02020H1475 — SK — 16.06.2021 — 002.001

Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente

►B ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2020/1475 z 13. októbra 2020 o koordinovanom prístupe k obmedzeniu voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19 (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 337 14.10.2020, s. 3)

Zmenené a doplnené:









▼B

ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2020/1475

z 13. októbra 2020

o koordinovanom prístupe k obmedzeniu voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19

(Text s významom pre EHP)







Všeobecné zásady

Pri prijímaní a uplatňovaní opatrení na ochranu verejného zdravia v reakcii na pandémiu COVID-19 by členské štáty mali v čo najväčšej miere koordinovať svoje činnosti na základe týchto zásad:

1. Akékoľvek obmedzenia voľného pohybu osôb v Únii zavedené s cieľom obmedziť šírenie ochorenia COVID-19 by mali vychádzať z konkrétnych a obmedzených dôvodov verejného záujmu, a to z ochrany verejného zdravia. Takéto obmedzenia sa musia uplatňovať v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, najmä so zásadou proporcionality a nediskriminácie. Akékoľvek prijaté opatrenia by preto nemali presahovať rámec toho, čo je nevyhnutne potrebné na ochranu verejného zdravia.

2. Všetky takéto obmedzenia by sa mali zrušiť hneď, ako to umožní epidemiologická situácia.

3. Nesmie dochádzať k diskriminácii medzi členskými štátmi, napríklad uplatňovaním veľkorysejších pravidiel týkajúcich sa cestovania do susedného členského a cestovania z neho štátu v porovnaní s cestovaním do iných členských štátov a cestovania z nich, ak je v nich rovnaká epidemiologická situácia.

4. Obmedzenia nesmú byť založené na štátnej príslušnosti dotknutej osoby, ale mali by vychádzať z miesta alebo miest, na ktorých sa daná osoba zdržiavala počas 14 dní pred príchodom.

5. Členské štáty by mali vždy prijímať svojich vlastných štátnych príslušníkov a občanov Únie a ich rodinných príslušníkov s pobytom na ich území a mali by uľahčovať rýchly tranzit cez svoje územie.

6. Členské štáty by mali venovať osobitnú pozornosť špecifikám cezhraničných regiónov, najvzdialenejších regiónov, exkláv a geograficky izolovaných oblastí a potrebe spolupráce na miestnej a regionálnej úrovni.

7. Členské štáty by si mali pravidelne vymieňať informácie o všetkých záležitostiach, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto odporúčania.

Spoločné kritériá

8. Členské štáty by pri zvažovaní, či zaviesť obmedzenia voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19, mali zohľadniť tieto kľúčové kritériá:

a) „súhrnnú 14-dňovú mieru oznámených prípadov ochorenia COVID-19“, t. j. celkový počet novooznámených prípadov ochorenia COVID-19 na 100 000 obyvateľov za posledných 14 dní na regionálnej úrovni;

b) „mieru pozitivity testov“, t. j. percentuálny podiel pozitívnych testov zo všetkých testov na infekciu COVID-19 vykonaných počas posledného týždňa;

▼M2

c) „mieru testovania“, t. j. počet testov na infekciu COVID-19 na 100 000 obyvateľov vykonaných počas posledného týždňa;

▼M2

d) zaočkovanosť, ako ju vykazuje Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb ( 1 );

e) prevalenciu variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť, ako ich vykazuje Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb, so zohľadnením objemu sekvenovania a úrovne ich prenosu v oblasti EÚ/EHP.

▼B

Údaje o spoločných kritériách

9. S cieľom zabezpečiť dostupnosť komplexných a porovnateľných údajov by členské štáty mali každý týždeň poskytovať Európskemu centru pre prevenciu a kontrolu chorôb dostupné údaje o kritériách uvedených v bode 8.

Členské štáty by mali poskytovať tieto údaje aj na regionálnej úrovni v záujme zabezpečenia toho, aby sa všetky opatrenia mohli zamerať na tie regióny, v ktorých sú nevyhnutne potrebné.

Členské štáty by si mali vymieňať informácie o všetkých stratégiách testovania, ktoré vykonávajú.

Mapovanie rizikových oblastí

10. Na základe údajov poskytnutých členskými štátmi by Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb malo uverejniť mapu členských štátov EÚ rozčlenenú podľa regiónov, aby podporilo členské štáty pri rozhodovaní. Táto mapa by mala obsahovať aj údaje z Islandu, Lichtenštajnska, Nórska a – hneď ako to umožnia podmienky ( 2 ) – Švajčiarskej konfederácie. Na tejto mape by jednotlivé oblasti mali byť označené týmito farbami:

▼M2

a) zelenou, ak je 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19 nižšia ako 50 prípadov a miera pozitivity testov na infekciu COVID-19 je nižšia ako 4 %; alebo ak je 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19 nižšia ako 75 prípadov a miera pozitivity testov na infekciu COVID-19 je nižšia ako 1 %;

b) oranžovou, ak je 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov nižšia ako 50 prípadov a miera pozitivity testov na infekciu COVID-19 je 4 % alebo viac; ak je 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov rovná alebo vyššia ako 50 prípadov ale nižšia ako 75 prípadov a miera pozitivity testov na infekciu COVID-19 je 1 % alebo viac; alebo ak sa 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov pohybuje od 75 do 200 prípadov a miera pozitivity testov na infekciu COVID-19 je nižšia ako 4 %;

c) červenou, ak sa 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19 pohybuje od 75 do 200 a miera pozitivity testov na infekciu je 4 % alebo viac, alebo ak je 14-dňová kumulatívna miera oznámených prípadov ochorenia vyššia ako 200 ale nižšia ako 500;

▼M1

ca) tmavočervenou, ak je súhrnná 14-dňová miera oznámených prípadov ochorenia COVID-19500 alebo viac;

▼B

d) šedou, ak nie sú k dispozícii dostatočné informácie na posúdenie kritérií uvedených v bodoch a) až c) alebo ak je miera testovania 300 alebo menej testov na infekciu COVID-19 na 100 000 obyvateľov.

Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb by malo uverejňovať aj samostatné mapy pre každý kľúčový ukazovateľ, ktorý prispieva ku komplexnej mape: 14-dňovú mieru oznámených prípadov na regionálnej úrovni, ako aj mieru testovania a mieru pozitivity testov na úrovni členských štátov počas posledného týždňa. Po tom, čo budú dostupné údaje na regionálnej úrovni, by všetky mapy mali vychádzať z týchto údajov.

11. Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb by malo každý týždeň uverejniť aktualizovanú verziu máp a podkladových údajov.

Spoločné prahové hodnoty pri zvažovaní obmedzení voľného pohybu z dôvodov verejného zdravia

12. Členské štáty by nemali obmedzovať voľný pohyb osôb cestujúcich do oblastí iného členského štátu alebo cestujúcich z nich, ak sú označené ako „zelené“ podľa bodu 10.

13. Pri zvažovaní uplatnenia obmedzení na oblasť, ktorá nie je označená ako „zelená“ podľa bodu 10:

▼M1

a) by členské štáty mali zohľadňovať rozdiely v epidemiologickej situácii oblastí označených ako „oranžové“, „červené“ alebo „tmavočervené“ a konať primerane;

▼M2

b) by členské štáty mohli zohľadniť dodatočné kritériá a trendy vrátane zaočkovanosti. Na tento účel Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb poskytne každý týždeň údaje o veľkosti populácie, miere hospitalizácií, miere vyťaženia jednotiek intenzívnej starostlivosti a úmrtnosti, ak sú k dispozícii;

c) by členské štáty mali zohľadniť aj epidemiologickú situáciu na svojom vlastnom území vrátane prevalencie variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť, zaočkovanosti, politík testovania, počtu vykonaných testov a miery pozitivity testov, ako aj iných epidemiologických ukazovateľov;

d) by členské štáty mali zohľadniť stratégie testovania a venovať osobitnú pozornosť situácii v oblastiach s vysokou mierou testovania, najmä v oblastiach, kde miera testovania dosiahla počas posledného týždňa 10 000 alebo viac testov na infekciu COVID-19 na 100 000 obyvateľov.

▼M2 —————

▼B

Koordinácia medzi členskými štátmi

14. Členské štáty, ktoré majú v úmysle na základe svojich rozhodovacích postupov uplatniť obmedzenia na osoby cestujúce do oblasti alebo z oblasti, ktorá nie je označená ako „zelená“ podľa bodu 10, by mali pred nadobudnutím účinnosti opatrení najprv informovať dotknutý členský štát. Osobitná pozornosť by sa mala venovať cezhraničnej spolupráci, najvzdialenejším regiónom, exklávam a geograficky izolovaným oblastiam. Pred nadobudnutím účinnosti by sa mali o uvedenom úmysle informovať aj ostatné členské štáty a Komisia. Ak je to možné, informácie by sa mali poskytnúť 48 hodín vopred.

Na informovanie ostatných členských štátov a Komisie by členské štáty mali využívať existujúce komunikačné siete vrátane siete integrovanej politickej reakcie na krízu (ďalej len „IPCR“). Kontaktné miesta IPCR by mali zabezpečiť, aby sa informácie bezodkladne postúpili ich príslušným orgánom.

15. Členské štáty by mali bezodkladne informovať ostatné členské štáty a Komisiu o zrušení alebo zmiernení všetkých predtým zavedených reštriktívnych opatrení, ktoré by malo nadobudnúť účinnosť čo najskôr.

Obmedzenia voľného pohybu by sa mali zrušiť, ak sa oblasť opäť klasifikuje ako „zelená“ podľa bodu 10 za predpokladu, že od ich zavedenia uplynulo aspoň 14 dní.

16. Najneskôr 7 dní po prijatí tohto odporúčania by členské štáty mali postupne zrušiť obmedzenia uplatnené pred prijatím tohto odporúčania na oblasti, ktoré sú označené ako „zelené“ podľa bodu 10.

Spoločný rámec, pokiaľ ide o možné opatrenia pre cestujúcich prichádzajúcich z rizikovejších oblastí

▼M2

16a. Členské štáty by mali dôrazne odrádzať od všetkých ciest, ktoré nie sú nevyhnutné, do oblastí a z oblastí označených ako „tmavočervené“ podľa bodu 10.

Členské štáty by tiež mali dôrazne odrádzať od všetkých ciest, ktoré nie sú nevyhnutné, do oblastí a z oblastí s vysokou prevalenciou variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť a do oblastí a z oblastí s neznámou prevalenciou z dôvodu nedostatočného objemu sekvenovania.

Členské štáty by sa zároveň mali snažiť predchádzať narušeniam nevyhnutných ciest, zachovávať pohyb dopravných tokov v súlade so systémom „zelených jazdných pruhov“, ako aj predchádzať narušeniam dodávateľských reťazcov a pohybu pracovníkov a samostatne zárobkovo činných osôb cestujúcich z pracovných alebo obchodných dôvodov.

17. Členské štáty by v zásade nemali odopierať vstup osobám cestujúcim z iných členských štátov.

Členské štáty, ktoré z dôvodov verejného zdravia považujú za nevyhnutné zaviesť obmedzenia voľného pohybu na základe svojich rozhodovacích postupov, by mohli vyžadovať, aby osoby cestujúce z oblasti označenej ako „oranžová“, „červená“ alebo „šedá“ podľa bodu 10 mali potvrdenie o vykonaní testu vydané v súlade s nariadením o digitálnom COVID preukaze EÚ, ktoré by preukazovalo negatívny výsledok testu získaný:

— najviac 72 hodín pred príchodom v prípade molekulárneho testu amplifikácie nukleových kyselín (NAAT) alebo

— najviac 48 hodín pred príchodom v prípade rýchlych antigénových testov (RAT).

Od osôb cestujúcich z oblasti označenej ako „oranžová“ podľa bodu 10, ktoré nemajú takéto potvrdenie o vykonaní testu, by bolo možné vyžadovať, aby sa po príchode podrobili testu.

Od osôb cestujúcich z oblasti označenej ako „červená“ alebo „šedá“ podľa bodu 10, ktoré nemajú takéto potvrdenie o vykonaní testu, by bolo možné vyžadovať, aby po príchode absolvovali karanténu/samoizoláciu až do získania negatívneho výsledku testu, pokiaľ sa u nich nevyvinú symptómy ochorenia COVID-19.

Členské štáty by mali posilniť koordinačné úsilie, pokiaľ ide o dĺžku karantény/samoizolácie a náhradné možnosti. Vždy keď je to možné a v súlade so stratégiami, o ktorých rozhodli členské štáty, by sa mal podporovať vývoj testovania.

Test na infekciu SARS-CoV-2 vyžadovaný podľa tohto bodu by mohol byť molekulárny test amplifikácie nukleových kyselín (NAAT), alebo rýchly antigénový test uvedený v prílohe I k spoločnému zoznamu rýchlych antigénových testov na COVID-19, ktorý odsúhlasil Výbor pre zdravotnú bezpečnosť ( 3 ), podľa toho, ako stanoví členský štát určenia. Členské štáty by mali ponúkať cenovo prijateľné a všeobecne dostupné možnosti testovania a zároveň zabezpečiť, aby to neobmedzovalo poskytovanie základných služieb verejného zdravotníctva, najmä pokiaľ ide o laboratórnu kapacitu.

▼M1

17a. Členské štáty by mali vyžadovať, aby osoby cestujúce z oblasti označenej ako „tmavočervená“ podľa bodu 10 písm. ca) absolvovali test na infekciu COVID-19 pred príchodom a aj karanténu/samoizoláciu podľa odporúčania Výboru pre zdravotnú bezpečnosť. Podobné opatrenia by sa mohli uplatňovať na oblasti s vysokou prevalenciou variantov vzbudzujúcich obavy.

Členské štáty by mali prijať, zachovať alebo posilniť opatrenia na zmiernenie rizika komunitného šírenia ochorenia, najmä v oblastiach označených ako „tmavočervené“, zintenzívniť testovanie a vyhľadávanie kontaktov a zvýšiť úroveň dohľadu a sekvenovania reprezentatívnej vzorky prípadov ochorenia COVID-19 v komunite s cieľom kontrolovať šírenie a vplyv vznikajúcich variantov SARS-CoV-2 so zvýšenou prenosnosťou.

▼M2

17aa. Odchylne od bodov 17 a 17a a bez toho, aby bol dotknutý bod 18a, platí, že na držiteľov potvrdení o očkovaní, ktoré boli vydané v súlade s nariadením o digitálnom COVID preukaze EÚ pre vakcínu proti COVID-19, na ktorú sa vzťahuje článok 5 ods. 5 prvý pododsek uvedeného nariadenia, a z ktorých vyplýva, že od úplného zaočkovania uplynulo aspoň 14 dní, by sa nemali vzťahovať dodatočné obmedzenia voľného pohybu, ako napríklad dodatočné testovanie na infekciu SARS-CoV-2 v súvislosti s cestovaním ani samoizolácia alebo karanténa súvisiace s cestovaním. Na účely tohto odporúčania by sa úplné zaočkovanie malo chápať ako:

a) podanie druhej dávky v prípade dvojdávkovej série;

b) podanie jednodávkovej vakcíny;

c) podanie jednej dávky dvojdávkovej vakcíny po prekonaní infekcie vírusom SARS-CoV-2 v minulosti.

Členské štáty by tiež mohli zrušiť takéto dodatočné obmedzenia po prvej dávke dvojdávkovej série, pričom by zohľadnili vplyv variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť v oblasti účinnosti vakcín po podaní len jednej dávky, ako aj v prípade vakcín, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 5 druhý pododsek nariadenia o digitálnom COVID preukaze EÚ.

17ab.

Odchylne od bodov 17 a 17a a bez toho, aby bol dotknutý bod 18a, platí, že na držiteľov potvrdení o prekonaní ochorenia vydaných v súlade s nariadením o digitálnom COVID preukaze EÚ, z ktorých vyplýva, že od dátumu prvého pozitívneho výsledku testu neuplynulo viac 180 dní, by sa nemali vzťahovať dodatočné obmedzenia voľného pohybu, ako napríklad dodatočné testovanie na infekciu SARS-CoV-2 v súvislosti s cestovaním ani samoizolácia alebo karanténa súvisiace s cestovaním.

▼M1

17b. Členské štáty by mali osobám s pobytom na ich území ponúknuť možnosť nahradiť test pred príchodom uvedený v bode 17 písm. b) a v bode 17a testom na infekciu COVID-19 vykonaným po príchode, pri rešpektovaní akýchkoľvek uplatniteľných požiadaviek týkajúcich sa karantény/samoizolácie.

▼M2

Riešenie variantov vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť

▼M2

18. Členské štáty by mali zohľadniť prevalenciu variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť, najmä variantov, ktoré zvyšujú prenosnosť alebo závažnosť ochorenia alebo ovplyvňujú účinnosť vakcíny, ako aj objem sekvenovania a úroveň ich prenosu v oblasti EÚ/EHP bez ohľadu na to, ako je príslušná oblasť označená. Na tento účel by členské štáty mali využívať údaje a posúdenia rizika uverejnené Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb o variantoch vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť v EÚ/EHP. S cieľom získavať včasné a presné informácie o výskyte a cirkulácii variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť by členské štáty mali dodržať objemy sekvenovania na úrovni najmenej 10 % alebo 500 sekvenovaní pri prípadoch pozitívnych na SARS-CoV-2 za týždeň, ako odporúča Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb.

Členské štáty by mali každý týždeň poskytovať údaje o výsledkoch sekvenovania pri prípadoch pozitívnych na SARS-CoV-2 a objeme sekvenovania, a to aj na regionálnej úrovni, aby sa akékoľvek opatrenia mohli zamerať na regióny, v ktorých sú nevyhnutne potrebné.

▼M2

18a. Ak sa epidemiologická situácia v regióne členského štátu alebo v členskom štáte rýchlo zhorší, najmä v dôsledku vysokej prevalencie variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť, ktoré:

a) zvyšujú prenosnosť variantu a závažnosť infekcie, majú vplyv na imunitu alebo ovplyvňujú účinnosť vakcín, a

b) vo väčšine ostatných členských štátov neprebieha porovnateľné relevantné komunitné šírenie,

členské štáty by mohli aktivovať mechanizmus tzv. núdzovej brzdy. Na základe uvedeného by členské štáty mali výnimočne a dočasne vyžadovať, aby držitelia potvrdení o očkovaní alebo potvrdení o prekonaní ochorenia v súlade s nariadením o digitálnom COVID preukaze EÚ absolvovali test na infekciu SARS-CoV-2 a/alebo karanténu/samoizoláciu. Takéto opatrenia by sa vždy, keď je to možné, mali obmedziť na regionálnu úroveň.

Pred aktivovaním núdzovej brzdy by mali členské štáty, vychádzajúc z posúdenia relevantných dôkazov zo strany Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb a vnútroštátnych zdravotníckych orgánov, venovať osobitnú pozornosť:

a) variantom vzbudzujúcim obavy alebo vyžadujúcim si pozornosť v súvislosti s odhalenými prípadmi ďalšieho komunitného šírenia v príslušnej oblasti a

b) objemu sekvenovania v príslušnom členskom štáte, a najmä tomu, či je tento objem výrazne pod alebo nad úrovňami odporúčanými Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb.

Na základe informácií poskytnutých Komisii a členským štátom podľa článku 11 nariadenia o digitálnom COVID preukaze EÚ, a najmä v prípade zavedenia obmedzení z dôvodu nových variantov SARS-CoV-2 vzbudzujúcich obavy alebo vyžadujúcich si pozornosť, by Rada v úzkej spolupráci s Komisiou a s podporou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb mala koordinovane preskúmať danú situáciu. Pri tejto príležitosti by Komisia prípadne mohla podľa potreby predložiť návrhy na harmonizované kritériá mapovania oblastí, v ktorých boli hlásené nové varianty SARS-CoV-2 vzbudzujúce obavy alebo vyžadujúce si pozornosť.

Osobitné kategórie cestujúcich a iné ustanovenia

▼B

19. Cestujúci, ktorí plnia úlohy zásadného významu alebo nevyhnutne musia cestovať, by nemali mať povinnosť absolvovať karanténu v čase plnenia úlohy zásadného významu, najmä ak sú to:

a) pracovníci alebo samostatne zárobkovo činné osoby vykonávajúce kritické povolania vrátane zdravotníckych pracovníkov, cezhraničných a vyslaných pracovníkov, ako aj sezónnych pracovníkov uvedených v usmerneniach týkajúcich sa uplatňovania voľného pohybu pracovníkov počas pandémie COVID-19 ( 4 );

b) pracovníci v doprave alebo poskytovatelia dopravných služieb vrátane vodičov nákladných vozidiel prepravujúcich tovar na použitie na danom území, ako aj vozidiel, ktoré cez územie iba tranzitujú;

c) pacienti cestujúci z naliehavých zdravotných dôvodov;

d) žiaci, študenti a stážisti, ktorí denne cestujú do zahraničia;

e) osoby cestujúce z naliehavých rodinných alebo obchodných dôvodov;

f) diplomati, personál medzinárodných organizácií a osoby pozvané medzinárodnými organizáciami, ktorých fyzická prítomnosť je potrebná na riadne fungovanie týchto organizácií, vojenský personál, príslušníci polície a humanitárni pracovníci a pracovníci civilnej ochrany pri výkone svojich funkcií;

g) tranzitujúci cestujúci;

h) námorníci;

i) novinári pri výkone svojich povinností.

▼M2

19a. Podľa bodu 17a a s výhradou výnimiek uvedených v bodoch 17aa a 17ab by cestujúci, ktorí plnia úlohy zásadného významu alebo nevyhnutne musia cestovať a prichádzajú z „tmavočervenej“ oblasti, mali spĺňať požiadavky na testovanie a absolvovať karanténu/samoizoláciu za predpokladu, že to nebude mať neprimeraný dosah na ich plnenie úloh zásadného významu alebo ich nevyhnutnú cestu.

Odchylne od toho by sa od pracovníkov v doprave a poskytovateľov dopravných služieb podľa bodu 19 písm. b) nemalo vyžadovať, aby pri tomto plnení úloh zásadného významu absolvovali test na infekciu COVID-19 alebo karanténu v súlade s bodom 17 a bodom 17a. Ak členský štát aktivuje núdzovú brzdu podľa bodu 18a a v dôsledku toho vyžaduje, aby pracovníci v doprave a poskytovatelia dopravných služieb absolvovali test na infekciu COVID-19, mali by sa použiť rýchle antigénové testy a nemala by sa vyžadovať karanténa, pričom tento postup by nemal viesť k narušeniu dopravy. Ak by došlo k narušeniu dopravy alebo dodávateľského reťazca, členské štáty by mali bezodkladne zrušiť alebo odvolať akékoľvek takéto požiadavky na systematické testovanie, aby sa zachovalo fungovanie „zelených jazdných pruhov“

19b. Členské štáty by popri výnimkách uvedených v bode 19a nemali vyžadovať, aby osoby, ktoré žijú v pohraničných regiónoch a cestujú cez hranice denne alebo často na účely práce, podnikania, vzdelávania, rodiny, zdravotnej starostlivosti alebo poskytovania starostlivosti, absolvovali test alebo karanténu/samoizoláciu, a to najmä osoby, ktoré vykonávajú kritické funkcie alebo sú zásadne dôležité pre kritickú infraštruktúru. Ak sa v týchto regiónoch zavedie požiadavka na testovanie v súvislosti s cezhraničným cestovaním, frekvencia a typ testovania takýchto osôb by mali byť primerané a mali by umožňovať výnimky stanovené v bodoch 17aa a 17ab. Ak je epidemiologická situácia na oboch stranách hranice porovnateľná, nemala by sa stanoviť žiadna požiadavka na testovanie v súvislosti s cestovaním. Od osôb, ktoré tvrdia, že ich situácia patrí do rozsahu pôsobnosti tohto bodu, by sa mohlo vyžadovať poskytnutie listinných dôkazov alebo predloženie vyhlásenia v tomto zmysle.

▼M2

19c. Od maloletých osôb cestujúcich so svojím rodičom alebo rodičmi alebo s inou sprevádzajúcou osobou by sa nemalo vyžadovať, aby absolvovali karanténu/samoizoláciu súvisiacu s cestovaním, ak sa takáto požiadavka nevzťahuje na sprevádzajúcu osobu, napríklad z dôvodu výnimiek uvedených v bodoch 17aa a 17ab. Okrem toho, deti mladšie ako 12 rokov by mali byť oslobodené od požiadavky podstúpiť v súvislosti s cestovaním testy na infekciu SARS-CoV-2.

▼M2

20. Členské štáty by mali zvážiť požiadavku, aby osoby cestujúce na ich územie prostriedkami hromadnej dopravy s vopred prideleným sedadlom alebo kabínou predkladali Formuláre na vyhľadanie cestujúceho v súvislosti s ochranou verejného zdravia (FVC) v súlade s požiadavkami na ochranu údajov. Na tento účel sa členské štáty vyzývajú, aby využívali spoločný digitálny Formulár na vyhľadanie cestujúceho, ktorý bol vyvinutý v rámci akcie EÚ Healthy Gateways ( 5 ). Členské štáty by tiež mali zvážiť, či sa pripoja k platforme na výmenu informácií o FVC, aby zlepšili svoje možnosti cezhraničného sledovania kontaktov pre všetky druhy dopravy.

▼M1

21. Žiadne opatrenia uplatňované na osoby prichádzajúce z oblasti, ktorá je označená ako „tmavočervená“, „červená“ alebo „oranžová“ podľa bodu 10, nesmú byť diskriminačné, t. j. mali by sa uplatňovať rovnako na vracajúcich sa štátnych príslušníkov dotknutého členského štátu.

▼B

22. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby všetky formálne požiadavky uložené občanom a podnikom predstavovali konkrétny prínos z hľadiska úsilia, ktoré sa v oblasti verejného zdravia vynakladá v boji proti pandémii, a aby sa nimi nevytváralo neprimerané a zbytočné administratívne zaťaženie.

▼M2

23. Ak sa pri príchode do miesta určenia vyskytnú u nejakej osoby symptómy, malo by sa v súlade s miestnou praxou uskutočniť testovanie, diagnostika, izolácia a vyhľadanie kontaktov, pričom vstup by sa nemal odoprieť. Informácie o prípadoch, ktoré boli zistené pri príchode, by sa mali bezodkladne poskytnúť orgánom verejného zdravotníctva krajín, v ktorých sa dotknutá osoba počas predchádzajúcich 14 dní zdržiavala, a to prostredníctvom platformy na výmenu informácií o FVC, alebo ak to nie je možné, prostredníctvom systému včasného varovania a reakcie.

▼B

24. Obmedzenia by nemali mať formu zákazov prevádzky určitých dopravných služieb.

Komunikácia a informovanie verejnosti

▼M2

25. V súlade s článkom 11 nariadenia o digitálnom COVID preukaze EÚ by členské štáty mali príslušným zainteresovaným stranám a širokej verejnosti poskytnúť jasné, komplexné a včasné informácie o akýchkoľvek obmedzeniach voľného pohybu, o všetkých sprievodných požiadavkách (napríklad o potrebe absolvovať test pred odchodom, o tom, ktoré konkrétne testy na infekciu SARS-CoV-2 spĺňajú podmienky umožňujúce zrušiť uložené obmedzenia, alebo o potrebe predložiť Formulár na vyhľadanie cestujúceho), ako aj o opatreniach uplatňovaných na cestujúcich, ktorí prichádzajú z rizikových oblastí, a to čo najskôr pred tým, než nové opatrenia nadobudnú účinnosť. Spravidla by sa tieto informácie mali uverejniť 24 hodín pred nadobudnutím ich účinnosti, zohľadňujúc pri tom, že v prípade epidemiologických núdzových situácií je potrebná určitá flexibilita. Tieto informácie by sa mali uverejňovať aj v strojovo čitateľnom formáte.

Tieto informácie by členské štáty mali pravidelne aktualizovať a mali by sa sprístupniť aj na webovej platforme „Re-open EU“, ktorá by mala obsahovať mapu pravidelne uverejňovanú Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb podľa bodov 10 a 11.

Podstata opatrení, ich geografický rozsah pôsobnosti a kategórie osôb, na ktoré sa vzťahujú, by mali byť jasne opísané.

▼M2

Zavedenie digitálneho COVID preukazu EÚ

25a. Digitálny COVID preukaz EÚ by sa mal začať zavádzať čo najskôr na základe technických špecifikácií, ktoré vypracovali členské štáty v rámci siete elektronického zdravotníctva ( 6 ).

▼B

Preskúmanie

26. Komisia by mala toto odporúčanie pravidelne preskúmavať s podporou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb. Komisia by mala o tom pravidelne podávať správy Rade.