bezpečnosti je zabrániť neoprávnenej osobe získať prístup k tajným informáciám a/alebo materiálu EÚ.

BEZPEČNOSTNÉ POŽIADAVKY

2. Všetky prevádzky, priestory, budovy, úrady, miestnosti, komunikačné a informačné systémy atď., v ktorých sa uchovávajú a/alebo spracovávajú tajné informácie, a materiál EÚ sa majú chrániť prostredníctvom primeraných opatrení fyzickej bezpečnosti.

3. Pri rozhodovaní, do akej miery je potrebná ochrana fyzickej bezpečnosti, treba vziať do úvahy všetky dôležité faktory, ako sú: a) utajenie informácií a/alebo materiálu; b) množstvo a forma (napríklad vytlačená kópia, počítačové pamäťové médium) udržiavaných informácií; c) miestne stanovené ohrozenie spravodajskými službami, ktoré sa zameriavajú na EÚ, členské štáty a/alebo iné inštitúcie alebo tretie strany, ktoré majú tajné informácie EÚ, najmä pokiaľ ide o sabotáž, terorizmus a iné podvratné a/alebo kriminálne aktivity.

4. Uplatňované opatrenia fyzickej bezpečnosti majú byť určené tak, aby: a) odopreli nedovolený alebo vynútený vstup votrelca; b) zabránili, zadržali alebo zistili kroky nelojálnych pracovníkov (vlastný špión); c) zabránili tým úradníkom a iným zamestnancom Generálneho sekretariátu Rady, vládnych úradov členských štátov a/alebo iných inštitúcií alebo tretích strán, ktorí nepotrebujú poznať tieto informácie, aby mali prístup k tajným informáciám EÚ.

OPATRENIA FYZICKEJ BEZPEČNOSTI

Oblasti bezpečnosti

5. Oblasti, kde sa pracuje s informáciami utajenými ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii alebo sa tam uchovávajú, majú byť tak organizované a štruktúrované, aby odpovedali jednému z nasledovného: a) Oblasť bezpečnosti triedy I: oblasť, kde sa pracuje s informáciami CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii alebo sa tam uchovávajú takým spôsobom, že vstup do tejto oblasti predstavuje pre všetky praktické účely prístup k tajným informáciám. Takáto oblasť vyžaduje: i) jasne definovaný a chránený perimeter, prostredníctvom ktorého sa kontroluje každý vstup alebo výstup; ii) systém kontroly vstupu, ktorý vpustí iba tých, ktorí riadne prešli kontrolou a sú osobitne oprávnení vstúpiť do tejto oblasti; iii) špecifikáciu utajenia informácií, ktoré sa zvyčajne udržiavajú v tejto oblasti, t. j. informácií, ku ktorým bol poskytnutý prístup. b) Oblasť bezpečnosti triedy II: oblasť, kde sa spracovávajú alebo uchovávajú informácie CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii takým spôsobom, aby sa chránili pred prístupom neoprávnených osôb prostredníctvom interne stanovených kontrol, napríklad prevádzky obsahujúce kancelárie, v ktorých sa pravidelne spracovávajú a uchovávajú informácie CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii. Takáto oblasť vyžaduje: i) jasne definovaný a chránený perimeter, prostredníctvom ktorého sa kontroluje každý vstup alebo výstup; ii) systém kontroly vstupu, ktorý vpustí bez doprovodu iba tých, ktorí prešli riadnou kontrolou a sú špeciálne oprávnení vstúpiť do tejto oblasti. Pre všetky ostatné osoby sa zabezpečia doprovody alebo ekvivalentné kontroly, aby sa zabránilo neoprávnenému prístupu k tajným informáciám EÚ a nekontrolovanému vstupu do oblasti podliehajúcej kontrolám technickej bezpečnosti Tieto oblasti, na ktorých nie sú 24 hodín služobní pracovníci, sa majú skontrolovať okamžite po zvyčajnom pracovnom čase kvôli uisteniu, že tajné informácie EÚ sú riadne zabezpečené.

Administratívna oblasť

6. Môže sa vytvoriť administratívna oblasť nižšej bezpečnosti, ktorá je okolo oblasti bezpečnosti triedy I alebo triedy II, alebo vedie k tejto oblasti. Takáto oblasť vyžaduje jasne definovaný perimeter umožňujúci kontrolu pracovníkov a vozidiel. V administratívnych oblastiach sa majú spracovávať a uchovávať iba informácie RESTREINT UE.

Kontroly vstupu a výstupu

7. Vstup do bezpečnostných oblastí triedy I a triedy II sa má kontrolovať systémom preukazov alebo na základe osobného poznania uplatniteľného na stálych pracovníkov. Treba zriadiť tiež systém kontroly návštevníkov, ktorý je určený na zamietnutie neoprávneného prístupu k tajným informáciám EÚ. Systémy preukazov môže podporovať automatizovaná identifikácia, ktorú treba považovať za doplnok, ale nie za úplné nahradenie stráže. Zmena v hodnotení ohrozenia môže vyžadovať posilnenie kontrolných opatrení vstupu a výstupu, napríklad počas návštevy prominentných osôb.

Strážne hliadky

8. Po zvyčajnom pracovnom čase majú zaujať svoje miesto hliadky pre oblasti bezpečnosti triedy I a triedy II, aby chránili majetok EÚ proti ohrozeniu, poškodeniu alebo strate. Frekvenciu hliadok majú stanoviť miestne okolnosti ako odporúčajúca rada je, aby sa vykonávali každé štyri hodiny.

Bezpečnostné kontajnery a pancierové komory

9. Na uchovávanie tajných informácií EÚ sa majú používať tri triedy kontajnerov: — trieda A : kontajnery národne schválené na uchovávanie TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ informácií v oblastiach bezpečnosti triedy I alebo triedy II, — trieda B : kontajnery národne schválené na uchovávanie SECRET UE a CONFIDENTIEL UE informácií v rámci oblasti bezpečnosti triedy I alebo triedy II, — trieda C : kancelársky nábytok vhodný na uchovávanie iba RESTREINT UE informácií.

10. Pre pancierové komory vyhotovené v rámci oblasti bezpečnosti triedy I alebo triedy II a pre všetky oblasti bezpečnosti triedy I, kde sa uchovávajú informácie utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii na otvorených policiach alebo zobrazené na grafoch, mapách atď., majú byť steny, podlahy a stropy, dvere so zámkami certifikované orgánom národnej bezpečnosti ako poskytujúce ochranu ekvivalentnú triede bezpečnostného kontajnera schváleného na uchovávanie informácií rovnakého utajenia.

Zámky

11. Zámky použité v bezpečnostných kontajneroch a pancierových komorách, v ktorých sa uchovávajú tajné informácie EÚ, majú spĺňať nasledovné normy: — skupina A : národne schválené pre kontajnery triedy A, — skupina B : národne schválené pre kontajnery triedy B, — skupina C : vhodné iba pre kancelársky nábytok triedy C.

Kontrola kľúčov a kombinácií

12. Kľúče od bezpečnostných kontajnerov sa nemajú brať z budovy úradu. Nastavenia kombinácie bezpečnostných kontajnerov si majú zapamätať osoby, ktoré ich potrebujú poznať. Kvôli použitiu v prípade núdze, bezpečnostný úradník príslušnej inštitúcie má byť zodpovedný za úschovu náhradných kľúčov a písomný záznam každého nastavenia kombinácie; majú sa držať v osobitne zapečatených nepriesvitných obálkach. Pracovné kľúče, náhradné bezpečnostné kľúče a nastavenia kombinácie sa majú držať v osobitných bezpečnostných kontajneroch. Týmto kľúčom a nastaveniam kombinácie treba venovať bezpečnostnú ochranu, ktorá nemá byť menej prísna ako je tá, ktorú má materiál, ku ktorému poskytujú prístup.

13. Poznanie nastavení kombinácie bezpečnostných kontajnerov sa má obmedziť na čo najmenší počet ľudí. Kombinácie sa majú prestavovať: a) pri príjme nového kontajnera; b) vždy, keď sa udeje zmena pracovníkov; c) vždy, ak sa vyskytne ohrozenie alebo je podozrenie, že sa vyskytne; d) v intervaloch najlepšie šesť mesiacov a aspoň každých 12 mesiacov.

Zariadenia na zistenie vniknutia

14. Ak sú použité poplašné systémy, uzavretý okruh televíznych a iných elektrických zariadení na ochranu tajných informácií EÚ, má byť k dispozícii núdzový elektrický zdroj na zaistenie neprerušenej prevádzky systému v prípade prerušenia hlavného energetického zdroja. Ďalšou základnou požiadavkou je, aby zlyhanie alebo poškodenie takýchto systémov malo za následok poplach alebo iné spoľahlivé upozornenie pracovníkov dozoru.

Schválené zariadenie

15. Orgány národnej bezpečnosti majú udržiavať aktuálne zoznamy podľa typu a modelu bezpečnostného zariadenia, ktoré sú z ich vlastných alebo z bilaterálnych zdrojov, schválených na priamu alebo nepriamu ochranu tajných informácií za rôznych presne stanovených okolností a podmienok. Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady má uchovávať podobný zoznam, ktorý sa okrem iného opiera o informácie z orgánov národnej bezpečnosti. Decentralizované orgány EÚ sa majú poradiť s bezpečnostným úradom Generálneho sekretariátu Rady a, ak je to vhodné, s orgánom národnej bezpečnosti svojho hostiteľského členského štátu pred nákupom takéhoto zariadenia.

Fyzická ochrana kopírovacích a telefaxových prístrojov

16. Kopírovacie a telefaxové prístroje sa majú fyzicky chrániť do toho rozsahu, ktorý je potrebný, aby ich mohli používať iba oprávnené osoby a aby všetky tajné produkty podliehali riadnym kontrolám.

OCHRANA PROTI PREHLIADANIU A NAČÚVANIU

Prehliadanie

17. Majú sa prijať všetky primerané opatrenia cez deň aj v noci, aby si žiadna neoprávnená osoba nemohla prezrieť tajné informácie EÚ, ani neúmyselne.

Načúvanie

18. Kancelárie alebo priestory, v ktorých sa pravidelne diskutuje o tajných informáciách SECRET UE alebo patriacich do vyššej kategórie, sa majú chrániť pred pokusom o pasívne a aktívne načúvanie, ak to riziko vyžaduje. Zhodnotenie rizika takýchto pokusov má byť povinnosťou príslušného bezpečnostného orgánu, ak je to potrebné, po porade s orgánmi národnej bezpečnosti.

19. Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady môže požiadať o pomoc odborníkov z orgánov národnej bezpečnosti pri stanovovaní ochranných opatrení, ktoré sa majú prijať v prevádzkach citlivých na pasívne načúvanie (napríklad izolácia stien, dverí, podlahy a stropov, miera ohrozujúcich emanácií) a na aktívne načúvanie (napríklad hľadanie mikrofónov). Bezpečnostní úradníci z decentralizovaných orgánov EÚ môžu požiadať o technické kontroly, ktoré má vykonať bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady a/alebo o pomoc odborníkov s orgánov národnej bezpečnosti.

20. Podobne, ak tak vyžadujú okolnosti, môžu na požiadanie príslušného bezpečnostného úradníka odborníci z orgánov národnej bezpečnosti pre technickú bezpečnosť skontrolovať telekomunikačné zariadenie a elektrické alebo elektronické kancelárske zariadenie akéhokoľvek druhu počas stretnutí na úrovni SECRET UE alebo na vyššej úrovni.

TECHNICKY BEZPEČNÉ OBLASTI

21. Určité oblasti sa môžu označiť ako technicky bezpečné oblasti. Treba vykonať zvláštnu vstupnú kontrolu. Takéto oblasti, ak nie sú obsadené, majú sa udržiavať uzavreté schválenou metódou a všetky kľúče sa majú považovať za bezpečnostné kľúče. Tieto oblasti podliehajú pravidelným fyzickým kontrolám, ktoré sa majú vykonávať tiež po akomkoľvek neoprávnenom vstupe alebo podozrení takéto vstupu.

22. Treba udržiavať podrobný súpis zariadenia a nábytku, aby sa mohol monitorovať jeho pohyb. Žiaden predmet nábytku alebo zariadenia sa nemá priniesť do takejto oblasti, pokiaľ sa nepodrobil dôkladnej kontrole špeciálne vyškolenými bezpečnostnými pracovníkmi, ktorí sú určení na zisťovanie akýchkoľvek odpočúvacích zariadení. Spravidla je potrebné vyhnúť sa inštalácii komunikačných liniek v technicky bezpečných oblastiach.

ODDIEL V

VŠEOBECNÉ PRAVIDLÁ PRE PRINCÍP POTREBY POZNAŤ A POVOLENIE MAŤ TAJNÉ INFORMÁCIE

1. Prístup k tajným informáciám EÚ sa má povoliť iba osobám, ktoré majú „potrebu poznať“ na vykonávanie svojich povinností alebo úloh. Prístup k informáciám TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ, SECRET UE a CONFIDENTIEL UE sa má povoliť iba osobám, ktoré majú príslušné povolenie mať tajné informácie.

2. Zodpovednosť za stanovenie „potreby poznať“ majú v rámci Generálneho sekretariátu Rady, decentralizované orgány EÚ a služby alebo oddelenie členského štátu, v ktorom má byť príslušná osoba zamestnaná, podľa požiadaviek úlohy.

3. Prekontrolovanie pracovníkov je povinnosťou zamestnávateľa úradníka na základe príslušných uplatniteľných postupov. Pokiaľ ide o úradníkov a iných zamestnancov Generálneho sekretariátu Rady, postup na získanie povolenia mať tajné informácie je uvedený v oddiele VI. Tento postup bude viesť k vydaniu „povolenia mať tajné informácie“ uvádzajúceho úroveň tajných informácií, ku ktorým môže mať preverená osoba prístup, a dátum jeho uplynutia. Povolenie mať tajné informácie pre dané utajenie môže poskytovať jeho držiteľovi prístup k informáciám s nižším utajením.

4. Osoby, iné ako úradníci alebo iní zamestnanci Generálneho sekretariátu Rady alebo členských štátov, napríklad príslušníci, úradníci alebo zamestnanci inštitúcií EÚ, s ktorými môže byť potrebné prediskutovať alebo ktorým môže byť potrebné ukázať tajné informácie EÚ, musia mať povolenie, pokiaľ ide o tajné informácie EÚ, a musia byť informované, čo sa týka o ich zodpovednosti za bezpečnosť. To isté pravidlo sa má uplatňovať za podobných okolností na externých dodávateľov, odborníkov alebo konzultantov.

5. Všetky osoby, ktoré majú mať prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM informáciám EÚ, sa majú najprv preveriť pre prístup k takýmto informáciám. 6. Všetky osoby, od ktorých sa vyžaduje, aby mali prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM informáciám EÚ, majú byť označené vedúcim ich oddelenia a ich mená sa majú uchovávať v príslušnom TRÉS SECRET/PRÍSNE TAJNOM EÚ registri. 7. Skôr, ako majú mať prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM informáciám EÚ, všetky osoby majú podpísať potvrdenie v tom zmysle, že boli inštruované o bezpečnostných postupoch Rady a že plne porozumeli svojej zvláštnej zodpovednosti za ochranu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ informácií a chápu následky, ktoré ustanovujú pravidlá EÚ a národné právo alebo administratívne pravidlá, ak sa tajné informácie dostanú do neoprávnených rúk zámerne alebo v dôsledku hrubej nedbalosti. 8. V prípade osôb, ktoré majú prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ informáciám na zasadnutiach atď., príslušný pracovník kontroly služieb alebo orgánu, v ktorom je táto osoba zamestnaná, má informovať orgán organizujúci zasadnutie, že dané osoby majú takéto povolenie. 9. Mená všetkých osôb, ktorých povinnosti už viac nevyžadujú prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM informáciám EÚ, sa majú odstrániť z TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ zoznamu. Okrem toho, všetky takéto osoby treba upozorniť na ich zvláštnu zodpovednosť za ochranu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ informácií. Majú tiež podpísať vyhlásenie uvádzajúce, že nikdy nepoužijú ani neodovzdajú TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ informácie, ktoré majú.

10. Všetky osoby, ktoré majú mať prístup k informáciám SECRET UE alebo CONFIDENTIEL UE, sa majú najprv do vhodnej miery prekádrovať. 11. Všetky osoby, ktoré majú mať prístup k informáciám SECRET UE alebo CONFIDENTIEL UE, sa majú oboznámiť s príslušnými bezpečnostnými nariadeniami a majú byť informované o dôsledkoch nedbalosti. 12. V prípade osôb, ktoré majú prístup k informáciám SECRET UE alebo CONFIDENTIEL UE na zasadnutiach atď., bezpečnostný úradník orgánu, v ktorom je táto osoba zamestnaná, má informovať orgán organizujúci zasadnutie, že príslušné osoby majú takéto povolenie.

13. Osoby s prístupom k informáciám RESTREINT UE majú byť oboznámené s bezpečnostnými nariadeniami a s dôsledkami nedbalosti.

14. Ak je príslušník pracovného kolektívu preložený z miesta, ktoré vyžaduje prácu s tajným materiálom EÚ, registračný úrad má dohliadať na správne odovzdanie tohto materiálu odchádzajúcim úradníkom prichádzajúcemu úradníkovi.

15. Osoby, od ktorých sa vyžaduje práca s tajnými informáciami EÚ, by mali byť pri prvom prevzatí svojich povinností a pravidelne potom oboznámené s: a) nebezpečenstvami pre bezpečnosť vznikajúcimi z nediskrétneho rozhovoru; b) opatreniami, ktoré treba prijať vo vzťahu s tlačou; c) ohrozeniami, ktoré predstavujú aktivity spravodajských služieb, ktoré sa zameriavajú na EÚ a členské štáty, pokiaľ ide o tajné informácie a aktivity EÚ; d) povinnosťou okamžite informovať príslušné bezpečnostné orgány o akomkoľvek prístupe alebo manévri, ktorý vedie k podozreniam zo špionážnej aktivity alebo o akýchkoľvek nezvyčajných okolnostiach týkajúcich sa bezpečnosti. 16. Všetky osoby, ktoré často prichádzajú do styku s predstaviteľmi krajín, ktorých spravodajské služby sa zameriavajú na EÚ a členské štáty, pokiaľ ide o tajné informácie a aktivity EÚ, majú byť inštruované o technikách, ktoré sú známe, že ich používajú rôzne spravodajské služby. 17. Neexistujú žiadne bezpečnostné nariadenia Rady týkajúce sa súkromnej cesty na akékoľvek miesto pracovníkmi, ktorí boli preverení s cieľom prístupu k tajným informáciám EÚ. Ale príslušné bezpečnostné orgány by mali oboznámiť úradníkov a iných zamestnancov, ktorí spadajú pod ich zodpovednosť, s cestovnými nariadeniami, ktorým môžu podliehať. Povinnosťou bezpečnostných úradníkov má byť zorganizovať doplňujúce stretnutia pre príslušníkov pracovného kolektívu týkajúce sa týchto zvláštnych pokynov.

ODDIEL VI

POSTUP NA ZÍSKANIE POVOLENIA MAŤ TAJNÉ INFORMÁCIE PRE PRACOVNÍKOV A INÝCH ZAMESTNANCOV GENERÁLNEHO SEKRETARIÁTU RADY

1. Prístup k informáciám majú mať iba úradníci a iní pracovníci generálneho sekretariátu Rady alebo osoby pracujúce v rámci Generálneho sekretariátu Rady, ktoré z dôvodu svojich povinností a kvôli požiadavkám funkcie potrebujú poznať alebo používať tajné informácie, ktorých držiteľom je Rada.

2. Aby mohli mať osoby uvedené v odseku 1 prístup k informáciám utajeným ako „TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ“, „SECRET UE“ a „CONFIDENTIEL UE“, musia byť oprávnené v súlade s postupom uvedeným v odsekoch 4 a 5.

3. Povolenie sa má poskytovať iba osobám, ktoré sa podrobili bezpečnostnej kontrole vykonanej príslušnými národnými orgánmi členských štátov (NSA) v súlade s postupom uvedeným v odsekoch 6 až 10.

4. Menovací orgán v zmysle článku 2 prvý pododsek personálneho poriadku je zodpovedný za poskytovanie povolení uvedených v odsekoch 1, 2 a 3. Menovací orgán má udeliť povolenie po získaní stanoviska príslušných národných orgánov členských štátov na základe bezpečnostného prekádrovania vykonaného v súlade s odsekom 6 až 12.

5. Povolenie, ktoré je platné počas obdobia piatich rokov, nesmie prekročiť dobu trvania úloh, na základe ktorých bolo udelené. Menovací orgán ho môže obnovovať v súlade s postupom uvedeným v odseku 4. Menovací orgán má stiahnuť povolenie, ak sa domnieva, že existujú k tomu opodstatnené dôvody. Akékoľvek rozhodnutie stiahnuť povolenie treba oznámiť príslušnej osobe, ktorá môže požadovať, aby ju vypočul menovací orgán a príslušný národný orgán.

6. Cieľom bezpečnostného prekádrovania má byť stanoviť, že neexistujú žiadne námietky, pokiaľ ide o dovolenie, aby osoba mala prístup k tajným informáciám uchovávaným Radou.

7. Bezpečnostné prekádrovanie majú vykonať za pomoci príslušnej osoby a na požiadanie menovacieho orgánu príslušné národné orgány členského štátu, ktorého štátnym príslušníkom je osoba, ktorá je subjektom povolenia. Ak by príslušná osoba mala trvalé bydlisko na území iného členského štátu, príslušné národné orgány môžu zabezpečiť spoluprácu s orgánmi štátu trvalého bydliska.

8. Ako súčasť procesu prekádrovania možno požiadať príslušnú osobu o vyplnenie osobného informačného formulára.

9. Menovací orgán špecifikuje vo svojej žiadosti typ a úroveň tajných informácií, ktoré majú byť sprístupnené príslušnej osobe tak, aby mohli príslušné národné orgány vykonať proces prekádrovania a poskytnúť svoje stanovisko, pokiaľ ide o úroveň povolenia, ktorá by bola vhodná, aby sa poskytla tejto osobe.

10. Celý proces bezpečnostného kádrovania spolu so získanými výsledkami podlieha príslušným pravidlám a nariadeniam platným v danom členskom štáte, vrátane tých, ktoré sa týkajú odvolaní.

11. Ak príslušné národné orgány členského štátu poskytnú kladné stanovisko, menovací orgán môže udeliť povolenie príslušnej osobe.

12. Negatívne stanovisko majú príslušné národné orgány oznámiť danej osobe, ktorá môže požiadať, aby bola vypočutá menovacím orgánom. Ak sa domnieva, že je to potrebné, menovací orgán môže požiadať príslušné národné orgány o akékoľvek ďalšie objasnenie, ktoré môžu poskytnúť. Ak sa potvrdí negatívne stanovisko, povolenie sa neudelí.

13. Všetky osoby, ktorým sa udeľuje povolenie v zmysle odsekov 4 a 5, majú v čase udelenia tohto povolenia a potom v pravidelných intervaloch dostať akékoľvek potrebné pokyny týkajúce sa ochrany tajných informácií a prostriedkov na zaistenie takejto ochrany. Takéto osoby podpíšu vyhlásenie potvrdzujúce prijatie týchto pokynov, v ktorom súhlasia s ich dodržiavaním.

14. Menovací orgán má prijímať akékoľvek opatrenia na vykonávanie tohto oddielu, najmä pokiaľ ide o pravidlá upravujúce prístup k zoznamu oprávnených osôb.

15. Výnimočne, ak to vyžaduje výkon služby, menovací orgán môže po poskytnutí oznámenia príslušných národných orgánov a za predpokladu, že do jedného mesiaca nie je od nich žiadna reakcia, udeliť dočasné oprávnenie na obdobie nepresahujúce šesť mesiacov, až do výsledku kádrovania uvedeného v odseku 7.

16. Predbežné a dočasné oprávnenia, ktoré sú takto udelené, nemajú poskytovať prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ informáciám; takýto prístup sa má obmedziť na úradníkov, ktorí skutočne prešli prekádrovaním s kladnými výsledkami v súlade s odsekom 7. Až do výsledku kádrovania môže sa úradníkom, ktorí sú požiadaní, aby prešli kontrolou na úrovni TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ, povoliť dočasne a predbežne prístup k informáciám utajeným až do úrovne SECRET UE vrátane tejto úrovne.

ODDIEL VII

PRÍPRAVA, DISTRIBÚCIA, PRENOS, UCHOVÁVANIE A ZNIČENIE TAJNÉHO MATERIÁLU EÚ







Obsah Všeobecné ustanovenia Kapitola I Príprava a distribúcia tajných dokumentov EÚ Kapitola II Prenos tajných dokumentov EÚ Kapitola III Elektrické a iné prostriedky technického prenosu Kapitola IV Zvláštne kópie a preklady a výňatky z tajných dokumentov EÚ Kapitola V Inventárne zoznamy a kontroly, uchovávanie a zničenie tajných dokumentov EÚ Kapitola VI Osobitné pravidlá uplatniteľné na dokumenty určené Rade

Všeobecné ustanovenia

Tento oddiel podrobne uvádza opatrenia na prípravu, distribúciu, prenos, uchovávanie a zničenie tajných dokumentov EÚ, ako je definované v odseku 3a) základných princípov a minimálnych noriem bezpečnosti vysvetlených v časti I tejto prílohy. Má sa používať ako odvolávka na prispôsobovanie týchto pravidiel pre iný tajný materiál EÚ, podľa jeho typu a na základe prípadu za prípadom.

Kapitola I

Príprava a distribúcia tajných dokumentov EÚ

1. Utajenia a označenia EÚ sa majú uplatňovať, ako je ustanovené v oddiele II a majú byť uvedené hore a dole v strede každej strany a každá strana má byť očíslovaná. Každý tajný dokument EÚ má uvádzať referenčné číslo a dátum. V prípade TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov a dokumentov SECRET UE sa toto referenčné číslo uvádza na každej strane. Ak sa majú distribuovať v niekoľkých kópiách, každá má mať číslo kópie, ktoré je uvedené na prvej strane, spolu s celkovým počtom strán. Všetky prílohy a dodatky majú byť uvedené v zozname na prvej strane dokumentu utajeného ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii.

2. Dokumenty utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii majú písať, prekladať, uchovávať, vytvárať fotokópie z nich, reprodukovať magneticky alebo pomocou mikrofilmu iba osoby, ktoré boli preverené s cieľom prístupu k tajným informáciám EÚ aspoň do príslušného bezpečnostného utajenia daného dokumentu, okrem zvláštneho prípadu opísaného v odseku 27 tohto oddielu. Ustanovenia upravujúce vytváranie tajných dokumentov na počítači sú vysvetlené v oddiele XI.

3. Tajné informácie EÚ sa majú distribuovať iba osobám, ktoré ich potrebujú poznať a majú príslušné povolenie mať tajné informácie. Počiatočnú distribúciu špecifikuje ich pôvodca.

4. TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ dokumenty EÚ sa majú dávať do obehu prostredníctvom TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registrov (pozri oddiel VIII). V prípade TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ správ môže príslušný register povoliť vedúcemu komunikačného strediska vytvorenie množstva kópií, ktoré je uvedené v zozname adresátov.

5. Dokumenty, ktoré sú utajené ako SECRET UE a v nižšej kategórii, môže ďalej distribuovať pôvodný adresát iným adresátom na základe potreby poznať. Orgány, od ktorých pochádzajú, majú však jasne stanoviť akékoľvek upozornenia, ktoré chcú uložiť. Ak sú uložené takéto upozornenia, príjemcovia môžu ďalej distribuovať dokumenty iba s povolením orgánov, od ktorých pochádzajú.

6. Každý dokument, ktorý je utajený ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii, sa má zaznamenať pri príchode alebo opustení inštitúcie do registra tejto inštitúcie. Údaje, ktoré sa majú zadávať (odvolávky, dátum a, ak je to uplatniteľné, počet kópií), majú byť také, aby sa umožnila identifikácia dokumentov a zápis do denníka alebo na špeciálne chránené počítačové médium.

Kapitola II

Prenos tajných dokumentov EÚ

7. Dokumenty utajené ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii sa majú prenášať v neporušených nepriesvitných dvojitých obálkach. Vnútorná obálka má byť označená príslušným bezpečnostným utajením EÚ a, ak je to možné, má tiež uvádzať úplné údaje týkajúce sa názvu pracoviska príjemcu a adresy.

8. Iba kontrolný úradník registračného úradu alebo jeho zástupca môže otvoriť vnútornú obálku a potvrdiť príjem priložených dokumentov, pokiaľ obálka nie je adresovaná jednotlivcovi. V takomto prípade registračný úrad má zaprotokolovať príchod obálky a iba jednotlivec, ktorému je adresovaná, môže otvoriť vnútornú obálku a potvrdiť príjem dokumentov, ktoré obsahuje.

9. Vo vnútornej obálke sa má nachádzať príjmový formulár. Príjem, ktorý nie je tajný, má uvádzať referenčné číslo, dátum a číslo kópie dokumentu, ale nikdy nie predmet.

10. Vnútorná obálka má byť vložená do vonkajšej obálky, na ktorej je číslo zásielky pre účely prijatia. Za žiadnych okolností sa bezpečnostné utajenie neuvádza na vonkajšej obálke.

11. Pre dokumenty utajené ako CONFIDENTIEL EU alebo vo vyššej kategórii si kuriéri alebo doručovatelia majú nechať potvrdiť príjem odpovedajúci číslam zásielok.

12. V rámci danej budovy alebo skupiny budov môžu sa prenášať tajné dokumenty v zapečatenej obálke uvádzajúcej iba meno adresáta pod podmienkou, že ich prenáša osoba, ktorá prešla skúškou, pokiaľ ide o úroveň utajenia dokumentov.

13. TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ dokumenty EÚ by sa mali posielať prostredníctvom oficiálnych kuriérskych služieb alebo osôb oprávnených mať prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ informáciám.

14. Vždy, keď sa použijú kuriérske služby na odovzdanie TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ dokumentu mimo hraníc budovy alebo skupiny budov, treba sa prispôsobiť ustanoveniam týkajúcim sa balenia a prevzatia uvedeným v tejto kapitole. Doručovacie služby majú byť tak vybavené personálom, aby sa zaistilo, aby zásielky obsahujúce TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty zostali celý čas pod priamym dohľadom zodpovedného úradníka.

15. Výnimočne TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty môžu prijať úradníci, iní ako kuriéri, mimo hraníc budovy alebo skupiny budov pre miestne použitie na stretnutiach a diskusiách pod podmienkou, že: a) doručovateľ je oprávnený mať prístup k týmto TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ dokumentom; b) spôsob prepravy vyhovuje národným pravidlám upravujúcim prenos národných PRÍSNE TAJNÝCH dokumentov; c) za žiadnych okolností úradník nenechá TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty bez dozoru; d) uskutočnené sú dojednania týkajúce sa zoznamu dokumentov takto prepravovaných, ktoré sa majú držať v TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNOM EÚ registri uchovávajúcom dokumenty a ktoré sú zaznamenané do denníka a kontrolované voči tomuto záznamu pri ich vrátení.

16. V rámci danej krajiny SECRET UE a CONFIDENTIEL UE dokumenty sa môžu posielať poštou, ak je takýto spôsob prenosu povolený podľa národných nariadení a je v súlade s ustanoveniami týchto nariadení alebo kuriérskou službou alebo osobami, ktoré prešli skúškou, pokiaľ ide o prístup k tajným informáciám EÚ.

17. Každý členský štát alebo decentralizovaný orgán EÚ by mal pripraviť pokyny pre osobné odovzdávanie tajných dokumentov EÚ založené na týchto nariadeniach. Doručovateľ má byť požiadaný, aby si prečítal a podpísal tieto pokyny. Tieto pokyny majú vysvetľovať najmä, že za žiadnych okolností dokumenty: a) sa nemajú dostať z držby doručovateľa, pokiaľ nie sú v bezpečnej úschove v súlade s ustanoveniami uvedenými v oddiele IV; b) nemajú zostať bez dozoru pri verejnej preprave alebo v súkromných vozidlách alebo na miestach ako sú reštaurácie alebo hotely. Nesmú sa uložiť v hotelových trezoroch alebo nechať bez dozoru v hotelových izbách; c) sa nesmú čítať na verejných miestach, ako je letisko alebo vlaky.

18. Materiál utajený ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii sa má prepravovať z jedného členského štátu do druhého diplomatickými alebo vojenskými kuriérskymi službami.

19. Avšak, môže sa povoliť osobná preprava materiálu utajeného ako SECRET UE a CONFIDENTIEL UE, ak je preprava tak zabezpečená, aby sa zaistilo, že sa nemôže dostať do rúk žiadnych neoprávnených osôb.

20. Orgány národnej bezpečnosti môžu povoliť osobnú prepravu, ak nie sú k dispozícii diplomatickí a vojenskí kuriéri alebo použitie takýchto kuriérov by malo za následok oneskorenie, ktoré by bolo škodlivé pre operácie EÚ a určený príjemca urýchlene požaduje daný materiál. Každý členský štát by mal pripraviť pokyny vzťahujúce sa na medzinárodnú osobnú prepravu materiálu, utajeného až do kategórie SECRET UE vrátane, osobami inými ako diplomatickí a vojenskí kuriéri. Tieto pokyny by mali požadovať, aby: a) doručovateľ mal príslušné povolenie mať tajné informácie poskytnuté členskými štátmi; b) sa v príslušnom úrade alebo registri uchovával záznam o každom takto prepravovanom materiále; c) zásielky alebo vrecia, ktoré obsahujú materiál EÚ, mali úradnú pečať preto, aby sa predišlo alebo zabránilo colnej kontrole, a nálepky s identifikáciou a pokynmi pre nálezcu; d) doručovateľ mal kuriérske osvedčenie a/alebo poverenie uznávané všetkými štátmi EÚ oprávňujúce ho na prepravu zásielky, ako je určené; e) neprechádzal žiadnym nečlenským štátom EÚ alebo jeho hranicou pri pozemnej preprave, pokiaľ odosielajúci štát nemá výslovnú záruku od tohto štátu; f) dojednania cesty doručovateľa, pokiaľ ide o miesta určenia, trasy, ktoré sa majú zvoliť, a dopravné prostriedky, ktoré sa majú použiť, boli v súlade s nariadeniami EÚ alebo, ak sú národné nariadenia, pokiaľ ide o takéto záležitosti prísnejšie – v súlade s takýmito nariadeniami; g) sa materiál neponechal v držbe doručovateľa, pokiaľ nie je uložený do bezpečnej úschovy v súlade s ustanoveniami uvedenými v oddiele IV; h) sa materiál nenechal bez dozoru vo verejných alebo súkromných vozidlách ani na miestach, ako sú reštaurácie alebo hotely. Nesmie sa ukladať do hotelových trezorov alebo ponechávať bez dozoru v hotelových izbách; i) ak materiál, ktorý sa prepravuje, obsahuje dokumenty, tieto sa nesmú čítať na verejných miestach (napríklad v lietadle, vlakoch atď.). Osoba, ktorá je určená na prepravu tajného materiálu, musí prečítať a podpísať bezpečnostnú inštruktáž, ktorá obsahuje minimálne pokyny uvedené vyššie a postupy, ktoré sa majú dodržiavať v prípade núdze alebo v prípade vyžiadania zásielky obsahujúcej tajný materiál colnými alebo letiskovými bezpečnostnými úradníkmi.

21. Nie sú stanovené žiadne osobitné ustanovenia na prepravu RESTREINT UE dokumentov okrem toho, že treba zaistiť, aby sa nemohli dostať do rúk neoprávnených osôb.

22. Všetci kuriéri a doručovatelia, ktorí sú použití na prepravu SECRET UE a CONFIDENTIEL UE dokumentov, majú prejsť kontrolou, pokiaľ ide o bezpečnosť.

Kapitola III

Elektrické a iné prostriedky technického prenosu

23. Komunikačné bezpečnostné opatrenia sú navrhnuté tak, aby zaisťovali bezpečný prenos tajných informácií EÚ. Oddiel XI sa zaoberá podrobnými pravidlami uplatniteľnými na prenos tajných informácií EÚ.

24. Iba akreditované komunikačné strediská a siete a/alebo terminály a systémy môžu prenášať informácie utajené ako CONFIDENTIEL UE a SECRET UE.

Kapitola IV

Zvláštne kópie a preklady a výňatky z tajných dokumentov EÚ

25. Iba pôvodca môže povoľovať kópiu alebo preklad TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov.

26. Ak osoby bez povolenia mať TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ informácie požadujú informácie, ktoré, aj keď sú obsiahnuté v TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNOM EÚ dokumente, nemajú toto utajenie, vedúci TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra môže povoliť vytvorenie potrebného množstva výňatkov z tohto dokumentu. Zároveň má podniknúť kroky na zaistenie, aby tieto výňatky dostali príslušné bezpečnostné utajenie.

27. Dokumenty utajené ako SECRET UE a v nižšej kategórii môže príjemca reprodukovať a prekladať v rámci národných bezpečnostných nariadení a pod podmienkou, že sa striktne dodržiava princíp potreby poznať. Bezpečnostné opatrenia uplatniteľné na pôvodný dokument majú byť uplatniteľné tiež na reprodukcie a/alebo jeho preklady. Decentralizované orgány EÚ majú dodržiavať tieto bezpečnostné nariadenia.

Kapitola V

Inventárne zoznamy a kontroly, uchovávanie a zničenie tajných dokumentov EÚ

28. Každý rok TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝ EÚ register, ako je uvedený v oddiele VIII, má uskutočniť na položky rozpísaný inventárny zoznam TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov v súlade s nariadeniami uvedenými v oddiele VIII (9) až (11). Tajné dokumenty EÚ pod úrovňou TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ majú podliehať interným kontrolám v súlade s národnými usmerneniami a v prípade Generálneho sekretariátu Rady alebo decentralizovaných orgánov EÚ sa uskutočňujú podľa pokynov od generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa. Tieto operácie majú poskytovať príležitosť zaistiť stanoviská držiteľov, pokiaľ ide o: a) možnosť zaradenia určitých dokumentov do nižšej kategórie alebo odtajenie; b) dokumenty, ktoré sa majú zničiť.

29. S cieľom minimalizovania problémov uchovávania, úradníci kontroly všetkých registrov majú byť oprávnení, aby dokumenty TRÉS SECRET UE/PŔISNE TAJNÉ EÚ dokumenty, dokumenty SECRET UE a CONFIDENTIEL UE boli uchované na mikrofilme alebo inak na magnetickom alebo optickom médiu na archívne účely pod podmienkou, že: a) proces mikrofilmovania/uchovávania vykonávajú pracovníci, ktorí prešli kontrolou pre odpovedajúcu príslušnú úroveň utajenia; b) médium mikrofilmu/pamäťové médium poskytuje rovnakú bezpečnosť ako originálne dokumenty; c) vytváranie mikrofilmov/uchovávanie akéhokoľvek TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ dokumentu sa oznamuje pôvodcovi; d) zvitky filmu alebo iný typ podpory obsahujú iba dokument rovnakého utajenia TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ, SECRET UE alebo CONFIDENTIEL EU; e) vytváranie mikrofilmu/uchovávanie TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ dokumentu alebo dokumentu SECRET UE je jasne uvedené v zázname používanom pre ročný inventárny súpis; f) pôvodné dokumenty, ktoré boli dané na mikrofilm alebo inak uchované, sa zničia v súlade s nariadeniami vysvetlenými v odsekoch 31 až 36.

30. Tieto pravidlá sa tiež uplatňujú na akúkoľvek inú formu uchovávania povolenú orgánom národnej bezpečnosti, ako je elektromagnetické médium a optický disk.

31. S cieľom zabránenia nepotrebnému hromadeniu tajných dokumentov EÚ tie, ktoré vedúci inštitúcie, ktorá ich uchováva, považuje za zastaralé a nadbytočné, pokiaľ ide o počet, sa majú zničiť, akonáhle je to možné, nasledovným spôsobom: a) TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty má zničiť iba centrálny registračný úrad, ktorý je za ne zodpovedný. Každý zničený dokument má byť uvedený v osvedčení o zničení, ktoré je podpísané úradníkom kontroly TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov a úradníkom, ktorý je svedkom zničenia, ktorí majú prejsť kontrolou, pokiaľ ide o úroveň TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ. V tomto zmysle sa má urobiť zápis do denníka; b) registračný úrad má uchovávať osvedčenia o zničení spolu s distribučnými hárkami počas obdobia desiatich rokov. Kópie sa majú doručiť pôvodcovi alebo príslušnému centrálnemu registračnému úradu, iba ak sa to výslovne požaduje; c) TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty, vrátane všetkého tajného odpadu vyplývajúceho z prípravy TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov, ako sú pokazené kópie, pracovné náčrty, napísané poznámky a kópie na prieklepovom papieri, sa majú zničiť pod dohľadom úradníka pre úroveň TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ spálením, rozdrvením, rozsekaním na kúsky alebo inak zničením na nerozoznateľnú formu, ktorú nie je možné znovu dať dokopy.

32. Dokumenty SECRET UE má zničiť registračný úrad zodpovedný za tieto dokumenty pod dohľadom osoby s povolením mať tajné informácie, použitím jedného z postupov uvedených v odseku 31 c). SECRET UE dokumenty, ktoré sú zničené, majú byť uvedené na podpísaných osvedčeniach o zničení, ktoré sa uchovávajú v registračnom úrade, spolu s distribučnými formulármi, aspoň počas troch rokov.

33. Dokumenty CONFIDENTIEL UE má zničiť registračný úrad zodpovedný za tieto dokumenty pod dohľadom osoby s povolením mať tajné informácie, jedným z postupov uvedených v odseku 31 c). Ich zničenie sa má zaznamenať v súlade s národnými nariadeniami a v prípade Generálneho sekretariátu Rady alebo decentralizovaných orgánov EÚ podľa pokynov generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa.

34. Dokumenty RESTREINT UE má zničiť registračný úrad zodpovedný za tieto dokumenty alebo užívateľ v súlade s národnými nariadeniami a v prípade Generálneho sekretariátu Rady alebo decentralizovaných orgánov EÚ podľa pokynov generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa.

35. Generálny sekretariát Rady, členské štáty a decentralizované orgány EÚ majú pripraviť plány, ktoré vychádzajú z miestnych podmienok, na ochranu tajného materiálu EÚ v čase krízy, vrátane potrebných plánov výnimočného zničenia a evakuácie; v rámci svojich príslušných organizácií majú oznámiť pokyny považované za potrebné na zabránenie, aby sa tajné informácie EÚ dostali do neoprávnených rúk.

36. Dojednania na ochranu a/alebo zničenie SECRET UE a CONFIDENTIEL UE materiálu v čase krízy nemajú za žiadnych okolností nepriaznivo ovplyvňovať ochranu alebo zničenie TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ materiálu, vrátane kódovacieho zariadenia, ktorého riešenie bude mať prioritu pred všetkými ostatnými úlohami. Opatrenia, ktoré sa majú prijať na ochranu a zničenie kódovacieho zariadenia za nepredvídaných okolností, majú byť uvedené v pokynoch na konkrétny účel.

KAPITOLA VI

Osobitné pravidlá uplatniteľné na dokumenty určené Rade

37. V rámci Generálneho sekretariátu Rady má Úrad pre tajné informácie monitorovať informácie utajené ako SECRET UE alebo CONFIDENTIEL UE, ktoré sa nachádzajú v dokumentoch pre Radu. Do právomoci generálneho riaditeľa pre personál a administratívu spadá: a) riadiť operácie týkajúce sa registrácie, reprodukcie, prekladu, prenosu, odoslania a zničenia takýchto informácií; b) aktualizovať zoznam údajov o tajných informáciách; c) pravidelne preskúmať otázky potreby zachovať utajenie informácií; d) stanovovať, s spolupráci s bezpečnostným úradom, praktické dojednania pre utajovanie a odtajenie informácií.

38. Úrad pre tajné informácie má udržiavať register nasledovných údajov: a) dátum prípravy tajných informácií; b) úroveň utajenia; c) dátum uplynutia utajenia; d) názov a oddelenie vydávajúceho; e) príjemca alebo príjemcovia s poradovým číslom; f) predmet; g) množstvo; h) počet kópií daných do obehu; i) príprava súpisov tajných informácií predložených Rade; j) register odtajenia a zníženia kategórie tajných informácií.

39. Všeobecné pravidlá, ustanovené v kapitolách I až V tohto oddielu sa uplatňujú na úrad pre tajné informácie Generálneho sekretariátu Rady, pokiaľ neboli zmenené osobitnými pravidlami uvedenými v tejto kapitole.

ODDIEL VIII

TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ REGISTRE EÚ

1. Účelom TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registrov je zaistiť zaznamenávanie, spracovanie a distribúciu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov v súlade s bezpečnostnými nariadeniami. Vedúci TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra, respektíve v každom členskom štáte, na Generálnom sekretariáte Rady a, ak je to vhodné, v decentralizovaných orgánoch EÚ je úradník kontroly pre TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty.

2. Centrálne registre pôsobia ako hlavný prijímajúci a odosielajúci orgán v členských štátoch, na Generálnom sekretariáte Rady a v decentralizovaných orgánoch EÚ, v ktorých boli zriadené takéto registre, ako aj, ak je to vhodné, v iných inštitúciách EÚ, medzinárodných organizáciách a tretích štátoch, s ktorými má Rada dohody o bezpečnostných postupoch pre výmenu tajných informácií.

3. Ak je to potrebné, zriaďujú sa podregistre, ktoré majú byť zodpovedné za internú správu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov; majú udržiavať aktuálne záznamy o obehu každého dokumentu, ktorý uchováva podregister.

4. TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ podregistre sa majú zriaďovať tak, ako je uvedené v oddiele I ako odozva na dlhodobé potreby a majú byť pripojené k centrálnemu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉMU EÚ registru. Ak je potrebné iba dočasne a príležitostne nazrieť do TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov, tieto dokumenty je možné uvoľniť bez zriaďovania TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ podregistra za predpokladu, že sú stanovené pravidlá na zaistenie, aby zostali pod kontrolou príslušného TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra a za predpokladu, že sa dodržiavajú všetky fyzické a personálne bezpečnostné opatrenia.

5. Podregistre nesmú prenášať TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty do iných podregistrov toho istého centrálneho TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra bez jeho výslovného súhlasu.

6. Všetky výmeny TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov medzi podregistrami, ktoré nie sú pripojené k tomu istému centrálnemu registru, majú ísť cez centrálne TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ registre.

7. Ako kontrolný úradník, vedúci centrálneho TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra, má byť zodpovedný za: a) prenos TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov v súlade s nariadeniami definovanými v oddiele VII; b) uchovávanie zoznamu všetkých svojich závislých TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ podregistrov spolu s menami a podpismi menovaných kontrolných úradníkov a ich oprávnených zástupcov; c) udržiavanie potvrdení o príjme z registrov pre všetky TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty distribuované centrálnym registrom; d) uchovávanie záznamu o TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentoch, ktoré uchovával a distribuoval; e) udržiavanie aktuálneho zoznamu všetkých centrálnych TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registrov, s ktorými zvyčajne korešponduje, spolu s menami a podpismi menovaných kontrolných úradníkov a ich oprávnených zástupcov; f) fyzickú ochranu všetkých TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov, ktoré sa držia v registri v súlade s nariadeniami uvedenými v oddiele IV.

8. Ako kontrolný úradník, vedúci TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ podregistra má byť zodpovedný za: a) prenos TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov v súlade s nariadeniami uvedenými v oddiele VII a odseku 5 a 6 oddielu VIII; b) uchovávanie aktuálneho zoznamu všetkých osôb oprávnených mať prístup k TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝM EÚ informáciám, ktoré má pod svojou kontrolou; c) distribúciu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov v súlade s pokynmi pôvodcu alebo na základe potreby poznať, pričom sa najprv preverí, či adresát má požadované povolenie mať tajné informácie; d) uchovávanie aktuálneho záznamu o TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentoch, ktoré uchovával alebo ktoré sa dávajú do obehu pod jeho kontrolou alebo ktoré boli odovzdané do iných TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registrov a udržiavanie všetkých príslušných potvrdení o príjme; e) udržiavanie aktuálneho zoznamu TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registrov, s ktorými je oprávnený vymieňať si TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ dokumenty, spolu s menami a podpismi kontrolných úradníkov a ich oprávnených zástupcov; f) fyzickú ochranu všetkých TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov, ktoré sa držia v podregistri v súlade s nariadeniami uvedenými v oddiele IV.

9. Každých dvanásť mesiacov každý TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝ EÚ register má vyhotoviť na položky rozpísaný súpis všetkých TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ dokumentov, za ktoré je zodpovedný. Dokument sa považuje za spadajúci do zodpovednosti registra, ak register fyzicky získa dokument alebo uchováva doklad o príjme z TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉHO EÚ registra, do ktorého bol dokument prevedený, uchováva osvedčenie o zničení pre dokument alebo pokyn na zaradenie do nižšej kategórie alebo odtajenie tohto dokumentu. 10. Podregistre majú zaslať zistenia svojho každoročného inventárneho súpisu do centrálneho registra, ktorému sú zodpovedné k dátumu, ktorý špecifikoval centrálny register. 11. Národné bezpečnostné orgány, ako aj tie inštitúcie EÚ, medzinárodné organizácie a decentralizované orgány EÚ, v ktorých boli zriadené centrálne TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÉ EÚ registre, majú odoslať zistenia každoročných inventárnych súpisov vykonaných v centrálnych TRÉS SECRET UE/PRÍSNE TAJNÝCH EÚ registroch generálnemu tajomníkovi/vysokému predstaviteľovi každý rok najneskôr do 1. apríla.

ODDIEL IX

BEZPEČNOSTNÉ OPATRENIA, KTORÉ SA MAJÚ UPLATŇOVAŤ V ČASE URČITÝCH ZASADNUTÍ, KTORÉ SA KONAJÚ MIMO KOMPLEXU BUDOV RADY A KTORÉ ZAHŔŇAJÚ VEĽMI CITLIVÉ PROBLÉMY

VŠEOBECNE

1. Ak sa konajú zasadnutia Európskej rady, Rady, ministerské alebo iné významné stretnutia mimo komplexu budov Rady v Bruseli a Luxemburgu a ak je to zdôvodnené konkrétnymi bezpečnostnými požiadavkami týkajúcimi sa vysokej citlivosti otázok alebo informácií, ktorými sa zaoberajú, mali by sa prijať bezpečnostné opatrenia opísané nižšie. Tieto opatrenia sa týkajú iba ochrany tajných informácií EÚ; môžu sa navrhnúť aj iné bezpečnostné opatrenia.

ZODPOVEDNOSTI

Hostiteľské členské štáty

2. Členský štát, na ktorého území sa koná stretnutie (hostiteľský členský štát) by mal byť zodpovedný, v spolupráci s bezpečnostným úradom Generálneho sekretariátu Rady, za bezpečnosť stretnutí Európskej rady, Rady, ministerských alebo iných významných stretnutí a za fyzickú bezpečnosť hlavných delegátov a ich pracovníkov. Pokiaľ ide o ochranu bezpečnosti, mal by hlavne zaistiť, aby: a) sa zostavili plány, ktoré sa zaoberajú ohrozeniami bezpečnosti a incidentmi týkajúcimi sa bezpečnosti, príslušnými opatreniami vzťahujúcimi sa najmä na bezpečnú úschovu tajných dokumentov EÚ v úradoch; b) sa prijali opatrenia na umožnenie prístupu do komunikačného systému Rady s cieľom prijatia a prenosu tajných správ EÚ. Hostiteľský členský štát má zabezpečiť tiež prístup k bezpečným telefónnym systémom, ak sa tak požaduje.

Členské štáty

3. Orgány členských štátov by mali podniknúť potrebné kroky na zaistenie, aby: a) sa zabezpečilo príslušné potvrdenie mať tajné informácie pre ich národných delegátov, ak je to potrebné, prostredníctvom signálu alebo faxu, priamo bezpečnostnému úradníkovi stretnutia alebo cez bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady; b) orgány hostiteľského členského štátu boli informované o akomkoľvek konkrétnom ohrození a, ak je to vhodné, bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady tak, aby mohli podniknúť potrebné kroky.

Bezpečnostný úradník stretnutia

4. Mal by byť menovaný bezpečnostný úradník stretnutia, ktorý je zodpovedný za celkovú prípravu a kontrolu všeobecných interných bezpečnostných opatrení a za koordináciu s ostatnými príslušnými bezpečnostnými orgánmi. Opatrenia, ktoré prijíma, by sa mali v podstate týkať: i) ochranných opatrení v mieste stretnutia na zaistenie, aby sa stretnutie uskutočnilo bez incidentu, ktorý by mohol ohroziť bezpečnosť akýchkoľvek tajných informácií EÚ, ktoré sa tam môžu použiť; ii) kontroly pracovníkov, ktorí majú dovolený prístup na miesto stretnutia, priestorov delegácií a konferenčných miestností a skontrolovania akéhokoľvek zariadenia; iii) neustálej koordinácie s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu a s bezpečnostným úradom Generálneho sekretariátu Rady; a) b) začlenenia bezpečnostných pokynov do materiálu stretnutia s náležitým zreteľom na požiadavky uvedené v týchto bezpečnostných nariadeniach alebo akékoľvek iné potrebné bezpečnostné pokyny.

Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady

5. Bezpečnostný úrad generálneho sekretariátu Rady by mal pôsobiť ako poradca pre bezpečnosť pri príprave stretnutia; mal by tam byť zastúpený, aby v prípade potreby pomohol a poradil bezpečnostnému úradníkovi stretnutia a delegáciám.

6. Každá delegácia stretnutia by mala označiť bezpečnostného úradníka, ktorý je zodpovedný za riešenie bezpečnostných záležitostí v rámci svojej delegácie a za zachovanie spojenia s bezpečnostným úradníkom stretnutia, ako aj so zástupcom bezpečnostného úradu Generálneho sekretariátu Rady, ako sa požaduje.

BEZPEČNOSTNÉ OPATRENIA

Oblasti bezpečnosti

7. Mali by sa stanoviť nasledovné oblasti bezpečnosti: a) oblasť bezpečnosti triedy II pozostávajúca z miestnosti na vytváranie návrhov, kancelárií Generálneho sekretariátu Rady a reprografického zariadenia, ako aj kancelárií delegácií, ak je to vhodné; b) oblasť bezpečnosti triedy I, ktorá pozostáva z konferenčnej miestnosti a tlmočníckych kabíniek a kabíniek pre zvukových technikov; c) administratívne oblasti pozostávajúce z priestoru pre tlač a tých častí v mieste stretnutia, ktoré sa používajú na administratívu, stravovanie a ubytovanie, ako aj priestoru, ktorý bezprostredne susedí s tlačovým centrom a miestom stretnutia.

Priepustky

8. Bezpečnostný úradník stretnutia by mal vystaviť vhodné menovky, ako požadujú delegácie podľa ich potrieb. Ak sa tak požaduje, môže sa rozlišovať prístup do rôznych oblastí bezpečnosti.

9. Bezpečnostné pokyny stretnutia by mali požadovať od všetkých zúčastnených osôb, aby nosili vždy svoje menovky v rámci miesta stretnutia a to tak, aby ich bolo vidieť, aby ich mohli v prípade potreby skontrolovať bezpečnostní pracovníci.

10. Okrem účastníkov, ktorí majú menovky, na miesto stretnutia treba vpustiť čo najmenší počet ľudí. Národné delegácie, ktoré chcú počas stretnutia prijať návštevníkov, by mali o tom informovať bezpečnostného úradníka stretnutia. Návštevníci majú dostať odznak návštevníka. Mal by sa vyplniť formulár priepustky návštevníka uvádzajúci jeho/jej meno a meno navštívenej osoby. Návštevníkov by mala vždy doprevádzať stráž objektu alebo osoba, ktorá je navštívená. Sprevádzajúca osoba má mať formulár návštevníkovej priepustky a vráti ho, spolu s odznakom návštevníka, bezpečnostným pracovníkom, keď návštevník opúšťa miesto stretnutia.

Kontrola fotografického a audio-zariadenia

11. Do oblasti bezpečnosti triedy I nie je možné priniesť žiadnu kameru alebo zariadenie na záznam, okrem zariadenia, ktoré priniesli fotografi a zvukoví technici riadne povoleného bezpečnostným úradníkom stretnutia.

Kontrola kufríkov, prenosných počítačov a balíkov

12. Držitelia priepustky, ktorí majú dovolený prístup do bezpečnostnej oblasti, si môžu zvyčajne priniesť svoje kufríky na dokumenty a prenosné počítače (iba s vlastným napájaním) bez vykonania kontroly. V prípade balíkov pre delegácie, delegácie môžu prevziať doručenie balíkov, ktoré skontroluje bezpečnostný úradník delegácie, prešli kontrolou zvláštnym zariadením alebo ktoré otvorili bezpečnostní pracovníci s cieľom kontroly. Ak sa bezpečnostný úradník stretnutia domnieva, že je to potrebné, môžu sa stanoviť prísnejšie opatrenia na kontrolu kufríkov na dokumenty a balíkov.

Technická bezpečnosť

13. Skupina pre technickú bezpečnosť môže zabezpečiť, aby bola zasadacia miestnosť technicky bezpečná a môže tiež vykonávať elektronický dohľad počas stretnutia.

Dokumenty delegácií

14. Delegácie by mali byť zodpovedné za prevzatie tajných dokumentov EÚ na stretnutia a zo stretnutí. Mali by byť tiež zodpovedné za overenie a bezpečnosť týchto dokumentov počas ich používania v priestoroch, ktoré im boli pridelené. Môžu požiadať hostiteľské členské štáty o pomoc pri preprave tajných dokumentov na miesto stretnutia a z tohto miesta.

Bezpečná úschova dokumentov

15. Ak Generálny sekretariát Rady, Komisia alebo delegácie nie sú schopné uchovávať svoje tajné dokumenty v súlade so schválenými normami, môžu uložiť tieto dokumenty v zapečatenej obálke u bezpečnostného úradníka stretnutia, oproti dokladu o ich prevzatí, aby tento bezpečnostný úradník mohol potom uložiť dokumenty v súlade so schválenými normami.

Kontrola úradov

16. Bezpečnostný úradník stretnutia by mal zariadiť, aby sa kancelárie Generálneho sekretariátu Rady a delegácií skontrolovali na konci každého pracovného dňa s cieľom zaistenia, aby sa všetky tajné dokumenty EÚ držali na bezpečnom mieste; v opačnom prípade by mal prijať potrebné opatrenia.

Zničenie tajného odpadu EÚ

17. Každý odpad by sa mal považovať za tajný EÚ odpad a koše alebo vrecia s odpadovým papierom sa majú dať na likvidáciu Generálnemu sekretariátu Rady a delegáciám. Pred opustením priestorov, ktoré im boli pridelené, Generálny sekretariát Rady a delegácie by mali vziať svoj odpad bezpečnostnému úradníkovi stretnutia, ktorý má zariadiť jeho zničenie podľa nariadení.

18. Na konci stretnutia sa majú všetky dokumenty, ktoré už viac Generálny sekretariát Rady alebo delegácie nepotrebujú považovať za odpad. Predtým, ako sa zrušia bezpečnostné opatrenia prijaté pre stretnutie, mala by sa vykonať dôkladná prehliadka priestorov Generálneho sekretariátu Rady a delegácií. Dokumenty, pre ktoré bol podpísaný doklad o prevzatí, ak je to uplatniteľné, sa majú zničiť, ako je predpísané v oddiele VII.

ODDIEL X

PORUŠENIE BEZPEČNOSTI A OHROZENIE TAJNÝCH INFORMÁCIÍ EÚ

1. Porušenie bezpečnosti sa vyskytuje ako dôsledok aktu alebo opomenutia, ktoré je v rozpore s bezpečnostným nariadením Rady alebo národným bezpečnostným nariadením, ktoré môže znamenať nebezpečenstvo alebo ohrozenie pre tajné informácie EÚ.

2. Ohrozenie tajných informácií EÚ sa vyskytuje, ak sa úplne alebo čiastočne dostanú do rúk neoprávnených osôb, t. j. osôb, ktoré nemajú povolenie mať tajné informácie alebo nemajú požadovanú potrebu ich poznať, alebo ak je pravdepodobnosť výskytu takéto prípadu.

3. Tajné informácie EÚ môžu byť ohrozené v dôsledku nepozornosti, nedbalosti alebo nediskrétnosti, ako aj aktivitami služieb, ktoré sa zameriavajú na EÚ alebo jej členské štáty, pokiaľ ide o tajné informácie EÚ a aktivity, alebo podvratnými organizáciami.

4. Dôležité je, aby všetky osoby, od ktorých sa požaduje, aby pracovali s tajnými informáciami, boli dôkladne inštruované o bezpečnostných postupoch, nebezpečenstvách nediskrétneho rozhovoru a ich vzťahov s tlačou. Mali by si byť vedomé dôležitosti okamžitého oznámenia akéhokoľvek porušenia bezpečnosti, ktoré si mohli všimnúť, bezpečnostnému orgánu členského štátu, inštitúcii alebo orgánu, v ktorom sú zamestnané.

5. Ak bezpečnostný orgán zistí alebo je informovaný o porušení bezpečnosti týkajúcej sa tajných informácií EÚ alebo o strate alebo zmiznutí tajného materiálu EÚ, podnikne včasné kroky na: a) zistenie skutočností; b) zhodnotenie a minimalizovanie danej škody; c) zabránenie opätovnému výskytu; d) informovanie príslušných orgánov o vplyvoch porušenia bezpečnosti. V tejto súvislosti majú sa poskytnúť nasledovné informácie: i) popis príslušných informácií vrátane ich utajenia, referenčného čísla a čísla kópie, dátumu, pôvodcu, predmetu a rozsahu; ii) stručný popis okolností porušenia bezpečnosti vrátane dátumu a obdobia, počas ktorého boli informácie vystavené ohrozeniu; iii) údaj o tom, či bol informovaný pôvodca.

6. Povinnosťou každého bezpečnostného orgánu je čo možno najskôr informovať, že sa vyskytlo takéto porušenie bezpečnosti, túto skutočnosť oznámiť okamžite použitím nasledovného postupu: PRÍSNE TAJNÝ EÚ podregister má informovať o tejto záležitosti bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady cez svoj centrálny PRÍSNE TAJNÝ EÚ register; v prípade ohrozenia tajných informácií EÚ vyskytujúceho sa v rámci jurisdikcie členského štátu treba o tom informovať bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady, ako je uvedené v odseku 5, prostredníctvom zodpovedného orgánu národnej bezpečnosti.

7. Prípady týkajúce sa RESTREINT UE informácií treba oznamovať iba vtedy, ak predstavujú nezvyčajné udalosti.

8. Po informovaní o tom, že sa vyskytlo porušenie bezpečnosti, generálny tajomník/vysoký predstaviteľ má: a) informovať orgán, od ktorého pochádzajú príslušné tajné informácie; b) požiadať príslušné bezpečnostné orgány o začatie vyšetrovania; c) koordinovať vyšetrovania, ak pôsobí viac ako jeden bezpečnostný orgán; d) získať správu o okolnostiach porušovania, dátume a období, počas ktorého sa mohlo vyskytovať a bolo zistené, s podrobným opisom obsahu a utajenia príslušného materiálu. Treba informovať tiež o poškodení, ktoré sa vyskytlo, pokiaľ ide o záujmy EÚ alebo jedného alebo viacerých jej členských štátov a o krokoch podniknutých na zabránenie opakovaného výskytu.

9. Orgán, od ktorého pochádzajú informácie, má informovať adresátov a poskytnúť im príslušné pokyny.

10. Akýkoľvek jednotlivec zodpovedný za ohrozovanie tajných informácií EÚ podlieha disciplinárnemu postihu podľa príslušných nariadení a predpisov. Takéto kroky nemajú mať žiaden vplyv na akékoľvek právne konanie.

ODDIEL XI

OCHRANA INFORMÁCIÍ SPRACOVÁVANÝCH V SYSTÉMOCH INFORMAČNEJ TECHNOLÓGIE A KOMUNIKAČNÝCH SYSTÉMOCH







Podrobný obsah Kapitola I Úvod Kapitola II Definície Kapitola III Povinnosti týkajúce sa bezpečnosti Kapitola IV Netechnické bezpečnostné opatrenia Kapitola V Technické bezpečnostné opatrenia Kapitola VI Bezpečnosť počas spracovania Kapitola VII Obstarávanie Kapitola VIII Dočasné alebo príležitostné použitie

Kapitola I

Úvod

VŠEOBECNÉ ASPEKTY

1. Bezpečnostná politika a požiadavky v tomto oddiele sa uplatňujú na všetky komunikačné a informačné systémy a siete (ďalej SYSTÉMY) spracovávajúce informácie utajené ako CONFIDENTIEL UE alebo vo vyššej kategórii.

2. SYSTÉMY spracovávajúce RESTREINT UE informácie vyžadujú tiež bezpečnostné opatrenia na ochranu dôvernosti týchto informácií. Všetky SYSTÉMY požadujú bezpečnostné opatrenia na ochranu celistvosti a dostupnosti týchto systémov a informácií, ktoré obsahujú. Bezpečnostné opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať na tieto systémy, stanovuje označený orgán na schvaľovanie bezpečnosti (SAA) a odpovedajú zhodnotenému riziku a sú v zhode s postupom stanoveným v týchto bezpečnostných nariadeniach.

3. Ochrana senzorových systémov obsahujúcich vložené IT SYSTÉMY sa má určovať a špecifikovať v celkovom kontexte systémov, ku ktorým patria použitím uplatniteľných ustanovení tohto oddielu do tej miery, ako je to možné.

OHROZENIA A ZRANITEĽNOSTI SYSTÉMOV

4. Podľa všeobecných termínov možno ohrozenie definovať ako možnosť náhodného alebo zámerného ohrozenia bezpečnosti. V prípade SYSTÉMOV takéto ohrozenie zahŕňa stratu jednej alebo viacerých vlastností dôvernosti, celistvosti a dostupnosti. Zraniteľnosť možno definovať ako miernosť alebo nedostatočnosť kontrol, ktorá by uľahčovala alebo poskytovala podnet k ohrozeniu určitého majetku alebo cieľa. Zraniteľnosť môže byť opomenutie alebo sa môže týkať nedostatočnosti pevnosti, úplnosti alebo dôslednosti kontroly; táto môže byť technického, procedurálneho alebo prevádzkového charakteru.

5. Tajné a netajné informácie EÚ spracovávané v SYSTÉMOCH v koncentrovanej forme, ktoré sú určené na rýchle získanie, komunikáciu a použitie, sú vystavené mnohým rizikám. Tieto zahŕňajú prístup neoprávnených užívateľov k informáciám alebo, naopak, odmietnutie prístupu oprávneným užívateľom. Ide tiež o riziká nepovoleného odhalenia, korupcie, zmeny alebo vymazania informácií. Okrem toho, zložité a niekedy krehké zariadenie je drahé a často je ťažké rýchlo ho opraviť alebo vymeniť. Tieto SYSTÉMY sú preto aktraktívnymi terčmi pre operácie zberu informácií a sabotáž, najmä ak sa bezpečnostné opatrenia považujú za neúčinné.

BEZPEČNOSTNÉ OPATRENIA

6. Hlavným účelom bezpečnostných opatrení uvedených v tomto oddiele je poskytovať ochranu pred neoprávneným odhalením informácií (strata dôvernosti) a voči strate celistvosti a dostupnosti informácií. Na dosiahnutie primeranej ochrany bezpečnosti SYSTÉMU spracovávajúceho tajné informácie EÚ by sa mali ustanoviť vhodné normy dohodnutej bezpečnosti spolu s primeranými presne definovanými bezpečnostnými postupmi a technikami konkrétne určenými pre každý SYSTÉM.

7. Treba identifikovať a vykonávať vyváženú sústavu bezpečnostných opatrení s cieľom vytvorenia bezpečného prostredia, v ktorom funguje SYSTÉM. Oblasti uplatňovania týchto opatrení sa týkajú fyzických prvkov, pracovníkov, netechnických postupov, počítačových a komunikačných prevádzkových postupov.

8. Potrebné sú počítačové bezpečnostné opatrenia (hardvérové a softvérové bezpečnostné charakteristiky) na vykonávanie princípu potreby poznať a zabránenie alebo odhalenie neoprávneného prezradenia informácií. Počas procesu stanovovania bezpečnostnej požiadavky sa určí miera, do ktorej treba počítať s počítačovými bezpečnostnými opatreniami. Proces akreditácie má určiť, aby existovala primeraná miera istoty ako dôkaz tejto dôvery týkajúcej sa počítačových bezpečnostných opatrení.

FORMULÁCIA BEZPEČNOSTNEJ POŽIADAVKY ŠPECIFICKEJ PRE SYSTÉM (SSRS)

9. Pre všetky SYSTÉMY spracovávajúce informácie utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii sa požaduje, aby orgán prevádzkujúci IT systém (ITSOA) predložil formuláciu bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém (SSRS) v spolupráci so vstupom a, ak je to potrebné, za pomoci pracovníkov projektu a orgánu INFOSEC a schváleného SAA. Formulovanie bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém sa požaduje tiež, ak orgán na schvaľovanie bezpečnosti (SAA) považuje za kritickú dostupnosť a celistvosť informácií RESTREINT UE alebo netajných informácií.

10. SSRS sa má formulovať v skorej etape začiatku projektu a má sa rozvíjať a vylepšovať ako sa vyvíja projekt, plniac rôzne úlohy v rôznych etapách projektu a životného cyklu SYSTÉMU.

11. Formulácia bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém (SSRS) predstavuje záväznú dohodu medzi orgánom prevádzkujúcim IT systém a orgánom na schvaľovanie bezpečnosti, oproti ktorej sa má schvaľovať systém.

12. SSRS je kompletné a jednoznačné vyjadrenie bezpečnostných princípov, ktoré sa majú dodržiavať, a podrobných bezpečnostných požiadaviek, ktoré sa majú splniť. Vychádza z bezpečnostnej politiky a hodnotenia rizika Rady alebo je uložené prostredníctvom parametrov vzťahujúcich sa na prevádzkové prostredie, najnižšiu úroveň povolenia mať tajné informácie pre pracovníkov, najvyššie utajenie spracovávaných informácií, bezpečnostný spôsob prevádzky alebo požiadavky užívateľa. Formulácia bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém je nedeliteľnou súčasťou projektovej dokumentácie predloženej príslušným orgánom na účely technického, rozpočtového a bezpečnostného schválenia. Vo svojej konečnej podobe formulácia bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém predstavuje kompletné vyjadrenie toho, čo je potrebné pre SYSTÉM, aby bol bezpečný.

BEZPEČNOSTNÉ REŽIMY PREVÁDZKY

13. Všetky SYSTÉMY, ktoré spracovávajú informácie utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii, sa majú schvaľovať na prevádzku v jednom alebo, ak tak oprávňujú požiadavky počas rôznych časových období, viac ako v jednom z nasledovných režimov prevádzky alebo ich národnom ekvivalente: a) vyhradená; b) prevádzka systému s vysokou bezpečnosťou a c) viacúrovňová prevádzka.

Kapitola II

Definície

ĎALŠIE OZNAČENIA

14. Ďalšie označenia ako CRYPTO alebo akékoľvek iné zvláštne označenie manipulácie uznávané v EÚ sa majú uplatňovať, ak je potrebná obmedzená distribúcia a zvláštne spracovanie okrem toho, ktoré je určené bezpečnostným utajením.

15. „VYHRADENÝ“ BEZPEČNOSTNÝ REŽIM PREVÁDZKY znamená: režim prevádzky, v ktorom majú prejsť kontrolou VŠETCI jednotlivci s prístupom k SYSTÉMU, pokiaľ ide o najvyššiu úroveň utajenia informácií spracovávaných v SYSTÉME, a jednotlivci s prirodzenou potrebou poznať pre VŠETKY informácie spracovávané v SYSTÉME. (1) Prirodzená potreba poznať znamená, že nie je povinnou požiadavkou počítačových bezpečnostných charakteristík zaistiť separáciu informácií v rámci SYSTÉMU. (2) Iné bezpečnostné charakteristiky (napríklad fyzické, personálne a procedurálne) majú vyhovovať požiadavkám pre najvyššiu úroveň utajenia a všetkým označeniam kategórie informácií spracovávaných v SYSTÉME.

16. REŽIM PREVÁDKY S „VYSOKOU BEZPEČNOSŤOU SYSTÉMU“ znamená režim prevádzky, v ktorom VŠETCI jednotlivci s prístupom k SYSTÉMU majú prejsť kontrolou, pokiaľ ide o najvyššiu úroveň utajenia informácií spracovávaných v SYSTÉME, ale NIE VŠETCI jednotlivci s prístupom k SYSTÉMU majú prirodzenú potrebu poznať pre informácie spracovávané v SYSTÉME. (1) Neexistencia prirodzenej potreby poznať znamená, že požiadavkou, pokiaľ ide o počítačové bezpečnostné charakteristiky, je zabezpečiť selektívny prístup k informáciám a separáciu informácií v rámci SYSTÉMU. (2) Iné bezpečnostné charakteristiky (napríklad fyzické, personálne a procedurálne) majú vyhovovať požiadavkám pre najvyššiu úroveň utajenia a všetkým označeniam kategórie informácií spracovávaných v SYSTÉME. (3) Všetky informácie, ktoré sa spracovávajú alebo sú dostupné pre SYSTÉM pod týmto režimom prevádzky, spolu s vytvoreným výstupom sa majú chrániť eventuálne ako informácie s označením kategórie a informácie s najvyššou úrovňou utajenia, ktoré sú spracovávané, pokiaľ sa neustanoví inak, s jedinou výnimkou, ak existuje akceptovateľná úroveň dôvery, ktorá môže nahradiť akúkoľvek existujúcu charakterizujúcu funkčnosť.

17. „VIACÚROVŇOVÝ“ BEZPEČNOSTNÝ REŽIM PREVÁDZKY znamená: režim prevádzky, v ktorom neprechádzajú kontrolou VŠETCI jednotlivci s prístupom k SYSTÉMU, pokiaľ ide o najvyššiu úroveň utajenia informácií spracovávaných v SYSTÉME, a NIE VŠETCI jednotlivci s prístupom k SYSTÉMU majú prirodzenú potrebu poznať pre informácie spracovávané v rámci SYSTÉMU. (1) Tento režim dovoľuje súčasne spracovávanie informácií s rôznymi úrovňami utajenia a zmiešaných označení kategórie informácií. (2) Skutočnosť, že nie všetci jednotlivci prechádzajú kontrolou, pokiaľ ide o najvyššie úrovne, spojená s neexistenciou prirodzenej potreby poznať, naznačuje, že požiadavkou, pokiaľ ide o počítačové bezpečnostné charakteristiky, je zaistiť selektívny prístup k informáciám a separáciu informácií v rámci SYSTÉMU.

18. INFOSEC znamená: uplatňovanie bezpečnostných opatrení na ochranu informácií, ktoré sú spracovávané, uchovávané alebo prenášané v komunikačných, informačných a iných elektronických systémoch pred stratou dôvernosti, celistvosti alebo dostupnosti, tiež náhodnou alebo zámernou, a zabrániť strate celistvosti a dostupnosti samotných systémov. Opatrenia INFOSEC obsahujú tie, ktoré sa týkajú počítačovej bezpečnosti, bezpečnosti prenosu, vysielania a kryptografickej bezpečnosti a zisťovania, dokumentácie a reagovania na ohrozenia informácií a SYSTÉMOV.

19. POČÍTAČOVÁ BEZPEČNOSŤ (COMPUSEC) znamená: uplatňovanie hardvérových, mikroprogramových a softvérových bezpečnostných charakteristík na počítačový systém s cieľom ochrany alebo zabránenia neoprávnenému prezradeniu, manipulácii, modifikácii/vymazaniu informácií alebo odmietnutia služieb.

20. POČÍTAČOVÝ BEZPEČNOSTNÝ PRODUKT znamená: produkt generickej počítačovej bezpečnosti, ktorý je určený na začlenenie do IT systému na použitie pri zvyšovaní alebo zabezpečovaní dôvernosti, celistvosti alebo dostupnosti spracovávaných informácií.

21. BEZPEČNOSŤ KOMUNIKÁCIÍ (COMSEC) znamená: uplatňovanie bezpečnostných opatrení na telekomunikácie s cieľom odmietnutia prístupu neoprávneným osobám k informáciám hodnoty, ktorá môže vyplývať z vlastnenia a študovania takýchto telekomunikácií alebo s cieľom zaistenia hodnovernosti takýchto telekomunikácií. Takéto opatrenia zahŕňajú kryptografickú bezpečnosť, bezpečnosť prenosu a vysielania; a tiež obsahujú procedurálnu, fyzickú, personálnu bezpečnosť, bezpečnosť dokumentu a počítačovú bezpečnosť.

22. HODNOTENIE znamená: podrobné technické preskúmanie bezpečnostných stránok SYSTÉMU alebo šifrovacieho alebo počítačového bezpečnostného produktu príslušným orgánom. (1) Hodnotenie skúma, či existuje požadovaná funkčnosť bezpečnosti a zisťuje prítomnosť ohrozujúcich vedľajších efektov vyplývajúcich z takejto funkčnosti a hodnotí nepodplatiteľnosť tejto funkčnosti. (2) Hodnotenie určuje mieru, do ktorej sú splnené bezpečnostné požiadavky SYSTÉMU alebo bezpečnostné nároky počítačového bezpečnostného produktu a ustanovuje úroveň istoty SYSTÉMU alebo funkcie zverenej kryptografickému alebo počítačovému bezpečnostnému produktu.

23. CERTIFIKÁCIA znamená: vydanie formálneho vyhlásenia, podloženého nezávislým preskúmaním výkonu a výsledkov hodnotenia, miery, do ktorej SYSTÉM spĺňa bezpečnostnú požiadavku alebo počítačový bezpečnostný produkt spĺňa vopred definované bezpečnostné nároky.

24. AKREDITÁCIA znamená: oprávnenie a schválenie udelené SYSTÉMU spracovávať tajné informácie EÚ vo svojom prevádzkovom prostredí. Takáto akreditácia sa má uskutočniť po vykonávaní všetkých bezpečnostných postupov a dosiahnutí dostatočnej úrovne ochrany zdrojov systému. Akreditácia sa má zvyčajne robiť na základe formulácie bezpečnostnej požiadavky špecifickej pre systém, vrátane nasledovného: a) formulácia cieľa akreditácie pre systém: najmä aká úroveň (aké úrovne) informácií sa majú spracovávať a aký režim (aké režimy) prevádzky systému alebo bezpečnosti siete sa navrhujú; b) vykonanie kontroly riadenia rizika s cieľom identifikovania ohrození a zraniteľností a opatrení reakcie na ne; c) bezpečnostné prevádzkové postupy (SecOPs) s podrobným popisom navrhovaných operácií (napríklad režimy, služby, ktoré sa majú poskytovať) vrátane popisu bezpečnostných charakteristík SYSTÉMU, ktoré majú tvoriť základ akreditácie; d) plán na vykonávanie a zachovanie bezpečnostných charakteristík; e) plán na počiatočné a následné testovanie, hodnotenie a certifik