1991L0630 — SK — 05.06.2003 — 003.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA RADY z 19. novembra 1991, ktorou sa stanovujú minimálne normy pre ochranu ošípaných (91/630/EHS) (Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, p.33)

Zmenené a doplnené:









▼B

SMERNICA RADY

z 19. novembra 1991,

ktorou sa stanovujú minimálne normy pre ochranu ošípaných

(91/630/EHS)







RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu ( 2 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 3 ), keďže všetky členské štáty ratifikovali Európsku konvenciu o ochrane zvierat chovaných na poľnohospodárske účely; keďže spoločenstvo tiež schválilo túto konvenciu rozhodnutím 78/923/EHS ( 4 ) a uložilo listinu o schválení; keďže Európsky parlament, vo svojej rezolúcii z 20. februára 1987 o politike v oblasti ochrany zvierat ( 5 ) vyzval Komisiu, aby podala návrhy na minimálne normy, ktoré sa týkajú intenzívneho chovu ošípaných; keďže ošípané sú, ako živé zvieratá, zahrnuté do zoznamu produktov stanovených v prílohe II zmluvy; keďže chov ošípaných je neoddeliteľnou súčasťou poľnohospodárstva; keďže predstavuje zdroj príjmu pre časť obyvateľstva, ktoré sa zaoberá poľnohospodárstvom; keďže rozdiely, ktoré môžu deformovať konkurenčné podmienky, prekážajú hladkému chodu organizácie spoločného trhu s ošípanými a produktmi z ošípaných; keďže existuje potreba stanoviť spoločné minimálne normy na ochranu ošípaných chovaných na odchov a výkrm, aby sa zabezpečil racionálny rozvoj produkcie; keďže je potrebné, aby boli štátne služby, výrobcovia, spotrebitelia a iní informovaní o pokroku v tejto oblasti; keďže Komisia by preto mala na základe správy z Vedeckého veterinárneho výboru aktívne uskutočňovať vedecký výskum najlepších systémov odchovu ošípaných z hľadiska ochrany ošípaných; keďže ustanovenie by sa z toho dôvodu malo vypracovať na prechodné obdobie, aby Komisia mohla úspešne zavŕšiť svoju úlohu, PRIJALA TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Táto smernica stanovuje minimálne kritériá pre ochranu ošípaných určených na odchov a výkrm.

Článok 2

Na účely tejto smernice platia tieto definície:

1. „ošípaná“ je zviera ľubovoľného veku, ktoré patrí k druhu ošípaných a ktoré sa chová na plemeno alebo na výkrm;

2. „kanec“ je samec ošípanej po období dospievania, určený na plemeno;

3. „prasnica prvôstka“ je samica ošípanej po období dospievania pred prasením;

4. „prasnica“ je samica ošípanej po prvom oprasení;

5. „prasná prasnica“ je samica ošípanej medzi perinatálnym obdobím a odstavom prasiatok;

6. „zasušená prasná prasnica“ je prasnica medzi odstavom prasiatok a perinatálnym obdobím;

7. „ciciak“ je ošípaná od narodenia po odstav;

8. „odstavča“ je ošípaná od odstavu do desiatich týždňov života;

9. „chovná ošípaná“ je ošípaná od veku desať týždňov do zabitia alebo do pripustenia;

10. „zodpovedný orgán“ je zodpovedný orgán v zmysle článku 2 ods. 6 smernice 90/425/EHS ( 6 ).

▼M1

Článok 3

Členské štáty zabezpečia, aby:

1. všetky chovy spĺňali nasledujúce požiadavky: a) voľný podlažný priestor, ktorý je k dispozícii každému odstavčaťu alebo chovnej ošípanej chovanej v skupine, okrem pripustených prasničiek a prasníc, musí byť aspoň:



Živá hmotnosť (kg) m2 do 10 0,15 od 10 do 20 0,20 od 20 do 30 0,30 od 30 do 50 0,40 od 50 do 85 0,55 od 85 do 110 0,65 viac ako 110 1,00 b) celková voľná podlažná plocha, ktorú má k dispozícii každá pripustená prasnička a každá prasnica, pokiaľ sa prasničky a prasnice chovajú v skupinách, musí byť aspoň 1,64 m2 a 2,25 m2. Ak sú tieto zvieratá chované v skupinách menších ako 6 kusov, musí sa zväčšiť voľná podlažná plocha o 10 %. Ak sa tieto zvieratá chovajú v skupinách po 40 alebo viac kusov, môže sa voľná podlažná plocha zmenšiť o 10 %;

2. povrch podláh musí spĺňať tieto požiadavky: a) pri prasničkách a prasných ošípaných: časť plochy požadovanej v 1 b), rovnajúca sa aspoň 0,95 m2 pre jednu prasničku a aspoň 1,3 m2 pre prasnicu, musí byť súvislá pevná podlaha, z ktorej možno maximálne 15 % ponechať pre odtokové otvory; b) v prípade použitia betónových roštových podláh pre ošípané chované v skupinách: i) musí byť maximálna šírka otvorov: — 11 mm pre ciciaky, — 14 mm pre odstavčatá, — 18 mm pre chovné ošípané, — 20 mm pre pripustené prasničky a prasnice; ii) minimálna šírka roštov musí byť: — 50 mm pre ciciaky a odstavčatá a — 80 mm pre chovné ošípané, pripustené prasničky a prasnice;

3. konštrukcia chovných priestorov, ale aj prestavba na také chovné priestory, v ktorých sa prasnice a prasničky uväzujú, je zakázaná. Od 1. januára 2006 bude zakázané uväzovanie prasníc a prasničiek;

a) prasnice a prasničky sa musia chovať v skupinách počas obdobia, ktoré sa začína 4 týždne po krytí do 1 týždňa pred očakávaným časom vrhu. Ohrada, v ktorej sa skupina chová, musí mať strany dlhšie ako 2,8 m. Pri počte menej ako 6 kusov chovaných v skupine musí mať ohrada, v ktorej sa skupina chová, strany dlhšie ako 2,4 m; b) ako výnimku z ustanovení a), možno prasnice a prasničky chované v chovoch menších ako 10 prasníc držať individuálne počas obdobia uvedeného v a), ak sa môžu vo svojich boxoch ľahko otáčať; 4.

5. bez toho, aby boli dotknuté požiadavky stanovené v prílohe, prasnice a prasničky musia mať stály prístup k manipulovateľnému materiálu, ktorý spĺňa aspoň základné požiadavky tejto prílohy;

6. prasnice a prasničky chované v skupinách musia byť kŕmené systémom, ktorý zabezpečí, že každý kus získa dostatok potravy aj pri konkurencii pri kŕmení;

7. všetky prasné ošípané a prasničky musia dostať dostatočné množstvo objemového a vysokoenergetického krmiva alebo krmiva s vysokým obsahom vlákniny, aby sa uspokojil ich hlad a potreba prežúvať;

8. ošípané, ktoré sa musia chovať v skupinách, ktoré sú zvlášť agresívne, ktoré boli napadnuté inými ošípanými, ktoré sú choré alebo zranené, môžu byť dočasne chované v individuálnych ohradách. V tomto prípade individuálna ohrada musí umožniť zvieraťu ľahké otáčanie, ak to nie je v rozpore so špecifickým príkazom veterinárneho lekára;

9. ustanovenia stanovené v bodoch 1 b), 2, 4, 5 a posledná veta bodu 8 sa budú od 1. januára 2003 vzťahovať na všetky nové alebo prestavané chovy, alebo chovy, ktoré sa uvedú po prvý raz do prevádzky po tomto dátume. Od 1. januára 2013 sa budú tieto ustanovenia vzťahovať na všetky chovy. Ustanovenia uvedené v bode 4 a) sa nebudú vzťahovať na chovy menšie ako desať prasníc.

▼B

Článok 4

1. Členské štáty zabezpečia, aby podmienky pre chovné ošípané spĺňali všeobecné požiadavky stanovené v prílohe.

Avšak do 30. júna 1995 môžu kompetentné orgány členských štátov povoliť výnimky z odsekov 3, 5, 8 a 11 kapitoly 1 prílohy.

2. Navyše, predtým ako táto smernica nadobudne účinnosť, Komisia v spolupráci s členskými štátmi vydá odporúčanie, ktoré určí všetky dodatočné minimálne normy na ochranu ošípaných dopĺňajúce kritériá uvedené v tejto prílohe.

Článok 5

Ustanovenia prílohy sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postupom stanoveným v článku 10 v nadväznosti na dosiahnutý vedecký pokrok.

▼M1

Článok 5a

Členské štáty musia zabezpečiť, aby:

1. každá osoba, ktorá zamestnáva osoby ošetrujúce ošípané, zabezpečila, aby osoba, ktorá ošetruje zvieratá dostala inštrukcie a pokyny o základných ustanoveniach článkov 3 a prílohy;

2. boli k dispozícii vhodné školiace kurzy. Tieto kurzy sa musia zvlášť sústrediť na aspekty prosperity zvierat.

▼M1

Článok 6

1. Ak je to možné, Komisia predloží pred 1. januárom 2005, ale v každom prípade do 1. júla 2005, Rade správu pripravenú na základe stanoviska Vedeckého výboru pre zdravie a prosperitu zvierat. Správa musí zohľadňovať socio-ekonomické a sanitárne dôsledky, účinky na životné prostredie a rôzne klimatické podmienky. Musí zohľadňovať vývoj techník a systémov produkcie ošípaných a spracovania mäsa, ktoré by mohli znížiť potrebu využívania chirurgickej kastrácie. V prípade potreby musia byť k správe priložené návrhy právnych predpisov o účinkoch rôznych priestorov a typov podláh, ktoré je možné uplatniť pri prosperite odstavčiat a chovných ošípaných. Rada musí o týchto návrhoch rozhodovať nadpolovičnou väčšinou.

2. Najneskôr do 1. januára 2008 musí Komisia predložiť Rade správu pripravenú na základe stanoviska Vedeckého výboru pre zdravie a prosperitu zvierat.

Správa bude zahŕňať najmä:

a) účinky hustoty obsadenia, vrátane veľkosti skupín a metódy zoskupovania zvierat v rôznych systémoch chovu pre prosperitu a zdravie ošípaných;

b) dosah projektu maštale a rôznych typov podláh na ochranu a zdravie zvierat, pričom sa zohľadnia rôzne klimatické podmienky;

c) rizikové faktory spojené s ohryzovaním chvostov a odporúčania na zníženie potreby kupírovania chvostov;

d) ďalší vývoj systémového ustajnenia pre prasné ošípané, pričom zohľadní patologické, zootechnické, fyziologické a ekologické hľadiská rôznych systémov a dosah na ich zdravie a životné prostredie a dosah rôznych klimatických podmienok;

e) určenie priestorových požiadaviek, vrátane krycieho priestoru pre individuálne ustajnené dospelé chovné kance;

f) ďalší vývoj voľného ustajňovacieho systému pre pripustené prasnice a pre rodiace prasnice, ktoré uspokojujú potreby prasnice bez toho, aby ohrozovali život ciciakov;

g) postoje spotrebiteľov a ich správanie v súvislosti s bravčovým mäsom v prípade rôznych úrovní zlepšení týkajúcich sa prosperity zvierat;

h) socio-ekonomické súvislosti rôznych systémov chovu ošípaných a ich účinky na hospodárskych partnerov spoločenstva.

Správa môže byť v prípade potreby doplnená príslušnými legislatívnymi návrhmi.

▼B

Článok 7

1. Členské štáty zabezpečia, aby bol za vykonávanie kontrol zodpovedný kompetentný orgán, ktorý preverí, či sa plnia ustanovenia tejto smernice a jej prílohy.

Tieto kontroly, ktoré sa môžu vykonávať pri príležitosti kontrol uskutočňovaných na iné účely, každý rok zahrnujú štatisticky reprezentatívnu vzorku rôznych systémov odchovu v každom členskom štáte.

2. Komisia, v súlade s postupom stanoveným v článku 10, zostaví súbor pokynov, ktoré sa budú uplatňovať pri vykonávaní kontrol stanovených v odseku 1.

3. Členské štáty každé dva roky, a to do posledného pracovného dňa v mesiaci apríl a po prvý raz do 30. apríla 1996 informujú Komisiu o výsledkoch kontrol, ktoré vykonali počas predchádzajúcich dvoch rokov v súlade s týmto článkom, vrátane počtu kontrol vykonaných v pomere k počtu podnikov na ich území.

Článok 8

So zvieratami dovážanými z nečlenských krajín sa musí v súvislosti s požiadavkami na ich ochranu zaobchádzať počas odchovu aspoň tak, ako to zaručuje táto smernica. Táto požiadavka sa musí potvrdiť v osvedčení vydanom kompetentným orgánom príslušnej nečlenskej krajiny.

Článok 9

Veterinárni odborníci Komisie môžu, ak to vyžaduje jednotné uplatnenie tejto smernice, vykonávať kontroly na mieste v spolupráci s kompetentnými orgánmi. Osoby, ktoré vykonávajú tieto kontroly, dodržiavajú osobitné hygienické opatrenia, aby sa vylúčilo akékoľvek riziko prenosu chorôb.

Členský štát, na území ktorého sa kontrola má vykonať, poskytne odborníkom pri výkone ich povinností všetku potrebnú pomoc. Komisia informuje zodpovedný orgán príslušného členského štátu o výsledkoch kontrol.

Zodpovedný orgán príslušného členského štátu prijme všetky opatrenia, ktoré môžu byť nutné vzhľadom na výsledky kontroly.

V súvislosti so vzťahmi s nečlenskými krajinami platia ustanovenia kapitoly III smernice 91/496/EHS ( 7 ).

V súlade s postupom stanoveným v článku 10 sa prijmú všeobecné pravidlá, ktoré sa týkajú uplatnenia tohto článku.

▼M3

Článok 10

1. Komisii pomáha Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat zriadený podľa článku 58 nariadenia (ES) č. 178/2002 ( 8 ).

2. Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES ( 9 ).

Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na tri mesiace.

3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

▼B

Článok 11

1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, vrátane všetkých sankcií, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1994. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.

Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú obsahovať odkaz na túto smernicu, alebo ich bude sprevádzať takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty schvália podrobnosti, ktoré sa týkajú tohto odkazu.

2. Avšak odo dňa stanoveného v odseku 1 môžu členské štáty v súlade so všeobecnými pravidlami Zmluvy v rámci svojich území zachovávať alebo uplatňovať prísnejšie ustanovenia na ochranu ošípaných ako sú ustanovenia tejto smernice. Informujú Komisiu o všetkých takých opatreniach.

Článok 12

Táto smernica je adresovaná členským štátom.

▼M2









PRÍLOHA

KAPITOLA I

VŠEOBECNÉ PODMIENKY

Okrem hlavných ustanovení prílohy k smernici 98/58/EC budú platiť tieto požiadavky:

1. V časti budovy, kde sa chovajú ošípané, sa musí predchádzať nepretržitému hluku, ktorého hladina dosahuje 85 dBA. Treba sa vyhýbať nepretržitému alebo náhlemu hluku.

2. Ošípané musia mať osvetlenie s intenzitou aspoň 40 luxov aspoň osem hodín denne.

3. Ustajnenie ošípaných musí byť konštruované takým spôsobom, ktorý zvieratám umožní: — prístup k ležovisku, ktoré musí byť fyzicky pohodlné a spĺňať určité teplotné požiadavky, ako aj primerane odvodňované a čisté, a v ktorom môžu ležať všetky zvieratá naraz, — normálne odpočívať a vstávať, — vidieť na ostatné ošípané, týždeň pred očakávaným termínom oprasenia a počas prasenia sa musia prasnice a prasničky držať mimo dohľadu ostatných zvierat.

4. Bez ohľadu na článok 3 (5) musia mať ošípané vždy prístup k dostatočnému množstvu materiálu, ktorý im umožní skúmanie a manipulovanie ako je slama, seno, drevo, piliny, hubový kompost, rašelina alebo ich zmes, ktorá neohrozuje zdravie zvierat.

5. Podlahy musia byť hladké, ale nie šmykľavé, aby sa tak predišlo úrazom ošípaných. Musia byť navrhnuté, konštruované a udržované tak, aby ošípaným nespôsobovali úrazy alebo utrpenie. Musia byť prispôsobené veľkosti a váhe ošípaných a ak sa nemajú podstielku, musia byť pevné, rovné a stabilné.

6. Všetky ošípané sa musia kŕmiť najmenej raz denne. Ak sa ošípané kŕmia v skupinách a nie ad libitum alebo automatickým systémom, ktorý kŕmi zvieratá jednotlivo, každá ošípaná musí mať prístup ku krmivu v tom istom čase ako ostatné zvieratá v skupine.

7. Všetky ošípané staršie ako dva týždne musia mať prístup k dostatočnému množstvu čerstvej vody.

8. Všetky postupy, ktoré sú mienené ako zásahy na účely iné ako liečebné alebo diagnostické alebo na identifikáciu ošípaných v súlade s príslušnou legislatívou a spôsobujú poškodenie alebo stratu citlivých častí tela alebo zmenu štruktúry kostí sú zakázané, s týmito výnimkami: — jednotné odstraňovanie očných zubov ciciakov obrusovaním alebo odstrihávaním najneskôr v siedmom dni veku ciciakov, pričom zostane povrch hladký; kly kancov možno skrátiť v prípade potreby, aby sa tak predišlo zraneniam iných zvierat alebo z bezpečnostných dôvodov, — kupírovanie časti chvosta, — kastrácia kancov inými prostriedkami ako je trhanie tkaniva, — nosné krúžky iba v prípade, že sú zvieratá chované vo výbehu a ak je to v súlade s vnútroštátnou legislatívou. Kupírovanie chvostov ani skracovanie očných zubov sa nesmie vykonávať ako súčasť bežnej praxe, ale iba v prípadoch, keď je dokázateľné, že dochádza k zraneniam bradaviek prasníc, uší alebo chvostov iných ošípaných. Pred vykonaním týchto zákrokov sa musia podniknúť iné opatrenia, ktoré zabránia hryzeniu chvostov alebo iným zlozvykom, pričom sa musí zohľadniť prostredie a hustota osídlenia. Z tohto dôvodu sa musia zmeniť nevhodné podmienky prostredia alebo systému chovu. Každý z opísaných postupov smie vykonávať len veterinárny lekár alebo školená osoba v zmysle článku 5 tejto smernice, ktorá má skúsenosti vo výkone používanej techniky s vhodnými prostriedkami a v hygienických podmienkach. Kastráciu alebo skracovanie chvostov po uplynutí siedmeho dňa veku môže vykonávať len veterinárny lekár, pričom použije anestéziu a analgetiká.

KAPITOLA II

ŠPECIFICKÉ USTANOVENIA PRE RÔZNE KATEGÓRIE OŠÍPANÝCH

A. KANCE

Chovné oddelenia kancov musia byť umiestnené a konštruované tak, aby sa kance mohli otáčať, počuť, čuchať a vidieť ostatné ošípané. Dospelý kanec musí mať k dispozícii najmenej 6 m2 súvislej podlahovej plochy.

Ak sa oddelenia používajú aj na prirodzené párenie, podlahová plocha, ktorú má dospelý kanec k dispozícii musí mať rozlohu najmenej 10 m2 a v oddelení nesmú byť nijaké prekážky. Od 1. januára 2003 sa bude toto ustanovenie vzťahovať na všetky novopostavené, alebo prestavané chovy, alebo tie, ktoré sa začnú používať po tomto termíne. Od 1. januára 2005 sa bude toto ustanovenie vzťahovať na všetky chovy.

B. PRASNICE A PRASNIČKY

1. Podniknú sa opatrenia na zníženie agresie v skupinách.

2. Prasné prasnice a prasničky musia byť v prípade potreby ošetrené proti vonkajším a vnútorným parazitom. Keď sú umiestnené do pôrodných klietok, musia byť prasné prasnice a prasničky dôkladné umyté.

3. Týždeň pred predpokladaným časom prasenia musia prasnice a prasničky dostať dostatočné množstvo vhodného hniezdiaceho materiálu, pokiaľ to technicky neprekáža pri odvode kalu používanom na farme.

4. Za prasnicou alebo prasničkou musí byť dostatok priestoru, ktorý uľahčí prirodzený alebo asistovaný pôrod.

5. V pôrodných oddeleniach, v ktorých sú prasnice držané, musia byť určité prostriedky na ochranu ciciakov, napríklad pôrodné zábradlia.

C. CICIAKY

1. Aby všetky zvieratá mohli oddychovať naraz, musia mať k dispozícii dostatočne veľkú časť celkovej rozlohy podlahy, ktorá musí byť pevná, pokrytá rohožou, podstielkou zo slamy alebo iného vhodného materiálu.

2. V pôrodnej klietke musia mať prasiatka k dispozícii dostatok priestoru, aby mohli cicať bez ťažkostí.

3. Prasiatka sa nesmú odstavovať pred 28 dňom svojho života, pokiaľ nie je ohrozená prosperita alebo zdravie prasnice alebo prasiatka. Avšak je možné odstaviť ciciaky o sedem dní skôr, ak majú byť premiestnené do špecializovaného ustajnenia, ktoré sa vyprázdni, dôkladne vyčistí a vydezinfikuje pred príchodom novej skupiny, a ktoré je oddelené od ustajnenia, v ktorom sú chované prasnice, aby sa tak minimalizoval prenos chorôb na ciciaky.

D. ODSTAVČATÁ A CHOVNÉ OŠÍPANÉ

1. Keď sú ošípané chované v skupinách, musia sa prijať opatrenia, aby sa tak zabránilo vzájomným bojom, ktoré prekračujú rámec normálneho správania.

2. Mali by sa chovať v skupinách, ktoré budú čo najmenej zmiešané. Ak sa musia zmiešať ošípané, ktoré sa nepoznajú, musí sa to urobiť v čo najmladšom veku, najlepšie do týždňa po odstavení. Zmiešané ošípané musia mať dostatok príležitostí na útek a skrýšu pred ostatnými ošípanými.

3. Keď sa objavia príznaky vážnych bojov, musia sa ihneď vyšetriť ich príčiny a podniknúť vhodné opatrenia, ako je poskytnutie dostatku slamy alebo iného materiálu pre zvieratá na hrabanie. Ohrozené zvieratá alebo agresívne zvieratá sa musia držať oddelenie od skupiny.

4. Upokojujúce prostriedky na uľahčenie zmiešania zvierat sa môžu používať len vo výnimočných prípadoch a po konzultácii s veterinárnym lekárom.