2009L0064 — SK — 01.07.2013 — 001.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/64/ES z 13. júla 2009 o potlačovaní elektromagnetického rušenia spôsobovaného poľnohospodárskymi alebo lesnými traktormi (elektromagnetická kompatibilita) (kodifikované znenie) (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 216, 20.8.2009, p.1)

Zmenené a doplnené:









▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/64/ES

z 13. júla 2009

o potlačovaní elektromagnetického rušenia spôsobovaného poľnohospodárskymi alebo lesnými traktormi (elektromagnetická kompatibilita)

(kodifikované znenie)

(Text s významom pre EHP)







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95, so zreteľom na návrh Komisie, so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ( 1 ), konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy ( 2 ), keďže: (1) Smernica Rady 75/322/EHS z 20. mája 1975 o potlačovaní elektromagnetického rušenia spôsobovaného poľnohospodárskymi alebo lesnými traktormi (elektromagnetická kompatibilita) ( 3 ) bola opakovane ( 4 ) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať. (2) Smernica 75/322/EHS je jednou zo samostatných smerníc typového schvaľovania ES stanoveného smernicou Rady 74/150/EHS zo 4. marca 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, nahradenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/37/ES z 26. mája 2003 o typovom schválení poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami ( 5 ) a stanovuje technické požiadavky na potlačovanie elektromagnetického rušenia spôsobovaného poľnohospodárskymi alebo lesnými traktormi (elektromagnetická kompatibilita). Tieto technické požiadavky súvisia s aproximáciou právnych predpisov členských štátov, aby sa umožnilo uplatňovanie postupu typového schvaľovania ES, ktoré bolo stanovené smernicou 2003/37/ES, pre každý typ traktora. Z tohto dôvodu sa ustanovenia smernice 2003/37/ES, ktoré sa týkajú poľnohospodárskych a lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami, uplatňujú na túto smernicu. (3) Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie tých smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe XII časti B, keďže: PRIJALI TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Na účely tejto smernice je vozidlom akékoľvek vozidlo definované v článku 2 písm. d) smernice 2003/37/ES.

Článok 2

1. Členské štáty nemôžu z dôvodov týkajúcich sa elektromagnetickej kompatibility:

— odmietnuť udeliť typové schválenie ES alebo vnútroštátne typové schválenie pre akýkoľvek daný typ vozidla,

— odmietnuť udeliť typové schválenie komponentu alebo samostatnej technickej jednotky ES pre akýkoľvek daný typ komponentu alebo samostatnej technickej jednotky,

— zakázať evidenciu, predaj, alebo uvedenie vozidiel do prevádzky,

— zakázať predaj, alebo používanie komponentov alebo samostatných technických jednotiek,

ak tieto vozidlá, komponenty, alebo samostatné technické jednotky spĺňajú požiadavky tejto smernice.

2. Členské štáty:

— nemôžu ďalej udeliť typové schválenie vozidla ES, typové schválenie komponentu ES, alebo typové schválenie typu samostatnej technickej jednotky ES a

— môžu odmietnuť udeliť vnútroštátne typové schválenie,

pre akýkoľvek typ komponentu, alebo samostatnej technickej jednotky vozidla, ak nie sú splnené požiadavky tejto smernice.

3. Odsek 2 neplatí pre typy vozidiel schválené do 1. októbra 2002 podľa smernice Rady 77/537/EHS z 28. júna 1977 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o opatreniach, ktoré sa majú prijať proti emisiám znečisťujúcich látok z dieselových motorov používaných v kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktoroch ( 6 ), ani pre žiadne následné doplnenia týchto schválení.

4. Členské štáty:

— budú považovať osvedčenia o zhode, ktoré sprevádzajú nové vozidlá v súlade so smernicou 2003/37/ES, za neplatné na účely článku 7 ods. 1 uvedenej smernice a

— môžu odmietnuť predaj a uvedenie do prevádzky nových elektrických alebo elektronických montážnych podskupín ako komponentov alebo samostatných technických jednotiek,

ak nie sú splnené požiadavky tejto smernice.

5. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 2 a 4, členské štáty v prípade náhradných dielov budú naďalej udeľovať typové schválenie ES a povoľovať predaj a uvedenie do prevádzky komponentov alebo samostatných technických jednotiek určených na použitie v typoch vozidiel, ktoré boli schválené do 1. októbra 2002 podľa smernice 75/322/EHS alebo smernice 77/537/EHS a ak je to potrebné, budú udeľovať následné rozšírenia týchto schválení.

Článok 3

Táto smernica predstavuje „inú smernicu Spoločenstva“ na účely stanovené v článku 1 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/108/ES z 15. decembra 2004 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na elektromagnetickú kompatibilitu ( 7 ).

Článok 4

Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie požiadaviek uvedených v prílohách I až XI technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 20 ods. 3 smernice 2003/37/ES.

Článok 5

Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

Článok 6

Smernica 75/322/EHS, zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe XII časti A, sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe XII časti B.

Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe XIII.

Článok 7

Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

Uplatňuje sa od 1. januára 2010.

Článok 8

Táto smernica je určená členským štátom.









ZOZNAM PRÍLOH







PRÍLOHA I POŽIADAVKY, KTORÉ MUSIA SPĹŇAŤ VOZIDLÁ A ELEKTRICKÉ/ELEKTRONICKÉ MONTÁŽNE PODSKUPINY MONTOVANÉ VO VOZIDLE Dodatok 1 Širokopásmové referenčné limity vozidla: Vzdialenosť anténa – vozidlo: 10 m Dodatok 2 Širokopásmové referenčné limity vozidla: Vzdialenosť anténa – vozidlo: 3 m Dodatok 3 Úzkopásmové referenčné limity vozidla: Vzdialenosť anténa – vozidlo: 10 m Dodatok 4 Úzkopásmové referenčné limity vozidla: Vzdialenosť anténa – vozidlo: 3 m Dodatok 5 Širokopásmové referenčné limity elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny Dodatok 6 Úzkopásmové referenčné limity elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny Dodatok 7 Príklad značky typového schválenia ES PRÍLOHA II Informačný dokument č. … podľa prílohy I k smernici 2003/37/ES, týkajúci sa typového schválenia ES poľnohospodárskych alebo lesných traktorov z hľadiska elektromagnetickej kompatibility (smernica 2009/64/ES) Dodatok 1 Dodatok 2 PRÍLOHA III Informačný dokument č. … týkajúci sa typového schválenia ES elektrických alebo elektronických montážnych podskupín (EMP) z hľadiska elektromagnetickej kompatibility (smernica 2009/64/ES) Dodatok 1 Dodatok 2 PRÍLOHA IV VZOR: OSVEDČENIE O TYPOVOM SCHVÁLENÍ ES „VOZIDLO“ Dodatok k osvedčeniu o typovom schválení ES č. … týkajúci sa schvaľovania typu vozidla s ohľadom na smernicu 2009/64/ES PRÍLOHA V VZOR: OSVEDČENIE O TYPOVOM SCHVÁLENÍ ES „EMP“ Dodatok k osvedčeniu o typovom schválení ES č. … týkajúci sa schvaľovania typu elektrických alebo elektronických montážnych podskupín s ohľadom na smernicu 2009/64/ES PRÍLOHA VI METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ŠIROKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z VOZIDIEL Dodatok 1 Obrázok 1 PRIESTOR NA SKÚŠANIE TRAKTORA Obrázok 2 POLOHA ANTÉNY VOČI TRAKTORU PRÍLOHA VII METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ÚZKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z VOZIDIEL PRÍLOHA VIII METÓDA SKÚŠANIA ODOLNOSTI VOZIDIEL VOČI ELEKTROMAGNETICKÉMU ŽIARENIU Dodatok 1 Dodatok 2 Dodatok 3 Charakteristiky skúšobného signálu, ktorý sa má generovať PRÍLOHA IX METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ŠIROKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN Dodatok 1 Hranica oblasti skúšania elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny Dodatok 2 Obrázok 1 Usporiadanie skúšobného priestoru pre vyžarované elektromagnetické emisie z EMP (celkový pohľad) Obrázok 2 Vyžarované elektromagnetické emisie z EMP (pohľad na rovinu pozdĺžnej symetrie skúšobného stavu) PRÍLOHA X METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ÚZKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN PRÍLOHA XI METÓDA(-Y) SKÚŠANIA ODOLNOSTI ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN VOČI ELEKTROMAGNETICKÉMU ŽIARENIU Dodatok 1 Obrázok 1 Skúšanie 150 mm páskovým vedením Obrázok 2 Skúšanie 150 mm páskovým vedením Obrázok 3 Skúšanie 800 mm páskovým vedením Obrázok 4 Rozmery 800 mm páskového vedenia Dodatok 2 Príklad usporiadania pri skúške objemovou injektážou prúdom Dodatok 3 Obrázok 1 Skúška v TEM bunke Obrázok 2 Konštrukcia pravouhlej TEM bunky Obrázok 3 Rozmery typickej TEM bunky Dodatok 4 Skúška odolnosti voľného poľa EMP Obrázok 1 Usporiadanie skúšky (pôdorys) Obrázok 2 Pohľad na rovinu pozdĺžnej symetrie skúšobného stavu PRÍLOHA XII: Časť A: Zrušená smernica so zoznamom neskorších zmien a doplnení Časť B: Lehoty na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie PRÍLOHA XIII: Tabuľka zhody









PRÍLOHA I

POŽIADAVKY, KTORÉ MUSIA SPĹŇAŤ VOZIDLÁ A ELEKTRICKÉ/ELEKTRONICKÉ MONTÁŽNE PODSKUPINY MONTOVANÉ VO VOZIDLE

1. ROZSAH PLATNOSTI

1.1. Táto smernica sa vzťahuje na elektromagnetickú kompatibilitu vozidiel zahrnutých v článku 1. Vzťahuje sa aj na samostatné elektrické alebo elektronické technické jednotky určené na montáž do vozidiel.

2. DEFINÍCIE

2.1. Na účely tejto smernice:

2.1.1. „Elektromagnetická kompatibilita“ znamená schopnosť vozidla, komponentu (komponentov) alebo samostatnej technickej jednotky (samostatných technických jednotiek) uspokojujúco fungovať vo svojom elektromagnetickom prostredí bez toho, aby spôsobovali neprípustnú elektromagnetickú poruchu pre čokoľvek v tomto prostredí.

2.1.2. „Elektromagnetická porucha“ znamená akýkoľvek elektromagnetický jav, ktorý môže zhoršiť výkon vozidla, komponentu (komponentov) alebo samostatnej technickej jednotky (samostatných technických jednotiek). Elektromagnetickou poruchou môže byť elektromagnetický šum, nežiaduci signál alebo zmena v samotnom prenosovom médiu.

2.1.3. „Elektromagnetická odolnosť“ znamená schopnosť vozidla, komponentu (komponentov) alebo samostatnej technickej jednotky (samostatných technických jednotiek) fungovať bez zhoršenia kvality za prítomnosti určitej elektromagnetickej poruchy.

2.1.4. „Elektromagnetické prostredie“ znamená súhrn elektromagnetických javov existujúcich v danom mieste.

2.1.5. „Referenčný limit“ znamená menovitú úroveň, ku ktorej sa vzťahujú limitné hodnoty typového schválenia a zhody výroby.

2.1.6. „Referenčná anténa“ znamená pre frekvenčný rozsah od 20 do 80 MHz skrátený vyvážený dipól, ktorý je polovlnovým rezonančným dipólom pri 80 MHz, a pre frekvenčný rozsah nad 80 MHz znamená vyvážený polovlnový rezonančný dipól naladený na frekvenciu merania.

2.1.7. „Širokopásmové emisie“ znamenajú emisie, ktoré majú šírku pásma väčšiu, ako je šírka pásma príslušného meracieho prístroja alebo prijímača.

2.1.8. „Úzkopásmové emisie“ znamenajú emisie, ktoré majú šírku pásma menšiu ako je šírka pásma príslušného meracieho prístroja alebo prijímača.

2.1.9. „Elektrický/elektronický systém“ znamená elektrické a/alebo elektronické zariadenie (zariadenia) alebo sadu (sady) zariadení spolu s akýmikoľvek združenými elektrickými pripojeniami, ktoré tvoria časť vozidla, ale ktoré nie sú určené na to, aby boli typovo schválené oddelene od vozidla.

2.1.10. „Elektrická/elektronická montážna podskupina“ (EMP) znamená elektrické a/alebo elektronické zariadenie alebo sadu zariadení určených ako časť vozidla, spolu s akýmikoľvek združenými elektrickými pripojeniami a vedením, ktoré vykonáva jednu alebo viac špecializovaných funkcií. EMP môže byť schválená na žiadosť výrobcu buď ako „komponent“ alebo ako „samostatná technická jednotka (STJ)“ (pozri článok 4 ods. 1 písm. c) smernice 2003/37/ES.

2.1.11. „Typ vozidla“ vo vzťahu k elektromagnetickej kompatibilite znamená vozidlá, ktoré sa podstatne nelíšia v takých aspektoch ako: 2.1.11.1. celkový rozmer a tvar motorového priestoru; 2.1.11.2. celkové usporiadanie elektrických a/alebo elektronických komponentov a celkové usporiadanie elektrickej inštalácie; 2.1.11.3. základný materiál z ktorého je konštruovaná karoséria alebo prípadne plášť vozidla (napríklad karoséria z ocele, hliníka alebo sklenených vlákien). Prítomnosť panelov z iného materiálu nemení typ vozidla za predpokladu, že základný materiál sa nezmenil; takého zmeny sa však musia oznámiť.

2.1.12. „Typ EMP“ vo vzťahu k elektromagnetickej kompatibilite znamená EMP, ktoré sa nelíšia v takých podstatných aspektoch ako: 2.1.12.1. funkcia vykonávaná EMP; 2.1.12.2. celkové usporiadanie elektrických a/alebo prípadne elektronických komponentov.

3. ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE ES

3.1. Schválenie typu vozidla

3.1.1. Žiadosť o schválenie typu vozidla vzhľadom na jeho elektromagnetickú kompatibilitu podľa článku 4 ods. 1 smernice 2003/37/ES predloží výrobca vozidla.

3.1.2. Vzor informačného dokumentu je uvedený v prílohe II.

3.1.3. Výrobca vozidla vypracuje zoznam opisujúci všetky projektované kombinácie príslušných elektrických/elektronických systémov vozidla alebo EMP, tvary karosérie ( 8 ), varianty materiálov karosérie (8) , celkové usporiadanie elektrickej inštalácie, varianty motora, pravostrannú alebo ľavostrannú verziu riadenia a verzie rázvoru. Príslušné elektrické/elektronické systémy vozidla alebo príslušné EMP sú tie, ktoré môžu emitovať významné širokopásmové alebo úzkopásmové žiarenie a/alebo tie, ktoré sú zahrnuté v priamom ovládaní vozidla vodičom (pozri bod 6.4.2.3).

3.1.4. Z tohto zoznamu sa po vzájomnej dohode medzi výrobcom a príslušným orgánom vyberie vozidlo na účely skúšania. Toto vozidlo predstavuje typ vozidla (pozri dodatok 1 prílohy II). Výber vozidla je založený na elektrických/elektronických systémoch ponúkaných výrobcom. Na účely skúšania z tohto zoznamu môže byť vybrané ešte jedno vozidlo, ak sa po vzájomnej dohode výrobcu a príslušného orgánu usúdi, že rôzne elektrické/elektronické systémy ktoré obsahuje, majú pravdepodobne značný vplyv na elektromagnetickú kompatibilitu vozidla v porovnaní s prvým vozidlom predstavujúcim typ.

3.1.5. Výber vozidla (vozidiel) v súlade s bodom 3.1.4 je limitovaný kombináciami vozidlo/elektrický/elektronický systém určenými pre skutočnú výrobu.

3.1.6. Výrobca môže doplniť žiadosť protokolom o vykonaných skúškach. Akékoľvek takto poskytnuté údaje môže schvaľovací orgán využiť na účely vyhotovenia osvedčenia o typovom schválení ES.

3.1.7. Ak technická služba zodpovedná za typovú schvaľovaciu skúšku vykonáva túto skúšku sama, potom sa jej poskytne vozidlo predstavujúce schvaľovaný typ podľa bodu 3.1.4.

3.2. Schválenie typu EMP

3.2.1. Žiadosť o schválenie typu EMP vzhľadom na jej elektromagnetickú kompatibilitu podľa článku 4 ods. 1 smernice 2003/37/ES predloží výrobca vozidla alebo výrobca EMP.

3.2.2. Vzor informačného dokumentu je uvedený v prílohe III.

3.2.3. Výrobca môže doplniť žiadosť protokolom o vykonaných skúškach. Akékoľvek také údaje môže schvaľovací orgán využiť na účely vyhotovenia osvedčenia o typovom schválení ES.

3.2.4. Ak technická služba zodpovedná za typovú schvaľovaciu skúšku vykonáva túto skúšku sama, potom sa jej poskytne vzorka systému EMP predstavujúceho schvaľovací typ, ak je to potrebné, po konzultácii s výrobcom, napríklad o možných variantoch v usporiadaní, počte komponentov a počte snímačov. Ak to technická služba považuje za potrebné, môže si vybrať ďalšiu vzorku.

3.2.5. Vzorka(-y) musí(-ia) byť zreteľne a čitateľne označená(-é) obchodným názvom alebo značkou výrobcu a označením typu.

3.2.6. Tam, kde je to aplikovateľné, sa uvedie akékoľvek obmedzenie použitia. Akékoľvek takéto obmedzenia sú obsiahnuté v informačnom dokumente uvedenom v prílohe III a/alebo v osvedčení o typovom schválení ES uvedenom v prílohe V.

4. TYPOVÉ SCHVÁLENIE

4.1. Postupy typového schválenia

4.1.1. Typové schválenie vozidla

Podľa uváženia výrobcu sa môžu použiť nasledovné alternatívne postupy typového schválenia vozidla.

4.1.1.1. Schválenie celého vozidla

Typové schválenie celého vozidla sa môže získať priamo dodržaním ustanovení v bode 6. Ak si vyberie výrobca vozidla tento postup, nevyžaduje sa žiadne samostatné skúšanie elektrických/elektronických systémov alebo EMP.

4.1.1.2. Schválenie typu vozidla skúšaním jednotlivých EMP

Výrobca vozidla môže získať schválenie vozidla tak, že schvaľovaciemu orgánu preukáže, že všetky príslušné (pozri bod 3.1.3) elektrické/elektronické systémy alebo EMP boli jednotlivo schválené v súlade s touto smernicou a boli namontované v súlade s podmienkami k nej pripojenými.

4.1.1.3. Ak si to výrobca želá, môže získať schválenie podľa tejto smernice vtedy, ak vozidlo nemá zariadenie takého typu, ktorý sa podrobuje skúškam odolnosti alebo emisií. Vozidlo nesmie mať žiadne systémy špecifikované v bode 3.1.3 (odolnosť) a žiadne zariadenie zážihového zapaľovania. Na takéto schválenie sa nevyžaduje skúšanie.

4.1.2. Typové schválenie EMP

Typové schválenie sa môže udeliť EMP montovanej buď na akýkoľvek typ vozidla alebo na špecifický typ alebo typy vozidla požadované výrobcom. EMP, ktorá je súčasťou priameho ovládania vozidla, sa udelí typové schválenie spravidla v spolupráci s výrobcom vozidla.

4.2. Udelenie typového schválenia

4.2.1. Vozidlo

4.2.1.1. Ak vozidlo predstavujúce typ spĺňa požiadavky tejto smernice, udelí sa mu typové schválenie ES podľa článku 4 smernice 2003/37/ES.

4.2.1.2. Vzor osvedčenia o typovom schválení ES je uvedený v prílohe IV.

4.2.2. EMP

4.2.2.1. Ak systém(-y) EMP predstavujúci(-e) typ spĺňa(-jú) požiadavky tejto smernice, udelí sa mu/im typové schválenie ES podľa článku 4 smernice 2003/37/ES.

4.2.2.2. Vzor osvedčenia o typovom schválení ES je uvedený v prílohe V.

4.2.3. Na vyhotovenie osvedčení uvedených v bodoch 4.2.1.2 a 4.2.2.2 môže príslušný orgán členského štátu udeľujúci typové schválenie využiť protokol vypracovaný schváleným alebo uznaným laboratóriom alebo v súlade s ustanoveniami tejto smernice.

4.3. Zmeny schválení

4.3.1. V prípade zmien schválení udelených podľa tejto smernice platia ustanovenia článku 5 ods. 2 a 3 smernice 2003/37/ES.

4.3.2. Zmena typového schválenia vozidla pridaním alebo výmenou EMP. 4.3.2.1. Keď výrobca vozidla získal schválenie inštalácie celého vozidla a želá si namontovať doplnkový alebo náhradný elektrický/elektronický systém alebo EMP, ktoré už získali typové schválenie podľa tejto smernice a ktoré sa montujú v súlade so všetkými podmienkami k nej pripojenými, môže sa schválenie vozidla zmeniť a doplniť bez skúšania. Doplnkové alebo náhradné elektrické/elektronické systémy alebo EMP sa považujú na účely posudzovania zhody výroby za časť vozidla. 4.3.2.2. Keď doplnková(-é) alebo náhradná(-é) časť(-ti) nezískala(-i) schválenie podľa tejto smernice a ak sa usúdi že je potrebné skúšanie, považuje sa celé vozidlo za vyhovujúce, ak sa ukáže, že nová(-é) alebo upravená(-é) časť(-ti) spĺňa(-jú) príslušné požiadavky bodu 6, alebo ak komparatívna skúška ukáže, že nie je pravdepodobné, aby nová časť nepriaznivo ovplyvnila zhodnosť typu vozidla so smernicou. 4.3.2.3. Keď výrobca vozidla doplní schválené vozidlo o štandardné vnútorné alebo komerčné vybavenie, iné ako je mobilné komunikačné zariadenie ( 9 ), ktoré je v súlade so smernicu 2004/108/ES a je namontované podľa odporúčaní výrobcu vozidla a zariadenia, alebo ich nahradí alebo odstráni, nemá to vplyv na platnosť schválenia vozidla. Toto nebráni výrobcom vozidla montujúcim komunikačné zariadenie v tom, aby poskytli vhodné montážne pokyny dodávané výrobcom vozidla a/alebo výrobcom(-ami) takého komunikačného zariadenia. Výrobca vozidla poskytne dôkaz (ak o to požiada skúšobný orgán) o tom, že výkon vozidla nie je nepriaznivo ovplyvnený takými vysielačmi. Môže to byť vyhlásenie, že úroveň výkonu a montáž sú také, že úrovne odolnosti podľa tejto smernice poskytujú dostatočnú ochranu pri samotnom prenose, najmä že vylučujú prenos v súvislosti so skúškami špecifikovanými v bode 6. Táto smernica neoprávňuje používanie komunikačného vysielača vtedy, keď platia iné požiadavky na také zariadenie alebo jeho používanie. Výrobca vozidla môže odmietnuť namontovať vo svojom vozidle štandardné vnútorné alebo komerčné vybavenie, ktoré je v súlade so smernicou 2004/108/ES.

5. OZNAČENIE

5.1. Každá EMP zhodná s typom schváleným podľa tejto smernice sa označí značkou typového schválenia ES.

5.2. Táto značka sa skladá z obdĺžnika obklopujúceho písmeno „e“, za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo členského štátu, ktorý udelil typové schválenie: 1 pre Nemecko, 2 pre Francúzsko, 3 pre Taliansko, 4 pre Holandsko, 5 pre Švédsko, 6 pre Belgicko, 7 pre Maďarsko, 8 pre Českú republiku, 9 pre Španielsko, 11 pre Spojené kráľovstvo, 12 pre Rakúsko, 13 pre Luxembursko, 17 pre Fínsko, 18 pre Dánsko, 19 pre Rumunsko; 20 pre Poľsko, 21 pre Portugalsko, 23 pre Grécko, 24 pre Írsko, ►M1 25 pre Chorvátsko, ◄ 26 pre Slovinsko, 27 pre Slovensko, 29 pre Estónsko, 32 pre Lotyšsko, 34 pre Bulharsko; 36 pre Litvu, 49 pre Cyprus, 50 pre Maltu. V blízkosti obdĺžnika musí byť tiež štvormiestne postupné číslo (začínajúce prípadne nulou) – ďalej nazývané „základné schvaľovacie číslo“ – uvedené v oddiele 4 typového schvaľovacieho čísla uvedeného v osvedčení o typovom schválení ES, vydanom pre typ príslušného zariadenia (pozri prílohu V), pred ktorým sú uvedené dve číslice znamenajúce poradové číslo pridelené najnovšej väčšej technickej zmene smernice 75/322/EHS nahradenej touto smernicou, k dátumu, kedy bolo typové schválenie ES komponentu udelené.

5.3. Značka typového schválenia ES sa musí pripevniť na hlavnú časť EMP (napr. elektronickú riadiacu jednotku) tak, aby bola zreteľne čitateľná a nezmazateľná.

5.4. Vzor značky typového schválenia ES je uvedený v dodatku 7.

5.5. Pre elektrické/elektronické systémy v typoch vozidla schválených podľa tejto smernice sa nevyžaduje žiadne označenie.

5.6. Označenia na EMP v súlade s bodom 5.3 nemusia byť viditeľné, ak je EMP namontované vo vozidle.

6. POŽIADAVKY

6.1. Všeobecné požiadavky

6.1.1. Vozidlo (a jeho elektrické/elektronické systémy alebo EMP) majú byť projektované, konštruované a montované tak, aby vozidlo v normálnych podmienkach používania spĺňalo požiadavky tejto smernice.

6.2. Požiadavky týkajúce sa širokopásmového elektromagnetického žiarenia z vozidiel so zážihovým zapaľovaním

6.2.1. Metóda merania

Elektromagnetické žiarenie produkované vozidlom predstavujúcim svoj typ, sa meria metódou opísanou v prílohe VI pri jednej z dvoch určených vzdialeností antény. Voľbu vykoná výrobca vozidla.

6.2.2. Širokopásmové referenčné limity vozidla

6.2.2.1. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe VI so vzdialenosťou vozidla k anténe 10,0 ± 0,2 m, referenčné limity žiarenia sú 34 dB μV/m (50 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz a 34 až 45 dB μV/m (50 až 180 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 1 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 45 dB μV/m (180 μV/m).

6.2.2.2. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe VI so vzdialenosťou vozidla k anténe 3,0 ± 0,05 m referenčné limity žiarenia sú 44 dB μV/m (160 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz a 44 až 55 dB μV/m (160 až 562 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 2 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 55 dB μV/m (562 μV/m).

6.2.2.3. Na vozidle predstavujúcom svoj typ majú byť namerané hodnoty, vyjadrené v dB μV/m (μV/m), aspoň o 2,0 dB (20 %) nižšie ako referenčné limity.

6.3. Požiadavky týkajúce sa úzkokopásmového elektromagnetického žiarenia z vozidiel

6.3.1. Metóda merania

Elektromagnetické žiarenie, produkované vozidlom predstavujúcim svoj typ, sa meria metódou opísanou v prílohe VII pri jednej z dvoch určených vzdialeností antény. Voľbu vykoná výrobca vozidla.

6.3.2. Úzkopásmové referenčné limity vozidla

6.3.2.1. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe VII so vzdialenosťou vozidla k anténe 10,0 ± 0,2 m, referenčné limity žiarenia sú 24 dB μV/m (16 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz a 24 až 35 dB μV/m (16 až 56 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 3 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 35 dB μV/m (56 μV/m).

6.3.2.2. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe VII so vzdialenosťou vozidla k anténe 3,0 ± 0,05 m referenčné limity žiarenia sú 34 dB μV/m (50 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz a 34 až 45 dB μV/m (50 až 180 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 4 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 45 dB μV/m (180 μV/m).

6.3.2.3. Na vozidle predstavujúcom svoj typ musia byť namerané hodnoty, vyjadrené v dB μV/m (μV/m), aspoň o 2,0 dB (20 %) nižšie ako referenčné limity.

6.3.2.4. Napriek limitom stanoveným v bodoch 6.3.2.1, 6.3.2.2 a 6.3.2.3 tejto prílohy, ak v priebehu počiatočného kroku opísaného v prílohe VII, bod 1.3, je intenzita signálu meraná pri rádiovej anténe vozidla menšia ako 20 dB μV/m (10 μV/m) v celom frekvenčnom rozsahu 88 až 108 MHz, potom sa vozidlo považuje za vozidlo spĺňajúce limity úzkopásmových emisií a nevyžaduje sa žiadne ďalšie skúšanie.

6.4. Požiadavky týkajúce sa odolnosti vozidiel voči elektromagnetickému žiareniu

6.4.1. Skúšobná metóda

Odolnosť vozidla predstavujúceho svoj typ voči elektromagnetickému žiareniu sa skúša metódou opísanou v prílohe VIII.

6.4.2. Referenčné limity odolnosti vozidla

6.4.2.1. Ak sa skúšky vykonávajú metódou opísanou v prílohe VIII, referenčná úroveň intenzity poľa je 24 voltov/m efektívnej hodnoty vo viac ako 90 %-ách frekvenčného pásma od 20 do 1 000 MHz a 20 voltov/m efektívnej hodnoty v celom frekvenčnom pásme od 20 do 1 000 MHz.

6.4.2.2. Vozidlo predstavujúce svoj typ sa považuje za vozidlo spĺňajúce požiadavky na odolnosť, ak počas skúšky vykonanej v súlade s prílohou VIII, pri vystavení intenzite poľa vyjadrenej v μV/m s hodnotou 25 % nad referenčnú úroveň, nenastanú žiadne mimoriadne zmeny v rýchlosti otáčania hnaných kolies vozidla, žiadne zníženie výkonu, ktoré by mohlo zmiasť ostatných účastníkov cestnej premávky, a žiadne zhoršenie priameho ovládania vozidla vodičom, ktoré by mohol vodič alebo iný účastník cestnej premávky spozorovať.

6.4.2.3. Priame ovládanie vozidla vodičom sa vykonáva napríklad pomocou riadenia, brzdenia alebo reguláciou otáčok motora.

6.5. Požiadavky týkajúce sa širokopásmového elektromagnetického rušenia produkovaného EMP

6.5.1. Metóda merania

Elektromagnetické žiarenie produkované EMP predstavujúcou svoj typ sa meria metódou opísanou v prílohe IX.

6.5.2. Širokopásmové referenčné limity EMP

6.5.2.1. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe IX, referenčné limity žiarenia sú 64 až 54 dB μV/m (1 600 až 500 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz, tento limit klesá logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 30 MHz, a 54 až 65 dB μV/m (500 až 1 800 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 5 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 65 dB μV/m (1 800 μV/m).

6.5.2.2. Na EMP predstavujúcej svoj typ musia byť namerané hodnoty, vyjadrené v dB μV/m (μV/m), aspoň o 2,0 dB (20 %) nižšie ako referenčné limity.

6.6. Požiadavky týkajúce sa úzkopásmového elektromagnetického rušenia produkovaného EMP

6.6.1. Metóda merania

Elektromagnetické žiarenie produkované EMP predstavujúcou svoj typ, sa meria metódou opísanou v prílohe X.

6.6.2. Úzkopásmové referenčné limity EMP.

6.6.2.1. Ak sa meranie vykoná metódou opísanou v prílohe X, referenčné limity žiarenia sú 54 až 44 dB μV/m (500 až 160 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 30 do 75 MHz, tento limit klesá logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 30 MHz, a 44 až 55 dB μV/m (160 až 560 μV/m) vo frekvenčnom pásme od 75 do 400 MHz, tento limit rastie logaritmicky (lineárne) s frekvenciami nad 75 MHz, ako je znázornené v dodatku 6 tejto prílohy. Vo frekvenčnom pásme od 400 do 1 000 MHz zostáva limit konštantný na úrovni 55 dB μV/m (560 μV/m).

6.6.2.2. Na EMP predstavujúcej svoj typ majú byť namerané hodnoty, vyjadrené v dB μV/m (μV/m), aspoň o 2,0 dB (20 %) nižšie ako referenčné limity.

6.7. Požiadavky týkajúce sa odolnosti EMP voči elektromagnetickému žiareniu.

6.7.1. Metóda(-y) skúšania

Odolnosť EMP predstavujúcej svoj typ voči elektromagnetickému žiareniu sa skúša metódou(-ami) vybranou(-ými) z metód opísaných v prílohe XI.

6.7.2. Referenčné limity odolnosti EMP

6.7.2.1. Ak sa skúšky vykonávajú metódou opísanou v prílohe XI, referenčné úrovne skúšky odolnosti sú 48 V/m pre skúšobnú metódu so 150 mm páskovým vedením, 12 V/m pre skúšobnú metódu s 800 mm páskovým vedením, 60 V/m pre skúšobnú metódu v bunke priečneho elektromagnetického typu (TEM), 48 mA pre skúšobnú metódu objemovej injektáže prúdom (BCI) a 24 V/m pre skúšobnú metódu voľného poľa.

6.7.2.2. EMP predstavujúca svoj typ pri intenzite poľa alebo prúdu 25 % nad referenčný limit, vyjadrenej vo vhodných lineárnych jednotkách, nesmie vykazovať žiadnu poruchu, spôsobujúcu akékoľvek zhoršenie výkonu, ktoré by mohlo zmiasť ostatných účastníkov cestnej premávky, alebo akékoľvek zhoršenie priameho ovládania vozidla vybaveného systémom, ktoré by mohol vodič alebo iný účastník cestnej premávky spozorovať.

7. ZHODA VÝROBY

7.1. Zhoda výroby vzhľadom na elektromagnetickú kompatibilitu vozidla alebo komponentu alebo samostatnej technickej jednotky sa kontroluje na základe údajov obsiahnutých v osvedčení(-iach) o typovom schválení ES uvedenom(-ých) v prílohe IV a/alebo prípadne prílohe V.

7.2. Pri overovaní zhody vozidla, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky vybraných zo série sa výroba považuje za zhodnú s požiadavkami tejto smernice vzťahujúcimi sa k emisiám širokopásmového žiarenia a k emisiám úzkopásmového žiarenia vtedy, ak namerané úrovne nepresahujú o viac ako 2 dB (25 %) príslušné referenčné limity predpísané v bodoch 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 a 6.3.2.2.

7.3. Pri overovaní zhody vozidla, komponentu alebo samostatnej technickej jednotky vybraných zo série sa výroba považuje za zhodnú s požiadavkami tejto smernice vzťahujúcimi sa k odolnosti proti elektromagnetickému žiareniu vtedy, ak vozidlo, komponent alebo samostatná technická jednotka nevykazujú akékoľvek zhoršenie priameho ovládania vozidla, ktoré by mohol vodič alebo iný účastník cestnej premávky spozorovať, keď je vozidlo, komponent alebo samostatná technická jednotka v stave definovanom v prílohe VIII, bod 4, a keď sú vystavené intenzite poľa vyjadrenej vo V/m, do hodnoty 80 % referenčných limitov predpísaných v bode 6.4.2.1 tejto prílohy.

8. VÝNIMKY

8.1. Keď vozidlo, elektrický/elektronický systém alebo EMP neobsahuje žiadny elektronický oscilátor s prevádzkovou frekvenciou väčšou ako 9 kHz, považuje sa za spĺňajúce bod 6.3.2 alebo 6.6.2 tejto prílohy a požiadavky príloh VII a X.

8.2. Vozidlá, ktorých elektrický/elektronický systém alebo EMP nie je súčasťou priameho ovládania vozidla, nemusia byť skúšané na odolnosť a považujú sa za vozidlá spĺňajúce požiadavky bodu 6.4 tejto prílohy a požiadavky prílohy VIII.

8.3. EMP, ktorých funkcie nie sú súčasťou priameho riadenia vozidla, nemusia byť skúšané na odolnosť a považujú sa za vozidlá spĺňajúce požiadavky bodu 6.7 tejto prílohy a požiadavky prílohy XI.

8.4. Elektrostatický výboj Pre vozidlá vybavené pneumatikami sa môže karoséria/podvozok vozidla považovať za elektricky izolovanú konštrukciu. Významnejšie elektrostatické sily vo vzťahu k vonkajšiemu okoliu vozidla nastanú len v momente, keď vstúpi osoba do vozidla alebo keď z neho vystúpi. Pretože vozidlo v tomto momente stojí, nie je potrebná žiadna typová schvaľovacia skúška na elektrostatický výboj.

8.5. Rušenie elektrickým vedením Pretože počas normálnej jazdy nemajú vozidlá žiadne elektrické spojenia s okolím, nevzniká žiadne rušenie elektrickým vedením vo vzťahu k vonkajšiemu prostrediu. Zodpovednosť za zabezpečenie odolnosti zariadenia proti rušeniu elektrickým vedením vo vnútri vozidla, napr. z dôvodu spínania alebo interakcií medzi systémami, nesie výrobca. Nie je potrebná žiadna schvaľovacia skúška na rušenie elektrickým vedením.









Dodatok 1

Širokopásmové referenčné limity vozidla

Vzdialenosť anténa – vozidlo: 10m

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.2.2.1.









Dodatok 2

Širokopásmové referenčné limity vozidla

Vzdialenosť anténa – vozidlo: 3 m

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.2.2.2.









Dodatok 3

Úzkopásmové referenčné limity vozidla

Vzdialenosť anténa – vozidlo: 10 m

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.3.2.1.









Dodatok 4

Úzkopásmové referenčné limity vozidla

Vzdialenosť anténa – vozidlo: 3 m

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.3.2.2.









Dodatok 5

Širokopásmové referenčné limity elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.5.2.1.









Dodatok 6

Úzkopásmové referenčné limity elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny

Frekvencia – MHz – logaritmická

Pozri prílohu I, bod 6.6.2.1.









Dodatok 7

Príklad značky typového schválenia ES

EMP označená vyššie uvedenou značkou typového schválenia ES je zariadenie, ktoré bolo schválené v Nemecku (e1) pod základným schvaľovacím číslom 0148. Prvé dve číslice (02) znamenajú, že zariadenie je zhodné s požiadavkami smernice 75/322/EHS nahradenej touto smernicou.

Použité číslice slúžia len ako príklad.









PRÍLOHA II

Informačný dokument č. … podľa prílohy I k smernici 2003/37/ES, týkajúci sa typového schválenia ES poľnohospodárskych alebo lesných traktorov z hľadiska elektromagnetickej kompatibility (smernica 2009/64/ES)

V prípade potreby sa musia predložit’ nasledujúce informácie v troch vyhotoveniach spolu so zoznamom priložených podkladov. Akékol’vek výkresy musia byt’dodané vo vhodnej mierke na formáte A4 alebo poskladané na formát A4 a musia byt’dostatočne podrobné.

Prípadné fotografie musia dostatočne zobrazovat’ detaily. Ak systémy, komponenty alebo samostatné technické jednotky majú elektronicky riadené funkcie, musia sa uviest’ informácie týkajúce sa ich výkonu

0. Všeobecne

0.1. Značka(y) (obchodná značka registrovaná výrobcom):

0.2. Typ (špecifikovať prípadné varianty a verzie):

0.3. Prostriedky identifikácie typu, ak sú vyznačené na vozidle: 0.3.1. Štítok výrobcu (umistnenie a spôsob pripevnenia):

0.4. Katégória vozidla:

0.5. Názov a adresa výrobcu:

0.8. Adresa(y) montážneho(nych) závodu(ov):

1. Všeobecné konštrukčné charakteristiky vozidla

Fotografia(e) alebo výkres(y) reprezentativneho vozidla:

1.2. Umiestnenie a usporiadanie motora:

3. Motor

3.1.2. Typ a obchodné označenie pôvodného motora (podľa označenia na motore alebo inými prostriedkami identifikácie):

3.1.4. Názov a adresa výrobcu:

3.1.6. Pracovný princíp: — zapaľovanie zážihové/vznetové ( 10 ) — vstrekovanie priame/nepriame (10) — štvordobý/dvojdobý (10) 3.2.1.6. Počet a usporiadanie valcov: 3.2.1.9. Otáčky pri maximálnom krútiacom momente: … min-1

3.2.3. Palivový systém 3.2.3.1. Palivové čerpadlo: Tlak ( 11 ) alebo charakteristický diagram: … kPa 3.2.3.2. Vstrekovací systém 3.2.4.2.1. Opis systému:

3.2.5. Elektronicky riadené funkcie: Opis systému:

3.11. Elektrický systém 3.11.1. Menovité napätie kladné/záporné uzemnenie (11) : … V 3.11.2. Generátor: 3.11.2.1. Typ: 3.11.2.2. Menovitý výkon: VA

4. Prevod

4.2. Druh (mechanický, hydraulický, elektrický atď.): 4.2.1. Stručný opis elektrických/elektronických komponentov (pokiaľ sú):

6. Zavesenie (v prípade potreby)

6.2.2. Stručný opis elektrických/elektronických komponentov (pokiaľ sú):

7. Riadenie

7.2.2.1. Stručný opis elektrických/elektronických komponentov (pokiaľ sú):

7.2.6. Prípadný rozsah a metóda nastavenia ovládača riadenia:

8. Brzdy

8.5. U traktorov s protiblokovacími brzdovými systémami, popis funkcie systému (vrátane akýchkoľvek elektronických častí), elektrická bloková schéma, schéma hydraulického alebo pneumatického obvodu

9. Výhľad, zasklenie, stierače predného okna a spätné zrkadlá

9.2. Zasklenie: 9.2.3.4. Stručný opis elektrických/elektronických komponentov zdvíhacieho mechanizmu bočného okna:

9.3. Stierač(e) predného okna: Technický opis:

9.4. Spätné zrkadlo(á) (umiestnenie každého spätného zrkadla) 9.4.6. Stručný opis prípadných elektrických/elektronických komponentov nastavovacieho systému:

9.5. Odmrazovanie a odhmlievanie: 9.5.1. Technický opis:

10. Ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, ochrana proti účinkom počasia, sedadlá, nákladná plošina

10.3. Sedadlá a opierky pre nohy: 10.3.1.4. Umiestnenie a hlavné charakteristiky: 10.3.1.5. Systém nastavenia: 10.3.1.6. Systém posuvu a blokovania:

10.5. Rádiové odrušenie 10.5.1. Opis a výkresy/fotografie tvaru a materiálu časti karosérie, ktorá tvorí motorový priestor a susediacich častí priestoru pre cestujúcich: 10.5.2. Výkresy alebo fotografie umiestnenia kovových komponentov uložených v motorovom priestore (napr. vykurovacie zariadenie, náhradné koleso, vzduchový filter, mechanizmus riadenia atď.): 10.5.3. Tabulka a výkres odrušovacieho zariadenia: 10.5.4. Ùdaje o menovitej hodnote jednosmerných odporov a u odporových zapaľovacích káblov o ich menovitom odpore na meter:

11. Zariadenia na osvetlenie a svetelnú signalizáciu

11.3. Stručný opis elektrických/elektronických komponentov iných než svietidlá (ak sú):

12. Rôzne

12.8. Opis palubnej elektroniky použivanej na prevádzku a riadenie na vozidle namontovaných alebo ťahaných prístrovoj:









Dodatok 1

Opis vozidla vybraného ako vozidlo predstavujúce typ:

Druh karosérie:

Ľavostranné alebo pravostranné riadenie:

Rázvor:

Voliteľné komponenty:









Dodatok 2

Príslušné skúšobné protokoly dodané výrobcom alebo schválenými/uznanými laboratóriami na účely vyhotovenia osvedčenia o typovom schválení ES.









PRÍLOHA III

Informačný dokument č. … týkajúci sa typového schválenia ES elektrických alebo elektronických montážnych podskupín (EMP) z hľadiska elektromagnetickej kompatibility (smernica 2009/64/ES)

V prípade potreby sa musia predložit’ nasledujúce informácie v troch vyhotoveniach spolu so zoznamom priložených podkladov. Akékol’vek výkresy musia byt’ dodané vo vhodnej mierke na formáte A4 alebo poskladané na formát A4 a musia byt’ dostatočne podrobné. Prípadne fotografie musia dostatočne zobrazovat’ detaily.

Ak systémy, komponenty alebo samostatné technické jednotky majú elektronicky riadené funkcie, musia sa poskytnút’ informácie týkajúce sa ich vlastností.

0. VŠEOBECNE

0.1. Značka (obchodný názov výrobcu):

0.2. Typ a všeobecné obchodné označenie (-a):

0.5. Meno a adresa výrobcu:

0.7. V prípade komponentov a samostatných technických jednotiek umiestnenie a spôsob pripevnenia schvaľovacej typovej značky ES:

0.8. Adresa(-y) montážneho(-ych) závodu(-ov):

1. TÁTO EMP MÁ BYŤ SCHVÁLENÁ AKO KOMPONENT/SAMOSTATNÁ TECHNICKÁ JEDNOTKA ( 12 )

2. AKÉKOĽVEK OBMEDZENIA PRI POUŽÍVANÍ A PODMIENKY MONTÁŽE:









Dodatok 1

Opis EMP vybranej ako predstaviteľ typu:









Dodatok 2

Príslušné skúšobné protokoly dodané výrobcom alebo schválenými/uznanými laboratóriami na účely vyhotovenia osvedčenia o typovom schválení ES.









PRÍLOHA IV

VZOR

[maximálny formát: A4 (210 × 297 mm)]

OSVEDČENIE O TYPOVOM SCHVÁLENÍ ES

„VOZIDLO“

Oznámenie týkajúce sa:

— typového schválenia ES ( 13 )

— rozšírenia typového schválenia ES (13)

— odmietnutia typového schválenia ES (13)

— odobratia typového schválenia ES (13)

typu vozidla vzhľadom k smernici 2009/64/ES.

Číslo typového schválenia ES:

Dôvod rozšírenia:

ČASŤ I

0.1. Značka (obchodný názov výrobcu):

0.2. Typ a všeobecný obchodné označenie(-a):

0.3. Prostriedky identifikácie typu, ak sú vyznačené na vozidle/komponente/samostatnej technickej jednotke (13) ( 14 ): 0.3.1. Umiestnenie takéhoto označenia:

0.4. Vozidlo:

0.5. Meno a adresa výrobcu:

0.8. Adresa(-y) montážneho(-ych) závodu(-ov):

ČASŤ II

1. Prípadné doplňujúce informácie: pozri dodatok

2. Technická služba zodpovedná za vykonávanie skúšok:

3. Dátum skúšobného protokolu:

4. Číslo skúšobného protokolu:

5. Poznámky (ak sú): pozri dodatok

6. Miesto:

7. Dátum:

8. Podpis:

9. Je pripojené číslo informačného zväzku uchovávaného schvaľovacím orgánom, ktorý je na požiadanie dostupný.









Dodatok k osvedčeniu o typovom schválení ES č. … týkajúci sa schvaľovania typu vozidla s ohľadom na smernicu 2009/64/ES

1. Doplňujúce informácie 1.1. Špeciálne zariadenia na účely prílohy VI k tejto smernici (ak je to vhodné): (napr. …) 1.2. Menovité napätie elektrického systému: … V, na kostre kladný/záporný pól 1.3. Druh karosérie: 1.4. Zoznam elektronických systémov inštalovaných v skúšanom vozidle(-ách), neobmedzený len na položky informačného dokumentu (pozri dodatok 1 prílohy II): 1.5. Schválené/uznané laboratórium (na účely tejto smernice) zodpovedné za vykonávanie skúšok:

5. Poznámky: (napr. platné pre vozidlá pre ľavostrannú aj pravostrannú premávku)









PRÍLOHA V

VZOR

[maximálny formát: A4 (210 × 297 mm)]

OSVEDČENIE O TYPOVOM SCHVÁLENÍ ES

„EMP“

Oznámenie týkajúce sa:

— typového schválenia ES ( 15 )

— rozšírenia typového schválenia ES (15)

— odmietnutia typového schválenia ES (15)

— odobratia typového schválenia ES (15)

typu komponentu/samostatnej technickej jednotky (15) vzhľadom k smernici 2009/64/ES.

Číslo typového schválenia ES:

Dôvod rozšírenia:

ČASŤ I

0.1. Značka (obchodný názov výrobcu):

0.2. Typ a všeobecné obchodné označenie(-a):

0.3. Prostriedky identifikácie typu, ak sú vyznačené na vozidle/komponente/samostatnej technickej jednotke (15) ( 16 ): 0.3.1. Umiestnenie takéhoto označenia:

0.4. Vozidlo:

0.5. Meno a adresa výrobcu:

0.7. V prípade komponentov a samostatných technických jednotiek, umiestnenie a spôsob pripevnenia značky typového schválenia ES:

0.8. Adresa(-y) montážneho(-ych) závodu(-ov):

ČASŤ II

1. Prípadné doplňujúce informácie: pozri dodatok

2. Technická služba zodpovedná za vykonávanie skúšok:

3. Dátum skúšobného protokolu:

4. Číslo skúšobného protokolu:

5. Poznámky (ak sú): pozri dodatok

6. Miesto:

7. Dátum:

8. Podpis:

9. Je pripojené číslo informačného zväzku uchovávaného schvaľovacím orgánom, ktorý je na požiadanie dostupný.









Dodatok k osvedčeniu o typovom schválení ES č. … týkajúci sa schvaľovania typu elektrických alebo elektronických montážnych podskupín s ohľadom na smernicu 2009/64/ES

1. Dodatočné informácie: 1.1. Menovité napätie elektrického systému: … V 1.2. Táto EMP sa môže použiť na akomkoľvek type vozidla s nasledujúcim obmedzeniami: 1.2.1. Podmienky montáže, ak sú: 1.3. Táto EMP sa môže použiť iba na nasledovných typoch vozidiel: 1.3.1. Podmienky montáže, ak sú: 1.4. použitá(-é) špecifická(-é) metóda(-y) skúšania a frekvenčné rozsahy k stanoveniu odolnosti: (presne špecifikovať použitú metódu podľa prílohy XI) 1.5. Schválené/uznané laboratórium (na účely tejto smernice) zodpovedné za vykonávanie skúšky.

5. Poznámky:









PRÍLOHA VI

METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ŠIROKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z VOZIDIEL

1. VŠEOBECNE

1.1. Skúšobná metóda opísaná v tejto prílohe platí len pre vozidlá.

1.2. Meracie zariadenie Meracie zariadenie musí spĺňať požiadavky publikácie č. 16 – 1 (93) Medzinárodného osobitného výboru pre rádiové rušenie (CISPR). Na meranie širokopásmových elektromagnetických emisií podľa tejto prílohy sa použije kvázi špičkový detektor, alebo ak sa použije špičkový detektor, uplatní sa vhodný korekčný koeficient v závislosti od frekvencii impulzov zapaľovania.

1.3. Skúšobná metóda Cieľom tejto skúšky je meranie širokopásmového spektra elektromagnetického žiarenia generovaného zážihovými systémami a elektrickými motormi (elektrické trakčné motory, motory pre ohrievacie alebo rozmrazovacie systémy, palivové čerpadlá, vodné čerpadlá, atď.), ktoré sú trvalo namontované vo vozidle. Sú prípustné dve alternatívne referenčné vzdialenosti antény: 10 m alebo 3 m od vozidla. V oboch prípadoch musia byť splnené požiadavky bodu 3.

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Výsledky meraní sa vyjadria v dB μV/m (μV/m) pre šírku pásma 120 kHz. Ak sa skutočná šírka pásma B (vyjadrená v kHz) meracieho prístroja líši od hodnoty 120 kHz, je potrebné odpočty vyjadrené v μV/m previesť na šírku pásma 120 kHz ich vynásobením koeficientom 120/B.

3. MIESTO MERANIA

3.1. Miestom merania je rovná voľná plocha bez povrchov odrážajúcich elektromagnetické vlny vo vnútri kruhu s minimálnym polomerom 30 m meraným od bodu, ktorý je v polovičnej vzdialenosti medzi vozidlom a anténou (pozri obrázok 1 v dodatku 1).

3.2. Meracia súprava, skúšobná búdka alebo vozidlo, v ktorom je súprava umiestnená, môže byť vo vnútri kruhu, ale len v povolenom priestore znázornenom na obrázku 1 v dodatku 1. V mieste skúšky sú povolené iné meracie antény pri minimálnej vzdialenosti 10 m od prijímacej antény ako aj od skúšaného vozidla ak sa preukáže, že nemajú vplyv na výsledky skúšky.

3.3. Môžu sa použiť uzavreté skúšobné zariadenia, ak je možné vyjadriť koreláciu medzi uzavretým skúšobným zariadením a miestom skúšky, ktoré sa nachádza vonku. Uzavreté skúšobné zariadenia nemusia spĺňať požiadavky na rozmery podľa obrázku 1 dodatku 1, okrem vzdialenosti antény od vozidla a výšky antény. Nemusia spĺňať ani požiadavky na kontrolu okolitých emisií pred alebo po skúškach, ako je uvedené v bode 3.4.

3.4. Okolie Aby sa zabránilo prítomnosti vedľajšieho hluku alebo signálu dostatočne veľkého na to, aby podstatne ovplyvnil meranie, vykonajú sa pred a po hlavnej skúške merania. Ak je pri týchto meraniach prítomné vozidlo, je potrebné zabezpečiť, aby žiadne emisie z vozidla významnejšie neovplyvnili merania vedľajšieho hluku, napríklad tým, že sa vozidlo odstráni zo skúšobného miesta, vyberie sa spínací kľúč alebo sa odpojí akumulátor. Pri oboch meraniach je vedľajší hluk alebo signál aspoň 10 dB pod príslušnými limitmi rušenia uvedenými v bodoch 6.2.2.1 alebo 6.2.2.2 prílohy I, s výnimkou zámerného úzkopásmového okolitého vysielania.

4. STAV VOZIDLA POČAS SKÚŠOK

4.1. Motor

Motor je v chode pri normálnej prevádzkovej teplote a so zaradeným neutrálom. Ak to nie je z praktických dôvodov možné, môžu sa výrobca a skúšobný orgán dohodnúť na alternatívnych podmienkach.

Treba dbať na to, aby mechanizmus nastavenia otáčok neovplyvňoval elektromagnetické vyžarovanie. Počas každého merania motor pracuje nasledovne:







Typ motora Metóda merania Kvázi špičková Špičková Zážihový motor Otáčky motora Otáčky motora Jeden valec 2 500 ot/min ± 10 % 2 500 ot/min ± 10 % Viac ako 1 valec 1 500 ot/min ± 10 % 1 500 ot/min ± 10 %

4.2. Skúška sa nesmie vykonávať za dažďa alebo iných zrážok ani skôr ako 10 minút po daždi resp. iných zrážkach.

5. TYP ANTÉNY, UMIESTNENIE A ORIENTÁCIA

5.1. Typ antény

Môže sa použiť akákoľvek anténa za predpokladu, že sa môže normalizovať vzhľadom k referenčnej anténe. Na kalibráciu antény sa môže použiť metóda opísaná v publikácii CISPR č. 12, vydanie 3, dodatok A.

5.2. Výška a vzdialenosť pri meraní

5.2.1. Výška

5.2.1.1. Skúška pri 10 m

Fázový stred antény je vo výške 3,00 ± 0,05 m nad plochou, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.1.2. Skúška pri 3 m

Fázový stred antény je vo výške 1,80 ± 0,05 m nad plochou, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.1.3. Žiadna časť prijímacieho prvku antény nesmie byť bližšie ako 0,25 m od plochy, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.2. Vzdialenosť pri meraní

5.2.2.1. Skúška pri 10 m

Horizontálna vzdialenosť od vrcholu alebo ktoréhokoľvek iného vhodného bodu antény, definovaná počas normalizačného postupu opísaného v bode 5.1, k vonkajšiemu povrchu kostry vozidla je 10,0 ± 0,2 m.

5.2.2.2. Skúška pri 3 m

Horizontálna vzdialenosť od vrcholu alebo ktoréhokoľvek iného vhodného bodu antény, definovaná počas normalizačného postupu opísaného v bode 5.1, k vonkajšiemu povrchu kostry vozidla je 3,00 ± 0,05 m.

5.2.2.3. Ak sa skúška vykonáva v zariadení uzavretom na účely clonenia rádiovej frekvencie elektromagnetického žiarenia, prijímacie prvky antény nesmú byť bližšie ako 1,0 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi prijímacou anténou a skúšaným vozidlom nesmú byť žiadne absorpčné materiály.

5.3. Umiestnenie antény vzhľadom k vozidlu

Anténa sa umiestni postupne na ľavej a pravej strane vozidla, rovnobežne s pozdĺžnou rovinou symetrie vozidla a v jednej priamke so stredom motora (pozri obrázok 1 v dodatku 1) a na priamke so stredovým bodom vozidla definovaným ako bod na hlavnej osi vozidla ležiaci uprostred medzi stredmi prednej a zadnej nápravy vozidla.

5.4. Umiestnenie antény

Odčítanie hodnôt sa vykoná v každom z meracích bodov s anténou v horizontálnej aj vo vertikálnej polarizácii (pozri obrázok 2 v dodatku 1).

5.5. Odčítavanie

Ako charakteristická hodnota odčítania pri frekvencii s ktorou bolo meranie vykonané sa berie maximum zo štyroch odčítaní vykonaných v súlade s bodmi 5.3 a 5.4 pri každej z ustálených frekvencií.

6. FREKVENCIE

6.1. Merania

Merania sa vykonávajú v rozsahu od 30 do 1 000 MHz frekvenčného rozsahu. Aby sa potvrdilo, že vozidlo spĺňa požiadavky tejto prílohy, skúšobný orgán vykoná skúšky pri 13 frekvenciách v rozsahu napr. 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900 MHz. V prípade, že sa počas skúšky limit prekročí, je potrebné sa ubezpečiť, že je to z dôvodov týkajúcich sa vozidla a nie z dôvodov žiarenia okolia.

6.1.1. Limity platia vo frekvenčnom rozsahu od 30 do 1 000 MHz.

6.1.2. Merania sa môžu vykonať s kvázi špičkovým alebo špičkovým detektorom. Limity uvedené v bodoch 6.2 a 6.5 prílohy I sú pre kvázi špičkovú metódu. Ak sa použije špičková metóda, pripočíta sa 38 dB na 1 MHz šírky pásma alebo sa odpočíta 22 dB na 1 kHz šírky pásma.

6.2. Tolerancie







Ustálená frekvencia (MHz) Tolerancia (MHz) 45, 65, 90, 120, 150, 190 a 230 ±5 280, 380, 450, 600, 750 a 900 ±20

Tolerancie platia pre udané frekvencie a sú určené na to, aby sa počas merania zabránilo rušeniu vyplývajúcemu z vysielaní na menovitých ustálených frekvenciách, alebo frekvenciách im blízkych.









Dodatok 1

Obrázok 1

PRIESTOR NA SKÚŠANIE TRAKTORA

(Rovná plocha bez povrchov odrážajúcich elektromagnetické vlny.)

Obrázok 2

POLOHA ANTÉNY VOČI TRAKTORU









PRÍLOHA VII

METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ÚZKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z VOZIDIEL

1. VŠEOBECNE

1.1. Skúšobná metóda opísaná v tejto prílohe platí len pre vozidlá.

1.2. Meracie zariadenie Meracie zariadenie musí spĺňať požiadavky publikácie č. 16 – 1 (93) Medzinárodného osobitného výboru pre rádiové odrušenie (CISPR). Na meranie vyžarovaných úzkopásmových elektromagnetických emisií podľa tejto prílohy sa použije detektor pre stredné hodnoty alebo špičkový detektor.

1.3. Skúšobná metóda 1.3.1. Táto skúška je určená na meranie úzkopásmových emisií, ktoré by mohli vychádzať z mikroprocesorových systémov alebo iného úzkopásmového zdroja. 1.3.2. Ako prvý krok sa pri rádiovej anténe vozidla meria úroveň emisií vo frekvenčnom pásme FM (88 až 108 MHz) zariadením špecifikovaným v bode 1.2. Ak sa nepresiahne úroveň uvedená v bode 6.3.2.4 prílohy Ι, potom sa vozidlo považuje za vyhovujúce požiadavkám tejto prílohy vzhľadom na toto frekvenčné pásmo a nemusí sa vykonať úplná skúška. 1.3.3. Pri úplnom skúšobnom postupe sú prípustné dve alternatívne referenčné vzdialenosti antény: 10 m alebo 3 m od vozidla. V oboch prípadoch musia byť splnené požiadavky bodu 3 tejto prílohy.

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Výsledky meraní sa vyjadria v dB μV/m (μV/m).

3. MIESTO MERANIA

3.1. Miestom merania je rovná voľná plocha bez povrchov odrážajúcich elektromagnetické vlny vo vnútri kruhu s minimálnym polomerom 30 m meraným od bodu, ktorý je v polovičnej vzdialenosti medzi vozidlom a anténou (pozri obrázok 1 v dodatku 1 prílohy VI).

3.2. Meracia súprava, skúšobná búdka alebo vozidlo v ktorom je súprava umiestnená, môže byť vo vnútri kruhu, ale len v povolenom priestore znázornenom na obrázku 1 v dodatku 1 prílohy VI. V mieste skúšky sú povolené iné meracie antény pri minimálnej vzdialenosti 10 m od prijímacej antény ako aj od skúšaného vozidla, ak sa preukáže, že nemajú vplyv na výsledky skúšky.

3.3. Môžu sa použiť uzavreté skúšobné zariadenia, ak je možné vyjadriť koreláciu medzi uzavretým skúšobným zariadením a miestom skúšky, ktoré sa nachádza vonku. Uzavreté skúšobné zariadenia nemusia spĺňať požiadavky na rozmer podľa obrázku 1 dodatku 1 prílohy VI, okrem vzdialenosti antény od vozidla a výšky antény. Nemusia spĺňať ani požiadavky na kontrolu okolitých emisií pred alebo po skúškach, ako je uvedené v bode 3.4 tejto prílohy.

3.4. Okolie Aby sa zabránilo prítomnosti vedľajšieho hluku alebo signálu dostatočne veľkého na to, aby podstatne ovplyvnil meranie, vykonajú sa pred a po hlavnej skúške merania. Je potrebné zabezpečiť, aby žiadne emisie z vozidla významnejšie neovplyvnili okolité merania napríklad tým, že sa vozidlo odstráni zo skúšobného miesta, vyberie sa spínací kľúč alebo sa odpojí akumulátor. Pri oboch meraniach je vedľajší hluk alebo signál aspoň 10 dB pod príslušnými limitmi rušenia uvedenými v bodoch 6.3.2.1. alebo 6.3.2.2. prílohy I, s výnimkou zámerného úzkopásmového okolitého vysielania.

4. STAV VOZIDLA POČAS SKÚŠOK

4.1. Všetky elektronické systémy vozidla sú v normálnom prevádzkovom stave a vozidlo stojí.

4.2. Zapaľovanie musí byť zapnuté. Motor nie je v chode.

4.3. Merania sa nesmú vykonať za dažďa a iných zrážok ani skôr ako 10 minút po daždi, resp. iných zrážkach.

5. TYP ANTÉNY, UMIESTNENIE A ORIENTÁCIA

5.1. Typ antény

Môže sa použiť akákoľvek anténa za predpokladu, že sa môže normalizovať vzhľadom k referenčnej anténe. Na kalibráciu antény sa môže použiť metóda opísaná v publikácii CISPR č. 12, vydanie 3, dodatok A.

5.2. Výška a vzdialenosť pri meraní

5.2.1. Výška

5.2.1.1. Skúška pri 10 m

Fázový stred antény je vo výške 3,00 ± 0,05 m nad plochou, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.1.2. Skúška pri 3 m

Fázový stred antény je vo výške 1,80 ± 0,05 m nad plochou, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.1.3. Žiadna časť prijímacieho prvku antény nesmie byť bližšie ako 0,25 m od plochy, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.2. Vzdialenosť pri meraní

5.2.2.1. Skúška pri 10 m

Horizontálna vzdialenosť od vrcholu alebo ktoréhokoľvek iného vhodného bodu antény, definovaná počas normalizačného postupu opísaného v bode 5.1, k vonkajšiemu povrchu vozidla je 10,0 ± 0,2 m.

5.2.2.2. Skúška pri 3 m

Horizontálna vzdialenosť od vrcholu alebo ktoréhokoľvek iného vhodného bodu antény, definovaná počas normalizačného postupu opísaného v bode 5.1, k vonkajšiemu povrchu vozidla je 3,00 ± 0,05 m.

5.2.2.3. Ak sa skúška vykonáva v zariadení uzavretom na účely clonenia rádiovej frekvencie elektromagnetického žiarenia, prijímacie prvky antény nesmú byť bližšie ako 1,0 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi prijímacou anténou a skúšaným vozidlom nesmú byť žiadne absorpčné materiály.

5.3. Umiestnenie antény vzhľadom k vozidlu

Anténa sa umiestni postupne na ľavej a pravej strane vozidla, rovnobežne s pozdĺžnou rovinou symetrie vozidla a v jednej priamke so stredom vozidla (pozri obrázok 2 v dodatku 1 prílohy VI).

5.4. Umiestnenie antény

Odčítanie hodnôt sa vykoná v každom z meracích bodov s anténou v horizontálnej aj vo vertikálnej polarizácii (pozri obrázok 2 v dodatku 1 prílohy VI).

5.5. Odčítavanie

Ako charakteristická hodnota odčítania pri frekvencii, s ktorou bolo meranie vykonané, sa berie maximum zo štyroch odčítaní vykonaných v súlade s bodmi 5.3 a 5.4 pri každej z ustálených frekvencií.

6. FREKVENCIE

6.1. Merania

Merania sa vykonajú v rozsahu od 30 do 1 000 MHz frekvenčného rozsahu. Tento rozsah sa rozdelí do 13 pásiem. V každom pásme sa môže skúšať jedna ustálená frekvencia, aby sa preukázalo, že sú splnené požadované limity. Aby sa potvrdilo, že vozidlo spĺňa požiadavky tejto prílohy, skúšobný orgán vykoná skúšky pri každej takej ustálenej frekvencii v každom z nasledovných 13 frekvenčných pásiem:

30 až 50, 50 až 75, 75 až 100, 100 až 130, 130 až 165, 165 až 200, 200 až 250, 250 až 320, 320 až 400, 400 až 520, 520 až 660, 660 až 820, 820 až 1 000 MHz.

V prípade, že sa počas skúšky limit prekročí, je potrebné sa ubezpečiť, že je to z dôvodov týkajúcich sa vozidla a nie z dôvodov žiarenia okolia.









PRÍLOHA VIII

METÓDA SKÚŠANIA ODOLNOSTI VOZIDIEL VOČI ELEKTROMAGNETICKÉMU ŽIARENIU

1. VŠEOBECNE

1.1. Skúšobná metóda opísaná v tejto prílohe platí len pre vozidlá.

1.2. Skúšobná metóda Táto skúška je určená na preukázanie odolnosti voči zhoršeniu priameho ovládania vozidla. Vozidlo sa vystaví účinkom elektromagnetických polí tak, ako je opísané v tejto prílohe. Počas skúšok sa vozidlo monitoruje.

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Na účely skúšky opísanej v tejto prílohe sa intenzita polí vyjadrí vo voltoch/m.

3. MIESTO MERANIA

Skúšobné zariadenie musí byť schopné vytvoriť intenzity poľa v celom rozsahu frekvencií definovaných v tejto prílohe. Skúšobné zariadenie musí spĺňať (vnútroštátne) právne požiadavky týkajúce sa emisie elektromagnetických signálov.

Je potrebné dbať na to, aby riadiace a monitorovacie zariadenie nebolo ovplyvnené vyžarovanými poľami tak, že by to malo za následok neplatnosť skúšok.

4. STAV VOZIDLA POČAS SKÚŠOK

4.1. Vozidlo je nezaťažené s výnimkou potrebného skúšobného zariadenia. 4.1.1. Motor poháňa kolesá hnanej nápravy normálnym spôsobom konštantnou rýchlosťou zodpovedajúcou trom štvrtinám maximálnej rýchlosti vozidla, ak výrobca z technických dôvodov neuprednostňuje inú rýchlosť. Motor vozidla musí byť zaťažený primeraným krútiacim momentom. Ak je to potrebné, hnacie hriadele môžu byť odpojené (napríklad v prípade vozidiel s viac ako dvoma nápravami), a to za predpokladu, že nepoháňajú komponenty spôsobujúce rušenie. 4.1.2. Zapnuté sú stretávacie svetlomety. 4.1.3. V činnosti sú ľavé alebo pravé smerové svietidlá. 4.1.4. Všetky ostatné systémy, ktoré majú vplyv na ovládanie vozidla vodičom, sú zapnuté ako pri bežnom prevádzkovom stave vozidla. 4.1.5. Vozidlo nie je elektricky spojené s miestom skúšania a nie je ani spojené s akýmkoľvek zariadením, okrem tých, ktoré sú uvedené v bodoch 4.1.1 alebo 4.2. Kontakt pneumatík s povrchom miesta skúšania sa nepovažuje za elektrické spojenie.

4.2. Ak existujú elektrické/elektronické systémy vozidla, ktoré tvoria integrálnu časť priameho ovládania vozidla, ktoré nefungujú tak ako stanovujú podmienky uvedené v bode 4.1, výrobcovi sa povoľuje poskytnúť schvaľovaciemu orgánu protokol alebo dodatočný dôkaz o tom, že elektrické/elektronické systémy vozidla spĺňajú požiadavky tejto smernice. Takýto dôkaz sa založí do dokumentácie o typovom schválení.

4.3. Počas monitorovania vozidla sa použije len zariadenie, ktoré nespôsobuje rušenie. Exteriér vozidla a priestor pre cestujúcich sa monitoruje, aby sa zistilo, či sú splnené požiadavky tejto prílohy (napr. použitím videokamery(-ier)).

4.4. Vozidlo sa postaví normálne čelom k pevnej anténe. Keď sú však elektronické riadiace jednotky a s nimi spojené vedenie s príslušenstvom prevažne v zadnej časti vozidla, skúška sa vykoná s vozidlom odvráteným od antény. V prípade dlhých vozidiel (t.j. okrem osobných automobilov a ľahkých dodávkových vozidiel), ktoré majú elektronické riadiace jednotky a s nimi spojené vedenie s príslušenstvom prevažne v strede vozidla, referenčný bod (pozri bod 5.4) môže byť stanovený buď na pravej alebo ľavej strane povrchu vozidla. Tento referenčný bod musí byť v strede dĺžky vozidla alebo v jednom z bodov pozdĺž bočných strán vozidla, ktorý vyberie výrobca po dohode so schvaľovacím orgánom, pričom sa vezme do úvahy rozmiestnenie elektronických systémov a celkové usporiadanie vedenia. Také skúšanie sa môže uskutočniť len v prípade, že to dovoľuje konštrukcia komory. Umiestnenie antény sa musí zaznamenať v protokole o skúške.

5. TYP GENERÁTORA POĽA, JEHO UMIESTNENIE A ORIENTÁCIA

5.1. Typ generátora poľa

5.1.1. Typ(-y) generátora poľa sa vyberie (vyberú) tak, aby sa dosiahla požadovaná intenzita poľa v referenčnom bode (pozri bod 5.4.) pri vhodných frekvenciách.

5.1.2. Generátorom(-mi) poľa môže(-u) byť anténa alebo antény alebo systém napájacieho vedenia (TLS).

5.1.3. Konštrukcia a orientácia akéhokoľvek generátora poľa musí byť taká, aby bolo vytvárané pole polarizované: od 20 do 1 000 MHz horizontálne alebo vertikálne.

5.2. Výška a vzdialenosť merania

5.2.1. Výška

5.2.1.1. Fázový stred antény musí byť minimálne vo výške 1,5 m nad rovinou, na ktorej stojí vozidlo, ale minimálne 2,0 m nad rovinou, na ktorej stojí vozidlo, ak je strecha vozidla vo väčšej výške ako 3 m.

5.2.1.2. Žiadna časť vyžarujúceho prvku antény nesmie byť bližšie ako 0,25 m od roviny, na ktorej stojí vozidlo.

5.2.2. Vzdialenosť pri meraní

5.2.2.1. Prevádzkovým podmienkam je možné sa najviac priblížiť tak, že sa generátor poľa umiestni čo možno najďalej od vozidla. Táto vzdialenosť sa zvyčajne pohybuje v rozsahu od 1 do 5 m.

5.2.2.2. Ak sa skúška vykonáva v uzavretom zariadení, vyžarovacie prvky generátora poľa nesmú byť bližšie ako 1,0 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi vysielacou anténou a skúšobným vozidlom nesmú byť počas skúšania žiadne absorpčné materiály.

5.3. Umiestnenie antény vzhľadom k vozidlu

5.3.1. Vyžarovacie prvky generátora poľa nesmú byť bližšie ako 0,5 m od vonkajšieho povrchu karosérie vozidla.

5.3.2. Generátor poľa sa umiestni v osi vozidla (v rovine pozdĺžnej symetrie).

5.3.3. Žiadna časť TLS, s výnimkou roviny, na ktorej vozidlo stojí, nesmie byť bližšie ako 0,5 m od akejkoľvek časti vozidla.

5.3.4. Akýkoľvek generátor poľa, ktorý je umiestnený nad vozidlom, má centrálne pokrývať aspoň 75 % dĺžky vozidla.

5.4. Referenčný bod

5.4.1. Na účely tejto smernice je referenčným bodom bod, v ktorom sa určí intenzita poľa a je definovaný nasledovne: 5.4.1.1. aspoň 2 m horizontálne od fázového stredu antény, alebo aspoň 1 m vertikálne od vyžarujúcich prvkov TLS, 5.4.1.2. na osi vozidla (v rovine pozdĺžnej symetrie), 5.4.1.3. vo výške 1,0 ±0,05 m nad rovinou, na ktorej vozidlo stojí, alebo 2,0 ±0,05 m ak minimálna výška strechy akéhokoľvek vozidla v modelovom rade presahuje 3,0 m, 5.4.1.4. pre predné osvetlenie: — 1,0 ± 0, 2 m vo vnútri vozidla, merané od priesečníka čelného skla s kapotou motora (bod C v dodatku 1), alebo — 0,2 ± 0, 2 m od osi prednej nápravy traktora, merané smerom k stredu traktora (bod D v dodatku 2), podľa toho, pri ktorej z možností je referenčný bod bližšie k anténe. 5.4.1.5. pre zadné osvetlenie: — 1,0 ± 0, 2 m vo vnútri vozidla, merané od priesečníka čelného skla s kapotou motora (bod C v dodatku 1), alebo — 0,2 ± 0, 2 m od osi zadnej nápravy traktora, merané smerom k stredu traktora (bod D v dodatku 2), podľa toho, pri ktorej z možností je referenčný bod bližšie k anténe.

5.5. Ak sa rozhodne vystaviť žiareniu zadnú časť vozidla, referenčný bod sa určí tak ako je uvedené v bode 5.4. Vozidlo sa potom odvráti od antény a umiestni sa tak, že je horizontálne otočené o 180° okolo svojho stredu, t.j. tak, aby vzdialenosť od antény k najbližšej vonkajšej časti karosérie vozidla zostala rovnaká. Je to znázornené v dodatku 3.

6. SKÚŠOBNÉ POŽIADAVKY

6.1. Frekvenčný rozsah, doba trvania, polarizácia

Vozidlo sa vystaví elektrickému žiareniu vo frekvenčnom rozsahu 20 až 1 000 MHz.

6.1.1. Aby sa potvrdilo, že vozidlo spĺňa požiadavky tejto prílohy, skúša sa pri 14 ustálených frekvenciách v rozsahu, napr.: 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 a 900 MHz. Posúdi sa čas odozvy skúšaného zariadenia, pričom doba trvania musí byť dostatočná na to, aby skúšané zariadenie reagovalo za normálnych podmienok. V každom prípade nesmie byť kratšia ako 2 sekundy.

6.1.2. Pri každej frekvencii sa použije jeden druh polarizácie – pozri bod 5.1.3.

6.1.3. Všetky ostatné parametre skúšky sú také, ako je definované v tejto prílohe.

6.1.4. Ak vozidlo nesplní požiadavky skúšky definované v bode 6.1.1, musí sa overiť, že sa tak stalo za príslušných skúšobných podmienok a nie je to výsledkom vytvorenia nekontrolovaných polí.

7. VYTVORENIE POŽADOVANEJ INTENZITY POĽA

7.1. Metodológia skúšky

7.1.1. Na vytvorenie skúšobných podmienok poľa sa použije „substitučná metóda“.

7.1.2. Kalibračná fáza Pri každej frekvencii sa do generátora poľa dodáva určitá úroveň príkonu, aby sa vytvorila intenzita poľa v referenčnom bode (ako je definované v bode 5) v mieste skúšky bez prítomnosti vozidla, meria a zaznamenáva sa úroveň príkonu alebo iného parametra priamo sa vzťahujúceho k príkonu potrebnému na definovanie poľa. Skúšobné frekvencie sú v rozsahu 20 až 1 000 MHz. Kalibrácia sa začína pri 20 MHz a pridáva sa postupne maximálne 2 % z predchádzajúcej frekvencie, končiac pri 1 000 MHz. Tieto výsledky sa použijú pre typové schvaľovacie skúšky, pokiaľ nenastanú zmeny v zariadeniach alebo vybaveniach, ktoré si nevyhnutne vyžiadajú opakovanie tohto postupu.

7.1.3. Skúšobná fáza Potom sa vozidlo umiestni v skúšobnom zariadení, v súlade s požiadavkami bodu 5. V generátore poľa sa potom pri každej frekvencii definovanej v bode 6.1.1 použije požadovaný dopredný výkon definovaný v bode 7.1.2.

7.1.4. Ten istý parameter vybraný podľa bodu 7.1.2 na definovanie poľa sa potom použije na určenie intenzity poľa počas skúšky.

7.1.5. Generátor poľa a jeho usporiadanie počas skúšky musí mať rovnaké špecifikácie ako počas činností vykonávaných podľa bodu 7.1.2.

7.1.6. Zariadenie na meranie intenzity poľa Na stanovenie intenzity poľa v priebehu kalibračnej fázy substitučnej metódy sa použije vhodné kompaktné zariadenie na meranie intenzity poľa.

7.1.7. Počas kalibračnej fázy substitučnej metódy sa fázový stred zariadenia na meranie intenzity poľa umiestni v referenčnom bode.

7.1.8. Ak sa ako zariadenie na meranie intenzity poľa použije prijímacia anténa, odčítania sa vykonajú v troch vzájomne kolmých smeroch, za intenzitu poľa sa považuje izotropická ekvivalentná hodnota odčítania.

7.1.9. Aby sa zohľadnili rôzne geometrie vozidla, môže sa pre dané skúšobné zariadenie stanoviť niekoľko polôh antény alebo referenčných bodov.

7.2. Obrys intenzity poľa

7.2.1. Počas kalibračnej fázy substitučnej metódy (predtým než je vozidlo umiestnené v mieste skúšky), intenzita poľa nesmie byť aspoň v 80 % kalibračných krokov menšia ako 50 % menovitej intenzity poľa v nasledovných miestach: a) pre všetky generátory poľa 0,5 ±0,05 m po oboch stranách referenčného bodu na priamke prechádzajúcej cez referenčný bod, v rovnakej výške v akej je referenčný bod a kolmo na pozdĺžnu rovinu symetrie vozidla; b) v prípade TLS 1,50 ±0,05 m na priamke prechádzajúcej referenčným bodom v rovnakej výške ako je referenčný bod a popri osi pozdĺžnej symetrie.

7.3. Rezonancia komory

Bez toho, aby boli dotknuté podmienky stanovené v bode 7.2.1, sa skúšky nesmú vykonať pri rezonančných frekvenciách komory.

7.4. Charakteristiky vytvoreného skúšobného signálu

7.4.1. Maximálna hodnota skúšobného signálu

Maximálna hodnota skúšobného signálu sa rovná maximálnej hodnote nemodulovanej sínusovej vlny, ktorej efektívna hodnota vo V/m je definovaná v bode 6.4.2 prílohy I (pozri dodatok 3 tejto prílohy).

7.4.2. Tvar skúšobného signálu

Skúšobným signálom je rádiofrekvenčná sínusová vlna s amplitúdou modulovanou 1 kHz sínusovou vlnou pri hĺbke modulácie m 0,8 ±0,04.

7.4.3. Hĺbka modulácie

Hĺbka modulácie m je definovaná ako:

m = (maximálna hodnota signálu – minimálna hodnota signálu)/(maximálna hodnota signálu + minimálna hodnota signálu).









Dodatok 1









Dodatok 2









Dodatok 3

Charakteristiky skúšobného signálu, ktorý sa má generovať









PRÍLOHA IX

METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ŠIROKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN

1. VŠEOBECNE

1.1. Pre EMP sa môže sa použiť skúšobná metóda opísaná v tejto prílohe, a EMP sa následne môžu montovať do vozidiel spĺňajúcich požiadavky prílohy VI.

1.2. Meracie zariadenie Meracie zariadenie musí spĺňať požiadavky publikácie č. 16 – 1 (93) Medzinárodného osobitného výboru pre rádiové odrušenie (CISPR). Na meranie širokopásmových elektromagnetických emisií podľa tejto prílohy sa použije kvázi špičkový detektor alebo ak sa použije špičkový detektor, musí sa uplatniť vhodný korekčný koeficient v závislosti od frekvencie impulzov rušenia.

1.3. Skúšobná metóda Táto skúška je určená na meranie širokopásmových elektromagnetických emisií z EMP.

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Výsledky meraní sa vyjadria v dB μV/m (μV/m) pre šírku pásma 120 kHz. Ak sa skutočná šírka pásma B (vyjadrená v kHz) meracieho prístroja líši od hodnoty 120 kHz, je potrebné odpočty vyjadrené v μV/m previesť na šírku pásma 120 kHz ich vynásobením koeficientom 120/B.

3. MIESTO MERANIA

3.1. Miesto merania musí spĺňať požiadavky publikácie CISPR č. 16 – 1 (93) (pozri dodatok 1).

3.2. Meracia súprava, skúšobná búdka alebo vozidlo, v ktorom je súprava umiestnená, sa umiestni mimo hraníc znázornených v dodatku 1.

3.3. Môžu sa použiť uzavreté skúšobné zariadenia, ak je možné vyjadriť koreláciu medzi uzavretým skúšobným zariadením a miestom skúšky, ktoré sa nachádza vonku. Uzavreté skúšobné zariadenia nemusia spĺňať požiadavky na rozmery podľa dodatku 1, okrem vzdialenosti antény od skúšanej EMP a výšky antény (pozri obrázky 1 a 2 v dodatku 2).

3.4. Okolie Aby sa zabránilo prítomnosti vedľajšieho hluku alebo signálu dostatočne veľkého na to, aby podstatne ovplyvnili meranie, vykonajú sa pred a po hlavnej skúške merania. Pri oboch meraniach musí byť vedľajší hluk alebo signál aspoň 10 dB pod príslušnými limitmi rušenia uvedenými v bode 6.5.2.1 prílohy I, s výnimkou zámerného úzkopásmového okolitého vysielania.

4. STAV EMP POČAS SKÚŠOK

4.1. Skúšaná EMP je v normálnom prevádzkovom stave.

4.2. Meranie sa nesmie vykonávať, ak dážď alebo iné zrážky padajú na skúšanú EMP ani skôr ako 10 minút po takomto daždi, resp. iných zrážkach.

4.3. Usporiadanie skúšky 4.3.1. Skúšaná EMP a jej vedenie s príslušenstvom sa podoprú vo výške 50 ± 5 mm nad drevenou alebo ekvivalentnou nevodivou platňou. Ak je však ktorákoľvek časť skúšanej EMP určená na elektrické spojenie s kovovou karosériou vozidla, táto časť sa umiestni na základnú rovinu a elektricky sa s ňou prepojí. Základnou rovinou je kovová platňa s minimálnou hrúbkou 0,5 mm. Minimálna veľkosť základnej roviny závisí od veľkosti skúšanej EMP, musí však umožňovať rozmiestnenie vedenia EMP a jeho komponentov. Základná rovina sa pripojí k ochrannému vodiču uzemňovacieho systému. Základná rovina sa umiestni vo výške 1,0 ± 0,1 m nad podlahou skúšobného zariadenia a rovnobežne s ňou. 4.3.2. Skúšaná EMP sa rozmiestni a zapojí v súlade s príslušnými požiadavkami. Napájacie vedenie sa umiestni pozdĺž okraja základnej roviny/platne do vzdialenosti 100 mm, čo najbližšie k anténe. 4.3.3. Skúšaná EMP sa spojí s uzemňovacím systémom podľa pokynov výrobcu o montáži, nie sú povolené žiadne doplnkové uzemňovacie spojenia. 4.3.4. Minimálna vzdialenosť medzi skúšanou EMP a všetkými ostatnými vodivými konštrukciami, ako sú steny tieneného priestoru (s výnimkou základnej roviny/platne pod skúšaným objektom), musí byť 1,0 m.

4.4. Prívod elektrickej energie do skúšanej EMP sa realizuje umelou sieťou (US) 5 μH/50 Ω, ktorá je elektricky prepojená so základnou rovinou. Napájacie napätie sa udržuje na ± 10 % menovitého prevádzkového napätia systému. Akékoľvek napätie zvlnenia musí byť menšie ako 1,5 % menovitého prevádzkového napätia systému, meraného pri monitorovacom mieste umelej siete.

4.5. Ak sa skúšaná EMP skladá z viac ako jednej jednotky, prepojovacími káblami je v ideálnom prípade káblový zväzok určený na použitie vo vozidle. Ak káblový zväzok nie je k dispozícii, vzdialenosť medzi elektronickou riadiacou jednotkou a US musí byť 1 500 ± 75 mm. Všetky káble v káblovom zväzku musia byť zakončené tak, aby čo možno najviac zodpovedali skutočnosti a najmä skutočným zaťaženiam a ovládacím prvkom. Ak sa v záujme správnej činnosti skúšanej EMP vyžaduje pomocné zariadenie, kompenzuje sa jeho vplyv na merané emisie.

5. TYP ANTÉNY, UMIESTNENIE A ORIENTÁCIA

5.1. Typ antény

Môže sa použiť akákoľvek lineárne polarizovaná anténa za predpokladu, že sa môže normalizovať vzhľadom k referenčnej anténe.

5.2. Výška a vzdialenosť pri meraní

5.2.1. Výška

Fázový stred antény je vo výške 150 ± 10 mm nad základnou rovinou.

5.2.2. Vzdialenosť pri meraní

Horizontálna vzdialenosť fázového stredu alebo prípadne vrcholu antény od okraja základnej roviny je 1,00 ± 0,05 m. Žiadna časť antény nesmie byť bližšie ako 0,5 m od základnej roviny.

Anténa sa umiestni rovnobežne s rovinou, ktorá je kolmá na základnú rovinu a splýva s okrajom základnej roviny, pozdĺž ktorého prebieha hlavná časť kabeláže.

5.2.3. Ak sa skúška vykonáva v zariadení uzavretom na účely clonenia rádiovej frekvencie elektromagnetického žiarenia, prijímacie prvky antény nesmú byť bližšie ako 0,5 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi prijímacou anténou a skúšanou EMP nesmú byť žiadne absorpčné materiály.

5.3. Orientácia a polarizácia antény

Odčítanie hodnôt sa vykoná v meracom bode s anténou v horizontálnej aj vo vertikálnej polarizácii.

5.4. Odčítavanie

Za charakteristickú hodnotu odčítania pri frekvencii, s ktorou bolo meranie vykonané, sa považuje maximum z dvoch odčítaní (vykonaných v súlade s bodom 5.3) pri každej z ustálených frekvencií.

6. FREKVENCIE

6.1. Merania

Merania sa vykonajú v rozsahu od 30 do 1 000 MHz frekvenčného rozsahu. EMP sa považuje za jednotku spĺňajúcu požadované limity v celom frekvenčnom rozsahu s vysokou pravdepodobnosťou, ak ich spĺňa pri nasledovných 13 frekvenciách v rozsahu: 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 a 900 MHz.

V prípade, že sa počas skúšky limit prekročí, je potrebné sa ubezpečiť, že je to z dôvodov týkajúcich sa EMP a nie z dôvodov žiarenia okolia.

6.1.1. Limity platia vo frekvenčnom rozsahu od 30 do 1 000 MHz.

6.1.2. Merania sa môžu vykonať s kvázi špičkovým alebo špičkovým detektorom. Limity uvedené v bodoch 6.2 a 6.5 prílohy I sú pre kvázi špičkovú metódu. Ak sa použije špičková metóda, pripočíta sa 38 dB na 1 MHz šírky pásma alebo sa odpočíta 22 dB na 1 kHz šírky pásma.

6.2. Tolerancie







Ustálená frekvencia (MHz) Tolerancie (MHz) 45, 65, 90, 120, 150, 190 a 230 ±5 280, 380, 450, 600, 750 a 900 ±20

Tolerancie platia pre udané frekvencie a sú určené na to, aby sa počas merania zabránilo rušeniu vyplývajúcemu z vysielaní na menovitých ustálených frekvenciách alebo frekvenciách v ich tesnej blízkosti.









Dodatok 1

Hranica oblasti skúšania elektrickej/elektronickej montážnej podskupiny

Plochá, voľná oblasť, bez povrchov odrážajúcich elektromagnetické žiarenie









Dodatok 2

Obrázok 1

Usporiadanie skúšobného priestoru pre vyžarované elektromagnetické emisie z EMP (celkový pohľad)

Obrázok 2

Vyžarované elektromagnetické emisie z EMP (pohľad na rovinu pozdĺžnej symetrie skúšobného stavu)









PRÍLOHA X

METÓDA MERANIA VYŽAROVANÝCH ÚZKOPÁSMOVÝCH ELEKTROMAGNETICKÝCH EMISIÍ Z ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN

1. VŠEOBECNE

1.1. Pre EMP sa môže použiť skúšobná metóda opísaná v tejto prílohe.

1.2. Meracie zariadenie Meracie zariadenie musí spĺňať požiadavky publikácie č. 16 – 1 (93) Medzinárodného osobitného výboru pre rádiové odrušenie (CISPR). Na meranie vyžarovaných úzkopásmových elektromagnetických emisií podľa tejto prílohy sa použije detektor pre stredné hodnoty alebo špičkový detektor.

1.3. Skúšobná metóda 1.3.1. Táto skúška je určená na meranie úzkopásmových elektromagnetických emisií, ktoré by mohli vychádzať z mikroprocesorových systémov. 1.3.2. Pri zvolenej polarizácii antény je, ako krátke vstupné meranie (2 až tri minúty), povolené prekontrolovať frekvenčný rozsah uvedený v bode 6.1 použitím spektrálneho analyzátora, ktorým sa zistí existencia a/alebo miesto výskytu špičkových emisií. Môže to pomôcť pri výbere skúšobných frekvencií (pozri bod 6).

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Výsledky meraní sa vyjadria v dB μV/m (μV/m).

3. MIESTO MERANIA

3.1. Miesto merania musí spĺňať požiadavky publikácie CISPR č. 16 – 1 (93) (pozri dodatok 1 prílohy IX).

3.2. Meracia súprava, skúšobná búdka alebo vozidlo, v ktorom je súprava umiestnená, sa umiestni mimo hraníc znázornených v dodatku 1 prílohy IX.

3.3. Môžu sa použiť uzavreté skúšobné zariadenia, ak je možné vyjadriť koreláciu medzi uzavretým skúšobným zariadením a miestom skúšky, ktoré sa nachádza vonku. Uzavreté skúšobné zariadenia nemusia spĺňať požiadavky na rozmery podľa dodatku 1 prílohy IX, okrem vzdialenosti antény od skúšanej EMP a výšky antény (pozri obrázky 1 a 2 v dodatku 2 prílohy IX).

3.4. Okolie Aby sa zabránilo prítomnosti vedľajšieho hluku alebo signálu dostatočne veľkého na to, aby podstatne ovplyvnil meranie, vykonajú sa pred a po hlavnej skúške merania. Pri oboch meraniach musí byť vedľajší hluk alebo signál aspoň 10 dB pod príslušnými limitmi rušenia uvedenými v bode 6.6.2.1 prílohy I, s výnimkou zámerného úzkopásmového okolitého vysielania.

4. STAV EMP POČAS SKÚŠOK

4.1. Skúšaná EMP musí byť v normálnom prevádzkovom stave.

4.2. Merania sa nesmú vykonávať za dažďa alebo iných zrážok ani skôr ako 10 minút po daždi, resp. iných zrážkach.

4.3. Usporiadanie skúšky 4.3.1. Skúšaná EMP a jej vedenie s príslušenstvom sa podoprú vo výške 50 ± 5 mm nad drevenou alebo ekvivalentnou nevodivou platňou. Ak je však ktorákoľvek časť skúšanej EMP určená na elektrické spojenie s kovovou karosériou vozidla, táto časť sa umiestni na základnú rovinu a elektricky sa s ňou prepojí. Základnou rovinou je kovová platňa s minimálnou hrúbkou 0,5 mm. Minimálna veľkosť základnej roviny závisí od veľkosti skúšanej EMP, musí však umožňovať rozmiestnenie vedenia EMP. Základná rovina sa pripojí k ochrannému vodiču uzemňovacieho systému. Základná rovina sa umiestni vo výške 1,0 ± 0,1 m nad podlahou skúšobného zariadenia a rovnobežne s ňou. 4.3.2. Skúšaná EMP sa má rozmiestniť a zapojiť v súlade s príslušnými požiadavkami. Napájacie vedenie sa umiestni pozdĺž okraja základnej roviny/platne, najviac do vzdialenosti 100 mm, čo najbližšie k anténe. 4.3.3. Skúšaná EMP sa spojí s uzemňovacím systémom podľa pokynov výrobcu o montáži, nie sú povolené žiadne doplnkové uzemňovacie spojenia. 4.3.4. Minimálna vzdialenosť medzi skúšanou EMP a všetkými ostatnými vodivými konštrukciami, ako sú steny tieneného priestoru (s výnimkou základnej roviny/platne pod skúšaným objektom), musí byť 1,0 m.

4.4. Prívod elektrickej energie do skúšanej EMP sa realizuje umelou sieťou (US) 5 μH/50 Ω, ktorá je elektricky prepojená so základnou rovinou. Napájacie napätie sa udržuje na ± 10 % menovitého prevádzkového napätia systému. Akékoľvek napätie zvlnenia má byť menšie ako 1,5 % menovitého prevádzkového napätia systému, meraného pri monitorovacom mieste umelej siete.

4.5. Ak sa skúšaná EMP skladá z viac ako jednej jednotky, prepojovacími káblami je v ideálnom prípade káblový zväzok určený na použitie vo vozidle. Ak to nie je možné, vzdialenosť medzi elektronickou riadiacou jednotkou a US musí byť 1 500 ± 75 mm. Všetky káble v káblovom zväzku musia byť zakončené tak, aby čo možno najviac zodpovedali skutočnosti a prednostne musia byť pripojené k skutočným zaťaženiam a ovládacím prvkom. Ak sa v záujme správnej činnosti skúšanej EMP vyžaduje pomocné zariadenie, kompenzuje sa vplyv na merané emisie.

5. TYP ANTÉNY, UMIESTNENIE A ORIENTÁCIA

5.1. Typ antény

Môže sa použiť akákoľvek lineárne polarizovaná anténa za predpokladu, že sa môže normalizovať vzhľadom k referenčnej anténe.

5.2. Výška a vzdialenosť pri meraní

5.2.1. Výška

Fázový stred antény je vo výške 150 ± 10 mm nad základnou rovinou.

5.2.2. Vzdialenosť pri meraní

Horizontálna vzdialenosť fázového stredu alebo prípadne vrcholu antény od okraja základnej roviny je 1,00 ± 0,05 m. Žiadna časť antény nesmie byť bližšie než 0,5 m od základnej roviny.

Anténa sa umiestni rovnobežne s rovinou, ktorá je kolmá na základnú rovinu a splýva s okrajom základnej roviny, pozdĺž ktorej prebieha hlavná časť kabeláže.

5.2.3. Ak sa skúška vykonáva v zariadení uzavretom na účely clonenia rádiovej frekvencie elektromagnetického žiarenia, prijímacie prvky antény nesmú byť bližšie ako 0,5 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi prijímacou anténou a skúšanou EMP nesmú byť žiadne absorpčné materiály.

5.3. Orientácia a polarizácia antény

Odčítanie hodnôt sa vykoná v meracom bode s anténou v horizontálnej aj vo vertikálnej polarizácii.

5.4. Odčítavanie

Za charakteristickú hodnotu odčítania pri frekvencii, s ktorou bolo meranie vykonané, sa považuje maximum z dvoch odčítaní (vykonaných v súlade s bodom 5.3) pri každej z ustálených frekvencií.

6. FREKVENCIE

6.1. Merania

Merania sa musia vykonať v rozsahu od 30 do 1 000 MHz frekvenčného rozsahu. Tento rozsah sa rozdelí do 13 pásiem. V každom pásme sa môže skúšať jedna ustálená frekvencia, aby sa preukázalo, že sú splnené požadované limity. Aby sa potvrdilo, že skúšaná EMP spĺňa požiadavky tejto prílohy, skúšobný orgán vykoná skúšky pri každej takej ustálenej frekvencii v každom z nasledovných 13 frekvenčných pásmach:

30 až 50, 50 až 75, 75 až 100, 100 až 130, 130 až 165, 165 až 200, 200 až 250, 250 až 320, 320 až 400, 400 až 520, 520 až 660, 660 až 820, 820 až 1 000 MHz.

V prípade, že sa počas skúšky limit prekročí, je potrebné sa ubezpečiť, že je to z dôvodov týkajúcich sa EMP a nie z dôvodov žiarenia okolia.

6.2. Ak sú počas vstupného merania vykonaného podľa bodu 1.3 vyžarované úzkopásmové emisie pre akékoľvek pásmo stanovené v bode 6.1 aspoň 10 dB pod referenčným limitom, potom sa EMP považuje za zhodnú s požiadavkami tejto prílohy vzhľadom na frekvenčné pásmo.









PRÍLOHA XI

METÓDA(-Y) SKÚŠANIA ODOLNOSTI ELEKTRICKÝCH/ELEKTRONICKÝCH MONTÁŽNYCH PODSKUPÍN VOČI ELEKTROMAGNETICKÉMU ŽIARENIU

1. VŠEOBECNE

1.1. Pre EMP sa môže(-u) použiť skúšobná(-é) metóda(-y) opísaná(-é) v tejto prílohe.

1.2. Skúšobné metódy 1.2.1. EMP môžu spĺňať požiadavky akejkoľvek kombinácie nasledovných skúšobných metód podľa uváženia výrobcu, za predpokladu, že je pokrytý plným frekvenčným rozsahom špecifikovaným v bode 5.1: — Skúška páskovým vedením: pozri dodatok 1 — Skúšanie objemovou injektážou prúdom: pozri dodatok 2 — Skúška v TEM bunke: pozri dodatok 3 — Skúška voľného poľa (skúška v absorpčnej komore): pozri dodatok 4 1.2.2. Z dôvodu vyžarovania elektromagnetických polí počas týchto skúšok, celé skúšanie sa vykonáva v tienenom priestore (TEM bunka je tieneným priestorom).

2. VYJADRENIE VÝSLEDKOV

Na účely skúšok opísaných v tejto prílohe sa intenzity polí vyjadria vo V/m a zavedený elektrický prúd sa vyjadrí v mA.

3. MIESTO MERANIA

3.1. Skúšobné zariadenie musí byť schopné vytvoriť požadovaný skúšobný signál vo všetkých frekvenčných rozsahoch definovaných v tejto prílohe. Skúšobné zariadenie musí spĺňať (vnútroštátne) právne požiadavky týkajúce sa emisií elektromagnetických signálov.

3.2. Meracie zariadenie sa umiestni mimo komory.

4. STAV EMP POČAS SKÚŠOK

4.1. Skúšaná EMP je v normálnom prevádzkovom stave. Usporiada sa tak ako je to definované v tejto prílohe, pokiaľ jednotlivé skúšobné metódy nestanovia inak.

4.2. Prívod elektrickej energie do skúšanej EMP sa realizuje umelou sieťou (US) 5 μH/50 Ω, ktorá je elektricky uzemnená. Napájacie napätie sa udržuje na ± 10 % menovitého prevádzkového napätia systému. Akékoľvek napätie zvlnenia musí byť menšie ako 1,5 % menovitého prevádzkového napätia systému, meraného pri monitorovacom mieste umelej siete.

4.3. Akékoľvek pomocné zariadenie potrebné k činnosti skúšanej EMP sa umiestni v priebehu kalibračnej fázy. Žiadne pomocné zariadenie nesmie byť počas kalibrácie bližšie ako 1 m od referenčného bodu.

4.4. Na zabezpečenie dosiahnutia reprodukovateľných výsledkov merania pri opakovaných skúškach a meraniach, musí zariadenie vytvárajúce skúšobný signál a jeho usporiadanie zodpovedať špecifikáciám, aké sa použili počas každej kalibračnej fázy (body 7.2, 7.3.2.3, 8.4, 9.2. a 10.2).

4.5. Ak sa skúšaná EMP skladá z viac ako jednej jednotky, prepojovacími káblami je v ideálnom prípade káblový zväzok určený na použitie vo vozidle. Ak to nie je možné, vzdialenosť medzi elektronickou riadiacou jednotkou a US musí byť 1 500 ± 75 mm. Všetky káble v káblovom zväzku musia byť zakončené tak, aby čo možno najviac zodpovedali skutočnosti a najmä skutočným zaťaženiam a ovládacím prvkom.

5. FREKVENČNÝ ROZSAH, DOBY TRVANIA

5.1. Merania sa vykonajú vo frekvenčnom rozsahu 20 až 1 000 MHz.

5.2. Aby sa potvrdilo, že skúšaná(-é) EMP spĺňa(-jú) požiadavky tejto prílohy, vykonajú sa skúšky v rozsahu 14 ustálených frekvencií, napr.: 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 a 900 MHz. Musí sa brať ohľad na čas odozvy skúšobného zariadenia a čas zotrvania musí byť dostatočný k tomu, aby skúšobné zariadenie reagovalo za normálnych podmienok. V každom prípade nesmie byť kratší ako dve sekundy.

6. CHARAKTERISTIKY VYTVORENÉHO SKÚŠOBNÉHO SIGNÁLU

6.1. Maximálna hodnota skúšobného signálu

Maximálna hodnota skúšobného signálu sa rovná maximálnej hodnote nemodulovanej sínusovej vlny, ktorej efektívna hodnota je definovaná v bode 6.4.2 prílohy I (pozri dodatok 3 prílohy VIII).

6.2. Tvar skúšobného signálu

Skúšobným signálom je rádiofrekvenčná sínusová vlna s amplitúdou modulovanou 1 kHz sínusovou vlnou pri hĺbke modulácie m 0,8 ± 0,04.

6.3. Hĺbka modulácie

Hĺbka modulácie m je definovaná ako:

m = (maximálna hodnota signálu – minimálna hodnota signálu)/(maximálna hodnota signálu + minimálna hodnota signálu)

7. SKÚŠKA PÁSKOVÝM VEDENÍM

7.1. Skúšobná metóda

Táto metóda spočíva v tom, že sa káblový zväzok spájajúci komponenty v EMP vystaví stanoveným intenzitám poľa.

7.2. Meranie intenzity poľa v páskovom vedení

Pri každej z požadovaných skúšobných frekvencií sa do páskového vedenia privádza určitá úroveň príkonu, potrebného na vytvoreniu potrebnej intenzity poľa v skúšobnom mieste bez prítomnosti EMP, meria a zaznamenáva sa úroveň príkonu alebo iného parametra priamo sa vzťahujúceho k príkonu potrebného na definovanie poľa. Tieto výsledky sa použijú pre typové schvaľovacie skúšky, pokiaľ nenastanú zmeny v zariadeniach alebo vybavení, ktoré si nevyhnutne vyžiadajú opakovanie tohto postupu. Počas tohto procesu je hlava sondy umiestnená pod aktívnym vodičom a je vycentrovaná v pozdĺžnom, vertikálnom a priečnom smere. Puzdro elektronického vybavenia sondy je čo možno najďalej od pozdĺžnej osi páskového vedenia.

7.3. Montáž skúšanej EMP

7.3.1. Skúška 150 mm páskovým vedením

Skúšobná metóda umožňuje vytvorenie homogénnych polí medzi aktívnym vodičom (impedancia páskového vedenia 50 Ω) a základnou rovinou (vodivý povrch montážnej dosky), medzi ktoré sa môže vložiť časť káblového zväzku. Elektronický(-é) regulátor(-y) EMP sa namontuje(-ú) v základnej rovine, ale mimo páskového vedenia, pričom je jedna z jeho strán rovnobežná s aktívnym vodičom páskového vedenia. Musí byť 200 ± 10 mm od čiary na základnej rovine, priamo pod okrajom aktívneho vodiča.

Vzdialenosť medzi ktorýmkoľvek okrajom aktívneho vodiča a akýmkoľvek periférnym zariadením použitým na meranie je aspoň 200 mm.

Časť káblového zväzku skúšanej EMP sa umiestni v horizontálnej polohe medzi aktívnym vodičom a základnou rovinou (pozri obrázky 1 a 2 v dodatku 1).

7.3.1.1. Minimálna dĺžka káblového zväzku, ktorý zahŕňa napájacie vedenie elektronickej riadiacej jednotky a je umiestnený pod páskovým vedením, je 1,5 m pokiaľ káblový zväzok vo vozidle nie je kratší ako 1,5 m. V tomto prípade má byť dĺžka káblového zväzku taká, aká je najväčšia dĺžka vedenia inštalovaného vo vozidle. Akékoľvek odbočky z vedenia, nachádzajúce sa v tomto rozmedzí, sa vedú kolmo k jeho pozdĺžnej osi.

7.3.1.2. Alternatívne, úplne rozvinutá dĺžka káblového zväzku vrátane najdlhšej odbočky je 1,5 m.

7.3.2. Skúška 800 mm páskovým vedením

7.3.2.1. Skúšobná metóda

Páskové vedenie sa skladá z dvoch rovnobežných kovových platní vzdialených od seba 800 mm. Skúšobné zariadenie sa umiestni v strede medzi platňami a vystaví sa pôsobeniu elektromagnetického poľa (pozri obrázky 3 a 4 v dodatku 1).

Touto metódou sa môžu skúšať kompletné elektronické systémy vrátane snímačov a spínačov, ako aj riadiacich jednotiek a vedenia uloženého v káblovom zväzku. Je vhodná pre prístroje, ktorých najväčší rozmer je menší ako jedna tretina vzdialenosti medzi platňami.

7.3.2.2. Umiestnenie páskového vedenia

Páskové vedenie sa vloží do tienenej miestnosti (aby sa zabránilo vplyvu vonkajších emisií) a umiestni sa 2 m od stien a akýchkoľvek kovových krytov, aby sa zabránilo elektromagnetickým odrazom. Na tlmenie týchto odrazov sa môže použiť RF absorpčný materiál. Páskové vedenie sa uloží na nevodivú podložku minimálne 0,4 m nad podlahou.

7.3.2.3. Kalibrácia páskového vedenia

Meracia sonda sa umiestni v strednej tretine priestoru vymedzeného pozdĺžnou, vertikálnou a priečnou osou, medzi rovnobežnými platňami, bez prítomnosti skúšaného systému. Pridružené meracie zariadenie sa umiestni mimo miestnosti.

Pri každej z požadovaných skúšobných frekvencií sa do páskového vedenia privádza určitá úroveň príkonu, potrebného k vytvoreniu potrebnej intenzity poľa pri anténe. Táto úroveň príkonu alebo iného parametra priamo sa vzťahujúceho k príkonu potrebnému na definovanie poľa, sa využije pre typové schvaľovacie skúšky, pokiaľ nenastanú zmeny v zariadeniach alebo vybavení, ktoré si nevyhnutne vyžiadajú opakovanie tohto postupu.

7.3.2.4. Montáž skúšanej EMP

Hlavná riadiaca jednotka sa umiestni v strednej tretine priestoru vymedzeného pozdĺžnou, vertikálnou a priečnou osou medzi rovnobežnými platňami. Podoprie sa stojanom vyrobeným z nevodivého materiálu.

7.3.2.5. Hlavná pružná izolačná trubica a káble snímača/regulátora

Hlavná kabeláž a akékoľvek káble snímača/spínača musia stúpať vertikálne z riadiacej jednotky na vrchol základnej platne (pomáha to maximalizovať väzbu s elektromagnetickým poľom). Potom sa vedú spodnou stranou platne k jednému z jej voľných okrajov, kde vytvoria slučku a pokračujú smerom k vrcholu platne až po konektory napájania páskového vedenia. Potom káble vedú k pridruženému zariadeniu, ktoré je umiestnené v oblasti nachádzajúcej sa mimo vplyvu elektromagnetického poľa, napr. na podlahe tienenej miestnosti vo vzdialenosti 1 m pozdĺžne od páskového vedenia.

8. SKÚŠKA ODOLNOSTI VOĽNÉHO POĽA EMP

8.1. Skúšobná metóda

Touto metódou sa môžu skúšať elektrické/elektronické systémy vozidla tak, že sa EMP vystaví elektromagnetickému žiareniu vytváranému anténou.

8.2. Opis skúšobného stola

Skúška sa vykoná vo zvukotesnej komore na doske skúšobného stavu.

8.2.1. Základná rovina

8.2.1.1. Pri skúšaní odolnosti voľného poľa sa skúšaná EMP a jej kabeláž podoprie vo výške 50 ± 5 mm nad drevenou alebo ekvivalentnou nevodivou doskou. Ak je však ktorákoľvek časť skúšanej EMP určená na spojenie s kovovou karosériou vozidla, táto časť sa umiestni na základnej rovine a elektricky sa s ňou prepojí. Základnou rovinou je kovová platňa s minimálnou hrúbkou 0,5 mm. Minimálna veľkosť základnej roviny závisí od veľkosti skúšanej EMP, musí však umožňovať rozmiestnenie vedenia EMP a jeho komponentov. Základná rovina musí byť vodičom spojená s uzemňovacím systémom. Základná rovina musí byť situovaná vo výške 1,0 ± 0,1 m nad podlahou skúšobného zariadenia a rovnobežne s ňou.

8.2.1.2. Skúšaná EMP sa usporiada a zapojí podľa požiadaviek. Napájacie vedenie sa umiestni pozdĺž okraja základnej roviny/platne, najviac do vzdialenosti 100 mm, čo najbližšie k anténe.

8.2.1.3. Skúšaná EMP sa spojí s uzemňovacím systémom podľa pokynov výrobcu o montáži, nie sú povolené žiadne doplnkové uzemňovacie spojenia.

8.2.1.4. Minimálna vzdialenosť medzi skúšanou EMP a všetkými ostatnými vodivými konštrukciami, ako sú steny tieneného priestoru (s výnimkou základnej roviny/platne pod skúšaným objektom), musí byť 1,0 m.

8.2.1.5. Rozmery akejkoľvek základnej roviny sú 2,25 m2 alebo väčšie na ploche, ktorej menšia strana má rozmer minimálne 750 mm. Základná rovina sa spojí s komorou spojovacími pásmi tak, aby väzbový odpor pri jednosmernom prúde nepresiahol 2,5 mΩ.

8.2.2. Montáž skúšanej EMP

U väčšieho zariadenia montovaného na kovový skúšobný stojan, sa tento stojan považuje na účely skúšky za časť základnej roviny a podľa toho sa zapojí. Čelné plochy skúšobnej vzorky sa umiestnia minimálne 200 mm od okraja základnej roviny. Všetky vedenia a káble musia byť minimálne vo vzdialenosti 100 mm od okraja základnej roviny a vzdialenosť od základnej roviny (od najnižšieho bodu vedenia) musí byť 50 ± 5 mm nad základnou rovinou. Napájanie skúšanej EMP sa realizuje umelou sieťou (US) s parametrami 5 μH/50 Ω.

8.3. Typ generátora poľa, umiestnenie a orientácia

8.3.1. Typ generátora poľa

8.3.1.1. Typ(-y) generátora poľa sa vyberie(-ú) tak, aby sa pri vhodných frekvenciách dosiahla požadovaná intenzita poľa v referenčnom bode (pozri bod 8.3.4).

8.3.1.2. Typom(-mi) generátora poľa môže(-u) byť anténa(-y) alebo tanierová anténa.

8.3.1.3. Konštrukcia a orientácia akéhokoľvek generátora poľa musí byť taká, aby bolo pole polarizované: od 20 do 1 000 MHz horizontálne alebo vertikálne.

8.3.2. Výška a vzdialenosť pri meraní

8.3.2.1. Výška

Fázový stred antény je vo výške 150 ± 10 mm nad základnou rovinou, na ktorej je umiestnená skúšaná EMP. Žiadna časť prijímacieho prvku antény nesmie byť bližšie ako 250 mm od podlahy zariadenia.

8.3.2.2. Vzdialenosť pri meraní

8.3.2.2.1. Prevádzkovým podmienkam sa možno najviac priblížiť tak, že sa generátor poľa umiestni čo možno najďalej od EMP. Táto vzdialenosť sa pohybuje od 1 do 5 m.

8.3.2.2.2. Ak sa skúška vykonáva v uzavretom zariadení, vyžarovacie prvky generátora poľa nesmú byť bližšie ako 0,5 m od akéhokoľvek rádioabsorpčného materiálu a minimálne 1,5 m od steny uzavretého zariadenia. Medzi vysielacou anténou a skúšanou EMP nesmú byť žiadne absorpčné materiály.

8.3.3. Umiestnenie antény vzhľadom k skúšanej EMP

8.3.3.1. Vyžarovacie prvky generátora poľa nesmú byť bližšie ako 0,5 m od okraja základnej roviny.

8.3.3.2. Fázový stred generátora poľa musí ležať v rovine, ktorá: a) je kolmá na základnú rovinu; b) rozpoľuje okraj základnej roviny a prechádza stredom hlavnej časti káblového zväzku; a c) je kolmá na okraj základnej roviny a hlavnú časť káblového zväzku. Generátor poľa sa umiestni rovnobežne s touto rovinou (pozri obrázky 1 a 2 v dodatku 4).

8.3.3.3. Akýkoľvek generátor poľa, ktorý sa umiestni nad základnou rovinou alebo skúšanou EMP, musí pokrývať skúšanú EMP.

8.3.4. Referenčný bod

Na účely tejto prílohy je referenčným bodom bod, v ktorom sa určí intenzita poľa a je definovaný nasledovne:

8.3.4.1. aspoň 1 m horizontálne od fázového stredu antény, alebo aspoň 1 m vertikálne od vyžarujúcich prvkov tanierovej antény;

8.3.4.2. na rovine, ktorá: a) je kolmá na základnú rovinu; b) je kolmá na okraj základnej roviny, pozdĺž ktorého prebieha hlavná časť káblového zväzku; c) rozpoľuje okraj základnej roviny a prechádza stredom hlavnej časti káblového zväzku; a d) splýva so stredom hlavnej časti kabeláže, ktorá vedie pozdĺž okraja základnej roviny čo možno najbližšie k anténe;

8.3.4.3. vo výške 150 ± 10 mm nad základnou rovinou.

8.4. Vytvorenie požadovanej intenzity poľa: metodológia skúšky

8.4.1. Na vytvorenie skúšobných podmienok poľa sa použije „substitučná metóda“.

8.4.2. Substitučná metóda Pri každej frekvencii sa do generátora poľa dodáva určitá úroveň príkonu, aby sa vytvorila intenzita poľa v referenčnom bode (ako je definované v bode 8.3.4) v mieste skúšky bez prítomnosti skúšanej EMP, meria a zaznamenáva sa úroveň tohto príkonu alebo iného parametra priamo sa vzťahujúceho k príkonu potrebnému na definovanie poľa. Tieto výsledky sa použijú pre typové schvaľovacie skúšky, pokiaľ nenastanú zmeny v zariadeniach alebo vybavení, ktoré si nevyhnutne vyžiadajú opakovanie tohto postupu.

8.4.3. Pomocné zariadenie musí byť počas kalibrácie vo vzdialenosti minimálne 1 m od referenčného bodu.

8.4.4. Zariadenie na meranie intenzity poľa K stanoveniu intenzity poľa v priebehu kalibračnej fázy substitučnej metódy sa použije vhodné kompaktné zariadenie na meranie intenzity poľa.

8.4.5. Fázový stred zariadenia na meranie intenzity poľa sa umiestni v referenčnom bode.

8.4.6. Skúšaná EMP, ktoré môže zahŕňať dodatočnú základnú rovinu, sa potom uloží do skúšobného zariadenia a umiestni sa podľa požiadaviek bodu 8.3. Ak sa použije druhá základná rovina, umiestni sa do 5 mm od základnej roviny skúšobného stavu a elektricky sa s ňou prepojí. Požadovaný príkon definovaný v bode 8.4.2 sa potom pri každej z frekvencií uvedených v bode 5 dodá do generátora poľa.

8.4.7. Rovnaký parameter vybraný podľa bodu 8.4.2 na definovanie poľa sa počas skúšky použije aj na stanovenie intenzity poľa.

8.5. Obrys intenzity poľa

8.5.1. Počas kalibračnej fázy substitučnej metódy (predtým než sa EMP umiestni v mieste skúšania), intenzita poľa nesmie byť menšia ako 50 % menovitej intenzity poľa 0,5 ± 0,05 m po oboch stranách referenčného bodu na priamke rovnobežnej s okrajom základnej roviny, najbližšej k anténe a prechádzajúcej referenčným bodom.

9. SKÚŠKA V TEM BUNKE

9.1. Skúšobná metóda

Bunka priečneho elektromagnetického typu (TEM) vytvára homogénne polia medzi vnútorným vodičom (septum) a puzdrom (základná rovina). Použije sa na skúšanie EMP (pozri obrázok 1 v dodatku 3).

9.2. Meranie intenzity poľa v TEM bunke

9.2.1. Elektrické pole v TEM bunke sa stanoví pomocou rovnice: |E| = (√(P × Z))/d E = Elektrické pole (V/m) P = Príkon do bunky (W) Z = Impedancia bunky (50 Ω) d = vzdialenosť (v metroch) medzi vrchnou stenou a vnútorným vodičom (septum).

9.2.2. Alternatívne sa umiestni vhodný snímač intenzity poľa v hornej polovici TEM bunky. V tejto časti TEM bunky má (majú) elektronická(-é) riadiaca(-e) jednotka(-y) len malý vplyv na skúšané pole. Výstupná hodnota tohto snímača určí intenzitu poľa.

9.3. Rozmery TEM bunky

Aby sa udržalo homogénne pole v TEM bunke a dosiahli opakovateľné výsledky merania, skúšaný predmet nesmie byť väčší ako jedna tretina vnútornej výšky bunky.

Odporúčané rozmery TEM bunky sú uvedené na obrázkoch 2 a 3 v dodatku 3.

9.4. Napájacie, signálne a regulačné vedenie

TEM bunka sa pripojí ku koaxiálnemu zásuvkovému panelu a spojí sa čo možno najtesnejšie so zástrčkovým konektorom s príslušným počtom kolíkov. Napájacie a signálne vedenia zo zástrčkového konektora v bunke sa priamo spoja so skúšaným predmetom.

Vonkajšie komponenty ako sú snímače, napájacie a regulačné prvky sa môžu spojiť:

a) s tieneným periférnym zariadením;

b) s vozidlom stojacim vedľa TEM bunky; alebo

c) priamo s tieneným zásuvkovým panelom.

Pri prepojení TEM bunky s perifériou alebo s vozidlom sa musia použiť tienené káble, ak sa periférne zariadenie alebo vozidl