1998L0034 — SK — 01.01.2013 — 004.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

►B SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 98/34/ES z 22. júna 1998 ►M1 ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti ◄ (Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, p.37)

Zmenené a doplnené:





Zmenené a doplnené:

A1 L 236 33 23.9.2003









▼B

SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 98/34/ES

z 22. júna 1998

►M1 ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti ◄







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 100a, 213 a 43, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ), v súlade s postupom upraveným v článku 189b zmluvy ( 3 ), (1) keďže smernica Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov ( 4 ), bola rozličnými spôsobmi a v podstatnej miere zmenená a doplnená; keďže z dôvodu jasnosti a racionálnosti by malo byť znenie horeuvedenej smernice konsolidované; (2) keďže vnútorný trh pozostáva z oblasti bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu; keďže základným princípom spoločenstva je preto zákaz množstevných obmedzení pohybu tovaru, ako aj opatrení s obdobným účinkom; (3) keďže v záujme podporovania hladkého fungovania vnútorného trhu by sa mala zabezpečiť čo možno najvyššia miera prehľadnosti pri vnútroštátnych zámeroch prijať technické normy a predpisy; (4) keďže prekážky obchodu vyplývajúce z technických predpisov a súvisiace s výrobkami sú prípustné iba v prípadoch, v ktorých sú potrebné na splnenie zásadných požiadaviek a v ktorých je ich cieľom verejný záujem, ktorého sú hlavnou zárukou; (5) keďže má zásadný význam pre Komisiu, aby mala k dispozícii pred prijatím technických opatrení potrebné informácie; keďže jej z toho dôvodu musia členské štáty, ktorých povinnosťou je uľahčovanie úlohy vyplývajúcej Komisii z článku 5 zmluvy, oznamovať svoje návrhy z oblasti technických predpisov; (6) keďže všetky členské štáty musia tiež byť informované o technických predpisoch, ktoré zamýšľa prijať ktorýkoľvek iný členský štát; (7) keďže cieľom vnútorného trhu je vytvárať prostredie umožňujúce súťaž pri podnikaní; keďže zvýšené poskytovanie informácií predstavuje jeden zo spôsobov, ako napomáhať podnikom pri čo možno najlepšom využívaní výhod vlastných tomuto trhu; keďže je z takéhoto dôvodu potrebné umožniť, aby mohli prevádzkovatelia hospodárskych činností vyhodnocovať dopad vnútroštátnych technických opatrení navrhovaných inými členskými štátmi, čo sa dosiahne pravidelným zverejňovaním názvov notifikovaných návrhov opatrení, ako aj pomocou opatrení, súvisiacich s dôverným charakterom takýchto návrhov; (8) keďže je v záujme právnej istoty žiaduce, aby členské štáty verejne vyhlásili, že vnútroštátny technický predpis bol prijatý v súlade s formálnym postupom, predpísaným touto smernicou; (9) keďže, čo sa týka technických predpisov na výrobky, opatrenia, ktorých cieľom je zabezpečenie riadneho fungovania alebo pokračujúceho rozvoja trhu, zahŕňajú zvýšenú prehľadnosť zámerov jednotlivých členských štátov a rozširovanie kritérií a podmienok na posúdenie možného vplyvu navrhovaných opatrení na trh; (10) keďže je z toho dôvodu potrebné posúdiť všetky požiadavky kladené v súvislosti s výrobkom a brať do úvahy vývojové trendy vnútroštátnych postupov na reguláciu výrobkov; (11) keďže opatrenia, s výnimkou technických špecifikácií, vzťahujúce sa na životný cyklus výrobku po jeho uvedení na trh, majú schopnosť ovplyvňovať voľný pohyb tohto výrobku alebo vytvárať prekážky brániace riadnemu fungovaniu vnútorného trhu; (12) keďže je potrebné vyjasniť pojem de facto technického predpisu; vzhľadom najmä na skutočnosť, že ustanovenia, pomocou ktorých sa verejný orgán odvoláva na technické špecifikácie alebo iné požiadavky alebo pomocou ktorých presadzuje ich dodržiavanie, ako aj ustanovenia vzťahujúce sa na výrobky, s ktorými sa verejný orgán vo verejnom záujme zaoberá, vlastne prisudzujú takýmto požiadavkám alebo špecifikáciám záväznejšiu hodnotu, než akú by mali, vzhľadom na ich pôvod v súkromnom sektore; (13) keďže je Komisii a členským štátom potrebné poskytnúť dostatočný čas na vypracovanie návrhu zmien v zamýšľanom opatrení s cieľom odstrániť alebo zmierniť akékoľvek prekážky, ktoré by takéto opatrenie mohlo predstavovať pre voľný pohyb tovaru; (14) keďže príslušný členský štát musí pri formulovaní konečného znenia zamýšľaného opatrenia brať tieto zmeny do úvahy; (15) keďže z neodmysliteľnej povahy vnútorného trhu vyplýva skutočnosť, že najmä v prípadoch, v ktorých nemôže byť členskými štátmi realizovaný princíp vzájomného uznávania, Komisia prijíma alebo navrhuje prijatie záväzných zákonov spoločenstva; vzhľadom na zavedenie dočasného obdobia zastavenia konania (moratória), cieľom ktorého je zabrániť zavádzaniu vnútroštátnych opatrení, ohrozujúcich prijímanie opatrení na úrovni spoločenstva uskutočňovaných v tej istej oblasti Radou alebo Komisiou; (16) keďže daný členský štát musí na základe všeobecných povinností vyplývajúcich z článku 5 zmluvy oddialiť zavedenie zamýšľaného opatrenia na dobu dostatočnú na to, aby umožnila buď spoločné preskúmanie navrhovaných zmien, alebo prípravu návrhu záväzného zákona Rady, alebo prijatie záväzného zákona Komisie; keďže lehoty v Dohode predstaviteľov vlád členských štátov zo stretnutia Rady 28. mája 1969 týkajúce sa zastavenie konania a oznámenia Komisii ( 5 ), zmenené a doplnené v dohode z 5. marca 1973 ( 6 ), sa ukázali byť v daných prípadoch nedostatočné a mali by byť preto žiaducim spôsobom predĺžené; (17) keďže postup upravujúci zastavenie konania a notifikáciu Komisii, ktorý je súčasťou horeuvedenej dohody z 28. mája 1969, zostáva v platnosti pre tie výrobky, ktoré sú jej predmetom a nie sú upravované touto smernicou; (18) keďže s cieľom uľahčenia prijatia opatrení na úrovni spoločenstva Radou by sa mali členské štáty zdržiavať zavádzania technických predpisov po tom, ako Rada prijme spoločný postoj k návrhu Komisie týkajúcemu sa toho istého sektora; (19) keďže v praxi môžu mať štátne technické normy na voľný pohyb tovaru rovnaké účinky, ako technické predpisy; (20) keďže sa z takéhoto dôvodu javí nevyhnutné, aby Komisia bola o návrhoch noriem informovaná za obdobných podmienok, ako sú tie, ktoré sa uplatňujú pri technických predpisoch; vzhľadom na skutočnosť, že na základe článku 213 zmluvy môže Komisia v rámci obmedzení a za podmienok, ktoré stanoví Rada v súlade s ustanoveniami zmluvy, zhromažďovať akékoľvek informácie a vykonávať akékoľvek kontroly potrebné v záujme plnenia úloh, ktorými bola poverená; (21) keďže je takisto potrebné, aby boli členské štáty a ich normalizačné inštitúcie informované o normách, prijatie ktorých zamýšľajú inštitúcie zodpovedné za normalizáciu v iných členských štátoch; (22) keďže systematické oznamovanie je v skutočnosti potrebné iba v prípade nových oblastí normalizácie, a to navyše iba v prípadoch, keď môže riešenie takýchto prípadov na národných úrovniach viesť k takým rozdielom medzi vnútroštátnymi normami, výsledkom ktorých by mohlo byť narušenie fungovania trhu; keďže každá následná notifikácia alebo oznámenie súvisiace s pokrokom v oblasti vnútroštátnych činností musí závisieť od záujmu (účasti) na týchto činnostiach vyjadrených tými, ktorým bola informácia o horeuvedenej novej oblasti už poskytnutá; (23) keďže Komisii musí byť umožnené požadovať v každom prípade oznamovanie buď kompletných plánov národných normalizačných prác, alebo ich častí, ktoré by jej umožnilo vyhodnocovať vývoj normalizačných činností v jednotlivých sektoroch hospodárstva; (24) keďže európsky normalizačný systém si musia pre seba a zainteresované strany organizovať na základe vzájomnej spojitosti, prehľadnosti, otvorenosti, konsenzu, nezávislosti od osobitných záujmov, efektívnosti a rozhodovania, uskutočňovaného predstaviteľmi členských štátov; (25) keďže fungovanie normalizácie v rámci spoločenstva musí byť založené na základných právach národných orgánov pre normalizáciu, akými sú možnosť získavania návrhov noriem, informovanosť o opatreniach podniknutých na základe poskytnutých pripomienok, napojenie na činnosti v oblasti normalizácie na vnútroštátnych úrovniach jednotlivých členských štátov, alebo požadovanie, aby sa namiesto národných noriem pripravovali normy európske; keďže samotné členské štáty zodpovedajú za to, aby prostredníctvom prijímania vhodných opatrení, ktoré sú v ich právomoci zabezpečili, aby ich národné orgány pre normalizáciu tieto práva dodržiavali; (26) keďže ustanovenia týkajúce sa zastavenia konania príslušnými národnými normalizačnými orgánmi počas obdobia prípravy európskych noriem je potrebné zosúladiť s relevantnými ustanoveniami, prijatými normalizačnými orgánmi v rámci európskych organizácií pre normalizáciu; (27) keďže je potrebné zriadiť Stály výbor, ktorého členov budú menovať členské štáty a ktorého úlohou bude pomáhať Komisii pri preskúmaní návrhov vnútroštátnych noriem a spolupracovať s ňou pri zmierňovaní nepriaznivých vplyvov takýchto noriem na voľný pohyb tovaru; (28) keďže požiadavky na normalizačné návrhy, ktorých sa týka táto smernica, by sa mali so Stálym výborom poradiť; (29) keďže táto smernica nesmie ovplyvniť povinnosti členských štátov týkajúce sa termínov na prenesenie smerníc uvedených v časti B prílohy III, PRIJALI TÚTO SMERNICU:







Článok 1

Na účely tejto smernice platia nasledujúce vymedzenia pojmov:

1. „výrobok“ je každý priemyselne vyrábaný výrobok a každý poľnohospodársky výrobok, vrátane rybích výrobkov;

▼M1

2. „služba“ je každá služba poskytovaná informačnou spoločnosťou, to jest každá služba, ktorá sa bežne poskytuje za odmenu, na diaľku, elektronickým spôsobom a na základe individuálnej žiadosti príjemcu služieb. Na účely tejto definície: — „na diaľku“ znamená, že služba sa poskytuje bez toho, aby pri tom boli obe strany súčasne prítomné, — „služba poskytovaná elektronicky“ znamená, že služba sa z miesta pôvodu odošle a na mieste určenia prijíma prostredníctvom elektronického zariadenia, určeného na spracovávanie (vrátane digitálneho komprimovania) a uskladňovanie údajov a je úplne vysielaná, prenášaná a prijímaná po drôte, prostredníctvom rádiových vĺn, optickým spôsobom, alebo inými elektromagnetickými prostriedkami, — „na základe individuálnej žiadosti príjemcu služieb“ znamená, že služba sa prostredníctvom prenosu údajov poskytuje na individuálnu žiadosť. Indikatívny zoznam služieb, ktoré nespadajú pod túto definíciu, je uvedený v prílohe V. Táto smernica sa nevzťahuje na: — služby rozhlasového vysielania, — služby televízneho vysielania, na ktoré sa vzťahuje bod a) článku 1 smernice 89/552/EHS ( 7 );

▼B

►M1 3. ◄ „technická špecifikácia“ je špecifikácia obsiahnutá v dokumente upravujúcom charakteristiky, ktoré sa od výrobku vyžadujú, ako je napríklad stupeň kvality, funkčnosť, bezpečnosť a rozmery, vrátane požiadaviek vzťahujúcich sa na výrobok z hľadiska názvu, pod ktorým sa predáva, a tiež terminológie, symbolov, skúšania a skúšobných metód, balenia, označovania alebo štítkovania a postupov posudzovania zhody. Pojem „technická špecifikácia“ sa vzťahuje aj na výrobné metódy a postupy používané v súvislosti s poľnohospodárskymi výrobkami uvedenými v článku 38 ods. 1 zmluvy, výrobkami určenými na spotrebu pre ľudí a zvieratá a liekmi, ako sú definované v článku 1 smernice 65/65/EHS ( 8 ), ako aj na výrobné metódy a postupy vzťahujúce sa na iné výrobky v prípadoch, keď majú vplyv na charakteristiky týchto výrobkov;

►M1 4. ◄ „iné požiadavky“ sú požiadavky iné ako technická špecifikácia; sú kladené na výrobok s cieľom ochrany najmä spotrebiteľov alebo životného prostredia a ovplyvňujú životnosť výrobku po jeho uvedení na trh. Ide o požiadavky, ako sú podmienky používania, opätovného používania a spotreby alebo zneškodňovania v prípadoch, v ktorých môžu mať takéto podmienky významný vplyv na zloženie alebo povahu výrobku alebo na jeho odbyt;

▼M1

5. „pravidlá, vzťahujúce sa na služby“ sú požiadavky všeobecnej povahy, ktoré sa vzťahujú na zriaďovanie a vykonávanie služieb v zmysle bodu 2, najmä ustanovenia týkajúce sa poskytovateľa služby, služieb ako takých a ich príjemcu a vylučujúce všetky pravidlá netýkajúce sa špecificky služieb tak, ako sú definované v tomto bode. Táto smernica sa nevzťahuje na pravidlá súvisiace so záležitosťami spadajúcimi pod zákonné opatrenia spoločenstva pre oblasť telekomunikačných služieb v zmysle smernice 90/387/EHS ( 9 ). Táto smernica sa nevzťahuje na predpisy súvisiace so záležitosťami spadajúcimi pod zákonné opatrenia spoločenstva pre oblasť finančných služieb, ktorých neúplný zoznam je uvedený v prílohe VI tejto smernice. S výnimkou článku 8 ods. 3 sa táto smernica nevzťahuje na predpisy uzákonené buď na regulovaných trhoch v zmysle smernice 93/22/EHS, alebo na účel týchto trhov, ani na predpisy uzákonené buď priamo inými trhmi, alebo orgánmi vykonávajúcimi pre uvedené trhy zúčtovacie alebo platobné funkcie, alebo na účel takýchto iných trhov alebo orgánov. Na účely tejto definície: — sa pravidlo považuje za pravidlo osobitne určené pre služby informačnej spoločnosti vtedy, ak so zreteľom na jeho dôvodovú správu a jej vykonávaciu časť je špecifickým cieľom a zámerom všetkých alebo niektorých z jeho ustanovení regulovanie takýchto služieb, vykonávané explicitným a cieleným spôsobom, — sa pravidlo nepovažuje za pravidlo osobitne určené pre služby informačnej spoločnosti vtedy, ak tieto služby ovplyvňuje iba nepriamym alebo náhodným spôsobom;

▼M3 —————

▼M1

11. „technický predpis“ sú technické špecifikácie a ďalšie požiadavky alebo pravidlá o službách vrátane príslušných správnych opatrení, dodržiavanie ktorých je v prípade predaja, poskytovania služieb, zriadenia poskytovateľa alebo používania služby v členskom štáte alebo na väčšej časti jeho územia de facto alebo de jure povinné, ako aj zákony, predpisy alebo administratívne opatrenia, okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 10, ktoré zakazujú výrobu, dovoz, predaj alebo používanie výrobku alebo zakazujúce poskytovanie alebo používanie služby alebo usadenie sa subjektu v členskom štáte ako poskytovateľa služby. Medzi de facto technické predpisy patria: — zákony, predpisy alebo administratívne opatrenia členskému štátu, ktoré sa vzťahujú buď na technické špecifikácie alebo iné požiadavky, alebo predpisy o službách, alebo na profesijné pravidlá alebo pravidlá správnej praxe, ktoré obratom odkazujú na technické špecifikácie alebo iné požiadavky alebo pravidlá o službách a zosúladenie s nimi tvorí predpoklad súladu s povinnosťami vyplývajúcimi z týchto zákonov, predpisov alebo správnych opatrení, — nezáväzné dohody, kde je jednou zo zmluvných strán verejný orgán, a ktoré vo všeobecnom záujme zabezpečujú súlad s technickými špecifikáciami a inými požiadavkami alebo pravidlami o službách, s výnimkou špecifikácií vzťahujúcich sa na ponukové konania verejného obstarávania, — technické špecifikácie alebo iné požiadavky a predpisy o službách, súvisiace s fiškálnymi alebo finančnými opatreniami, ktoré ovplyvňujú spotrebu výrobkov alebo služieb podporovaním súladu s technickými špecifikáciami alebo inými požiadavkami alebo predpismi o službách; nepatria sem technické špecifikácie ani iné požiadavky alebo pravidlá o službách, ktoré súvisia s vnútroštátnymi systémami sociálneho zabezpečenia. Patria sem technické predpisy, ukladané orgánmi určenými členskými štátmi a nachádzajúcimi sa na zozname, ktorý vypracuje do 5. augusta 1999* Komisia v rámci výboru uvedeného v článku 5. Rovnaký postup sa použije aj pre aktualizáciu tohto zoznamu;

12. „návrh technického predpisu“ je znenie technickej špecifikácie, inej požiadavky alebo pravidla o službách, vrátane administratívnych opatrení formulovaných s cieľom uzákoňovania alebo dosiahnutia uzákonenia návrhu technického predpisu ako technického predpisu, pričom znenie je v štádiu prípravy a je v ňom ešte možné vykonať podstatné zmeny.

▼B

Táto smernica sa nevzťahuje na tie opatrenia, ktoré považujú členské štáty na základe zmluvy za potrebné prijať na ochranu osôb, najmä pracovníkov, ktorí výrobky používajú, za predpokladu, že takéto opatrenia nemajú na výrobky vplyv.

▼M3 —————

▼B

Článok 5

Zriadi sa Stály výbor pozostávajúci z predstaviteľov menovaných členskými štátmi, ktorí sa budú môcť obracať o pomoc na odborníkov a poradcov. Výboru bude predsedať predstaviteľ Komisie.

Výbor si vypracuje vlastný rokovací poriadok.

Článok 6

1. Výbor sa bude stretávať najmenej dva razy do roka ►M3 ————— ◄ .

▼M1

Výbor sa schádza v osobitnom zložení, aby preskúmal otázky týkajúce sa služieb informačnej spoločnosti.

▼B

2. Komisia predloží výboru správu o zavádzaní a používaní postupov, predpísaných touto smernicou, a predloží návrhy zamerané na odstraňovanie existujúcich aj predvídateľných prekážok obchodu.

3. Výbor bude vyjadrovať svoje stanovisko k oznámeniam a návrhom uvedeným v odseku 2 a môže najmä v tejto súvislosti Komisii navrhovať, aby:

▼M3 —————

▼B

— v prípade potreby zabezpečovala, aby sa zainteresované členské štáty najprv navzájom dohodli s cieľom predísť riziko vzniku prekážok obchodu,

— prijímala všetky nevyhnutné opatrenia,

— identifikovala oblasti, v ktorých sa javí potreba harmonizácie, a v prípade potreby príslušnú harmonizáciu v danom sektore uskutočnila.

4. Komisia sa musí s výborom poradiť:

▼M3 —————

▼B

c) pri rozhodovaní o konkrétnom systéme, ktorým sa bude realizovať vymieňanie informácií, upravovaných touto smernicou, a pred uskutočnením akýchkoľvek zmien v takomto systéme;

d) pri vyhodnocovaní činnosti systému, zriadeného na základe tejto smernice.

▼M3 —————

▼B

5. Komisia môže s výborom prediskutovať všetky predbežné návrhy technických predpisov, ktoré obdrží.

6. Výboru je možné postúpiť na základe žiadosti jeho predsedu alebo členského štátu akékoľvek otázky súvisiace s vykonávaním tejto smernice.

7. Rokovania výboru a informácie, ktoré sa mu predložia, budú dôverné.

Ak sú však vykonané potrebné bezpečnostné opatrenia, môže sa výbor a národné orgány poradiť s fyzickými aj právnickými osobami vrátane osôb pochádzajúcich zo súkromného sektoru, s cieľom získania odborného stanoviska.

▼M1

8. O otázkach týkajúcich sa pravidiel o službách môžu Komisia a výbor viesť konzultácie s fyzickými alebo právnickými osobami z priemyselného alebo akademického sektoru a, pokiaľ to je možné, s ich zastupujúcimi orgánmi, schopnými poskytnúť odborné stanovisko o sociálnych a spoločenských cieľoch a dôsledky akýchkoľvek návrhov pravidiel o službách a vždy, keď sa Komisii a výboru odporučí, zoberú ich názor na vedomie.

▼M3

Článok 7

Členské štáty oznámia Komisii v súlade s článkom 8 ods. 1 všetky žiadosti, ktoré predložili normalizačným inštitúciám s cieľom vypracovať technické špecifikácie alebo normu na špecifické výrobky na účel schválenia technického predpisu na takéto výrobky vo forme návrhov technických predpisov, a uvedú dôvody ich schválenia.

▼B

Článok 8

1. Členské štáty okamžite oznámia Komisii, s výhradou článku 10, všetky návrhy technických predpisov; okrem tých prípadov, keď návrh technického predpisu obsahuje iba prenos medzinárodnej alebo európskej normy a keď postačí informácia o príslušnej norme, členské štáty oznámia Komisii aj dôvody, pre ktoré je uzákonenie takéhoto technického predpisu potrebné, keď to nebude zjavné už z návrhu technického predpisu.

Ak to bude potrebné a ak sa tak neurobilo už pri predbežnom oznámení, členské štátu budú súčasne oznamovať aj znenie základných zákonných alebo právnych ustanovení, ktoré sa predmetnej veci priamym a zásadným spôsobom týkajú, a ich znalosť bude potrebná na posúdenie dopadu návrhu technického predpisu.

Členské štáty budú oznamovať opätovne znenie návrhov za horeuvedených podmienok v prípadoch, keď v nich vykonajú také zásahy, ktoré budú mať za následok významnú zmenu ich pôsobnosti, skrátenie časového plánu, pôvodne predpokladaného pre ich implementáciu, a pridanie nových alebo sprísnenie už existujúcich špecifikácií alebo požiadaviek.

V prípadoch, v ktorých majú návrhy za cieľ predovšetkým obmedzenie predaja (marketingu) alebo používania chemickej látky, prípravku alebo výrobku, zavedené z dôvodu verejného zdravia alebo ochrany spotrebiteľov alebo životného prostredia, budú členské štáty oznamovať buď súhrn, alebo odkazy na všetky relevantné údaje, vzťahujúce sa na zmienenú látku, prípravok alebo výrobok a na ich známe a dostupné náhrady, ak budú takéto informácie k dispozícii, budú oznamovať aj predpokladané dopady daného opatrenia na verejné zdravie a ochranu spotrebiteľov a životného prostredia dovedna s analýzou rizík, vykonanou v súlade so všeobecnými zásadami pre vyhodnocovanie rizík chemických látok tak, ako sú uvedené v článku 10 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 793/93 ( 10 ) v prípade jestvujúcej látky alebo v článku 3 ods. 2 smernice 67/548/EHS ( 11 ) v prípade novej látky.

Komisia bezodkladne informuje o návrhu a ďalších dokumentoch, ktoré jej boli odoslané, ostatné členské štáty; môže v súvislosti s takýmto návrhom požiadať o názor aj výbor uvedený v článku 5 a keď to bude žiaduce, aj iný výbor zodpovedný za danú oblasť.

▼M1

V prípade technických špecifikácií alebo iných požiadaviek alebo pravidiel o službách uvedených v tretej zarážke druhého pododseku bodu 11 článku 1 môžu byť podrobné stanoviská Komisie alebo členských štátov vyjadrené iba k tým aspektom, ktoré môžu prekážať obchodu alebo ktoré v súvislosti s pravidlami o službách bránia voľnému pohybu služieb alebo slobode usadiť sa poskytovateľov služieb, nie však k fiškálnym alebo finančným aspektom navrhovaného opatrenia.

▼B

2. Členskému štátu, ktorý odoslal návrh technického predpisu, môže Komisia a členské štáty poskytnúť svoje pripomienky; zmienený členský štát bude brať takéto pripomienky pri ďalšom spracúvaní technického predpisu v maximálnej možnej miere do úvahy.

3. Členské štáty oznámia bezodkladne Komisii definitívne znenie technického predpisu.

4. Okrem prípadov, keď sa tak bude diať na výslovné želanie notifikujúceho členského štátu, nebudú mať informácie poskytované na základe tohoto článku dôverný charakter. Každá požiadavka tohto charakteru musí byť zdôvodnená.

V takýchto prípadoch môže výbor uvedený v článku 5, ako aj národné orgány, požiadať o odborný názor fyzické alebo právnické osoby zo súkromného sektoru, ak sa vykonajú nevyhnutné bezpečnostné opatrenia.

5. V prípadoch, keď návrh technického predpisu tvorí súčasť opatrení, ktoré sa vyžadujú oznamovať Komisii v prípravnom štádiu na základe iného zákona spoločenstva, môžu členské štáty oznamovať skutočnosti v zmysle odseku 1 aj na základe tohto iného zákona, musia však pri tom formálne uviesť, že spomenuté oznámenie je súčasne aj oznámením na účely tejto smernice.

To, že Komisia nekoná vo veci návrhu technického predpisu na základe tejto smernice, nemá vplyv na žiadne iné rozhodnutie, ktoré by mohlo byť prijaté na základe iných právnych predpisov spoločenstva.

Článok 9

1. Členské štáty oddialia prijatie návrhu technického predpisu o tri mesiace od dátumu, ako Komisia prijme oznámenie uvedené v článku 8 ods. 1

▼M1

2. Členské štáty odložia:

— prijatie návrhu technického predpisu vo forme nezáväznej dohody v zmysle druhej zarážky druhého pododseku bodu 11 článku 1 o štyri mesiace a

— bez vplyvu na odseky 3, 4, a 5 prijatie akéhokoľvek iného návrhu technického predpisu (s výnimkou návrhu pravidiel o službách) o šesť mesiacov

odo dňa, keď Komisia prijme oznámenie uvedené v článku 8 ods. 1, ak im Komisia alebo ktorýkoľvek členský štát poskytnú do troch mesiacov od toho dátumu podrobné stanovisko, z ktorého by vyplývalo, že predpokladané opatrenia by mohli predstavovať prekážku pre voľný pohyb tovaru v rámci vnútorného trhu;

— bez vplyvu na odseky 4 a 5 prijatie akéhokoľvek návrhu pravidiel o službách o štyri mesiace odo dňa, keď Komisia obdrží oznámenie uvedené v článku 8 ods. 1, ak Komisia alebo iný členský štát poskytnú do troch mesiacov od toho dátumu podrobné stanoviská, z ktorých by vyplývalo, že predpokladané opatrenia by mohli predstavovať prekážku pre voľný pohyb služieb alebo slobodu usadiť sa poskytovateľovi služieb v rámci vnútorného trhu.

V prípade návrhov pravidiel o službách nesmú mať podrobné stanoviská Komisie alebo členských štátov vplyv na žiadne opatrenia prijímané v rámci kultúrnej politiky, najmä v audiovizuálnej oblasti, ktoré členské štáty prípadne prijmú v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi spoločenstva, zohľadňujúc pri tom svoju jazykovú rôznorodosť, osobitné národné a regionálne charakteristiky a svoje kultúrne dedičstvo.

Príslušné členské štáty Komisiu oboznámia s krokmi, ktoré na základe takého podrobného stanoviska Komisie navrhujú uskutočniť. Komisia prednesie k takejto reakcii pripomienky.

Pri pravidlách o službách príslušný členský štát tam, kde je to vhodné, naznačí dôvody, pre ktoré podrobné stanovisko nemožno zohľadňovať.

3. S výnimkou pravidiel, ktoré sa vzťahujú na služby členské štáty oddialia prijatie návrhu technického predpisu o 12 mesiacov odo dňa, keď Komisia prijme oznámenie uvedené v článku 8 ods. 1, ak Komisia do troch mesiacov od toho dátumu oznámi svoj úmysel navrhnúť alebo prijať k danej záležitosti v súlade s článkom 189 zmluvy smernicu, nariadenie alebo rozhodnutie.

▼B

4. Členské štáty oddialia prijatie návrhu technického predpisu o 12 mesiacov od dátumu, keď Komisia prijme oznámenie uvedené v článku 8 ods. 1, ak im Komisia oznámi do troch mesiacov od toho dátumu svoje zistenie, že návrh technického predpisu sa týka záležitosti, ktorá je predmetom návrhu smernice, nariadenia lebo rozhodnutia, predložených Rade v súlade s článkom 189 zmluvy.

5. Ak Rada prijme spoločné stanovisko počas zastavenia konania uvedeného v odsekoch 3 a 4, potom sa toto obdobie zastavenia konania predĺži na základe odseku 6 na 18 mesiacov.

6. Povinnosť uvedená v odsekoch 3, 4 a 5 zaniká:

— ak Komisia členským štátom oznámi, že už nezamýšľa navrhnúť alebo prijať záväzný právny predpis na úrovni spoločenstva,

— ak Komisia členským štátom oznámi stiahnutie svojho návrhu,

— ak Komisia alebo Rada prijmú záväzný právny predpis na úrovni spoločenstva.

▼M1

7. Odseky 1 až 5 sa nevzťahujú na prípady, v ktorých:

— je členský štát z naliehavých dôvodov spôsobených vážnymi a nepredvídateľnými okolnosťami súvisiacimi s ochranou verejného zdravia alebo verejnej bezpečnosti, ochranou zvierat alebo rastlín, ako aj kvôli pravidlám o službách a kvôli verejnej politike, najmä kvôli ochrane mladistvých, nútený pripraviť technické predpisy vo veľmi krátkom čase tak, aby ich mohol ihneď uzákoniť a zaviesť, čo neumožňuje uskutočniť konzultácie, alebo

— je členský štát z naliehavých dôvodov, spôsobených vážnymi a nepredvídateľnými okolnosťami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a celistvosti finančného systému, najmä ochranou vkladateľov, investorov a poistencov, okamžite nútený uzákoniť pravidlá vzťahujúce sa na finančné služby.

V oznámení podľa článku 8 uvedie členský štát dôvody, ktoré oprávňujú naliehavosť uskutočnených opatrení. Komisia poskytne svoje stanovisko k oznámeniu v čo možno najkratšom čase. V prípadoch zneužitia tohto postupu vykoná Komisia príslušné opatrenia. Komisia bude neustále informovať Európsky parlament.

▼B

Článok 10

1. Články 8 a 9 sa nebudú vzťahovať na tie právne a správne predpisy alebo dobrovoľné dohody prijaté členskými štátmi, prostredníctvom ktorých:

▼M1

— sa prispôsobujú takým záväzným právnym normám spoločenstva, výsledkom ktorých je prijatie technických špecifikácií alebo pravidiel o službách,

— plnia povinnosti vyplývajúce z medzinárodných dohôd, výsledkom ktorých je prijatie spoločných technických špecifikácií alebo pravidiel o službách v rámci spoločenstva,

▼B

— členské štáty využívajú bezpečnostné klauzuly, umožnené záväznými právnymi normami spoločenstva,

— členské štáty vykonávajú článok 8 ods. 1 smernice 92/59/EHS ( 12 ),

— sa členské štáty obmedzujú na vykonanie rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev,

▼M1

— sa členské štáty obmedzujú, v súlade s požiadavkou Komisie, na zmenu a doplnenie technického predpisu v zmysle bodu 11 článku 1, cieľom ktorých je odstránenie prekážky obchodu, alebo v prípade pravidiel o službách, voľný pohyb služieb alebo sloboda usadiť sa poskytovateľovi služieb.

▼B

2. Článok 9 sa nevzťahuje na zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov, zakazujúcich výrobu, pokiaľ nenarušujú voľný pohyb výrobkov.

▼M1

3. Odseky 3 až 6 článku 9 sa nevzťahujú na nezáväzné dohody podľa druhej zarážky druhého pododseku bodu 11 článku 1.

4. Článok 9 sa nevzťahuje na technické špecifikácie alebo iné požiadavky alebo pravidlá o službách podľa tretej zarážky druhého pododseku bodu 11 článku 1.

▼B

Článok 11

Komisia podáva každé dva roky Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o výsledkoch používania tejto smernice. ►M3 Komisia uverejňuje ročnú štatistiku prijatých oznámení v Úradnom vestníku Európskej únie. ◄

Článok 12

Ak členský štát prijme technický predpis, tento bude obsahovať odkaz na túto smernicu alebo sa takýto odkaz pripojí pri jeho úradnom uverejnení. Spôsob vykonania odkazu stanovia členské štáty.

Článok 13

1. Týmto sa ruší platnosť smerníc a rozhodnutí uvedených v časti A prílohy III, a to bez ujmy na povinnostiach členských štátov týkajúcich sa termínov pre prenos týchto smerníc a rozhodnutí uvedených v časti B prílohy III.

2. Odkazy na zrušené smernice a rozhodnutia sa budú interpretovať ako odkazy na túto smernicu a budú sa chápať v súlade s korelačnou tabuľkou, uvedenou v prílohe IV.

Článok 14

Táto smernica nadobudne platnosť na dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

Článok 15

Táto smernica je adresovaná členským štátom.

▼M3 —————

▼B









PRÍLOHA III

ČASŤ A

Zrušené smernice a nariadenia

(uvedené v článku 13)

Smernica 83/189/EHS a jej nasledujúce novelizácie

Smernica Rady 88/182/EHS

Rozhodnutie Komisie 90/230/EHS

Rozhodnutie Komisie 92/400/EHS

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/10/ES

Rozhodnutie Komisie 96/139/EHS

ČASŤ B

Termíny prenesenia do vnútroštátnych právnych predpisov

(spomínané v článku 13)







Smernica Termín prenesenia 83/189/EHS (Ú. v. ES L 109, 26. 4. 1983, s. 8) 31.3.1984 88/182/EHS (Ú. v. ES L 81, 26. 3. 1988, s. 75) 1.1.1989 94/10/ES (Ú. v. ES L 100, 19. 4. 1994, s. 30) 1.7.1995









PRÍLOHA IV

Prevodná tabuľka







Smernica 83/189/EHS Táto smernica Článok 1 Článok 1 Článok 2 Článok 2 Článok 3 Článok 3 Článok 4 Článok 4 Článok 5 Článok 5 Článok 6 Článok 6 Článok 7 Článok 7 Článok 8 Článok 8 Článok 9 Článok 9 Článok 10 Článok 10 Článok 11 Článok 11 Článok 12 Článok 12 — Článok 13 — Článok 14 — Článok 15 Príloha I Príloha I Príloha II Príloha II — Príloha III — Príloha IV

▼M1









PRÍLOHA V

Príklady služieb, na ktoré sa nevzťahuje druhý pododsek bodu 2 článku 1

1. Služby, ktoré nie sú poskytované „na diaľku“

Služby poskytované za fyzickej prítomnosti poskytovateľa a príjemcu, i keď sa pri nich používajú elektronické prístroje

a) lekárska prehliadka alebo ošetrenie v lekárskej ambulancii za použitia elektronického zariadenia, pri ktorých je pacient fyzicky prítomný;

b) nahliadnutie do elektronického katalógu v predajni, ak sa v nej zákazník nachádza;

c) rezervácia letenky v cestovnej kancelárii za fyzickej prítomnosti klienta, uskutočnené prostredníctvom počítačovej siete;

d) elektronické hry sprístupňované v herni elektronických hier (video-arcade), ak je zákazník fyzicky prítomný.

2. Služby, ktoré nie sú poskytované „elektronickým spôsobom“

— Služby s materiálnym obsahom, aj keď sú poskytované prostredníctvom elektronických zariadení: — a) automaty na vydávanie hotovosti alebo cestovných lístkov (bankovky, železničné cestovné lístky); b) prístup do cestnej siete, na parkoviská a pod. umožňovaný za úhradu, aj keď sa na vstupe/výstupe nachádzajú elektronické zariadenia, ktoré kontrolujú vstup resp. zabezpečujú správnosť úhrady;

— off-line služby: distribuovanie CD romov alebo softvérov na disketách,

— služby, ktoré sa neposkytujú prostredníctvom elektronických spracovávacích/inventarizačných systémov: — a) hlasové telefonické služby; b) telefaxové/telexové služby; c) služby poskytované prostredníctvom hlasového telefónu alebo faxu; d) konzultácie s lekárom prostredníctvom telefónu/faxu; e) konzultácie s právnikom prostredníctvom telefónu/faxu; f) priamy predaj prostredníctvom telefónu/telefaxu.

3. Služby, ktoré nie sú poskytované „na základe individuálnej žiadosti príjemcu služieb“

Služby poskytované bez individuálneho požiadania prostredníctvom vysielania údajov a určené na súčasný príjem neobmedzeným počtom jednotlivých prijímačov (prenos z jedného bodu do viacnásobných bodov):

a) služby televízneho vysielania (vrátane výberu z videotéky na základe požiadavky) spadajúce pod bod a) článku 1 smernice 89/552/EHS;

b) služby rozhlasového vysielania;

c) (televíziou prenášaný) teletext.









PRÍLOHA VI

Príklady finančných služieb, na ktoré sa vzťahuje tretí pododsek bodu 5 článku 1

— investičné služby

— poisťovacie a zaisťovacie operácie

— bankové služby

— operácie, ktoré sa vzťahujú na penzijné fondy

— služby, ktoré sa vzťahujú na obchodovanie s termínovanými obchodmi a opciami

Takéto služby zahŕňajú najmä:

a) investičné služby uvedené v prílohe smernice 93/22/EHS ( 13 ); služby podnikov, sprostredkujúcich kolektívne investovanie;

b) služby spadajúce pod činnosti podliehajúce vzájomnému uznávaniu uvedenému v prílohe smernice 89/646/EHS9 ( 14 );

c) operácie spadajúce pod poisťovacie a zaisťovacie činnosti podľa: — článku 1 smernice 73/239/EHS ( 15 ), — prílohy smernice 79/267/EHS ( 16 ), — smernice 64/225/EHS ( 17 ), — smernice 92/49/EHS ( 18 ) a 92/96/EHS ( 19 ).