2001L0016 — SK — 02.06.2007 — 002.001

Tento dokument slúži čisto na potrebu dokumentácie a inštitúcie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah

Zmenené a doplnené:









▼B

▼M1

SMERNICA 2001/16/ES EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

z 19. marca 2001

o interoperabilite konvenčného železničného systému

▼B







EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 156, so zreteľom na návrh Komisie ( 1 ), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru ( 2 ), so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov ( 3 ), konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 zmluvy ( 4 ), keďže: (1) S cieľom umožniť občanom únie, hospodárskym operátorom, regionálnym a miestnym orgánom mať v plnom rozsahu prospech z výhod vyplývajúcich z vytvorenia oblasti bez vnútorných hraníc, je vhodné zlepšiť najmä vzájomné prepojenie a interoperabilitu vnútroštátnych železničných sietí ako aj prístup k nim, pričom je potrebné zaviesť všetky opatrenia, ktoré by sa ukázali potrebné pre oblasť technickej normalizácie, ako to ustanovuje článok 155 zmluvy. (2) Podpísaním protokolu prijatého v Kyoto 12. decembra 1997 sa Európska únia zaviazala znížiť svoje plynné emisie. Tieto ciele si vyžadujú prispôsobiť sa rovnováhe medzi rôznymi spôsobmi dopravy a následne zvyšovať konkurencieschopnosť železničnej dopravy. (3) Stratégia Rady pre integráciu životného prostredia a udržateľného rozvoja do dopravnej politiky Spoločenstva zdôrazňuje potrebu konať s cieľom znížiť ekologický dopad dopravy. (4) Komerčné prevádzkovanie vlakov po transeurópskej železničnej sieti si vyžaduje najmä vynikajúcu zlučiteľnosť medzi charakteristikami infraštruktúry a charakteristikami vozňového parku, ako aj účinné vzájomné prepojenie informačných a komunikačných systémov rôznych manažérov a operátorov infraštruktúry. Úroveň výkonnosti, bezpečnosť, kvalita služieb a náklady závisia od kompability a vzájomného prepojenia, a to najmä pokiaľ ide o interoperabilitu transeurópskej konvenčnej železničnej siete. (5) S cieľom dosiahnuť vyššie uvedené ciele prijala Rada 23. júla 1996 prvotné opatrenie tým, že prijala smernicu 96/48/ES, týkajúcu sa interoperability transeurópskej vysokorýchlostnej železničnej siete ( 5 ). (6) V Bielej knihe nazvanej „Stratégia revitalizácie železníc Spoločenstva“ v roku 1996 Komisia ohlásila druhé opatrenie v konvenčnom železničnom sektore a potom objednala štúdiu o integrácii národných železničných systémov, ktorej výsledky boli uverejnené v máji 1998 s odporúčaním prijať smernicu pojednávajúcu o prístupe k sektoru vysokorýchlostnej dopravy. Táto štúdia taktiež odporučila, že problémy treba riešiť postupne v súlade so stanovením priorít, vychádzajúc pritom z pomeru nákladov a výnosov každého navrhnutého opatrenia, než sa pustiť priamo do prekonávania prekážok súvisiacich s interoperabilitou. Táto štúdia potvrdila, že harmonizácia postupov a predpisov, a taktiež vzájomné prepojenie informačných a komunikačných systémov, sa ukázali byť účinnejšie ako opatrenia, týkajúce sa napr. ložnej miery infraštruktúry. (7) Správa Komisie o „integrácii konvenčných železničných sústav“ odporúča prijatie tejto smernice a zdôvodňuje podobnosti a hlavné rozdiely v porovnaní so smernicou 96/48/ES. Hlavné rozdiely spočívajú v prispôsobení geografickej oblasti, v rozšírení technickej oblasti, berúc do úvahy výsledky vyššie uvedenej štúdie, a v prijatí postupnej metódy na odstraňovanie prekážok v oblasti interoperability železničnej sústavy, čo si vyžaduje vytvorenie priorít a harmonogram realizácie. (8) Vzhľadom na takúto postupnú metódu riešenia a vzhľadom na čas následne potrebný na schválenie všetkých technických podmienok pre interoperabilitu (TSIs) je potrebné prijať opatrenia s cieľom zabrániť takej situácii, že členské štáty schvália nové vnútroštátne právne predpisy alebo realizujú projekty, ktoré zvýšia heterogénnosť súčasného systému. (9) Schválenie postupnej koncepcie bude vyhovovať potrebám hlavného cieľa, ktorým je interoperabilita konvenčnej železničnej sústavy, ktorá je charakterizovaná starou národnou infraštruktúrou a parkom, ktoré si vyžadujú masívne investície na prispôsobenie alebo obnovu, a treba dbať najmä na to, aby železnica nebola penalizovaná ekonomicky v porovnaní s ostatnými druhmi dopravy. (10) Vo svojej rezolúcii z 10. marca 1999 o železničnom balíku parlament vyzval aby progresívne otváranie sa železničného sektora išlo ruka v ruke s najrýchlejšími a najúčinnejšími možnými technickými opatreniami zameranými na harmonizáciu. (11) Zasadnutie Rady zo 6. októbra 1999 vyzvalo Komisiu, aby navrhla stratégiu zlepšovania interoperability železničnej dopravy a odstraňovania úzkych miest, pokiaľ ide o vylúčenie technických, správnych a hospodárskych prekážok pre interoperabilitu sietí bez zbytočného odkladu pri súčasnej záruke bezpečnosti ako aj prípravy kádrov a kvalifikácie. (12) Na základe nariadenia Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc v Spoločenstve ( 6 ) boli železničné spoločnosti nútené zlepšiť prístup ku železničným sieťam členských štátov, čo si zasa vyžaduje interoperabilitu infraštruktúry, vybavenia, vozňového parku, riadiacich a prevádzkových systémov, vrátane takých kvalifikačných predpokladov pracovníkov a hygienických a bezpečnostných podmienok pri práci, ktoré si vyžaduje chod a údržba daných subsystémov a zavedenie každého TSI. Cieľom tejto smernice však nie je – či už priamo alebo nepriamo- harmonizovať pracovné podmienky v sektore železníc. (13) Členské štáty sú zodpovedné za zabezpečenie súladu s predpismi o bezpečnosti, zdraví a o ochrane spotrebiteľa, ktoré sa uplatňujú na železničné siete vo všeobecnosti počas projektovania, výstavby, uvádzania do prevádzky a prevádzkovania železníc. (14) Existujú podstatné rozdiely vo vnútroštátnych právnych predpisoch a interných predpisoch a taktiež v technických podmienkach, ktoré železnice uplatňujú, nakoľko ich súčasťou sú techniky, ktoré sú špecifické pre národné priemyselné odvetvia a predpisujú špecifické rozmery a zariadenia a zvláštne charakteristiky. Táto situácia bráni vlakom, aby mohli bez prekážok a obmedzení premávať po celej sieti železníc Spoločenstva. (15) V priebehu rokov táto situácia vytvorila veľmi tesné prepojenia medzi národnými železničnými priemyselnými odvetviami a národnými železnicami na úkor skutočného otvorenia sa trhov. S cieľom zvýšiť konkurencieschopnosť na celosvetovej úrovni požadujú tieto spoločnosti otvorený konkurenčný európsky trh. (16) Z tohto dôvodu je vhodné definovať základné podstatné požiadavky za celé Spoločenstvo, ktoré sa budú uplatňovať na transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu. (17) Vzhľadom na rozsah a komplexnosť transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy sa ukázalo, že je z praktických dôvodov nevyhnutné rozdeliť túto sústavu na podsystémy.Pre každý z týchto podsystémov sa musia špecifikovať základné požiadavky a musia sa stanoviť technické podmienky pre Spoločenstvo ako celok, a to najmä pokiaľ ide o komponenty a rozhrania tak, aby bolo možné tieto zásadné požiadavky splniť. (18) Zavádzanie opatrení zameraných na interoperabilitu transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy nesmie vytvárať neoprávnené bariéry pokiaľ ide o náklady/zisky, ktoré by viedli k zachovaniu existujúcej železničnej siete každého členského štátu, ale tento sa musí snažiť pamätať na hlavný cieľ, ktorý predstavuje interoperabilita. (19) Technické podmienky interoperability majú taktiež dopad na podmienky využívania železničnej dopravy zo strany užívateľov a z tohto dôvodu je nevyhnutné poradiť sa s nimi o aspektoch, ktoré sa ich týkajú. (20) Každému členskému štátu musí byť dovolené neuplatňovať určité technické podmienky pre interoperabilitu v zvláštnych prípadoch za predpokladu, že existujú postupy, ako zabezpečiť, že tieto derogácie sú opodstatnené. Článok 155 zmluvy vyžaduje, aby sa pri činnostiach Spoločenstva pre oblasť interoperability brala do úvahy potenciálna hospodárska životaschopnosť a reálnosť projektov. (21) Vypracovanie TSIs a ich uplatňovanie na konvenčnú železničnú sústavu nesmie brániť technickej inovácii, ktorá musí byť zameraná na zlepšenie hospodárskej výkonnosti. (22) Interoperabilitu konvenčnej železničnej sústavy treba využiť, najmä v prípade nákladnej dopravy, na vytvorenie podmienok na zvýšenie interoperability v rámci jednotlivých typov dopravy. (23) S cieľom dosiahnuť súlad s príslušnými ustanoveniami postupov zaobstarávania v sektore železníc a najmä so smernicou 93/38/EHS ( 7 ) musia zmluvné subjekty zahrnúť technické podmienky do všeobecných dokumentov alebo do náležitostí a podmienok každého kontraktu. Za týmto účelom je nevyhnutné zostaviť súbor európskych technických podmienok tak, aby tieto mohli slúžiť ako odkazy na tieto technické podmienky. (24) Medzinárodný systém normalizácie schopný generovať normy, ktoré budú skutočne používať tí, ktorí sa zúčastňujú na medzinárodnom obchode, a ktoré spĺňajú požiadavky politiky Spoločenstva, je v záujme Spoločenstva. Európske normalizačné orgány musia preto pokračovať vo svojej spolupráci s medzinárodnými orgánmi pre normalizáciu. (25) Zmluvné subjekty musia definovať ďalšie požiadavky nevyhnutné na vypracovanie európskych technických podmienok alebo iných noriem. Tieto technické podmienky musia spĺňať základné požiadavky, ktoré boli harmonizované na úrovni Spoločenstva a ktoré musí spĺňať transeurópska železničná sústava. (26) Postupy, ktorými sa bude riadiť stanovovanie zhody alebo vhodnosti používania jednotlivých komponentov, musia vychádzať z používania modulov pokrytých rozhodnutím 93/465/EHS ( 8 ). Pokiaľ je to možné – s cieľom podporovať priemyselný rozvoj – je vhodné vypracovať postupy, ktorých súčasťou bude systém zabezpečenia kvality. (27) Zhoda jednotlivých zložiek je spojená hlavne s oblasťou ich používania, s cieľom zaručiť interoperabilitu systému a nie iba s ich voľným pohybom na trhu Spoločenstva. Musí sa stanoviť vhodnosť používania najkritickejších zložiek čo sa týka bezpečnosti, dostupnosti alebo ekonomiky systému. Z tohto dôvodu nie je nevyhnutné, aby výrobca pridelil označenie CE komponentom, ktoré v súčasnosti podliehajú ustanoveniam tejto smernice. Na základe ustanovenia zhody a/alebo vhodnosti na použitie bude stačiť prehlásenie výrobcu o zhody. (28) Toto však nemá vplyv na povinnosť výrobcov prideliť označenie CE určitým komponentom, s cieľom osvedčiť ich súlad s ostatnými ustanoveniami Spoločenstva, ktorých sa to týka. (29) Podsystémy tvoriace transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu musia podliehať overovaciemu postupu. Toto overovanie musí umožniť orgánom, zodpovedným za povolenie ich uvedenia do prevádzky, presvedčiť sa o tom, že v štádiu projektovania, konštrukcie a uvádzania do prevádzky sú výsledky v súlade s účinnými nariadeniami a taktiež s technickými a prevádzkovými pokynmi. Taktiež to musí umožniť výrobcom, aby sa mohli spoliehať na rovnosť pri jednaní, bez ohľadu na krajinu. Z tohto dôvodu je nevyhnutné vytvoriť modul, ktorý bude definovať princípy a podmienky vzťahujúce sa na overovanie „ES“ subsystémov. (30) „ES“ overovací postup musí vychádzať z TSIs. Tieto TSIs podliehajú ustanoveniam článku 18 smernice 93/38/EHS. Upovedomené orgány zodpovedné za preverovanie postupov stanovovania zhody a vhodnosti pre použitie jednotlivých komponentov, spolu s postupom stanovovania podsystémov, musia – najmä ak neexistuje žiadna európska špecifikácia – koordinovať svoje rozhodnutia v čo možno najtesnejšej súčinnosti. (31) Tieto TSIs vypracoval na objednávku Komisie spoločný orgán, reprezentujúci manažérov infraštruktúry, železničné spoločnosti a priemysel. Zástupcovia nečlenských krajín – a to najmä zástupcovia žiadateľských krajín – môžu mať od začiatku povolené zúčastňovať sa zasadaní spojeného zastupiteľského orgánu v úlohe pozorovateľov. (32) Smernica 91/440/EHS požaduje rozdelenie činností – pokiaľ ide o účtovníctvo – medzi prevádzku dopravných služieb a manažment železničnej infraštruktúry. Keďže je to tak, špecializované služby poskytované manažérmi železničnej infraštruktúry, ktorí musia byť informovaní, musia byť štruktúrované takým spôsobom, aby spĺňali kritériá, ktoré sa musia uplatňovať na takýto typ orgánu. Môžu byť informované aj ostatné špecializované orgány, pokiaľ tieto orgány spĺňajú tie isté kritériá. (33) Opatrenia nevyhnutné pre zavádzanie tejto smernice musia byť prijaté v súlade s rozhodnutím Rady 99/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovuje postup na uplatňovanie vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu ( 9 ). (34) Interoperabilita v rámci transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy sa vzťahuje na celé Spoločenstvo – pokiaľ ide rozsah. Žiadny jednotlivý členský štát nie je v stave, aby mohol vykonať opatrenia, nevyhnutné na dosiahnutie tejto interoperability. V súlade s princípom subsidiarity, ciele navrhovanej akcie sa nedajú uspokojivo dosiahnuť zo strany členských štátov a preto ich z dôvodov rozsahu a účinkov navrhovanej akcie lepšie dosiahne Spoločenstvo ako celok, keďže: PRIJALI TÚTO SMERNICU:







KAPITOLA I

Všeobecné ustanovenia

Článok 1

▼M1

1. Táto smernica stanovuje podmienky, ktoré sa musia splniť, aby sa dosiahla interoperabilita systému transeurópskych konvenčných železníc na území spoločenstva, ako je popísané v prílohe I. Tieto podmienky sa vzťahujú na projektovanie, výstavbu, uvedenie do prevádzky, rekonštrukciu, obnovu, prevádzku a údržbu častí tohto systému uvedeného do prevádzky po nadobudnutí účinnosti tejto smernice, ako aj na odbornú kvalifikáciu a zdravotné a bezpečnostné podmienky personálu, ktorý sa podieľa na jeho prevádzke a údržbe.

2. Sledovanie tohto cieľa musí viesť k definovaniu optimálnej úrovne technickej harmonizácie a umožniť nasledovné:

▼B

a) uľahčovať, zlepšovať a rozvíjať služby v rámci medzinárodnej železničnej dopravy tak v rámci Európskej únie ako aj s tretími krajinami;

b) prispievať k progresívnemu vytváraniu vnútorného trhu - pokiaľ ide o zariadenia a služby, určené na budovanie, obnovu, aktualizáciu, lepšie využívanie a prevádzku transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy;

c) prispievať k interoperabilite transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy.

▼M1

3. Oblasť pôsobnosti tejto smernice sa musí postupne rozšíriť na celý konvenčný železničný systém vrátane traťového prístupu k terminálom a hlavným prístavným zariadeniam obsluhujúcim alebo potenciálne obsluhujúcim viac než jedného užívateľa, s výnimkou infraštruktúry a vozového parku vyhradených striktne na miestne, historické alebo turistické účely alebo infraštruktúry, ktorá je funkčne izolovaná od zvyšku železničného systému a bez toho, aby boli dotknuté výnimky vo vzťahu na používanie TSI, uvedené v článku 7.

Táto smernica sa uplatňuje na častí siete, ktoré nie sú ešte predmetom odseku 1 len od dátumu nadobudnutia účinnosti príslušných TSI, ktoré sa majú prijať v súlade s postupom popísaným nižšie a pre oblasti použitia nimi stanovené.

Na základe postupu uvedeného v článku 21 ods. 2 prijme Komisia k 1. januáru 2006 pracovný program zameraný na vypracovanie nových TSI a/alebo revíziu už prijatých TSI, aby boli pokryté trate a vozový park, ktoré ešte nie sú predmetom TSI.

Tento pracovný program bude obsahovať prvú skupinu nových TSI a/alebo zmien a doplnkov TSI, ktoré sa majú vypracovať do januára 2009 bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 5 pokiaľ ide o možnosť stanovenia špecifických prípadov a bez toho aby bol dotknutý článok 7, ktorý umožňuje za určitých okolností výnimky. Výber problematík, ktorú majú pokrývať TSI bude založený na predpokladanej efektívnosti nákladov každého navrhnutého opatrenia a na princípe proporcionality opatrení prijatých na úrovní spoločenstva. Na tento účel sa primerane zohľadní príloha I bod 4 a nevyhnutná rovnováha medzi cieľmi plynulého chodu vlakov a technickej harmonizácie na jednej strane a transeurópskou, vnútroštátnou, regionálnou alebo miestnou úrovňou uvažovanej dopravy na strane druhej.

Po vypracovaní tejto prvej skupiny TSI sa na základe postupu uvedeného v článku 21 ods. 2 stanovia priority vypracovania nových TSI alebo revízie existujúcich TSI.

Členský štát nemusí uplatniť tento odsek v prípade projektov v pokročilom štádiu vývoja alebo predmete zmluve, ktorá sa plní v čase, keď sú tieto TSI uverejnené.

▼B

Článok 2

Pre účely tejto smernice:

a) pod pojmom „transeurópska konvenčná železničná sústava“ : sa rozumie štruktúra – ako je popísaná v prílohe I – pozostávajúca z tratí a pevných zariadení, z transeurópskej dopravnej siete vybudovanej alebo aktualizovanej pre účely konvenčnej železničnej dopravy a kombinovanej železničnej dopravy, plus vozňový park určený v rámci tejto infraštruktúry na cestovanie.

b) pod pojmom „interoperabilita“ : sa rozumie schopnosť transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy umožniť bezpečný a nerušený pohyb vlakov, ktoré budú spĺňať požadovanú úroveň výkonnosti pre tieto trate. Táto schopnosť spočíva na právne záväzných, technických a prevádzkových podmienkach, ktoré sa musia splniť s cieľom vyhovieť ostatným požiadavkám;

c) pod pojmom „subsystémy“ : sa rozumie výsledok rozdelenia transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, tak ako je znázornený v prílohe II. Tieto subsystémy - pre ktoré sa musia navrhnúť základné požiadavky – sú štrukturálne a funkčné;

d) pod pojmom „komponenty interoperability“ : sa rozumie akýkoľvek základný komponent, skupina komponentov, montážny podcelok alebo kompletný montážny celok zariadenia buď zabudovaného alebo určeného na zabudovanie do subsystému, od ktorého interoperabilita transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy závisí priamo alebo nepriamo. Pojem „komponent“ sa vzťahuje tak na hmotné objekty ako aj na nehmotné objekty ako je napr. softvér;

e) pod pojmom „základné požiadavky“ : sa rozumejú všetky požiadavky stanovené v prílohe III, ktoré musí spĺňať transeurópska konvenčná železničná sústava, subsystémya komponenty interoperability, vrátane rozhraní;

f) pod pojmom „európska špecifikácia“ : sa rozumejú spoločné technické podmienky, európske technické schválenie alebo vnútroštátna norma transponujúca európsku normu tak, ako je definované v bodoch 8 až 12 článku 1 smernice 93/38/EHS;

g) po pojmom „technické podmienky pre interoperabilitu“ : – ďalej len „TSIs“ sa rozumejú technické podmienky, ktorými je každý subsystém alebo čiastkový subsystém pokrytý s cieľom splniť základné požiadavky a zabezpečiť interoperabilitu transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy;

▼M1 —————

▼B

i) pod pojmom „notifikované orgány“ : sa rozumejú orgány, ktoré sú zodpovedné za posudzovanie zhody alebo vhodnosti na použitie komponentov interoperability alebo za zhodnotenie „ES“ postupu pre overovanie subsystémov;

j) po pojmom „základné parametre“ : sa rozumie akákoľvek právne záväzná, technická alebo prevádzková podmienka, ktorá je z hľadiska interoperability kritická a vyžaduje si rozhodnutie v súlade s postupom navrhnutým v článku 21 ods. 2, skôr než spoločný zastupiteľský orgán vypracuje akýkoľvek návrh TSIs;

k) po pojmom „špecifický prípad“ : sa rozumie ktorákoľvek časť transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, ktorá si vyžaduje zvláštne ustanovenia v TSIs či už dočasné alebo trvalé – kvôli geografickým, topografickým alebo urbanistickým obmedzeniam, alebo kvôli obmedzeniam, ktoré by ovplyvňovali zhodu s existujúcim systémom. Toto môže zahŕňať najmä železničné trate a siete izolované od zvyšku Spoločenstva, ložnú mieru, rozchod trate alebo priestor medzi traťou a vozňovým parkom striktne určeným pre miestne, regionálne alebo historické používanie, ako aj vozňový park, ktorý má svoj pôvod v tretích krajinách alebo ktorý je určený pre tretie krajiny, pokiaľ tento vozňový park neprekročí hranicu medzi dvoma členskými štátmi;

▼M1

l) „rekonštrukcia“ : znamená akúkoľvek väčšiu prácu na zmenu subsystému alebo časti subsystému, ktorá zvýši celkový výkon subsystému;

m) „obnova“ : znamená akúkoľvek väčšiu prácu na výmenu subsystému alebo časti subsystému, ktorá nemení celkový výkon subsystému;

▼B

(n) pod pojmom „existujúci železničný systém“ : sa rozumie štruktúra pozostávajúca z tratí a pevných inštalácií existujúceho železničného systému plus vozňový park všetkých kategórií a pôvodu, premávajúci po tejto infraštruktúre;

▼M1

(o) „výmena v rámci údržby“ : znamená akúkoľvek výmenu komponentov časťami s rovnakou funkciou a výkonom v rámci údržbárskych alebo opravárenských prác;

(p) „uvedenie do prevádzky“ : znamená všetky činnosti, ktorými sa subsystém uvedie do svojho určeného prevádzkového režimu.

▼B

Článok 3

1. Táto smernica sa vzťahuje na ustanovenia týkajúce sa – pre každý subsystém – komponentov interoperability, rozhraní a postupov ako aj podmienok celkovej zlučiteľnosti transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie interoperability tejto sústavy.

2. Tieto ustanovenia smernice sa budú uplatňovať bez ohľadu na ostatné príslušné ustanovenia v Spoločenstve. Avšak v prípade komponentov interoperability – vrátane rozhraní – si súlad so základnými požiadavkami tejto smernice môže vyžiadať použitie jednotlivých európskych technických podmienok navrhnutých pre tento účel.

Článok 4

1. Transeurópska konvenčná železničná sústava, subsystémy a komponenty interoperability vrátane rozhraní musia spĺňať príslušné základné požiadavky.

2. Ďalšie technické podmienky uvedené v článku 18 ods. 4 smernice 93/38/EHS, ktoré sú nevyhnutné vtedy, ak majú byť splnené európske technické podmienky a ostatné normy používané v rámci Spoločenstva, nesmú byť v rozpore so základnými požiadavkami.







KAPITOLA II

Technické podmienky pre interoperabilitu (TSIs)

Článok 5

▼M1

1. Pre každý subsystém sa vypracuje jedna TSI. Ak je to potrebné, jeden subsystém môže byť pokrytý niekoľkými TSI a jedna TSI môže pokrývať niekoľko subsystémov. Rozhodnutie o vypracovaní a/alebo revízii TSI a voľba jej technickej a geografickej oblasti pôsobnosti si vyžaduje mandát v súlade s článkom 6 ods. 1.

▼B

2. Subsystémy musia byť v súlade s TSIs; tento súlad sa musí trvale zachovávať počas využívania každého subsystému.

3. V rozsahu nevyhnutnom z hľadiska dosiahnutia cieľov uvedených v článku 1, každý TSI musí:

a) indikovať svoj plánovaný rozsah (časť siete alebo vozňového parku uvedená v prílohe I: subsystém alebo časť subsystému uvedené v prílohe II);

b) stanoviť základné požiadavky pre každý daný subsystém a jeho rozhranie s ostatnými subsystémami;

c) stanoviť funkčné a technické podmienky, ktoré musí spĺňať každý subsystém a jeho rozhrania s ostatnými subsystémami. Ak to budepotrebné, tieto technické podmienky sa môžu meniť podľa používania subsystému, napr. podľa kategórie trate, strediska a/alebo vozňového parku stanoveného v prílohe I;

d) stanoviť komponenty a rozhrania interoperability, ktoré musia byť pokryté európskymi technickými podmienkami, vrátane európskych noriem, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie interoperability v transeurópskej konvenčnej železničnej sústave;

▼M1

e) za každý prípad, ktorý prichádza do úvahy stanoviť postupy, ktoré sa použijú na posudzovanie zhody alebo vhodnosti na používanie komponentov interoperability na jednej strane alebo na „ES“ overenia subsystémov na strane druhej. Tieto postupy musia byť založené na moduloch definovaných v rozhodnutí 93/465/EHS;

▼B

f) indikovať stratégiu zavádzania TSIs. Je potrebné špecifikovať etapy, ktoré sa musia uzavrieť s cieľom realizovať postupný prechod z existujúceho stavu do konečného stavu, pričom súlad s TSIs bude normou;

g) indikovať pre daný personál odbornú kvalifikáciu a zdravotné a bezpečnostné podmienky pri práci požadované pri prevádzkovaní a údržbe vyššie uvedeného subsystému, ako aj pre zavádzanie TSIs.

4. Každý TSI bude navrhnutý na základe preverenia existujúceho subsystému a bude indikovať cieľový subsystém, ktorý sa bude dať dosiahnuť postupne v rámci rozumného časového limitu. V súlade s vyššie uvedeným postupné schvaľovanie TSIs a ich zhoda pomôže postupne dosiahnuť interoperabilitu transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy.

5. TSIs si musia vhodným spôsobom zachovať zlučiteľnosť s existujúcou železničnou sústavou každého členského štátu. Pre tento cieľ je potrebné vykonať opatrenia pre špecifické prípady pre každý súbor TSIs, s ohľadom tak na infraštruktúru ako aj na vozňový park; mimoriadna pozornosť sa musí venovať ložnej miere, rozchodu trate alebo priestoru medzi traťami a vagónmi prichádzajúcimi z tretích krajín alebo smerujúcich do tretích krajín. Pre každý špecifický prípad stanovujú TSIs zavádzacie predpisy prvkov TSIs uvedených v odsekoch 3 písm. c) až g).

6. TSIs nesmú byť prekážkou pre rozhodnutia členských štátov, týkajúcich sa používania infraštruktúr pre pohyb vozňového parku, ktorý nie je pokrytý TSIs.

▼M1

7. V TSI sa môžu výslovne uvádzať odkazy na Európske normy alebo špecifikácie, keď je to bezpodmienečne potrebné na dosiahnutie cieľov tejto smernice. V takom prípade sa tieto Európske normy alebo špecifikácie (alebo ich príslušné časti) považujú za prílohy k príslušnej TSI a sú záväzné od okamihu platnosti danej TSI. Ak neexistujú Európske normy alebo špecifikácie a v závislosti na ich vypracovaní, môže sa uviesť odkaz na iné jednoznačne identifikované normatívne dokumenty; v takomto prípade sa to týka dokumentov, ktoré sú ľahko dostupné a sú voľne k dispozícii.

▼M1

Článok 6

1. Návrh TSI a následné zmeny a doplnky TSI sa vypracujú na základe mandátu Komisie v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2 Za ich vypracovanie je zodpovedná agentúra v súlade s článkami 3 a 12 nariadenia (ES) 881/2004 Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o zriadení Európskej železničnej agentúry (nariadenie o agentúre) ( 10 ) a v spolupráci s pracovnými skupinami uvedenými v týchto článkoch.

TSI sa prijímajú a revidujú v súlade s postupom uvedeným článku 21 ods. 2 Komisia ich uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

2. Agentúra je zodpovedná za vypracovanie, revíziu a aktualizáciu TSI a za odporúčania pre výbor uvedený v článku 21, aby bol zohľadnený vývoj v technológii alebo sociálnych požiadavkách.

3. Každý návrh TSI sa vypracuje v dvoch etapách.

Agentúra predovšetkým určí základné parametre TSI ako aj rozhrania s inými subsystémami a iné špecifické prípady, ktoré môžu byť nevyhnutné. Za každý z týchto parametrov a rozhraní sa predložia najvýhodnejšie alternatívne riešenia sprevádzané technickým a ekonomickým zdôvodnením. Rozhodnutie sa prijme v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2; v prípade potreby sa uvedú špecifické prípady.

Na základe týchto základných parametrov vypracuje agentúra návrh TSI. Agentúra prípadne zohľadní technický pokrok, vykonanú normalizačnú prácu, už fungujúce pracovné skupiny a uznané výskumné práce. K návrhu TSI sa priloží celkové posúdenie predpokladaných nákladov a prínosov z uplatňovania TSI; v tomto posúdení sa uvedie pravdepodobný dopad na všetkých prevádzkovateľov a príslušných hospodárskych účastníkov.

4. Pri návrhu, prijímaní a revízii každej TSI (vrátane základných parametrov) sa zohľadnia predpokladané náklady a prínosy všetkých uvažovaných technických riešení so vzájomnými rozhraniami, aby sa stanovili a zaviedli najvýhodnejšie riešenia. Členské štáty sa zúčastnia na tomto posudzovaní tým, že poskytnú potrebné údaje.

5. Výbor uvedený v článku 21 bude pravidelne informovaný o prácach na príprave TSI. Počas týchto prác môže výbor formulovať podmienky zadania alebo užitočné odporúčania týkajúce sa návrhu TSI a analýzy nákladov a prínosov. Na žiadosť členského štátu môže výbor najmä požadovať, aby sa preskúmali alternatívne riešenia a aby sa posúdenie nákladov a prínosov týchto alternatívnych riešení uviedlo v správe priloženej k návrhu TSI.

6. Pri prijímaní každej TSI sa určí dátum nadobudnutia účinnosti tejto TSI v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2 Keď sa musia z dôvodov technickej zlučiteľnosti uviesť súčasne do prevádzky rôzne subsystémy, dátumy nadobudnutia účinnosti príslušných TSI sú rovnaké.

7. Pri návrhu, prijímaní a revízii TSI sa zohľadnia stanoviská užívateľov pokiaľ ide o charakteristiky, ktoré majú priamy dopad na podmienky používania týchto subsystémov. Na tento účel agentúra počas etapy návrhu a revízie TSI konzultuje so združeniami a orgánmi zastupujúcimi užívateľov. Združenia a orgány k návrhu TSI priložia správu o výsledkoch týchto konzultácií.

Zoznam združení a orgánov, s ktorými sa má konzultovať zhotoví výbor uvedený v článku 21 pred udelením mandátu na revíziu TSI a na žiadosť členského štátu alebo Komisie sa tento zoznam môže znovu preskúmať a aktualizovať.

8. Pri návrhu, prijímaní a revízii TSI sa zohľadnia stanoviská sociálnych partnerov pokiaľ ide o podmienky uvedené v článku 5 ods. 3 písm. g).

Na tento účel sa so sociálnymi partnermi bude konzultovať predtým, než je výboru uvedenému v článku 21 predložený návrh TSI na prijatie alebo revíziu.

So sociálnymi partnermi sa bude rokovať v rámci výboru pre medziodvetvový dialóg zriadeného v súlade s Rozhodnutím Komisie 98/500/ES ( 11 ). Sociálni partneri predložia svoje stanovisko do troch mesiacov.

▼B

Článok 7

Členský štát nemusí uplatňovať jeden alebo viacero TSIs, vrátane tých, ktoré sa týkajú vozňového parku v nasledovných prípadoch a za daných okolností:

▼M1

a) pre navrhovanú novú trať, pre obnovu alebo rekonštrukciu existujúcej trate alebo pre akýkoľvek prvok uvedený v článku 1 ods. 1 v pokročilom štádiu vývoja alebo predmet zmluvy, ktorá sa plní v čase, keď sú tieto TSI uverejnené;

▼B

b) pre žiadny projekt, týkajúci sa obnovy alebo zvýšenia kvality existujúcej trate tam, kde ložná miera, rozchod trate, priestor medzi koľajnicami a elektrifikačné napätie v týchto TSIs nie sú zlučiteľné s parametrami existujúcej trate;

c) pre navrhovanú novú trať, alebo pre navrhovanú obnovu alebo zvýšenie kvality existujúcej trate na území daného členského štátu, pokiaľ je jeho železničná sieť oddelená alebo izolovaná od železničnej siete zvyšku Spoločenstva morom.

d) pre akúkoľvek navrhovanú obnovu, rozšírenie alebo zlepšenie kvality existujúcej trate, pokiaľ by uplatňovanie týchto TSIs ohrozovalo hospodársku životnosť projektu a/alebo zlučiteľnosť železničného systému v danom členskom štáte;

e) tam, kde v dôsledku havárie alebo prírodnej katastrofy podmienky pre rýchlu obnovu siete hospodársky alebo technicky neumožňujú čiastočné alebo úplné uplatňovanie príslušných TSIs;

f) pre vagóny prichádzajúce z tretích krajín alebo prechádzajúce do tretích krajín, v ktorých rozchod trate je iný ako je rozchod hlavnej železničnej siete (sústavy) v Spoločenstve.

Vo všetkých prípadoch členský štát vopred doručí upozornenie o zamýšľanej derogácii Komisii a postúpi jej súbor, v ktorom bude uvedené, ktoré TSIs alebo časti TSIs nechce uplatňovať spolu s technickými podmienkami, ktoré chce uplatňovať. Výbor uvedený v článku 21 bude analyzovať opatrenia plánované zo strany členského štátu. V prípadoch b), d), a f) Komisia prijme rozhodnutie v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2 tam, kde to bude potrebné, bude vypracované odporúčanie týkajúce sa technických podmienok, ktoré musia byť predmetom uplatňovania. V prípade b) však rozhodnutie komisie nebude pokrývať ložnú mieru a rozchod trate.







KAPITOLA III

Komponenty interoperability

Článok 8

Členské štáty vykonajú všetky nevyhnutné opatrenia na to, aby bolo zabezpečené, že komponenty interoperability:

a) budú umiestnené na trh iba v prípade, že umožnia dosiahnuť interoperabilitu v rámci transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, pričom budú zároveň spĺňať základné podmienky;

b) sa budú používať pre určenú oblasť používania a budú vhodne inštalované a udržiavané;

Tieto opatrenia nebudú brániť umiestneniu na trh týchto komponentov pre iné účely použitia.

Článok 9

Členské štáty nesmú na svojom území a z dôvodov týkajúcich sa tejto smernice zakázať, obmedzovať alebo brániť umiestneniu na trh komponentov interoperability určených na použitie v transeurópskej konvenčnej železničnej sústave pokiaľ sú tieto v súlade s touto smernicou. Najmä nesmú vyžadovať kontroly, ktoré už boli vykonané ako súčasť postupu „ES“ vyhlásenia o zhode alebo vhodnosti na použitie, ktorých komponenty sú v prílohe IV.

Článok 10

1. Členské štáty budú považovať za vyhovujúce základným požiadavkám tejto smernice uplatňovanej na ne tie komponenty interoperability, ktoré sú opatrené „ES“ vyhlásením o zhode alebo vhodnosti na použitie.

▼M1

2. Všetky komponenty interoperability podliehajú postupu posudzovania zhody a vhodnosti na používanie, uvedenému v príslušnej TSI a musia byť sprevádzané zodpovedajúcim osvedčením.

3. Členské štáty vychádzajú z toho, že komponent interoperability spĺňa základné požiadavky, ak vyhovuje podmienkam stanoveným príslušnou TSI alebo európskymi špecifikáciami vypracovanými v súlade s týmito podmienkami.

▼M1 —————

▼B

6. Tam, kde európske technické podmienky ešte nie sú k dispozícii v čase schválenia TSI, a tam, kde súlad s týmito technickými podmienkami je základným predpokladom garantovania interoperability, môže sa TSI odvolávať na najnovšiu dostupnú verziu návrhu európskych technických podmienok, ktoré musia byť splnené, alebo na verziu, ktorá zahŕňa v sebe celý návrh alebo časť tohto návrhu.

▼M1

Článok 11

Ak členský štát alebo Komisia usúdi, že európske špecifikácie použité priamo alebo nepriamo na dosiahnutie cieľov tejto smernice nespĺňajú základné požiadavky, môže rozhodnúť o čiastočnom alebo úplnom stiahnutí týchto špecifikácií z publikácií, ktoré ich obsahujú alebo môže rozhodnúť o ich zmene a doplnení v súlade s postupom stanoveným v článku 21 ods. 2, po konzultácii s výborom zriadeným podľa smernice 98/34/ES.

▼B

Článok 12

1. Tam, kde členský štát zistí, že komponent interoperability pokrytý „ES“ vyhlásením o zhode alebo vhodnosti na použitie a umiestnenie na trh, pravdepodobne – ak sa bude používať určeným spôsobom – nespĺňa základné požiadavky, vykoná všetky nevyhnutné opatrenia zamerané na obmedzenie jeho oblasti použitia, zakázanie jeho použitia alebo stiahnutie z trhu. Členské štáty bezodkladne informujú Komisiu o vykonaných opatreniach a uvedú dôvody svojho rozhodnutia, pričom uvedú najmä to, či takéto nedodržanie zhody je spôsobené:

a) nedodržaním základných podmienok;

b) nesprávnym uplatňovaním európskych technických podmienok tam, kde sa spolieha na uplatňovanie takýchto technických podmienok;

c) neprimeranosťou technických európskych podmienok.

2. Komisia sa poradí so zainteresovanými stranami čo možno najskôr. Tam, kde Komisia po týchto poradách rozhodne o tom, že takéto opatrenie je opodstatnené, bude bezodkladne o tejto skutočnosti informovať členský štát, ktorý sa ujal iniciatívy, ako aj ostatné členské štáty. Tam, kde Komisia po takýchto poradách dôjde k záveru, že opatrenie je neodôvodnené, bude o tejto skutočnosti bezodkladne informovať členský štát, ktorý sa chopil iniciatívy, a taktiež výrobcu alebo jeho autorizovaného zástupcu usadeného v Spoločenstve. Tam, kde rozhodnutie uvedené v odseku 1 bude odôvodnené existenciou medzery v európskych technických podmienkach, bude sa uplatňovať postup definovaný v článku 11.

3. Tam, kde komponent interoperability s „ES“ vyhlásením o zhode nebude vyhovovať, príslušný členský štát vykoná vhodné opatrenia proti komukoľvek, kto vypracoval toto vyhlásenie a o tejto skutočnosti bude informovať Komisiu a všetky ostatné členské štáty.

4. Komisia zabezpečí, aby členské štáty boli trvale informované o priebehu a o výsledkoch takéhoto postupu.

Článok 13

1. S cieľom zaviesť „ES“ vyhlásenie o zhode alebo vhodnosti na používanie komponentu interoperability, výrobca alebo jeho autorizovaný zástupca usadený v Spoločenstve bude uplatňovať ustanovenia uvedené v príslušných TSIs.

2. Posúdenie vhodnosti alebo zhody na používanie komponentu interoperability vykoná informovaný orgán, u ktorého výrobca alebo autorizovaný zástupca usadený v Spoločenstve podal žiadosť.

3. Tam, kde komponenty interoperability budú podliehať aj iným smerniciam Spoločenstva, pokrývajúcim iné aspekty, v „ES“ vyhlásení o zhode alebo vhodnosti na používanie bude v takýchto prípadoch uvedené, že komponenty interoperability taktiež vyhovujú požiadavkám tých ostatných smerníc.

4. Tam, kde ani výrobca a ani jeho autorizovaný zástupca usadený v Spoločenstve nespĺňa záväzky vyplývajúce z odsekov 1, 2 a 3, takéto záväzky budú uložené akejkoľvek osobe, ktorá uvedie komponenty interoperability na trh. Tie isté záväzky sa budú uplatňovať v prípade kohokoľvek, kto montuje komponenty interoperability alebo časti komponentov interoperability s rôznym pôvodom alebo kto vyrába komponenty interoperability pre svoje vlastné použitie, pre účely tejto smernice.

5. Bez záväzkov ustanovení článku 12:

a) v každom prípade, keď členský štát zistí, že „ES“ vyhlásenie o zhode bolo vypracované nesprávne, bude výrobca alebo jeho autorizovaný zástupca usadený v Spoločenstve požiadaný, aby uviedol komponent interoperability do stavu zhody a aby prestal porušovať podmienky stanovené týmto členským štátom;

b) tam, kde bude nezhoda pretrvávať, členský štát podnikne všetky príslušné opatrenia s cieľom obmedziť alebo zakázať umiestňovanie sporného komponentu interoperability na trh, alebo s cieľom zabezpečiť jeho stiahnutie z trhu v súlade s postupmi stanovenými v článku 12.







KAPITOLA IV

Subsystémy

Článok 14

1. Každý členský štát bude schvaľovať uvedenie do prevádzky tých štrukturálnych subsystémov, tvoriacich transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu, ktorá sa nachádza a ktorá je prevádzkovaná na jeho území.

Za týmto účelom členský štát vykoná všetky príslušné opatrenia s cieľom zabezpečiť, že tieto subsystémy budú môcť byť uvedené do prevádzky iba vtedy, ak sú navrhnuté, konštruované a inštalované takým spôsobom, aby vyhovovali základným požiadavkám týkajúcim sa týchto subsystémov pri ich integrácii do transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy. Musia najmä skontrolovať zlučiteľnosť týchto subsystémov so systémom, do ktorého sa budú integrovať.

2. Každý členský štát musí kontrolovať pri ich uvádzaní do prevádzky a ďalej v pravidelných intervaloch, či sú tieto subsystémy prevádzkované a udržiavané v súlade so základnými požiadavkami týkajúcimi sa týchto subsystémov.

▼M1

Na tento účel sa použijú postupy posudzovania a overovania stanovené v príslušných štrukturálnych a funkčných TSI.

▼M1

3. V prípade obnovy alebo rekonštrukcie manažér infraštruktúry alebo železničný podnik pošle príslušnému členskému štátu podklady popisujúce projekt. Členský štát tieto podklady preskúma a berúc do úvahy stratégiu realizácie uvedenú v príslušnej TSI rozhodne, či rozsah prác znamená, že je potrebné v zmysle tejto smernice nové povolenie na uvedenie do prevádzky.

Takéto nové povolenie na uvedenie do prevádzky sa požaduje vždy, keď plánované práce môžu mať vplyv na celkovú úroveň bezpečnosti príslušného subsystému. Ak je potrebné nové povolenie členský štát rozhodne, do akej miery je potrebné uplatniť príslušné TSI na projekt Členský štát oznámi svoje rozhodnutie Komisii a ostatným členským štátom.

▼M1

4. Keď členské štáty povolia uviesť vozový park do prevádzky sú zodpovedné za to, že každému vozidlu sa pridelí alfanumerický identifikačný kód. Týmto kódom musí byť označené každé vozidlo a musí byť zapísaný v národnom registri vozidiel, ktorý spĺňa tieto kritériá:

a) register spĺňa spoločné špecifikácie definované v odseku 5;

b) register vedie a aktualizuje orgán nezávislý na ktoromkoľvek železničnom podniku;

c) register je prístupný bezpečnostným úradom a vyšetrovacím orgánom menovaným v článkoch 16 a 21 smernice 2004/49/ES Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o bezpečnosti na železniciach spoločenstva (smernica o bezpečnosti na železniciach) ( 12 ). Register musí byť na základe každej legitímnej žiadosti prístupný aj regulačným orgánom menovaným v článku 30 smernice 2001/14/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za použitie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii ( 13 ), agentúre, železničným spoločnostiam a manažérom infraštruktúry.

V prípade vozového parku uvedeného do prevádzky prvý krát v treťom štáte, členské štáty môžu uznať vozidlá, ktoré sú jednoznačne identifikované podľa odlišného kódovacieho systému. Ak však už členský štát povolil uvedenie takýchto vozidiel do prevádzky na svojom území, musí byť možné vyhľadať v registri zodpovedajúce údaje, uvedené nižšie v odseku 5 písmenách. c), d) a e).

5. Spoločné špecifikácie pre register sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 21 ods. 2 na základe návrhu špecifikácií vypracovaného agentúrou. Tento návrh špecifikácií zahŕňa: obsah, formát údajov, funkčnú a technickú architektúru, prevádzkový režim a pravidlá vkladania údajov a dotazovania. Register musí obsahovať minimálne tieto informácie:

a) odkazy na ES vyhlásenie o overení a vydávajúci orgán;

b) odkazy na register vozového parku uvedený v článku 24;

c) identifikáciu majiteľa vozidla alebo prenajímateľa;

d) všetky obmedzenia týkajúce sa použitia vozidla;

e) bezpečnostné údaje vzťahujúce sa k plánu údržby vozidla.

▼B

Článok 15

Bez ohľadu na ustanovenia článku 19, členské štáty nesmú na svojom území a z dôvodov týkajúcich sa tejto smernice zakázať, obmedziť alebo zabrániť výstavbe, uvedeniu do prevádzky a prevádzkovaniu štrukturálnych subsystémov tvoriacich transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu, pokiaľ táto vyhovuje základným požiadavkám. Najmä nesmú požadovať kontroly, ktoré už boli vykonané ako súčasť konania vedúceho k „ES“ vyhláseniu o overení, ktorého komponenty sú stanovené v prílohe V.

Článok 16

1. Členské štáty budú považovať za interoperabilné a vyhovujúce základným požiadavkám tie štrukturálne subsystémy tvoriace transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu, ktoré sú pokryté „ES“ vyhlásením o overení.

2. Overenie interoperability – v súlade so základnými požiadavkami – štrukturálneho subsystému tvoriaceho transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu sa vykoná formou odkazu na TSIs v prípade, že existujú.

▼M1

3. V prípade, že neexistujú TSI a vrátane prípadov, keď bola oznámená výnimka podľa článku 7, členské štáty pošlú ostatným členským štátom a Komisii za každý subsystém zoznam technických predpisov používaných pri uplatňovaní základných požiadaviek. Toto sa musí oznámiť do 30. apríla 2005 a potom vždy, keď sa zoznam technických predpisov zmení. Pri tejto príležitosti členské štáty menujú orgány zodpovedné v prípade týchto technických predpisov za vykonávanie postupu overovania uvedeného v článku 18.

▼B

Článok 17

Tam kde sa zdá, že TSIs nevyhovujú úplne základným požiadavkám, na žiadosť členského štátu alebo z podnetu Komisie sa možno poradiť s výborom uvedeným v článku 21.

▼M1

V takom prípade sa TSI revidujú v súlade s článkom 6 ods. 2 Ak niektoré technické aspekty zodpovedajúce základným požiadavkám nemôžu byť výslovne pokryté v TSI, musia sa jednoznačne identifikovať v prílohe k TSI. Na tieto aspekty sa vzťahuje článok 16 ods. 3

▼B

Článok 18

1. S cieľom zaviesť „ES“ vyhlásenie o overení, sprostredkovateľský subjekt alebo jeho oficiálny zástupca vyzve informovaný orgán, ktorý bol na tieto účely vybraný, aby uplatňoval „ES“ postup overovania uvedený v prílohe VI.

2. Práca informovaného orgánu zodpovedného za „ES“ overovanie subsystému začína v projektovom štádiu a pokrýva celé obdobie trvania výrobného procesu až po štádium preberania, pred uvedením subsystémov do prevádzky. Bude pokrývať aj overovanie rozhraní daného subsystému so systémom, do ktorého sa má zabudovať, pričom sa bude vychádzať z informácií dostupných v príslušnom TSI a v registroch stanovených v článku 24.

3. Informovaný orgán bude zodpovedný za zostavenie technického súboru, ktorý musí byť súčasťou „ES“ vyhlásenia o overení. Tento technický súbor musí obsahovať všetky potrebné dokumenty, týkajúce sa charakteristík subsystému a pokiaľ je to možné, tak aj všetky dokumenty osvedčujúce zhodu komponentov interoperability. Musí taktiež obsahovať všetky položky týkajúce sa podmienok a limitov používania a pokynov týkajúcich sa prevádzkovania, trvalého alebo bežného monitorovania, nastavovania a údržby.

Článok 19

1. Ak členský štát zistí, že štrukturálny subsystém pokrytý „ES“ vyhlásením o overení sprevádzaný technickým súborom nevyhovuje úplne tejto smernici, a najmä nespĺňa základné požiadavky, môže požiadať o vykonanie dodatočných kontrol.

2. Členský štát, ktorý vznesie takúto požiadavku, bude bezodkladne informovať Komisiu o všetkých požadovaných dodatočných kontrolách a uvedie pádne dôvody.Komisia bez zbytočného odkladu zaháji postup stanovený v článku 21 ods. 2.







KAPITOLA V

Notifikované orgány

Článok 20

1. Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom orgány zodpovedné za vykonávanie postupu pre stanovenie zhody alebo vhodnosti na použitie uvedeného postupu v článku 13 a za overovací postup uvedený v článku 18, pričom uvedú sféru zodpovednosti každého jedného orgánu a identifikačné čísla, ktoré vopred získali od Komisie. Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam orgánov, identifikačné čísla a sféry zodpovednosti. Tento zoznam sa bude priebežne aktualizovať.

2. Členské štáty budú uplatňovať kritériá stanovené v prílohe VII na určenie orgánov, ktoré musia byť informované. Orgány, ktoré budú spĺňať určovacie kritériá stanovené v príslušných európskych normách, budú považované za orgány, vyhovujúce uvedeným kritériám.

3. Členský štát odoberie súhlas orgánu, ktorý už nespĺňa kritériá uvedené v prílohe VII.O tejto skutočnosti bude informovať bezodkladne Komisiu a ostatné členské štáty.

4. Pokiaľ by členský štát alebo Komisia dospeli k záveru, že orgán notifikovaný iným členským štátom nespĺňa príslušné kritériá, táto záležitosť bude oznámená výboru uvedenému v článku 21, ktorý doručí svoje stanovisko do troch mesiacov. Vzhľadom na stanovisko výboru bude Komisia informovať daný členský štát o všetkých zmenách, ktoré sú nevyhnutné na to, aby si notifikovaný orgán zachoval štatút, ktorý mu bol priznaný.

▼M1

5. Komisia ustanoví koordinačnú skupinu notifikovaných orgánov (ďalej ako „koordinačná skupina“), ktorá prerokuje každú záležitosť súvisiacu s používaním postupov posudzovania zhody alebo vhodnosti na používanie uvedených v článku 13 a postupu overovania uvedeného v článku 18, alebo používaním príslušných TSI. Zástupcovia členských štátov sa na práci koordinačnej skupiny môžu zúčastniť ako pozorovatelia.

Komisia a pozorovatelia informujú výbor uvedený v článku 21 o práci vykonanej v rámci tejto koordinačnej skupiny. Komisia prípadne navrhne opatrenia potrebné na odstránenie problémov.

Koordinácia notifikovaných orgánov sa v prípade potreby sa vykoná v súlade s článkom 21.

▼B







KAPITOLA VI

Výbor a pracovný program

Článok 21

1. Komisii bude pomáhať výbor zriadený na základe článku 21 smernice 96/48/ES (ďalej len „výbor“).

2. Tam, kde sa odvolávame na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, s ohľadom na ustanovenia jeho článku 8.

Lehota uvedená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES bude stanovená na obdobie troch mesiacov.

3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

▼M1

4. V prípade potreby môže výbor zriadiť pracovné skupiny, aby mu pomáhali pri plnení jeho úloh najmä pokiaľ ide o koordináciu notifikovaných orgánov.

Článok 21a

Komisia môže predložiť výboru akúkoľvek záležitosť týkajúcu sa vykonávania tejto smernice. Ak je to potrebné, Komisia schváli vykonávacie odporúčanie v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2

Článok 21b

Prílohy II až VI sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2

▼B

Článok 22

Akonáhle táto smernica nadobudne účinnosť, výbor môže prediskutovať akúkoľvek záležitosť týkajúcu sa interoperability transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, vrátane otázok týkajúcich sa interoperability medzi transeurópskou železničnou sústavou a železničnou sústavou tretích krajín.

▼M1

Článok 23

1. Poradie prioritného prijímania TSI bude nasledovné bez toho, aby bolo dotknuté poradie prijímania mandátov uvedených v článku 6 ods. 1:

a) prvá skupina TSI bude pokrývať riadenie, zabezpečenie vlakov a signalizáciu; telematické aplikácie pre nákladnú dopravu; dopravnú prevádzku a riadenie (vrátane odborných kvalifikácií personálu pre cezhraničnú dopravu rešpektujúc kritériá uvedené v prílohe II a III); nákladné vozne; hluk z vozového parku a infraštruktúra. Pokiaľ ide o vozový park ako prvý sa spracuje vozový park určený pre medzinárodnú dopravu;

b) na základe zdrojov Komisie a agentúry sa budú spracovávať aj tieto aspekty: telematické aplikácie na osobnú dopravu, údržba, s osobitným zreteľom na bezpečnosť, osobné vozne, hnacie vozidlá a rušne, infraštruktúra, energia a znečistenie ovzdušia. Pokiaľ ide o vozový park ako prvý sa spracuje vozový park určený pre medzinárodnú dopravu;

c) na žiadosť Komisie, členského štátu alebo agentúry môže výbor v súlade s postupom uvedeným v článku 21 ods. 2 rozhodnúť o vypracovaní návrhu TSI na dodatočnú problematiku, pokiaľ sa to týka subsystému uvedeného v prílohe II.

2. Komisia, v súlade s postupom stanoveným v článku 21 ods. 2 zostaví pracovný program dodržiavajúc poradie priorít uvedené v odseku 1 a poradie ostatných úloh, ktorými ju poveruje táto smernica.

TSI uvedené v prvom pracovnom programe uvedenom v odseku 1 písm. a) sa vypracujú najneskôr do 20. apríla 2004.

3. Pracovný program pozostáva z týchto etáp:

a) na základe návrhu agentúry, vypracovanie reprezentatívnej architektúry konvenčného železničného systému, založenej na zozname subsystémov (príloha II) aby bola zaručená zhoda medzi TSI. Táto architektúra musí obsahovať najmä rôzne komponenty tohto systému a ich rozhrania a slúžiť ako referenčný rámec pre vymedzenie oblastí použitia každej TSI;

b) stanovenie modelovej štruktúry pre vypracovanie TSI;

c) stanovenie metódy analýzy nákladov a prínosov riešení uvedených v TSI;

d) schválenie mandátov potrebných na vypracovanie TSI;

e) stanovenie základných parametrov každej TSI;

f) schválenie návrhov normalizačných programov;

g) manažment prechodného obdobia medzi dátumom nadobudnutia účinnosti smernice 2004/50/ES ( 14 ) Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/48/ES o interoperabilite systému transeurópskych vysokorýchlostných železníc a smernica 2001/16/ES Európskeho parlamentu a Rady o interoperabilite systému transeurópskych konvenčných železníc a uverejnením TSI, vrátane prijatia referenčného systému uvedeného v článku 25.

▼B







KAPITOLA VII

Registre infraštruktúry a vozňového parku

Článok 24

1. Členské štáty zabezpečia, aby registre infraštruktúry a vozňového parku boli uverejňované a aktualizované každoročne. V týchto registroch budú uverejnené hlavné charakteristické rysy každého subsystému alebo čiastkového subsystému (napr. základné parametre) a ich korelácia s charakteristikami stanovenými v uplatniteľných TSIs.Za týmto účelom bude v každom TSI presne uvedené, aké informácie musia byť obsiahnuté v registroch infraštruktúry a vozňového parku.

▼M1

2. Kópia týchto registrov sa pošle príslušným členským štátom a agentúre a musí byť prístupná zainteresovaným stranám, vrátane aspoň odborníkov tohto sektora.

▼B







KAPITOLA VIII

Prechodné ustanovenia

Článok 25

▼M1

1. Agentúra v súlade s článkami 3 a 12 nariadenia (ES) 881/2004, na základe informácií oznámených členskými štátmi podľa článku 16 ods. 3 vypracuje technické dokumenty zo zodpovedajúcich odborných oblastí a texty príslušných medzinárodných dohôd, návrh referenčného systému technických predpisov zabezpečujúcich súčasný stupeň interoperability tratí a vozového parku, ktoré sa začlenia do pôsobnosti tejto smernice ako je definované v článku 1 ods. 3 Komisia na základe postupu uvedeného v článku 21 ods. 2 preskúma tento návrh a rozhodne, či môže predstavovať referenčný systém do prijatia TSI.

▼B

2. Po schválení vyššie uvedeného referenčného systému budú členské štáty informovať výbor o svojom zámere schváliť akékoľvek vnútroštátne právne predpisy alebo o vypracovaní akéhokoľvek projektu na ich území, ktorý by sa odkláňal od referenčného systému.







KAPITOLA IX

Záverečné ustanovenia

Článok 26

V každom rozhodnutí prijatom na základe tejto smernice a týkajúcom sa posudzovania zhody a vhodnosti na používanie komponentov interoperability, kontroly subsystémov tvoriacich transeurópsku konvenčnú železničnú sústavu a v každom rozhodnutí prijatom na základe článkov 11, 12, 17 a 19, budú podrobne uvedené dôvody, z ktorých sa vychádzalo. Toto rozhodnutie bude čo možno najskôr oznámené príslušnej strane, spolu s uvedením opravných prostriedkov, ktoré sú k dispozícii podľa zákonov účinných v príslušnom členskom štáte a s uvedením časového limitu vymedzeného na vykonanie týchto opravných prostriedkov.

Článok 27

1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 20. apríla 2003, s výnimkou opatrení špecifických pre každý TSI, ktorý sa bude zavádzať v súlade s harmonogramom špecifickým pre každý TSI. O tejto skutočnosti budú bezodkladne informovať Komisiu.

Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

Článok 28

Každé dva roky a po prvýkrát 20. apríla 2005 Komisia podá Európskemu parlamentu a Rade hlásenie o pokroku zaznamenanom v oblasti dosiahnutia interoperability transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy. Súčasťou tohto hlásenia bude aj analýza prípadov uvedených v článku 7.

Spoločný zastupiteľský orgán vypracuje a pravidelne bude aktualizovať nástroj, ktorý bude schopný poskytnúť na žiadosť členského štátu alebo Komisie diagram úrovne interoperability transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy. Tento nástroj bude využívať informácie nachádzajúce sa v registroch stanovených v článku 24.

Článok 29

Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

Článok 30

Táto smernica je adresovaná členským štátom.

▼M1









PRÍLOHA I

SYSTÉM TRANSEURÓPSKYCH KONVENČNÝCH ŽELEZNÍC

1. INFRAŠTRUKTÚRA

Infraštruktúra systému transeurópskych konvenčných železníc je infraštruktúra na tratiach transeurópskej dopravnej siete stanovenej v Rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1692/96/ES z 23. júla 1996 o základných usmerneniach spoločenstva pre rozvoj transeurópskej dopravnej siete ( 15 ) alebo v akejkoľvek aktualizácii tohto rozhodnutia, vykonanej na základe revízie uvedenej v článku 21 uvedeného rozhodnutia.

Na účely tejto smernice je možné ďalej rozčleniť túto sieť na tieto kategórie:

— trate určené pre osobnú dopravu;

— trate určené na zmiešanú dopravu (osobná a nákladná doprava);

— trate špeciálne projektované alebo rekonštruované pre nákladnú dopravu;

— uzly osobnej dopravy;

— uzly nákladnej dopravy vrátane intermodálnych terminálov;

— spojovacie trate medzi vyššie uvedenými prvkami.

Táto infraštruktúra zahŕňa systémy riadenia dopravy, systémy určovania polohy a navigačné systémy: technické zariadenia na spracovanie údajov a telekomunikačné zariadenia určené pre diaľkovú osobnú dopravu a nákladnú dopravu na sieti, aby bola zaručená bezpečná a vyvážená prevádzka siete a efektívne riadenie dopravy.

2. VOZOVÝ PARK

Vozový park zahŕňa všetky vozidlá, ktoré budú pravdepodobne premávať na celej transeurópskej konvenčnej železničnej sieti alebo jej časti vrátane:

— motorových dieselových alebo elektrických vlakov;

— dieselových alebo elektrických hnacích vozidiel;

— osobných vozňov;

— nákladných vozňov, vrátane vozidiel určených na prepravu nákladných automobilov.

Zahrnuté sú mobilné zariadenia na výstavbu a údržbu železničnej infraštruktúry, ale nie sú najvyššou prioritou.

Každá z vyššie uvedených kategórií sa ďalej člení na:

— vozový park pre medzinárodnú dopravu;

— vozový park pre vnútroštátnu dopravu.

3. ZLUČITEĽNOSŤ SYSTÉMU TRANSEURÓPSKYCH KONVENČNÝCH ŽELEZNÍC

Kvalita železničnej dopravy v Európe závisí okrem iného na dokonalej zlučiteľnosti medzi charakteristikami infraštruktúry (v najširšom zmysle, t. j. pevné časti všetkých príslušných subsystémov) a charakteristikami vozového parku (vrátane palubných komponentov všetkých príslušných subsystémov). Úrovne výkonu, bezpečnosti, kvality dopravných služieb a nákladov závisia na tejto zlučiteľnosti.

4. ROZŠÍRENIE OBLASTI PÔSOBNOSTI

1. Podkategórie tratí a vozového parku

V záujme zabezpečenia nákladovo efektívnej interoperability sa v prípade potreby vytvoria ďalšie podkategórie všetkých kategórií tratí a vozového parku uvedených v tejto prílohe. Ak to bude nevyhnutné, môžu sa funkčné a technické špecifikácie uvedené v článku 5 ods. 3 líšiť podľa danej podkategórie.

2. Vymedzenie nákladov

Analýza nákladov a prínosov navrhovaných opatrení bude brať do úvahy okrem iného nasledovné:

— náklady navrhovaného opatrenia,

— zníženie kapitálových nákladov a poplatkov spôsobené úsporami z masovej výroby a lepším využitím vozového parku,

— zníženie investičných nákladov a nákladov na údržbu a prevádzku spôsobené zvýšením hospodárskej súťaže medzi výrobcami a údržbárskymi podnikmi,

— environmentálne prínosy spôsobené technickými zdokonaleniami železničného systému,

— zvýšenie bezpečnosti prevádzky.

Okrem toho sa v tomto posúdení uvedie pravdepodobný dopad na všetkých prevádzkovateľov a príslušných hospodárskych účastníkov.

▼B









PRÍLOHA II

SUBSYSTÉMY

1. ZOZNAM SUBSYSTÉMOV

Pre účely tejto smernice, systém tvoriaci transeurópsku konvenčnú železničnú sieť môže byť rozčlenený na nasledovné dva subsystémy, buď:

a) štrukturálne oblasti: — infraštruktúra — energie; — riadenie, príkazy a signalizácia; — prevádzka a riadenie dopravy; — vozňový park; alebo

b) operačné oblasti: — údržba; — uplatnenia telematiky pre osobnú a nákladnú dopravu;

2. POPIS SUBSYSTÉMOV

Spoločný zastupiteľský orgán navrhne v čase vypracovania príslušného návrhu TSI pre každý subsystém alebo časť subsystému zoznam komponentov a aspektov týkajúcich sa interoperability.

Bez toho, aby bol dotknutý výber aspektov komponentov týkajúcich sa interoperability a poradia, v akom sa stanú predmetom TSIs, subsystémy budú zahŕňať najmä:

2.1. Infraštruktúra:

Trať, výmeny, inžinierske stavby (mosty, tunely atď.), pridružená infraštruktúra stanice (nástupištia, prístupové zóny, vrátane potrieb pre osoby so zníženou pohyblivosťou, atď.), bezpečnostné a ochranné zariadenia.

2.2. Energie

Elektrifikačný systém, nadzemné vedenia a zberače prúdu.

2.3 Riadenie, príkazy a signalizácia

Všetky zariadenia potrebné na zabezpečenie bezpečnosti a riadenia pohybu vlakov schválených na premávanie po sieti.

2.4. Prevádzka a riadenie dopravy

Postupy a zariadenia umožňujúce koherentnú prevádzku rôznych štrukturálnych subsystémov tak počas bežnej ako aj počas zníženej prevádzky, vrátane riadenia vlakov, plánovania a riadenia dopravy.

Pre vykonávanie cezhraničnej dopravy sa môže vyžadovať odborná kvalifikácia.

2.5. Uplatnenia telematiky

V súlade s prílohou I tento subsystém pozostáva z dvoch prvkov:

a) uplatnenia pre osobnú dopravu, vrátane systémov poskytujúcich cestujúcim informácie pred a počas cesty, systémy rezervácie a platenia, manažment batožiny a manažment spojení medzi vlakmi a ostatnými druhmi dopravy;

b) uplatnenia pre nákladnú dopravu vrátane informačných systémov (monitorovanie nákladu a vlakov v reálnom čase), systémy zoraďovania (zriaďovania a rozmiestňovania), systémy rezervácie, platenie a fakturácie, riadenie spojení s ostatnými druhmi dopravy a vypracovávanie elektronických sprievodných dokladov.

2.6. Vozňový park

Štruktúra, systém príkazov a riadenia pre všetky vlakové zariadenia, trakčné jednotky a jednotky na premenu energie, brzdové zariadenia, ťahadlové mechanizmy, pojazdné zariadenia (podvozky, nápravy, atď.) a zavesenia, dvere, rozhrania človek/stroj (rušňovodič, palubný personál a cestujúci, vrátane potrieb pre osoby so zníženou pohyblivosťou), pasívne a aktívne bezpečnostné zariadenia a potreby potrebné pre zdravie cestujúcich a palubného personálu.

2.7. Údržba

Postupy, s nimi súvisiace zariadenia, logistické strediská pre údržbárske práce a rezervy, ktoré umožnia vykonávať povinnú nápravnú a preventívnu údržbu s cieľom zabezpečiť interoperabilitu železničnej siete a zaručiť požadovanú výkonnosť.









PRÍLOHA III

ZÁKLADNÉ POŽIADAVKY

1. VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY

1.1. Bezpečnosť

1.1.1. Navrhovanie, konštrukcia alebo montáž, údržba a monitorovanie kritických komponentov z bezpečnostného hľadiska a najmä komponentov podieľajúcich sa na pohybe vlaku musí byť také, aby zaručovalo bezpečnosť na úrovni zodpovedajúcej cieľom vytýčeným pre sieť, vrátane cieľov vytýčených pre špecifické zložité situácie.

1.1.2. Parametre týkajúce sa dotyku koleso/koľajnica musia vyhovovať požiadavkám na stabilitu, ktorá je nevyhnutná z hľadiska garantovania bezpečného pohybu pri maximálnej povolenej rýchlosti.

1.1.3. Používané komponenty musia odolávať akýmkoľvek bežným alebo výnimočným namáhaniam, ktoré boli špecifikované počas ich prevádzky. Dôsledky z pohľadu bezpečnosti akýchkoľvek náhodných porúch musia byť obmedzené vhodnými prostriedkami.

1.1.4. Konštrukcia pevných inštalácií a vozňového parku a výber použitých materiálov musí byť zameraný na obmedzenie vzniku ohňa, šírenia ohňa a účinkov ohňa a dymu v prípade požiaru.

1.1.5. Akékoľvek zariadenia určené na manipuláciu zo strany užívateľov musia byť navrhnuté tak, aby nemali negatívny dopad na bezpečnú prevádzku zariadení, a ani zdravie a bezpečnosť užívateľov, pokiaľ sa budú používať predvídateľne spôsobom, ktorý nie je v súlade s nalepenými pokynmi.

1.2. Spoľahlivosť a dostupnosť

Monitorovanie a údržba pevných a pohyblivých komponentov, ktoré sa podieľajú na pohybe vlaku, musí byť organizovaná, vykonávaná a kvantifikovaná takým spôsobom, aby si zachovali svoju prevádzkyschopnosť za určených podmienok.

1.3. Zdravie

1.3.1. Materiály, ktoré by mohli – vzhľadom na spôsob, akým sa používajú – predstavovať zdravotné riziko pre tých, ktorí majú k nim prístup, nesmú byť používané ani v priestore vlakov a ani v železničnej infraštruktúre.

1.3.2. Takéto materiály musia byť vybrané, rozmiestnené a používané takým spôsobom, aby sa obmedzili emisie škodlivých nebezpečných pár a plynov, a to najmä v prípade požiaru.

1.4. Ochrana životného prostredia

1.4.1. Ekologický dopad zariadení a prevádzkovania transeurópskej konvenčnej železničnej siete sa musí posúdiť, zhodnotiť a brať do úvahy už v projekčnom štádiu siete v súlade s účinnými ustanoveniami Spoločenstva.

1.4.2. Materiály používané vo vlakoch a v infraštruktúre musia zabrániť emisii pár a plynov, ktoré sú škodlivé a nebezpečné pre životné prostredie, a to najmä v prípade požiaru.

1.4.3. Vozňový park a energetické systémy musia byť navrhnuté a vyrobené takým spôsobom, aby boli elektromagneticky zlučiteľné s inštaláciami, so zariadením a s verejnými alebo súkromnými sieťami, s ktorými by mohli interferovať.

1.4.4. Prevádzka transeurópskej konvenčnej železničnej siete musí rešpektovať existujúce nariadenia týkajúce sa hluku.

1.4.5. Prevádzka transeurópskej konvenčnej železničnej siete nesmie spôsobovať neprípustnú úroveň základných vibrácií v prípade činností a oblastí nachádzajúcich sa v blízkosti infraštruktúry a pri dodržiavaní bežnej údržby.

1.5. Technická zlučiteľnosť

Technické charakteristiky infraštruktúry a pevných inštalácií musia byť zlučiteľné vzájomne aj s tými, ktoré sú zabudované vo vlakoch určených na používanie v transeurópskej konvenčnej železničnej sieti.

Pokiaľ sa dosiahnutie súladu s týmito charakteristikami ukáže byť v určitých sekciách siete ťažké, je možné zaviesť dočasné riešenia, ktoré zabezpečia zlučiteľnosť v budúcnosti.

2. POŽIADAVKY ŠPECIFICKÉ PRE KAŽDÝ SUBSYSTÉM

2.1. Infraštruktúra

2.1.1. Bezpečnosť

Musia sa vykonať príslušné opatrenia s cieľom zabrániť prístupu k inštaláciám a nežiaducim vniknutiam do inštalácií.

Musia sa podniknúť opatrenia s cieľom obmedziť nebezpečenstvá, ktorým sú vystavené osoby, a to najmä vtedy, keď vlaky cez stanice prechádzajú.

Infraštruktúra, ku ktorej má verejnosť prístup, musí byť navrhnutá a vyrobená takým spôsobom, aby sa obmedzili všetky bezpečnostné riziká pre ľudí (stabilita, požiar, prístup, evakuácia, nástupištia, atď.).

Musia sa určiť príslušné opatrenia, ktoré budú brať do úvahy mimoriadne bezpečnostné podmienky vo veľmi dlhých tuneloch.

2.2. Energia

2.2.1. Bezpečnosť

Prevádzka energetických systémov nesmie mať negatívny dopad na bezpečnosť ani vlakov a ani osôb (cestujúcich, prevádzkový personál, obyvateľov žijúcich v blízkosti trate a iné tretie strany).

2.2.2. Ochrana životného prostredia

Prevádzkovanie elektrických a tepelných energetických systémov nesmie narúšať životné prostredie nad rámec špecifikovaných limitov.

2.2.3. Technická zlučiteľnosť

Elektrické/tepelno – energetické systémy musia:

— umožniť vlakom dosiahnuť špecifikovanú úroveň výkonu;

— v prípade systémov zásobovania elektrickou energiou musia byť tieto systémy zlučiteľné so zbernými zariadeniami namontovanými na vlakoch.

2.3. Riadenie, príkazy a signalizácia

2.3.1. Bezpečnosť

Riadiace, povelové a signalizačné inštalácie a používané postupy musia umožniť vlakom premávať s takou úrovňou bezpečnosti, ktorá zodpovedá cieľom vytýčeným pre sieť. Riadiace, povelové a signalizačné systémy musia naďalej zabezpečovať bezpečnú premávku vlakov, ktoré smú premávať za sťažených podmienok.

2.3.2. Technická zlučiteľnosť

Celá nová infraštruktúra a celý nový vozňový park vyrobený alebo vyvinutý po schválení zlučiteľných riadiacich, povelových a signalizačných systémov musí byť prispôsobený na používanie týchto systémov.

Riadiace, povelové a signalizačné zariadenie inštalované v kabíne rušňovodičov musí umožniť bežnú prevádzku – za špecifických podmienok – po celej transeurópskej konvenčnej železničnej sieti.

2.4. Vozňový park

2.4.1. Bezpečnosť

Konštrukcia vozňového parku a spojení medzi vozňami musí byť navrhnutá takým spôsobom, aby chránila cestujúcich a kabínu rušňovodiča v prípade zrážky alebo vykoľajenia.

Elektrický výstroj nesmie zhoršovať bezpečnosť a činnosť riadiacich, povelových a signalizačných inštalácií.

Brzdné techniky a pôsobiace namáhania musia byť zlučiteľné s konštrukciou trate, inžinierskych stavieb a signalizačných systémov.

Musia sa vykonať opatrenia s cieľom zabrániť prístupu ku komponentom nachádzajúcim sa pod prúdom, tak, aby nedošlo k ohrozeniu bezpečnosti osôb.

V prípade nebezpečenstva musia zariadenia umožniť cestujúcim informovať rušňovodiča a umožniť sprievodnému personálu skontaktovať sa s rušňovodičom.

Súčasťou vstupných dverí musí byť otvárací a zatvárací systém, ktorý zaručí bezpečnosť cestujúcich.

Musia byť vytvorené a označené núdzové východy.

Musia byť stanovené príslušné opatrenia, ktoré budú brať do úvahy mimoriadne bezpečnostné podmienky vo veľmi dlhých tuneloch.

Na palube vlakov musí byť povinne inštalovaný systém núdzového osvetlenia s dostatočnou intenzitou a dostatočne dlhou dobou svietenia.

Vlaky musia byť vybavené miestnym rozhlasom, ktorý predstavuje prostriedok komunikácie medzi verejnosťou, palubným personálom a riadením zo zeme.

2.4.2. Spoľahlivosť a použiteľnosť

Konštrukcia vitálnych zariadení, pohybujúceho sa trakčného a brzdného zariadenia, riadiaceho a povelového systému musí byť taká, aby umožnila vlaku pokračovať vo svojej jazde, v špecificky sťažených podmienkach, bez negatívnych dôsledkov na zariadenie zostávajúce naďalej v prevádzke.

2.4.3. Technická zlučiteľnosť

Elektrický výstroj musí byť zlučiteľný s činnosťou riadiacich, povelových a signalizačných inštalácií.

V prípade elektrickej trakcie musia byť charakteristiky zberných a napájacích zariadení také, aby umožnili vlakom premávať pri napájacích systémoch transeurópskej konvenčnej elektrickej siete.

Charakteristiky vozňového parku musia byť také, aby mu umožňovali premávať na ktorejkoľvek trati, po ktorej sa očakáva, že bude premávať.

▼M1

2.4.4. Kontroly

Vlaky musia byť vybavené záznamovým zariadením. Údaje zozbierané týmto zariadením a spracovanie informácií sa musia harmonizovať.

▼B

2.5. Údržba

2.5.1. Zdravie a bezpečnosť

Technické inštalácie a postupy používané v strediskách údržby musia zabezpečiť bezpečný chod subsystému a nesmú predstavovať zdravotné a bezpečnostné riziká.

2.5.2. Ochrana životného prostredia

Technické inštalácie a postupy používané v strediskách údržby nesmú prekračovať prípustnú úroveň rušenia hluku vzhľadom na okolité prostredie.

2.5.3. Technická zlučiteľnosť

Údržbárske zariadenia pre konvenčný vozňový park musia byť také, aby umožňovali vykonávať činnosti zamerané na bezpečnosť, zdravie a pohodlie na celom vozňovom parku pre ktorý boli navrhnuté.

2.6. Prevádzka a riadenie dopravy

2.6.1. Bezpečnosť

Prevádzkové predpisy železničnej siete a kvalifikácie rušňovodičov a palubného personálu ako aj personálu v riadiacich strediskách sa musia zosúladiť tak, aby sa zabezpečila bezpečná prevádzka, pričom treba mať na pamäti rozdielne požiadavky kladené na cezhraničnú a na vnútroštátnu dopravu.

Údržbárske činnosti a ich intervaly, školenie a kvalifikácie personálu v strediskách údržby a v riadiacich strediskách, ako aj systém zabezpečenia kvality, stanovené danými operátormi v riadiacich strediskách a v strediskách údržby, musia byť také, aby bola zabezpečená vysoká úroveň bezpečnosti.

2.6.2. Spoľahlivosť a použiteľnosť

Údržbárske činnosti a ich intervaly, školenie a kvalifikácie personálu v strediskách údržby a v riadiacich strediskách, ako aj systém zabezpečenia kvality, stanovené danými operátormi v riadiacich strediskách a v strediskách údržby, musia byť také, aby bola zabezpečená vysoká úroveň spoľahlivosti a použiteľnosti systému.

2.6.3. Technická zlučiteľnosť

Prevádzkové predpisy železničnej siete a kvalifikácie rušňovodičov, palubného personálu, ako aj prevádzkových riaditeľov, sa musia zosúladiť tak, aby sa zabezpečila prevádzková účinnosť transeurópskej konvenčnej železničnej siete, pričom treba mať na pamäti rozdielne požiadavky kladené na cezhraničnú a na vnútroštátnu dopravu.

2.7. Uplatnenia telematiky pre náklad a cestujúcich

2.7.1. Technická zlučiteľnosť

Základné požiadavky pre uplatnenia telematiky zaručujú minimálnu kvalitu prepravy pre cestujúcich a pre prepravcov tovarov, najmä čo sa týka technickej zlučiteľnosti.

Musia sa podniknúť opatrenia, ktoré zabezpečia:

— že databázy, softvérové a dátové protokoly budú vypracované takým spôsobom, ktorý umožní maximálnu vzájomnú výmenu údajov medzi rôznymiaplikáciami a operátormi, až na dôverné obchodné informácie.

— jednoduchý prístup užívateľov k informáciám.

2.7.2. Spoľahlivosť a využiteľnosť

Metódy využívania, riadenia, aktualizovania, uchovávania týchto databáz, softvéru a dátových komunikačných protokolov musia zaručiť účinnosť týchto systémov a taktiež kvalitu dopravy.

2.7.3. Zdravie

Rozhrania medzi týmito systémami a užívateľmi musia byť v súlade s minimálnymi predpismi, týkajúcimi sa ergonomiky a ochrany zdravia.

2.7.4. Bezpečnosť

Pre uchovávanie alebo prenos informácií, týkajúcich sa bezpečnosti, sa musí zabezpečiť vhodná úroveň integrity a závislosti.









PRÍLOHA IV

ZHODA A VHODNOSŤ PRE POUŽITIE KOMPONENTOV INTEROPERABILITY

1. KOMPONENTY INTEROPERABILITY

„ES“ vyhlásenie sa vzťahuje na komponenty interoperability, ktoré sa podieľajú na interoperabilite transeurópskej konvenčnej železničnej siete tak, ako je uvedené v čl. 3.

Medzi tieto komponenty interoperability patria:

1.1. Univerzálne komponenty

Sú to komponenty, ktoré nie sú špecifické pre železničnú sieť a ktoré sa môžu používať aj v iných oblastiach.

1.2. Univerzálne komponenty vyznačujúce sa špecifickými charakteristikami

Sú to také komponenty, ktoré nie sú – ako také – špecifické pre železničnú sústavu, ktoré však v prípade použitia v železničnej sfére musia vykazovať špecifickú úroveň výkonnosti.

1.3. Špecifické komponenty

Sú to komponenty, ktoré sú špecifické pre železničné uplatnenia.

2. ROZSAH

„ES“ vyhlásenie pokrýva:

— buď stanovenie – notifikovaným orgánom alebo orgánmi – vnútornej zhody daného komponentu interoperability – posudzovanej izolovane – s technickými podmienkami, ktoré musia byť splnené;

— alebo stanovenie/posúdenie – notifikovaným orgánom alebo orgánmi - použiteľnosti komponentu interoperabilty – posudzované v rámci svojho železničného prostredia – a v prípadoch ktoré zahŕňajú aj rozhrania, tak vo vzťahu k technickým podmienkam, a to najmä tým – ktoré majú funkčný charakter – ktoré sa musia skontrolovať.

V rámci postupov posudzovania zavedených notifikovanými orgánmi sa v projektovom a výrobnom štádiu vypracujú moduly definované v rozhodnutí 93/465/EHS, v súlade s podmienkami uvedenými v TSIs.

3. OBSAH „ES“ VYHLÁSENIA

„ES“ vyhlásenie o zhode alebo vhodnosti pre použitie musí byť opatrené dátumom a musí byť podpísané.

Takéto vyhlásenie musí byť napísané v tom istom jazyku ako pokyny a musí obsahovať nasledovné:

— odkazy na smernicu;

— názov a adresu výrobcu alebo jeho autorizovaného zástupcu usadeného v Spoločenstve (uviesť obchodný názov a úplnú adresu, v prípade autorizovaného zástupcu uviesť tiež obchodný názov výrobcu alebo konštruktéra);

— opis komponentu interoperability (druh, typ, atď.);

— opis postupu použitého na vyhlásenie o zhode alebo vhodnosti pre použitie;

— všetky príslušné opisy, ktorým komponent interoperability vyhovuje, a najmä jeho podmienky použitia;

— názov a adresu notifikovaného orgánu alebo notifikovaných orgánov zaangažovaných v danom postupe, pokiaľ ide o zhodu a vhodnosť pre použitie, a dátum osvedčenia o skúške, spolu – tam kde je to aktuálne – s dobou a podmienkami platnosti osvedčenia;

— odkaz na európske technické podmienky, ak je to aktuálne;

— identifikáciu signatára splnomocneného prevziať záväzky v mene výrobcu alebo autorizovaného zástupcu výrobcu, usadeného v Spoločenstve.









PRÍLOHA V

VYHLÁSENIE O OVERENÍ PODSYSTÉMOV

„ES“ vyhlásenie o zhode a sprievodné doklady musia byť opatrené dátumom a musia byť podpísané.

Takéto vyhlásenie musí byť napísané v tom istom jazyku ako technický zväzok a musí obsahovať nasledovné:

— odkazy na smernicu;

— názov a adresu zmluvného subjektu alebo jeho autorizovaného zástupcu usadeného v Spoločenstve (uviesť obchodný názov a úplnú adresu, v prípade autorizovaného zástupcu uviesť tiež obchodný názov zmluvného subjektu);

— stručný opis subsystému;

— opis postupu použitého na vyhlásenie o zhode alebo vhodnosti pre použitie;

— názov a adresu notifikovaného orgánu, ktorý vykonal „EC“ overenie uvedené v článku 18;

— odkazy na dokumenty obsiahnuté v technickom zväzku;

— všetky príslušné prechodné alebo konečné ustanovenia, ktorým musia podsystémy vyhovovať a najmä – tam kde je to aktuálne – všetky prevádzkové obmedzenia a podmienky;

— ak sa jedná o prechodné vyhlásenie: dobu platnosti „ES“ vyhlásenia;

— identifikáciu signatára.

▼M2









PRÍLOHA VI

POSTUP PRI OVEROVANÍ SUBSYSTÉMOV

1. ÚVOD

Overovanie ES je postup, ktorým notifikovaný orgán skontroluje a osvedčí, že subsystém:

— spĺňa ustanovenia tejto smernice,

— spĺňa ustanovenia iných predpisov vyplývajúcich zo zmluvy a môže sa uviesť do prevádzky.

2. ETAPY

Subsystém sa kontroluje v každej z týchto etáp:

— projektová dokumentácia,

— výroba: výstavba subsystému vrátane napríklad stavebných činností, výroby, montáže zložiek a celkového nastavenia,

— záverečné odskúšanie subsystému.

Vo fáze návrhu (vrátane typových skúšok) a vo výrobnej fáze môže hlavný dodávateľ (alebo výrobca) alebo jeho splnomocnený zástupca so sídlom v Spoločenstve ako prvý krok požiadať o posúdenie.

Výsledkom tohto posúdenia je čiastkové vyhlásenie o overení (ISV) vydané notifikovaným orgánom, ktorý zvolil hlavný dodávateľ (alebo výrobca). Ten potom vypracuje Vyhlásenie ES o čiastkovej zhode subsystému pre každú príslušnú fázu.

3. OSVEDČENIE

Notifikovaný orgán zodpovedný za overenie ES vypracuje osvedčenie o overení určené pre zmluvnú stranu alebo jej splnomocneného zástupcu so sídlom v Spoločenstve, ktorý potom vypracuje vyhlásenie ES o overení určené pre dozorný orgán v členskom štáte, v ktorom je subsystém umiestnený a/alebo sa prevádzkuje.

Notifikovaný orgán zodpovedný za overenie ES posúdi projekt a výrobu subsystému.

Ak je dostupné, notifikovaný orgán zohľadňuje Čiastkové vyhlásenie o overení (ISV) a s cieľom vydať osvedčenie ES o overení:

— kontroluje, či: — — sa na subsystém vzťahuje príslušné ISV týkajúce sa projektu a výroby, dodané hlavnému dodávateľovi (alebo výrobcovi), ak tento žiadal notifikovaný orgán o tieto dve fázy, — vyrobený subsystém spĺňa všetky aspekty, na ktoré sa vzťahuje ISV týkajúce sa projektu, dodané hlavnému dodávateľovi (alebo výrobcovi), ak tento žiadal notifikovaný orgán len o fázu návrhu,

— overí, či ISV spĺňa požiadavky TSI a posúdi projektové a výrobné prvky, na ktoré sa nevzťahuje ISV týkajúce sa projektu a/alebo výroby, dodané hlavnému dodávateľovi (alebo výrobcovi).

4. TECHNICKÁ DOKUMENTÁCIA

Technická dokumentácia sprevádzajúca vyhlásenie o overení musí byť vyhotovená týmto spôsobom:

— pre infraštruktúru: technické a stavebné plány, schválené záznamy o výkopových prácach a o výstužiach, správy o skúškach a kontrole betónu atď.,

— pre ostatné subsystémy: všeobecné a podrobné výkresy v súlade s realizáciou, elektrické a hydraulické schémy, schémy riadiacich obvodov, opis systémov na spracovanie údajov a automatických systémov, prevádzkové a údržbárske manuály atď.,

— zoznam zložiek interoperability podľa článku 3, ktoré sú začlenené do subsystému,

— kópie vyhlásení ES o zhode alebo o vhodnosti použitia, ktorými musia byť uvedené zložky vybavené v súlade s článkom 13 smernice spolu s prípadnými príslušnými výpočtami a kópiou záznamov o skúškach a prešetreniach vykonaných notifikovanými orgánmi na základe všeobecných technických špecifikácií,

— ak sú dostupné, čiastkové vyhlásenia o overení (ISV) a v takom prípade aj vyhlásenia ES o čiastkovej zhode subsystému, ktoré sprevádzajú osvedčenie ES o overení, spolu s výsledkom overenia jeho platnosti notifikovaným orgánom,

— osvedčenie notifikovaného orgánu, ktorý je zodpovedný za overovanie ES, spolu s výpočtami a potvrdené týmto orgánom, v ktorom sa uvádza, že projekt je v súlade so smernicou, a uvádzajú sa všetky pripomienky zaznamenané počas výkonu činností – pokiaľ nebudú stiahnuté; k osvedčeniu musí byť priložená aj kontrolná správa a správa z auditu vypracovaná tým istým orgánom v rámci jeho úloh, tak ako je to špecifikované v oddieloch 5.3 a 5.4.

5. MONITOROVANIE

5.1. Cieľom monitorovania ES je zabezpečiť, že povinnosti vyplývajúce z technickej dokumentácie sa počas výroby subsystému splnia.

5.2. Notifikovaný orgán zodpovedný za kontrolu výroby musí mať trvalý prístup na stavenisko, do výrobných dielní, do skladovacích priestorov a v prípade potreby aj do prefabrikačných a skúšobných zariadení a celkovo do všetkých ostatných priestorov, ak je to z hľadiska splnenia úlohy nevyhnutné. Zmluvná strana alebo jej splnomocnený zástupca v Spoločenstve musí zaslať tomuto orgánu všetky dokumenty potrebné na tento účel, a najmä technickú dokumentáciu a realizačné plány týkajúce sa daného subsystému.

5.3. Notifikovaný orgán zodpovedný za kontrolu realizácie musí pravidelne vykonávať audity, aby potvrdil zhodu s ustanoveniami smernice. Tým, ktorí sú zodpovední za realizáciu, musí poskytnúť správu z auditu. Môže požadovať, aby mu umožnili prítomnosť v určitých etapách stavebných činností.

5.4. Navyše notifikovaný orgán môže vykonať neočakávané návštevy na pracovisku alebo vo výrobných dielňach. V čase takýchto návštev môže notifikovaný orgán vykonať úplný alebo čiastočný audit. Tým, ktorí sú zodpovední za realizáciu, musí poskytnúť kontrolnú správu a prípadne aj správu z auditu.

6. PREDKLADANIE

Kompletná dokumentácia uvedená v odseku 4 sa musí uschovať u zmluvnej strany alebo jej splnomocneného zástupcu so sídlom v Spoločenstve súčasne s osvedčením o zhode, ktoré vydal notifikovaný orgán zodpovedný za overenie subsystému v prevádzkovom stave. Táto dokumentácia sa musí pripojiť k vyhláseniu ES o overení, ktoré zmluvná strana zašle dozornému orgánu príslušného členského štátu.

Kópiu dokumentácie musí zmluvná strana uchovávať po celé obdobie životnosti subsystému. Na základe požiadania sa musí zaslať aj ostatným členským štátom.

7. UVEREJŇOVANIE

Každý notifikovaný orgán musí pravidelne uverejňovať príslušné informácie týkajúce sa:

— prijatých žiadostí o overenie ES,

— vydaných alebo zamietnutých čiastkových vyhlásení o overení (ISV),

— vydaných alebo zamietnutých osvedčení o overení.

8. JAZYK

Korešpondencia a zväzky týkajúce sa postupov overovania ES musia byť napísané v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom má zmluvná strana alebo jej splnomocnený zástupca v rámci Spoločenstva sídlo, alebo v jazyku, ktorý táto strana akceptuje.

▼B









PRÍLOHA VII

MINIMÁLNE KRITÉRIÁ, KTORÉ MUSIA ČLENSKÉ ŠTÁTY BRAŤ DO ÚVAHY PRI NOTIFIKOVANÍ ORGÁNOV

1. Tento orgán, jeho riaditeľ a pracovníci zodpovední za vykonávanie kontrol nesmú byť zaangažovaní – či už priamo alebo ako autorizovaní zástupcovia – na projektovaní, výrobe, výstavbe, marketingu a údržbe komponentov interoperability alebo subsystémov a ani na ich využívaní. Toto však nevylučuje možnosť výmeny technických informácií medzi výrobcom alebo konštruktérom a menovaným orgánom.

2. Orgán a pracovníci zodpovední za kontroly musia tieto kontroly vykonávať s najväčšou možnou odbornou integritou a s najväčšou možnou technickou príslušnosťou. Nesmie sa na nich vyvíjať žiadny nátlak a ani sa nesmú ponúkať stimuly - najmä finančného charakteru - ktoré by mohli ovplyvniť ich úsudok a výsledky kontroly, a to najmä zo strany osôb alebo skupín osôb, na ktoré by výsledky takýchto kontrol mali vplyv. Orgán a personál zodpovedný za kontroly musí byť funkčne nezávislý najmä na orgánoch určených na vydávanie povolení na uvedenie do prevádzky v rámci tejto smernice, licencií v rámci Smernice Rady 95/18/ES z 19. júna 1995 udeľovaní licencií železničným podnikom ( 16 ) a bezpečnostných osvedčení v rámci smernice 2004/49/ES a na orgánoch poverených vyšetrovaním v prípade nehôd.

3. Tento orgán musí zamestnávať pracovníkov a mať prostriedky potrebné na náležité vykonávanie technických a správnych úloh spojených s týmito kontrolami; taktiež musí mať prístup k vybaveniu nevyhnutnému pre prípad mimoriadnych kontrol.

4. Pracovníci zodpovední za kontroly musia: — byť riadne technicky a odborne zaškolení; — mať dostatočné znalosti o požiadavkách týkajúcich sa kontrol, ktoré vykonávajú a dostatočnú prax s takýmito kontrolami; — byť schopní vypracovávať osvedčenia, záznamy a správy, ktoré predstavujú formálny záznam o vykonaných kontrolách.

5. Nezávislosť pracovníkov zodpovedných za kontroly musí byť garantovaná. Žiadny úradník nesmie byť odmeňovaný ani na základe počtu vykonaných kontrol a ani na základe výsledkov týchto kontrol.

6. Tento orgán musí požiadať o poistenie občiansko-právnej zodpovednosti, pokiaľ táto zodpovednosť nie je pokrytá vnútroštátnymi právnymi predpismi daného štátu alebo pokiaľ kontroly nevykonáva priamo tento daný členský štát.

7. Pracovníci tohto orgánu sú viazaní povinnosťou mlčanlivosti, pokiaľ ide o čokoľvek, čo sa dozvedeli pri výkone svojich povinností (s výnimkou príslušných správnych orgánov v tom štáte, kde tieto činnosti vykonávajú) pri realizácii tejto smernice alebo akéhokoľvek ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa zavádza táto smernica.

▼M1 —————