2.1.

Mechanické spojovacie zariadenia medzi motorovými vozidlami a prípojnými vozidlami sú všetky časti a zariadenia na rámoch, nosných častiach karosérie a podvozku vozidiel, pomocou ktorých sú ťažné a ťahané vozidlá navzájom spojené. Zahŕňa to tiež pevné alebo oddeliteľné časti potrebné pre upevnenie, nastavenie alebo činnosť vyššie uvedených spojovacích zariadení. 2.1.1. Spojovacie gule a konzoly uvedené v bode 1.3.1 sú mechanické spojovacie zariadenia využívajúce guľovité zariadenie a konzoly na ťažnom vozidle na spojenie s prívesom pomocou spojovacej hlavice. 2.1.2. Spojovacie hlavice uvedené v bode 1.3.2 sú mechanické spojovacie zariadenia na oji prívesov, slúžiace na pripojenie k spojovacej guli na ťažnom vozidle. 2.1.3. Závesné zariadenia uvedené v bode 1.3.3 sú mechanické spojovacie zariadenia s hubicou a samočinným záverným čapom na ťažnom vozidle, slúžiace na spojenie s prívesom pomocou oka na oji. 2.1.4. Oko na oji uvedené v bode 1.3.4 je mechanické spojovacie zariadenie na oji prívesu, ktoré má valcový otvor na spojenie so samočinným závesom. 2.1.5. Oje uvedené v bode 1.3.5 zahŕňajú nábehové zariadenia a podobné časti vybavenia montované na prednú časť ťahaného vozidla alebo na podvozok vozidla, ktoré je vhodné na pripojenie k ťažnému vozidlu pomocou oka oja, spojovacích hlavíc a podobných spojovacích zariadení. Oje môžu byť pripevnené k prívesu tak, aby sa mohli voľne pohybovať vo vertikálnej rovine a tým neboli vystavené žiadnemu vertikálnemu zaťaženiu, tzv. kĺbové oje, alebo sú fixované vo vertikálnej rovine takže znášajú vertikálne zaťaženie, tzv. tuhé oje. Oje fixované vo vertikálnej rovine môže byť buď tuhé alebo odpružené. Oje sa tiež môže skladať z viac ako jedného komponentu, môže byť nastaviteľné alebo zalomené. Táto smernica sa týka len typu oja tvoriaceho samostatnú jednotku, ktorá nie je časťou podvozku ťahaného vozidla. 2.1.6. Nosníky uvedené v bode 1.3.6 sú všetky časti a zariadenia umiestnené medzi spojovacie zariadenia ako sú spojovacie gule a závesné zariadenia, a rám (napr. zadná priečka), nosnú časť karosérie alebo podvozok ťažného vozidla. 2.1.7. Točnice uvedené v bode 1.3.7 sú kotúčové spojovacie zariadenia používané na ťažných vozidlách so samočinným uzáverom, ktoré slúžia pre spojenie s návesnými čapmi uvedenými v bode 1.3.8. 2.1.8. Návesné čapy uvedené v bode 1.3.8 sú spojovacie zariadenia v tvare čapu, montované na náves, ktoré ho spájajú s ťažným vozidlom pomocou točnice. 2.1.9. Montážne dosky uvedené v bode 1.3.9 sú všetky časti a zariadenia používané pre upevnenie točníc na rám ťažného vozidla. Montážna doska môže byť horizontálne pohyblivá (t. j. posuvná točnica). 2.1.10. Riadiace kliny sú komponenty montované na návesoch, ktoré korigujú trajektóriu návesu v súvislosti s točnicou. 2.1.11. Štandardné spojovacie zariadenia sú klasifikované v bode 1.3. a zodpovedajú normovaným hodnotám charakteristík, ktoré sú stanovené v tejto smernici. Sú zameniteľné v rámci svojej triedy nezávisle od typu a výrobcu. 2.1.12. Neštandardné spojovacie zariadenia sú spojovacie zariadenia tried A až J, ktoré nespadajú pod klasifikáciu štandardných spojovacích zariadení, ale môžu byť spojené so štandardnými spojovacími zariadeniami relevantných tried. 2.1.13. Rôzne spojovacie zariadenia na dočasné alebo výnimočné použitie uvedené v bode 1.3.10, sú mechanické spojovacie zariadenia, ktoré nepatria do žiadnej z tried A až J (napr. spojovacie zariadenia podľa existujúcich národných noriem alebo pre ťažkú nákladnú dopravu). 2.1.14. Diaľkové ovládacie zariadenia sú zariadenia, ktoré v prípade, že k spojovaciemu zariadeniu nie je prístup, umožňujú jeho prevádzkovanie z boku vozidla alebo z kabíny vodiča. 2.1.15. Diaľkové oznamovače sú oznamovacie zariadenia, ktoré oznamujú vodičovi vozidla v jeho kabíne, že spojovacie zariadenie bolo účinné a že boli zapojené bezpečnostné zariadenia. 2.1.16. Typ mechanického spojovacieho zariadenia znamená zariadenie, ktoré sa nelíši v takých podstatných aspektoch ako sú: 2.1.16.1. trieda spojovacieho zariadenia; 2.1.16.2. značka továrne alebo obchodný názov; 2.1.16.3. vonkajší tvar alebo hlavné rozmery alebo iné základné rozdiely v konštrukcii; 2.1.16.4. charakteristické hodnoty D, S, V a U. 2.1.17. Proces spojenia je automatický, ak cúvanie ťažného vozidla smerom k prípojnému vozidlu je dostatočné na to, aby vhodne a úplne zabezpečilo spojenie bez akéhokoľvek vonkajšieho zásahu, aby ho automaticky zaistilo a oznámilo zapojenie bezpečnostných zariadení. Postup automatického spojenia vyžaduje použitie automatických spojovacích zariadení. 2.1.18. Hodnota „D“ je definovaná ako teoretická referenčná sila pre horizontálnu silu medzi ťažným vozidlom a prípojným vozidlom. Hodnota „D“ sa berie ako základňa pre horizontálne zaťaženia v dynamických testoch. Pre mechanické spojovacie zariadenia nevhodné na prenášanie vertikálnych nosných zaťažení je hodnota: Pre mechanické spojovacie zariadenia vhodné pre prívesy s nápravou v strede je hodnota: Pre točnice na ťahačoch návesov a na vozidlách porovnateľného typu je hodnota: kde: T = technicky prípustná maximálna hmotnosť ťažného vozidla v tonách (aj ťahača návesov), vrátane, ak je to nevyhnutné, vertikálneho zaťaženia prívesu s nápravou v strede, R = technicky prípustná maximálna hmotnosť úplného prívesu s ojom voľným pre pohyb vo vertikálnej rovine alebo technicky prípustná maximálna hmotnosť návesu, C = súhrn nápravových zaťažení prívesu s nápravou v strede, nesúceho maximálne prípustný náklad, v tonách (pozri bod 2.1.20), U = vertikálne zaťaženie na točnici v tonách, S = statické vertikálne zaťaženie S v kg je pomernou časťou hmotnosti prívesu s nápravou v strede, pôsobiacej za statických podmienok v bode spojenia, g = gravitačné zrýchlenie (predpokladá sa 9,81 m/s2). 2.1.19. Hodnota „V“ je definovaná ako teoretická referenčná sila pre veľkosť vertikálnej sily medzi ťažným vozidlom a prívesmi s nápravou v strede, s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 3,5 ton, (pozri bod. 2.1.21). Hodnota V sa berie ako základňa pre vertikálne zaťaženia v dynamických testoch: kde: a je ekvivalentné vertikálne zrýchlenie v bode spojenia, závislé na druhu zavesenia na zadnej(ých) náprave(ách) ťažného vozidla vrátane konštantného faktora: a1 = 1,8 m/s2 pre vozidlá so vzduchovým alebo ekvivalentným zavesením (ako je definované v smernici 85/3/EHS ( 5 )), a2 = 2,4 m/s2 pre vozidlá s iným zavesením, x je dĺžka ložnej plochy prívesu v metroch (pozri obrázok 1), l je teoretická dĺžka oja, t.j. vzdialenosť v metroch medzi stredom oka oja a stredom zmontovanej nápravy (pozri obrázok 1), = ≥ 1,0 (ak je výsledkom hodnota menšia než 1,0 použije sa hodnota rovná aspoň 1). Obrázok 1 Rozmery prívesu s nápravou v strede 2.1.20. „Príves s nápravou v strede“ znamená ťahané vozidlo vybavené ťažným zariadením, ktoré sa nemôže pohybovať vertikálne (voči ťažnému vozidlu) a na ktorom je (sú) náprava(y) umiestnená(é) blízko ťažiska vozidla (keď je rovnomerne naložené) tak, že na ťažné vozidlo sa prenáša len malé vertikálne zaťaženie nepresahujúce 10 % maximálnej hmotnosti prívesu alebo zaťaženie 1 000 kg (podľa toho, ktoré je menšie). Maximálna hmotnosť, ktorá sa má brať do úvahy u prívesu s nápravou v strede, je hmotnosť prenášaná na vozovku nápravou(ami) prívesu s nápravou v strede, keď je spojený s ťažným vozidlom a je naložený na maximálnu hmotnosť. 2.1.21. S vozidlami, ktoré nepatria jednoznačne do jednej z vyššie uvedených kategórií sa zaobchádza rovnako ako s typom, ktorému sú najviac podobné. 2.1.22 „Typ vozidla“ znamená vozidlá, ktoré sa nelíšia vzhľadom na nasledovné hlavné charakteristiky: konštrukcia, rozmery, tvar a materiály príslušných častí týkajúcich sa upevnenia spojovacieho zariadenia na ťažnom vozidle, alebo na prednej časti v prípade prípojného vozidla, pokiaľ vyhovuje požiadavkám prílohy VII.