Orientări privind ajutoarele de stat regionale (*)

Cuprins

1. Introducere 83

2. Domeniu de aplicare și definiții 85

2.1. Domeniul de aplicare al ajutoarelor regionale 85

2.2. Definiții 86

3. Ajutoarele regionale care fac obiectul notificării 89

4. Costuri eligibile 89

4.1. Ajutoare pentru investiții 89

4.1.1. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor investiției 90

4.1.2. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor salariale 91

4.2. Ajutoare de exploatare 91

5. Evaluarea compatibilității ajutoarelor regionale 91

5.1. Contribuția la dezvoltarea regională și la coeziune 92

5.1.1. Schemele de ajutoare pentru investiții 92

5.1.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării 93

5.1.3. Schemele de ajutoare de exploatare 94

5.2. Efectul stimulativ 94

5.2.1. Ajutoare pentru investiții 94

5.2.2. Schemele de ajutoare de exploatare 96

5.3. Necesitatea intervenției statului 96

5.4. Adecvarea ajutoarelor regionale 96

5.4.1. Adecvarea în comparație cu instrumente alternative de politică 97

5.4.2. Adecvarea în comparație cu alte instrumente de ajutor 97

5.5. Proporționalitatea valorii ajutorului (limitarea ajutorului la minimul necesar) 97

5.5.1. Ajutoare pentru investiții 97

5.5.2. Schemele de ajutoare de exploatare 99

5.6. Evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale 99

5.6.1. Observații generale 99

5.6.2. Efecte negative evidente asupra concurenței și a schimburilor comerciale 100

5.6.3. Schemele de ajutoare pentru investiții 101

5.6.4. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării 102

5.6.5. Schemele de ajutoare de exploatare 103

5.7. Transparența 103

6. Evaluarea 104

7. Hărțile ajutoarelor regionale 105

7.1. Acoperirea demografică eligibilă pentru ajutoare regionale 106

7.2. Derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (a) 106

7.3. Derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (c) 107

7.3.1. Zonele „c” predefinite 107

7.3.2. Zone „c” care nu sunt predefinite 108

7.4. Intensitățile maxime ale ajutoarelor aplicabile ajutoarelor regionale pentru investiții 109

7.4.1. Intensitățile maxime ale ajutoarelor în zonele „a” 109

7.4.2. Intensitățile maxime ale ajutoarelor în zonele „c” 110

7.4.3. Intensități majorate ale ajutoarelor pentru IMM-uri 110

7.4.4. Intensități majorate ale ajutoarelor pentru teritoriile identificate pentru a beneficia de sprijin din partea Fondului pentru o tranziție justă () 110

7.4.5. Intensități majorate ale ajutoarelor pentru regiunile cu pierderi de populație 110

7.5. Notificarea hărților ajutoarelor regionale și evaluarea acestora 110

7.6. Modificări 111

7.6.1. Rezerva demografică 111

7.6.2. Evaluarea la jumătatea perioadei 111

8. Modificarea Orientărilor privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 111

9. Aplicabilitatea normelor privind ajutoarele regionale 112

10. Raportarea și monitorizarea 112

11. Revizuire 112

1. Introducere

1. Autoritatea AELS de Supraveghere poate considera următoarele tipuri de ajutoare de stat compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE, în temeiul articolului 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE: (a) ajutoarele de stat destinate să favorizeze dezvoltarea economică a zonelor în care nivelul de trai este anormal de scăzut sau în care există un grad de ocupare a forței de muncă extrem de scăzut și (b) ajutoarele de stat destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor zone economice din cadrul Spațiului Economic European („SEE”) (1). Aceste tipuri de ajutoare de stat sunt cunoscute sub denumirea de ajutoare regionale.

2. Prezentele orientări stabilesc condițiile în care ajutoarele regionale pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE. De asemenea, orientările stabilesc criteriile pentru identificarea zonelor care îndeplinesc condițiile de compatibilitate în temeiul articolului 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE.

3. Obiectivul principal al controlului ajutoarelor de stat în domeniul ajutoarelor regionale este de a asigura faptul că ajutoarele pentru dezvoltare regională și coeziune teritorială ( 2 ) nu afectează într-o măsură nejustificată condițiile schimburilor comerciale dintre statele SEE ( 3 ) . În special, se urmărește prevenirea goanei după subvenții care poate apărea atunci când statele SEE încearcă să atragă sau să mențină întreprinderi în zonele asistate ale SEE, precum și limitarea la minimul necesar a efectelor ajutoarelor regionale asupra schimburilor comerciale și a concurenței.

4. Obiectivul de dezvoltare regională și coeziune teritorială distinge ajutoarele regionale de alte tipuri de ajutoare, precum ajutoarele pentru cercetare, dezvoltare și inovare, ocuparea forței de muncă, formare profesională, energie sau protecția mediului, care urmăresc alte obiective de dezvoltare economică în temeiul articolului 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE. În unele cazuri, pot fi permise intensități mai mari ale ajutoarelor pentru acele alte tipuri de ajutoare, atunci când sunt acordate întreprinderilor stabilite în zone asistate, ca recunoaștere a dificultăților specifice cu care se confruntă acestea în respectivele zone ( 4 )

5. Ajutoarele regionale pot juca un rol eficace doar dacă sunt utilizate cu moderație și în mod proporțional și dacă se axează asupra zonelor asistate din SEE ( 5 ) . În special, plafoanele permisibile ale ajutoarelor ar trebui să reflecte amploarea problemelor care afectează dezvoltarea zonelor în cauză. Avantajele create prin intermediul ajutoarelor în ceea ce privește dezvoltarea unei zone asistate trebuie să fie mai semnificative decât denaturarea concurenței și a schimburilor comerciale care poate rezulta ca urmare a acordării respectivelor ajutoare ( 6 ) . Este probabil ca importanța acordată efectelor pozitive ale ajutoarelor să varieze în funcție de derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE, ceea ce înseamnă că poate fi acceptată o denaturare mai mare a concurenței în cazul zonelor celor mai defavorizate care fac obiectul articolului 61 alineatul (3) litera (a) decât în cazul zonelor care fac obiectul articolului 61 alineatul (3) litera (c) ( 7 )

6. De asemenea, ajutoarele regionale pot contribui în mod eficace la promovarea sau facilitarea dezvoltării economice a zonelor asistate numai dacă sunt acordate pentru a stimula realizarea de investiții suplimentare sau activități economice în acele zone. În anumite cazuri, foarte rare și bine definite, obstacolele cu care se confruntă aceste zone în ceea ce privește atragerea sau menținerea activității economice pot să fie atât de grave sau permanente încât zona respectivă să nu se poată dezvolta dacă se acordă doar ajutoare pentru investiții. În această situație, ajutoarele regionale pentru investiții pot fi completate cu ajutoare regionale de exploatare.

7. În 2019, Comisia Europeană („Comisia”) a lansat o evaluare a cadrului privind ajutoarele regionale pentru a verifica dacă orientările privind ajutoarele regionale erau în continuare adecvate scopului. Rezultatele ( 8 ) au arătat că, în principiu, normele funcționează bine, dar necesită unele îmbunătățiri pentru a reflecta evoluțiile economice. În plus, comunicările „Pactul verde european” ( 9 ) , „Noua strategie industrială pentru Europa” ( 10 ) și „Conturarea viitorului digital al Europei” ( 11 ) pot fi luate în considerare de Comisie atunci când aceasta evaluează impactul ajutoarelor regionale, ceea ce impune efectuarea unor modificări ale normelor. În acest context, alte norme privind ajutoarele de stat fac, de asemenea, obiectul unui proces de revizuire, iar Comisia acordă o atenție deosebită domeniului de aplicare al fiecăreia dintre orientările tematice, precum și posibilităților de combinare potențială a diferitelor tipuri de ajutoare pentru aceeași investiție. Ca atare, sprijinul pentru investițiile inițiale în noi tehnologii ecologice care contribuie la decarbonizarea proceselor de producție din industrie, inclusiv din industriile energointensive, precum industria siderurgică, poate fi evaluat, în funcție de caracteristicile exacte ale acestora, în special în temeiul normelor privind ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare sau pentru protecția mediului și energie. Ajutoarele regionale pot fi, de asemenea, combinate cu alte tipuri de ajutoare. De exemplu, pentru același proiect de investiții, este posibil să se combine ajutorul regional cu sprijinul acordat în temeiul normelor privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie dacă respectivul proiect de investiții facilitează dezvoltarea unei zone asistate și, în același timp, îmbunătățește nivelul de protecție a mediului în măsura în care investiția sau o parte a acesteia îndeplinește condițiile necesare pentru a putea beneficia de sprijin în temeiul normelor tematice din ambele domenii și sunt respectate dispozițiile ambelor seturi de norme. În acest mod, statele SEE pot încuraja atingerea ambelor obiective în mod optim, evitând totodată supracompensarea. […] ( 12 )

7a. Autoritatea AELS de Supraveghere ia act de faptul că anumite instrumente de politică și dispoziții legislative menționate de Comisie nu pot fi încorporate în Acordul privind SEE. Totuși, pentru a asigura o aplicare uniformă a dispozițiilor privind ajutoarele de stat și condiții egale de concurență pe întreg teritoriul SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere va aplica, în general, aceleași puncte de referință ca cele prevăzute în cadrul orientărilor Comisiei atunci când evaluează compatibilitatea ajutoarelor regionale cu funcționarea Acordului privind SEE ( * ) , ținând totodată seama de situația legislativă specială a statelor AELS care fac parte din SEE. În consecință, prezentele orientări includ trimiteri la legislația Uniunii Europene și la documentele de politică prevăzute în orientările Comisiei ( ** ) . Acest lucru nu înseamnă că statele AELS care fac parte din SEE au obligația de a respecta legislația care nu a fost implementată în Acordul privind SEE.

8. Ca răspuns la perturbarea economică provocată de pandemia de COVID-19, Comisia a instituit instrumente specifice, cum ar fi Cadrul temporar pentru măsuri de ajutor de stat ( 13 ) . Este posibil ca în unele zone, pandemia să aibă efecte pe termen mai lung decât în altele. În acest stadiu, este prea devreme să se prevadă impactul pandemiei pe termen mediu și lung și să se identifice zonele care vor fi deosebit de afectate. Prin urmare, Autoritatea AELS de Supraveghere intenționează ca în 2023 să realizeze o evaluare la jumătatea perioadei a hărților ajutoarelor regionale, care va ține seama de cele mai recente statistici disponibile.

2. Domeniu de aplicare și definiții

2.1. Domeniul de aplicare al ajutoarelor regionale

9. Condițiile de compatibilitate prevăzute în prezentele orientări se aplică atât schemelor de ajutoare regionale, cât și ajutoarelor individuale care fac obiectul notificării.

12. Autoritatea AELS de Supraveghere va aplica principiile stabilite în prezentele orientări în ceea ce privește prelucrarea produselor agricole în produse neagricole și comercializarea acestora ( 22 )

13. Întreprinderile mari tind să fie mai puțin afectate decât întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) de constrângerile regionale în ceea ce privește investițiile sau menținerea activității economice într-o zonă asistată. În primul rând, întreprinderile mari pot obține mai ușor capital și credite pe piețele mondiale și sunt mai puțin constrânse de oferta mai redusă de servicii financiare din zonele asistate. În al doilea rând, investițiile efectuate de întreprinderile mari pot să producă economii de scară prin care se reduc costurile inițiale specifice amplasării geografice și nu sunt legate, din multe puncte de vedere, de zona în care se investește. În al treilea rând, întreprinderile mari care planifică investiții au, de regulă, o putere semnificativă de a negocia cu autoritățile, fapt care poate duce la acordarea de ajutoare fără ca acestea să fie necesare sau justificate corespunzător. În fine, este mai probabil ca întreprinderile mari să fie actori importanți pe piața în cauză și, prin urmare, investiția pentru care se acordă ajutoare poate denatura concurența și schimburile comerciale de pe piața internă.

14. ( 24 ). Deoarece este puțin probabil ca ajutoarele regionale acordate întreprinderilor mari pentru investițiile lor să aibă un efect stimulativ, de regulă acestea nu pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu excepția cazului în care sunt acordate pentru investiții inițiale care creează activități economice noi în respectivele zone „c”, în concordanță cu criteriile prevăzute în prezentele orientări. […] ( 23 )

15. Ajutoarele regionale destinate reducerii cheltuielilor curente ale unei întreprinderi constituie ajutoare de exploatare. Ajutoarele de exploatare pot fi considerate compatibile numai dacă se poate demonstra că sunt necesare pentru dezvoltarea zonei, de exemplu dacă vizează reducerea anumitor dificultăți specifice cu care se confruntă IMM-urile în zonele cele mai defavorizate [în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE], dacă compensează costurile suplimentare suportate pentru desfășurarea unei activități economice în regiunile ultraperiferice sau dacă previn ori reduc depopularea în zonele slab populate și foarte slab populate.

16. Prezentele orientări nu se aplică ajutoarelor de exploatare acordate întreprinderilor a căror activitate principală se încadrează la secțiunea K, „Activități financiare și de asigurări”, din nomenclatorul statistic al activităților economice NACE a doua revizuire ( 25 ) sau întreprinderilor care desfășoară activități intra-grup și a căror activitate principală se încadrează la clasele 70.10 „Activități privind sediile sociale” sau 70.22 „Activități de consultanță în afaceri și management” din NACE a doua revizuire.

17. Nu se pot acorda ajutoare regionale întreprinderilor aflate în dificultate, definite, în sensul prezentelor orientări, de Orientările privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor nefinanciare aflate în dificultate ( 26 )

18. În evaluarea ajutoarelor regionale acordate unei întreprinderi care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Autorității AELS de Supraveghere de declarare a unui ajutor ilegal și incompatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere va lua în considerare orice ajutor care a rămas de recuperat ( 27 )

2.2. Definiții

19. În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții: (1) „zone «a»” înseamnă zonele desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE, iar „zone «c»” înseamnă zonele desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE; (2) „ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat pe baza unei scheme; (3) „valoarea ajustată a ajutoarelor” înseamnă valoarea maximă permisă a ajutoarelor pentru un proiect mare de investiții, calculată conform formulei: 3.1. valoarea maximă a ajutoarelor = R × (A + 0,50 × B + 0,34 × C), 3.2. unde: R este intensitatea maximă a ajutoarelor aplicabilă în zona respectivă, excluzând intensitatea majorată a ajutoarelor pentru IMM-uri; A reprezintă partea din costurile eligibile în valoare de 50 de milioane EUR, B este partea din costurile eligibile cuprinsă între 50 de milioane EUR și 100 de milioane EUR, iar C este partea din costurile eligibile de peste 100 de milioane EUR; (4) „intensitate a ajutoarelor” înseamnă echivalentul subvenție brută exprimat ca procent din costurile eligibile; (5) „zonă asistată” înseamnă fie o zonă „a”, fie o zonă „c”; (6) „finalizarea investiției” înseamnă momentul în care autoritățile naționale consideră că investiția a fost finalizată sau trei ani de la începerea lucrărilor, oricare dintre acestea survine mai întâi; (7) „data acordării ajutorului” înseamnă data la care dreptul legal de a primi ajutorul este conferit beneficiarului în conformitate cu legislația națională aplicabilă; (8) „UE-27” înseamnă toate cele 27 de state membre (excluzând Irlanda de Nord) (*); (8a) „statele SEE” înseamnă UE-27 și statele AELS care fac parte din SEE; (8b) „statele AELS care fac parte din SEE” înseamnă Islanda, Liechtenstein și Norvegia; (9) „plan de evaluare” înseamnă un document care cuprinde una sau mai multe scheme de ajutor și care cuprinde cel puțin următoarele aspecte minime: obiectivele care urmează a fi evaluate, întrebările evaluării, indicatorii de rezultat, metoda avută în vedere pentru realizarea evaluării, cerințele privind colectarea datelor, calendarul propus al evaluării, inclusiv data prezentării rapoartelor de evaluare intermediară și finală, descrierea organismului independent care va realiza evaluarea sau a criteriilor care vor fi utilizate pentru selectarea acestuia și modalitățile pentru a face publică evaluarea; (10) „echivalent subvenție brută” înseamnă valoarea actualizată a ajutorului echivalentă cu valoarea acestuia în cazul în care ar fi fost acordat sub formă de grant beneficiarului, înainte de impozitare sau de alte impuneri, astfel cum a fost calculată la data acordării ajutorului sau la momentul notificării ajutorului către Autoritatea AELS de Supraveghere, oricare dintre acestea survine mai întâi, pe baza ratei de referință aplicabile la data respectivă; (11) „schemă orizontală de ajutoare regionale de exploatare” înseamnă un act pe baza căruia, fără alte măsuri de punere în aplicare, se pot acorda ajutoare individuale de exploatare întreprinderilor definite în mod general și abstract în actul respectiv. În sensul prezentei definiții, o schemă sectorială de ajutoare nu poate fi considerată o schemă orizontală de ajutoare regionale de exploatare; (12) „ajutor individual” înseamnă un ajutor ad-hoc sau acordarea de ajutoare unor beneficiari individuali pe baza unei scheme de ajutoare; (13) „investiție inițială” înseamnă: (a) o investiție în active corporale și necorporale legată de una sau mai multe dintre următoarele activități: — înființarea unei noi unități; — extinderea capacității unei unități existente; — diversificarea producției unei unități prin produse (28) care nu au fost fabricate anterior în unitate sau — o schimbare fundamentală a procesului general de producție a produsului (produselor) vizat(e) de investiția în unitate sau (b) achiziționarea de active aparținând unei unități care a fost închisă sau care ar fi fost închisă dacă nu ar fi fost cumpărată. Simpla achiziționare a acțiunilor unei întreprinderi nu reprezintă o investiție inițială. (1) Prin urmare, investițiile de înlocuire nu constituie investiții inițiale; (14) „investiție inițială care creează o nouă activitate economică” înseamnă: (a) o investiție în active corporale și necorporale legată de una sau mai multe dintre următoarele activități: — înființarea unei noi unități sau — diversificarea activității unei unități, cu condiția ca noua activitate să nu fie identică sau similară cu activitatea desfășurată anterior în unitatea respectivă sau (b) achiziționarea de active aparținând unei unități care a fost închisă sau care ar fi fost închisă dacă nu ar fi fost cumpărată, cu condiția ca noua activitate care urmează să fie desfășurată utilizând activele achiziționate să nu fie o activitate identică sau similară cu activitatea desfășurată în unitatea respectivă înainte de achiziție. Simpla achiziționare a acțiunilor unei întreprinderi nu reprezintă o investiție inițială care creează o nouă activitate economică; (15) „active necorporale” înseamnă active care nu au o concretizare fizică sau financiară, precum drepturi de brevet, licențe, know-how sau alte drepturi de proprietate intelectuală; (16) „crearea de locuri de muncă” înseamnă creșterea netă a numărului de salariați dintr-o anumită unitate comparativ cu media din ultimele 12 luni, după deducerea din numărul de locuri de muncă create a eventualelor pierderi de locuri de muncă din perioada respectivă, exprimate în unități de muncă pe an; (17) „întreprinderi mari” înseamnă întreprinderi care nu îndeplinesc condițiile pentru a fi considerate IMM-uri în conformitate cu subpunctul (28); (18) „proiect mare de investiții” reprezintă o investiție inițială cu cheltuieli eligibile de peste 50 de milioane EUR; (19) „intensitatea maximă a ajutoarelor” înseamnă intensitatea ajutoarelor reflectată de hărțile ajutoarelor regionale prevăzute în subsecțiunea 7.4, inclusiv intensitatea majorată a ajutoarelor pentru IMM-uri; (20) „numărul de salariați” înseamnă numărul de unități de muncă pe an, și anume numărul de persoane angajate cu normă întreagă pe parcursul unui an; persoanele care își desfășoară activitatea cu normă redusă și persoanele care desfășoară o muncă sezonieră sunt contabilizate ca fracțiuni de unități de muncă pe an; (21) […] (29); (22) „ajutoare de exploatare” înseamnă ajutoare care vizează să reducă cheltuielile curente ale unei întreprinderi, inclusiv categorii precum cheltuielile cu personalul, materialele, serviciile contractate, comunicațiile, energia, întreținerea, chiria și administrarea, dar nu cuprind costurile de amortizare și costurile de finanțare în cazul în care acestea au fost incluse în costurile eligibile la acordarea ajutorului regional pentru investiții; (23) „harta ajutoarelor regionale” înseamnă lista zonelor definite de un stat AELS care face parte din SEE conform condițiilor stabilite în prezentele orientări, care a fost aprobată de Autoritatea AELS de Supraveghere; (24) „relocare” înseamnă transferul unei activități identice sau similare sau a unei părți din aceasta de la o unitate a uneia dintre părțile contractante la Acordul privind SEE (unitatea inițială) către unitatea unei alte părți contractante la Acordul privind SEE unde are loc investiția care beneficiază de ajutor (unitatea care beneficiază de ajutor). Există un transfer în cazul în care produsul de la unitatea inițială și de la unitatea care beneficiază de ajutor au cel puțin parțial aceleași scopuri, îndeplinesc cerințele sau necesitățile aceluiași tip de clienți și se pierd locuri de muncă în activități identice sau similare la una din unitățile inițiale ale beneficiarului ajutorului din SEE; (25) „activitate identică sau similară” înseamnă o activitate din aceeași clasă (cod numeric din patru cifre) din Nomenclatorul statistic al activităților economice NACE a doua revizuire; (26) „schemă sectorială de ajutoare” înseamnă o schemă care acoperă activități ce intră în domeniul de aplicare al mai puțin de cinci clase (cod numeric din patru cifre) din nomenclatorul statistic NACE a doua revizuire; (27) „proiect unic de investiție” înseamnă orice investiție inițială legată de aceeași activitate sau de o activitate similară demarată de beneficiarul ajutorului la nivel de grup într-un interval de trei ani de la data inițierii lucrărilor la o altă investiție care beneficiază de ajutor în aceeași regiune statistică de nivelul 3 (30); (28) „IMM-uri” înseamnă întreprinderile care îndeplinesc condițiile prevăzute în Orientările Autorității AELS de Supraveghere din 19 aprilie 2006 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (31); (29) „demararea lucrărilor” înseamnă fie demararea lucrărilor de construcții în cadrul investiției, fie primul angajament cu caracter juridic obligatoriu de comandă pentru echipamente sau oricare alt angajament prin care investiția devine ireversibilă, în funcție de care are loc primul. Cumpărarea de terenuri și lucrările pregătitoare, precum obținerea permiselor și realizarea studiilor preliminare de fezabilitate nu sunt considerate drept demarare a lucrărilor. În cazul preluărilor, „demararea lucrărilor” corespunde datei la care au fost cumpărate activele legate direct de unitatea achiziționată; (30) „zone slab populate” înseamnă zonele desemnate de respectivul stat AELS care face parte din SEE în concordanță cu punctul 169; (31) „active corporale” înseamnă active precum terenuri, clădiri și instalații, utilaje și echipamente; (32) „zone foarte slab populate” înseamnă regiuni statistice de nivelul 2 cu mai puțin de opt locuitori pe km2 sau părți ale unor astfel de regiuni statistice desemnate de respectivul stat AELS care face parte din SEE în concordanță cu punctul 169; (33) „costuri salariale” înseamnă valoarea totală care trebuie plătită efectiv de beneficiarul ajutorului pentru locurile de muncă respective, cuprinzând salariile brute înainte de impozitare și contribuțiile obligatorii, precum contribuțiile la sistemul de securitate socială și costurile cu îngrijirea copiilor și a părinților, dintr-o perioadă definită.

3. Ajutoarele regionale care fac obiectul notificării

20. În principiu, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să notifice ajutoarele regionale în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3 la Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Protocolul 3”), cu excepția măsurilor care îndeplinesc condițiile prevăzute într-un regulament de exceptare pe categorii încorporat în Acordul privind SEE prin anexa XV ( 32 )

21. Autoritatea AELS de Supraveghere va aplica prezentele orientări schemelor de ajutoare regionale și ajutoarelor regionale individuale care fac obiectul notificării.

22. Ajutoarele individuale acordate în cadrul unei scheme notificate fac în continuare obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3 dacă ajutoarele din toate sursele depășesc pragul individual de notificare prevăzut în Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare ( 33 ) („RGECA”) în ceea ce privește ajutoarele regionale pentru investiții.

23. Ajutoarele individuale acordate în cadrul unei scheme notificate fac în continuare obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, cu excepția cazului în care beneficiarul: (a) confirmă că, în cei 2 ani anteriori cererii de ajutor, nu a efectuat o relocare către unitatea în care urmează să aibă loc investiția inițială care beneficiază de ajutor și (b) se angajează să nu efectueze o astfel de relocare în intervalul de doi ani de la finalizarea investiției inițiale.

4. Costuri eligibile

4.1. Ajutoare pentru investiții

24. Costurile eligibile sunt următoarele: 1. costurile investițiilor în active corporale și necorporale sau 2. costurile salariale estimate care rezultă din crearea de locuri de muncă în urma unei investiții inițiale, calculate pe o perioadă de doi ani sau 3. o combinație între o parte a costurilor menționate la punctele 1) și 2) care să nu depășească suma de la punctul 1) sau 2), în funcție de care dintre acestea este mai mare.

25. În cazul în care costurile eligibile sunt stabilite pe baza costurilor investițiilor în active corporale și necorporale, sunt eligibile numai costurile activelor care fac parte din investiția inițială în unitatea beneficiarului ajutorului, situată în zona asistată vizată.

26. Prin derogare de la condiția prevăzută la punctul 25, activele de echipare a furnizorilor ( 34 ) pot fi incluse în costurile eligibile ale întreprinderii care le-a achiziționat (sau produs) dacă sunt utilizate pe parcursul întregii perioade minime de întreținere de cinci ani pentru întreprinderile mari și de trei ani pentru IMM-uri, pentru o operațiune de prelucrare sau asamblare a beneficiarului ajutorului legată direct de un proces de producție bazat pe investiția inițială care beneficiază de ajutor realizată de beneficiar. Această derogare este aplicabilă cu condiția ca unitatea furnizorului să fie situată într-o zonă asistată, furnizorul să nu primească ajutoare regionale pentru investiții sau ajutoare pentru investiții destinate IMM-urilor în temeiul articolului 17 din RGECA pentru activele în cauză, iar intensitatea ajutoarelor să nu depășească intensitatea maximă relevantă a ajutoarelor aplicabilă locului în care se află unitatea furnizorului. Orice ajustare a intensității ajutoarelor pentru proiecte mari de investiții se aplică, de asemenea, ajutoarelor calculate pentru costurile activelor de echipare a furnizorilor, care sunt considerate ca făcând parte din costul de investiție total al investiției inițiale.

4.1.1. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor investiției

27. Activele achiziționate trebuie să fie noi, cu excepția celor pentru IMM-uri sau pentru achiziționarea unei unități ( 35 )

28. În cazul IMM-urilor, până la 50 % din costurile studiilor preliminare sau ale serviciilor de consultanță legate de investiție pot fi, de asemenea, considerate costuri eligibile.

29. În cazul ajutoarelor acordate întreprinderilor mari pentru o schimbare fundamentală a procesului de producție, costurile eligibile trebuie să depășească amortizarea efectuată în cursul ultimelor trei exerciții financiare pentru activele legate de activitatea care trebuie modernizată.

30. În cazul ajutoarelor acordate pentru diversificarea unei unități existente, costurile eligibile trebuie să depășească cu cel puțin 200 % valoarea contabilă a activelor reutilizate, astfel cum au fost înregistrate în exercițiul financiar ce precedă începerea lucrărilor.

31. Costurile legate de închirierea de active corporale pot fi luate în considerare în următoarele situații: 1. în cazul terenurilor și clădirilor, contractul de închiriere trebuie să continue cel puțin timp de cinci ani de la data preconizată de finalizare a investiției pentru întreprinderile mari și cel puțin timp de trei ani pentru IMM-uri; 2. în cazul închirierii de instalații sau de utilaje, contractul trebuie să fie unul de leasing financiar și trebuie să conțină obligația ca beneficiarul ajutorului să achiziționeze activul la data la care expiră contractul.

32. În cazul unei investiții inițiale, astfel cum se menționează la punctul 19 subpunctul (13) litera (b) sau la punctul 19 subpunctul (14) litera (b), în principiu ar trebui luate în considerare numai costurile de achiziționare a activelor de la terți care nu au legătură cu cumpărătorul. Cu toate acestea, dacă un membru al familiei proprietarului inițial sau un angajat preia o întreprindere mică, condiția ca activele să fie cumpărate de la terți care nu au legătură cu cumpărătorul nu se aplică. Tranzacția trebuie să aibă loc în condițiile pieței. Dacă achiziționarea activelor unei unități este însoțită de o investiție suplimentară eligibilă pentru ajutorul regional, costurile eligibile ale acestei investiții suplimentare ar trebui să fie adăugate la costurile achiziționării activelor unității.

33. Pentru întreprinderile mari, costurile activelor necorporale sunt eligibile numai până la 50 % din costurile totale eligibile ale investiției inițiale. Pentru IMM-uri, sunt eligibile 100 % din costurile imobilizărilor necorporale.

34. Activele necorporale care pot fi luate în considerare la calculul costurilor investiției trebuie să rămână asociate zonei în cauză și nu trebuie să fie transferate în alte regiuni. În acest scop, activele necorporale trebuie să îndeplinească următoarele condiții: 1. trebuie să fie utilizate exclusiv în cadrul unității care primește ajutorul; 2. trebuie să fie amortizabile; 3. trebuie să fie achiziționate în condițiile pieței de la terți care nu au legături cu cumpărătorul; 4. trebuie să fie incluse în activele întreprinderii care primește ajutorul și trebuie să rămână asociate proiectului pentru care s-a acordat ajutorul pe o perioadă de minimum cinci ani (trei ani în cazul IMM-urilor).

4.1.2. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor salariale

35. Ajutoarele regionale pot fi calculate și prin raportare la costurile salariale estimate pe baza locurilor de muncă create în urma investiției inițiale. Ajutoarele pot compensa numai costurile salariale legate de crearea de locuri de muncă, calculate pe o perioadă de doi ani, iar intensitatea rezultată a ajutoarelor nu trebuie să depășească intensitatea maximă a ajutoarelor aplicabilă în zona vizată.

36. În cazul în care costurile eligibile sunt calculate în funcție de costurile salariale estimate astfel cum se menționează la punctul 35, trebuie să fie îndeplinite următoarele condiții: 1. proiectul de investiții trebuie să conducă la crearea de locuri de muncă; 2. toate posturile trebuie ocupate în termen de trei ani de la finalizarea investiției; 3. toate posturile create ca urmare a investiției trebuie menținute în regiunea în cauză pentru o perioadă de cel puțin cinci ani sau, în cazul IMM-urilor, de trei ani de la data la care postul a fost ocupat prima dată.

4.2. Ajutoare de exploatare

37. Costurile eligibile pentru schemele de ajutoare de exploatare trebuie să fie predefinite și să poată fi atribuite integral problemelor pe care ajutorul este destinat să le remedieze, astfel cum este demonstrat de statul AELS care face parte din SEE.

38. […].

5. Evaluarea compatibilității ajutoarelor regionale

39. Autoritatea AELS de Supraveghere va considera că o măsură de ajutor regional este compatibilă cu articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE numai în cazul în care ajutorul contribuie la dezvoltarea regională și la coeziune. Obiectivul trebuie să fie promovarea dezvoltării economice a zonelor „a” sau facilitarea dezvoltării zonelor „c” (secțiunea 5.1) și, în plus, trebuie să îndeplinească fiecare dintre următoarele criterii: 1. efectul stimulativ: ajutoarele trebuie să modifice comportamentul întreprinderilor în cauză astfel încât acestea să desfășoare o activitate suplimentară pe care nu ar desfășura-o în absența ajutoarelor sau ar desfășura-o într-un mod diferit sau limitat sau într-un alt loc (secțiunea 5.2); 2. necesitatea intervenției statului: o măsură de ajutor de stat trebuie să vizeze o situație în care ajutorul poate aduce o îmbunătățire materială pe care piața nu o poate asigura pe cont propriu, de exemplu prin remedierea unei deficiențe a pieței sau abordarea unei probleme legate de echitate sau coeziune (secțiunea 5.3); 3. adecvarea măsurii de ajutor: măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument de politică adecvat pentru îndeplinirea obiectivului vizat (secțiunea 5.4); 4. proporționalitatea ajutoarelor (ajutorul minim): valoarea ajutorului trebuie să fie limitată la minimul necesar pentru a stimula realizarea investițiilor sau a activităților suplimentare în zona în cauză (secțiunea 5.5); 5. evitarea efectelor negative necorespunzătoare asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele SEE: efectele negative ale ajutorului asupra concurenței și a schimburilor comerciale trebuie să fie compensate de efectele pozitive (secțiunea 5.6); 6. transparența ajutoarelor: statele SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere, operatorii economici și publicul trebuie să aibă acces cu ușurință la toate actele și informațiile pertinente cu privire la ajutorul acordat (secțiunea 5.7).

40. Bilanțul general al anumitor categorii de scheme poate face ulterior obiectul unei cerințe de evaluare ex post , astfel cum se descrie în secțiunea 6. În aceste cazuri, Autoritatea AELS de Supraveghere poate limita durata schemelor respective (de regulă, la maximum patru ani) cu opțiunea de a renotifica prelungirea ulterior.

41. Dacă o măsură de ajutor de stat, condițiile aferente acesteia (inclusiv metoda de finanțare a acesteia atunci când metoda de finanțare face parte integrantă din măsura de ajutor de stat) sau activitatea pe care o finanțează duce la încălcarea unei dispoziții relevante a dreptului SEE, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE ( 36 )

5.1. Contribuția la dezvoltarea regională și la coeziune

42. Obiectivul principal al ajutoarelor regionale este dezvoltarea economică a zonelor defavorizate din SEE. Prin promovarea și facilitarea dezvoltării durabile a zonelor asistate, ajutorul îmbunătățește coeziunea economică și socială prin reducerea disparităților dintre regiuni în ceea ce privește nivelul de dezvoltare.

5.1.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

43. Schemele de ajutoare regionale ar trebui să facă parte integrantă dintr-o strategie de dezvoltare regională cu obiective clar definite.

44. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze că schema este coerentă cu strategia de dezvoltare a zonei în cauză și contribuie la aceasta. În acest scop, statele AELS care fac parte din SEE pot face referire la evaluările schemelor anterioare de ajutoare de stat, la evaluările impactului efectuate de autoritățile care au acordat ajutoarele sau la opiniile experților. Pentru ca schema de ajutoare să contribuie la strategia de dezvoltare, trebuie să includă o metodă care să le permită autorităților care acordă ajutorul să stabilească o ordine a priorităților și să selecteze proiectele de investiții care îndeplinesc obiectivele schemei (de exemplu, prin utilizarea unei metode oficiale de punctare).

45. Schemele de ajutoare regionale pot fi aplicate în zonele „a” în vederea sprijinirii investițiilor inițiale realizate de IMM-uri sau de întreprinderi mari. În zonele „c”, schemele pot fi aplicate pentru sprijinirea investițiilor inițiale realizate de IMM-uri și a investițiilor inițiale care creează o nouă activitate economică realizate de întreprinderi mari.

46. Atunci când acordă ajutoare pentru proiecte individuale de investiții pe baza unei scheme, autoritatea de resort trebuie să verifice faptul că proiectul selectat contribuie la îndeplinirea obiectivului schemei și, astfel, la strategia de dezvoltare din zona respectivă. În acest scop, statele AELS care fac parte din SEE ar trebui să facă referire la informațiile furnizate de solicitantul ajutorului în formularul de cerere de ajutor, care descriu efectele pozitive ale investițiilor asupra zonei în cauză ( 37 )

47. Pentru a garanta că investiția va avea o contribuție efectivă și durabilă la dezvoltarea zonei în cauză, investiția trebuie menținută în zona respectivă pentru cel puțin cinci ani după finalizarea acesteia sau, în cazul IMM-urilor, pentru cel puțin trei ani ( 38 )

48. Pentru ca investiția să fie viabilă, statul AELS care face parte din SEE trebuie să se asigure că beneficiarul ajutorului contribuie financiar cu minimum 25 % ( 39 ) din costurile eligibile, din resurse proprii sau prin finanțare externă, sub o formă care nu include niciun sprijin public ( 40 )

49. Pentru a evita măsurile de ajutor de stat cu un impact negativ asupra mediului, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să asigure, de asemenea, conformitatea cu legislația SEE din domeniul mediului, inclusiv în ceea ce privește cerința unei evaluări a impactului asupra mediului atunci când această măsură este prevăzută de lege, și să obțină toate autorizațiile necesare.

5.1.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

50. Pentru a demonstra contribuția la dezvoltarea regională pe care o aduc ajutoarele individuale pentru investiții ce fac obiectul notificării, statele AELS care fac parte din SEE pot utiliza o gamă variată de indicatori, precum cei menționați mai jos, care pot fi direcți (de exemplu, locurile de muncă direct create) și indirecți (de exemplu, inovarea la nivel local): 1. numărul de locuri de muncă create direct în urma investiției este un indicator important al contribuției la dezvoltarea regională și la coeziune. Calitatea și durabilitatea locurilor de muncă create și nivelul de calificare solicitat ar trebui, de asemenea, luate în considerare; 2. s-ar putea crea un număr și mai mare de locuri noi de muncă în rețeaua locală de (sub)furnizori, contribuind la o mai bună integrare a investiției în zona respectivă și asigurând o propagare mai largă a efectelor. Prin urmare, numărul de locuri de muncă create indirect reprezintă, de asemenea, un indicator de luat în considerare; 3. angajamentul beneficiarului ajutorului de a realiza activități de formare de anvergură pentru a îmbunătăți calificările (generale și specifice) ale personalului său va fi considerat un factor care contribuie la dezvoltarea regională și la coeziune. Se va pune accentul și pe oferirea de stagii sau programe de ucenicie, în special pentru tineri, precum și pe activitățile de formare care îmbunătățesc cunoștințele lucrătorilor și capacitatea acestora de inserție profesională în afara întreprinderii; 4. ca urmare a proximității (efectul de grupare), pot rezulta economii externe de scară sau alte beneficii din perspectiva dezvoltării regionale. Gruparea întreprinderilor care fac parte din același sector de activitate permite fiecărei unități să se specializeze într-o măsură mai mare, fapt care duce la îmbunătățirea eficienței. Totuși, importanța acestui indicator în stabilirea contribuției la dezvoltarea regională și la coeziune depinde de cât de dezvoltată este gruparea respectivă; 5. investițiile implică cunoștințe tehnice și pot genera un transfer important de tehnologie (diseminarea cunoștințelor). Investițiile în sectoarele cu utilizare intensivă a tehnologiei sunt mai susceptibile să implice un transfer de tehnologie către zona respectivă. Din acest punct de vedere, sunt importante și nivelul și gradul de specificitate al diseminării cunoștințelor; 6. de asemenea, se poate lua în considerare contribuția proiectelor la capacitatea zonei de a genera tehnologii noi prin inovare la nivel local. Cooperarea cu organizațiile locale de cercetare și diseminare a cunoștințelor, cum ar fi universitățile sau institutele de cercetare, poate fi considerată un element pozitiv în acest sens; 7. durata investiției și posibilele investiții ulterioare indică un angajament de durată al întreprinderii în zona în cauză.

51. Statele AELS care fac parte din SEE pot face referire la planul de afaceri al beneficiarului ajutorului, care ar putea oferi informații despre numărul de locuri de muncă ce urmează a fi create, salariile care vor fi plătite (având drept efect colateral pozitiv creșterea nivelului de bunăstare a gospodăriilor), volumul de achiziții de la producătorii locali, cifra de afaceri generată de investiție și de care beneficiază zona, eventual prin venituri fiscale suplimentare.

52. În ceea ce privește ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării, se aplică cerințele prevăzute la punctele 47-49.

53. În ceea ce privește ajutoarele ad-hoc ( 41 ) , statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze, pe lângă cerințele prevăzute la punctele 50-52, că proiectul este coerent cu strategia de dezvoltare a zonei în cauză și contribuie la aceasta.

5.1.3. Schemele de ajutoare de exploatare

54. Schemele de ajutoare de exploatare promovează dezvoltarea zonelor asistate doar dacă provocările cu care se confruntă zonele respective sunt clar identificate în prealabil. Obstacolele în calea atragerii sau a menținerii activității economice pot să fie atât de grave sau permanente încât doar ajutoarele pentru investiții să nu fie suficiente pentru dezvoltarea zonelor respective.

55. Pentru ca ajutoarele să reducă anumite dificultăți specifice cu care se confruntă IMM-urile în zonele „a”, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să dovedească existența și amploarea acestor dificultăți specifice și să demonstreze că este necesară o schemă de ajutoare de exploatare, deoarece respectivele dificultăți specifice nu pot fi depășite prin ajutoarele pentru investiții.

56. […].

57. În ceea ce privește ajutoarele de exploatare pentru prevenirea sau reducerea depopulării în zonele slab și foarte slab populate, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze riscul de depopulare în cazul în care nu s-ar acorda ajutoare de exploatare.

5.2. Efectul stimulativ

5.2.1. Ajutoare pentru investiții

58. Ajutoarele regionale pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE numai dacă au un efect stimulativ. Se consideră că ajutoarele de stat au un efect stimulativ atunci când ajutoarele modifică comportamentul unei întreprinderi astfel încât aceasta să desfășoare o activitate suplimentară prin care contribuie la dezvoltarea unei zone, activitate pe care nu ar fi desfășurat-o sau pe care ar fi desfășurat-o într-un mod diferit sau limitat ori într-un alt loc în cazul în care ajutoarele nu ar fi fost acordate. Ajutoarele nu trebuie să subvenționeze costurile unei activități pe care o întreprindere ar desfășura-o în orice caz și nu trebuie să compenseze riscul comercial normal al unei activități economice.

59. Efectul stimulativ poate fi demonstrat în două moduri: 1. ajutoarele oferă un stimulent pentru a lua o decizie pozitivă de a investi în zona în cauză, deoarece, în caz contrar, investiția nu ar fi suficient de profitabilă pentru beneficiarul ajutorului nicăieri în SEE (42) (scenariul 1, decizia de realizare a investiției); 2. ajutorul oferă un stimulent pentru a efectua o investiție planificată în zona în cauză, mai degrabă decât într-un alt loc, deoarece compensează dezavantajele și costurile nete ale investiției într-un amplasament din zona în cauză (scenariul 2, decizia privind alegerea amplasamentului).

60. Dacă ajutorul nu modifică comportamentul beneficiarului prin stimularea investițiilor (suplimentare) în zona respectivă, atunci se poate considera că aceeași investiție s-ar efectua în acea zonă și în absența ajutorului. Prin urmare, ajutoarele nu au efect stimulativ în vederea atingerii obiectivului de dezvoltare regională și de coeziune și nu pot fi aprobate drept compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul prezentelor orientări.

61. Cu toate acestea, în cazul ajutoarelor regionale acordate prin fonduri destinate politicii de coeziune în zonele „a” pentru investiții necesare pentru a atinge standarde stabilite de dreptul SEE, se poate considera că ajutorul are efect stimulativ dacă în absența ajutorului nu ar fi fost suficient de profitabil pentru beneficiar să facă investiția în zona respectivă, ceea ce ar fi dus la închiderea unei unități existente în acea zonă.

5.2.1.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

62. Lucrările privind o investiție individuală pot începe doar după depunerea formularului de cerere de ajutor.

63. Dacă lucrările încep înainte de depunerea formularului de cerere de ajutor, niciun ajutor acordat în legătură cu acea investiție individuală nu va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

64. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să depună un formular standard de cerere de ajutor care să conțină cel puțin toate informațiile prevăzute în anexa VII. În formularul de cerere de ajutor, IMM-urile și întreprinderile mari trebuie să explice dintr-o perspectivă contrafactuală ce s-ar întâmpla dacă nu ar primi ajutorul, indicând scenariul aplicabil dintre cele descrise la punctul 59.

65. În plus, întreprinderile mari trebuie să prezinte documente justificative cu privire la efectul scenariului contrafactual descris în formularul de cerere. IMM-urile nu sunt supuse unei astfel de obligații în ceea ce privește ajutoarele care nu fac obiectul notificării acordate în cadrul unei scheme.

66. Autoritatea care acordă ajutorul trebuie să verifice credibilitatea scenariului contrafactual, precum și dacă ajutorul regional are efectul stimulativ necesar care corespunde unuia dintre scenariile descrise la punctul 59. Un scenariu contrafactual este credibil dacă este autentic și se referă la principalii factori de care s-a ținut seama la data luării de către beneficiar a deciziei privind investiția.

5.2.1.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

67. În plus față de cerințele de la punctele 62-66, pentru ajutoarele individuale care fac obiectul notificării, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să furnizeze dovezi clare ale faptului că ajutorul are un impact real asupra deciziei de realizare a investiției sau a deciziei privind alegerea amplasamentului ( 43 ) . Statele membre trebuie să specifice care scenariu descris la punctul 59 se aplică. Pentru a permite realizarea unei evaluări cuprinzătoare, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să furnizeze nu numai informații privind proiectul, ci și o descriere detaliată a scenariului contrafactual în care beneficiarul nu primește ajutor din partea niciunei autorități publice din SEE.

68. În scenariul 1 , statele AELS care fac parte din SEE pot dovedi că ajutorul are un efect stimulativ furnizând documente ale întreprinderii care demonstrează că investiția nu ar fi suficient de profitabilă în absența ajutorului.

69. În scenariul 2 , statele AELS care fac parte din SEE pot dovedi că ajutorul are un efect stimulativ furnizând documente ale întreprinderii care demonstrează că a fost efectuată o comparație între costurile și beneficiile amplasării investiției în zona respectivă și cele din zona (zonele) alternativă (alternative). Autoritatea AELS de Supraveghere verifică dacă aceste comparații sunt realiste.

70. Statele AELS care fac parte din SEE sunt invitate să se bazeze pe documente oficiale emise de conducerea întreprinderii, pe evaluări ale riscurilor (inclusiv evaluarea riscurilor specifice unui anumit loc), pe rapoarte financiare, planuri interne de afaceri, opinii ale experților și pe alte studii referitoare la proiectul de investiții care face obiectul evaluării. Aceste documente trebuie să fie contemporane cu procesul de luare a deciziilor privind investiția sau locul realizării acesteia. Documentele care conțin informații despre estimările privind cererea, estimările costurilor, estimările financiare, documentele prezentate unui comitet de investiții și care dezvoltă scenarii de investiție sau documentele furnizate instituțiilor financiare ar putea ajuta statele AELS care fac parte din SEE să demonstreze efectul stimulativ.

71. scenariului 1 , nivelul profitabilității poate fi evaluat utilizând metodele standard aplicate în sectorul respectiv de activitate, care pot include metode de evaluare a valorii actualizate nete a proiectului În acest context și în special în cazul, nivelul profitabilității poate fi evaluat utilizând metodele standard aplicate în sectorul respectiv de activitate, care pot include metode de evaluare a valorii actualizate nete a proiectului ( 44 ) , a ratei interne a rentabilității ( 45 ) sau a rentabilității medii a capitalului angajat. Profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu ratele normale ale rentabilității aplicate de beneficiar în alte proiecte de investiții de natură similară. Dacă aceste rate nu sunt disponibile, profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu costul capitalului beneficiarului în ansamblu sau cu ratele rentabilității observate în mod normal în sectorul în cauză.

72. Dacă ajutorul nu modifică comportamentul beneficiarului prin stimularea investițiilor (suplimentare) în zona respectivă, aceasta nu beneficiază de un efect pozitiv. Prin urmare, ajutorul nu va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE dacă se dovedește că aceeași investiție s-ar efectua în zonă chiar dacă ajutorul nu ar fi fost acordat.

5.2.2. Schemele de ajutoare de exploatare

73. În cazul schemelor de ajutoare de exploatare, se consideră că ajutorul are un efect stimulativ dacă este probabil ca, în absența ajutorului, nivelul activității economice din zona respectivă să fie redus semnificativ din cauza problemelor pe care ajutorul își propune să le remedieze.

74. Astfel, Autoritatea AELS de Supraveghere va considera că ajutorul de exploatare oferă un stimulent în favoarea activității economice suplimentare din zonă dacă statul AELS care face parte din SEE a demonstrat existența și natura substanțială a acelor probleme în zona respectivă (a se vedea punctele 54-57).

5.3. Necesitatea intervenției statului

75. Pentru a evalua dacă ajutorul de stat este necesar pentru atingerea obiectivului de dezvoltare regională și de coeziune, este necesar ca în primul rând să se stabilească un diagnostic al problemei. Ajutoarele de stat ar trebuie să fie direcționate către situațiile în care acestea pot aduce o îmbunătățire materială pe care piața nu o poate realiza. Acest lucru este important în special în contextul unor resurse publice limitate.

76. Măsurile de ajutor de stat pot, în anumite condiții, să corecteze deficiențele pieței, contribuind astfel la funcționarea eficientă a piețelor și la stimularea competitivității. Atunci când piețele produc rezultate eficiente, dar aceste rezultate sunt considerate nesatisfăcătoare din punctul de vedere al echității sau al coeziunii, ajutorul de stat poate fi utilizat pentru a obține un rezultat de piață mai favorabil și mai echitabil.

77. În ceea ce privește ajutoarele acordate pentru dezvoltarea zonelor incluse pe harta ajutoarelor regionale în concordanță cu regulile prevăzute în secțiunea 7 din prezentele orientări, Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că în zonele respective, fără intervenția statului, piața nu aduce rezultate care să asigure un nivel suficient de dezvoltare economică și de coeziune. Prin urmare, ajutoarele acordate în zonele respective sunt considerate necesare.

5.4. Adecvarea ajutoarelor regionale

78. Măsura de ajutor trebuie să fie un instrument corespunzător de politică pentru abordarea obiectivului urmărit. O măsură de ajutor nu va fi considerată compatibilă dacă alte instrumente de politică sau alte tipuri de instrumente de ajutor care denaturează mai puțin piața fac posibilă realizarea aceleiași contribuții pozitive la dezvoltarea regională și la coeziune.

5.4.1. Adecvarea în comparație cu instrumente alternative de politică

5.4.1.1. Ajutoare pentru investiții

79. Ajutoarele regionale pentru investiții nu sunt singurele instrumente de politică de care dispun statele AELS care fac parte din SEE pentru a stimula investițiile și crearea de locuri de muncă în zonele asistate. Statele AELS care fac parte din SEE pot utiliza alte măsuri, precum dezvoltarea infrastructurii, îmbunătățirea calității educației și a formării sau ameliorarea mediului de afaceri.

80. Atunci când notifică o schemă de ajutoare pentru investiții, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să indice motivul pentru care ajutorul regional este un instrument adecvat pentru a contribui la dezvoltarea zonei.

81. Dacă un stat AELS care face parte din SEE decide să aplice o schemă sectorială de ajutoare, acesta trebuie să demonstreze avantajele acestei opțiuni în raport cu utilizarea unei scheme multisectoriale sau a altor opțiuni de politică.

82. În special, Autoritatea AELS de Supraveghere va lua în considerare evaluările impactului schemei de ajutoare propuse pe care le transmit statele AELS care fac parte din SEE. De asemenea, Autoritatea AELS de Supraveghere poate lua în considerare rezultatele evaluărilor ex post descrise în secțiunea 6 pentru a evalua caracterul adecvat al schemei propuse.

83. În cazul ajutoarelor ad-hoc pentru investiții, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze modul în care ajutorul poate contribui mai bine la dezvoltarea zonei decât ajutorul acordat în cadrul unei scheme sau al altor tipuri de măsuri.

5.4.1.2. Schemele de ajutoare de exploatare

84. ex ante ca o sumă fixă care acoperă costurile suplimentare estimate pe o perioadă dată, pentru a încuraja întreprinderile să limiteze costurile și, cu timpul, să își dezvolte activitatea în mod mai eficient Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze că ajutorul este adecvat pentru atingerea obiectivelor schemei în ceea ce privește problemele pe care ajutorul urmărește să le soluționeze. Pentru a demonstra că ajutorul este adecvat, statele AELS care fac parte din SEE pot calcula cuantumul ajutoruluica o sumă fixă care acoperă costurile suplimentare estimate pe o perioadă dată, pentru a încuraja întreprinderile să limiteze costurile și, cu timpul, să își dezvolte activitatea în mod mai eficient ( 46 )

5.4.2. Adecvarea în comparație cu alte instrumente de ajutor

85. Ajutoarele regionale pot fi acordate sub mai multe forme. Cu toate acestea, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să garanteze că ajutorul este acordat sub forma care este probabil să aibă cel mai mic impact în ceea ce privește denaturarea schimburilor comerciale și a concurenței. Dacă ajutorul este acordat sub forme care presupun beneficii pecuniare directe (de exemplu, granturi directe, scutiri sau reduceri ale impozitelor, ale contribuțiilor la asigurările sociale sau ale altor taxe obligatorii ori furnizarea de terenuri, mărfuri sau servicii la prețuri avantajoase), statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze motivul pentru care nu sunt adecvate alte forme de ajutor care au potențialul de a denatura piața într-o măsură mai mică, cum ar fi avansurile rambursabile sau ajutoarele bazate pe instrumente de datorii sau de capitaluri proprii (de exemplu, împrumuturi cu dobândă mică sau bonificări ale dobânzii, garanții de stat, cumpărarea de acțiuni sau alte injecții de capital în condiții avantajoase).

86. Rezultatele evaluărilor ex post , astfel cum sunt descrise în secțiunea 6, pot fi luate în considerare pentru evaluarea gradului de adecvare a instrumentului de ajutor propus.

5.5. Proporționalitatea valorii ajutorului (limitarea ajutorului la minimul necesar)

5.5.1. Ajutoare pentru investiții

87. Valoarea ajutoarelor regionale trebuie să fie limitată la minimul necesar pentru a stimula realizarea de investiții sau activități economice suplimentare în zona respectivă.

88. Pentru a asigura predictibilitatea și existența unor condiții de concurență echitabile, Autoritatea AELS de Supraveghere aplică intensități maxime ale ajutoarelor ( 47 ) în cazul ajutoarelor pentru investiții.

89. În cazul unui proiect de investiții inițiale, intensitatea maximă a ajutoarelor și valoarea maximă a ajutoarelor ( 48 ) [valoarea ajustată a ajutoarelor ( 49 ) și intensitatea redusă aferentă a ajutoarelor pentru un proiect mare de investiții] trebuie să fie calculate de autoritatea care acordă ajutorul atunci când acordă ajutorul sau când îl notifică Autorității AELS de Supraveghere, oricare dintre aceste date este mai apropiată.

90. Întrucât este probabil ca proiectele mari de investiții să ducă la denaturări mai mari ale concurenței și ale schimburilor comerciale, valoarea ajutorului pentru aceste proiecte nu trebuie să depășească valoarea ajustată a ajutorului.

91. Dacă investiția inițială face parte dintr-un proiect unic de investiție, iar acesta din urmă reprezintă un proiect mare de investiții, valoarea ajutorului pentru proiectul unic de investiții nu trebuie să depășească valoarea ajustată a ajutorului. Cursul de schimb și rata de actualizare care trebuie aplicate în sensul acestei norme sunt cele aplicabile la data acordării ajutorului pentru primul proiect din cadrul proiectului unic de investiții.

92. Intensitățile maxime ale ajutoarelor au un dublu scop.

93. În primul rând, în cazul schemelor care fac obiectul notificării, aceste intensități maxime ale ajutoarelor reprezintă o sferă de siguranță pentru IMM-uri: dacă intensitatea ajutorului rămâne sub nivelul maxim permis, se consideră că ajutorul este proporțional.

94. În al doilea rând, în toate celelalte cazuri, intensitățile maxime ale ajutoarelor sunt utilizate ca plafon pentru abordarea costurilor nete suplimentare descrisă la punctele 95-97.

95. Ca regulă generală, Autoritatea AELS de Supraveghere va considera că un ajutor individual care face obiectul notificării este limitat la minimum, în cazul în care cuantumul ajutorului corespunde costurilor nete suplimentare ale realizării investiției în zona în cauză, comparativ cu scenariul contrafactual în absența ajutorului ( 50 ) , cu intensitățile maxime ale ajutoarelor ca valoare-plafon. Tot astfel, în cazul ajutorului pentru investiții acordat unor întreprinderi mari în cadrul unor scheme care fac obiectul notificării, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să se asigure că valoarea ajutorului este limitată la minimum, folosind „abordarea pe baza costurilor nete suplimentare”, cu intensitățile maxime ale ajutoarelor ca valoare-plafon.

96. În situațiile de tipul scenariului 1 (decizii de realizare a investiției), valoarea ajutorului nu ar trebui, prin urmare, să depășească minimul necesar pentru ca proiectul să devină suficient de profitabil, de exemplu sporind rata internă a rentabilității acestuia peste rata normală aplicată de întreprindere în alte proiecte de investiții de natură similară sau, dacă este cazul, sporind rata internă a rentabilității peste costul capitalului beneficiarului în ansamblu sau peste ratele de rentabilitate înregistrate de regulă în sectorul respectiv.

97. Pentru situațiile de tipul scenariului 2 (stimulente pentru alegerea amplasamentului), valoarea ajutorului nu ar trebui să depășească diferența dintre valoarea actualizată netă a investiției pentru zona vizată și valoarea actualizată netă a investiției într-un amplasament alternativ. Trebuie luate în considerare toate costurile și beneficiile relevante, inclusiv, de exemplu, costurile administrative, cheltuielile de transport, costurile cu formarea profesională neacoperite de un ajutor pentru formare, precum și diferențele salariale. Cu toate acestea, dacă amplasamentul alternativ este în SEE, subvențiile acordate în acest amplasament alternativ nu pot fi luate în considerare.

98. Calculele utilizate pentru a analiza efectul stimulativ pot fi folosite și pentru a evalua dacă ajutorul este proporțional. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze proporționalitatea prin documente de tipul celor specificate la punctul 70.

99. Ajutorul pentru investiții poate fi acordat concomitent în cadrul mai multor scheme de ajutoare regionale ori cumulat cu un ajutor regional ad-hoc, cu condiția ca valoarea totală a ajutorului din toate sursele să nu depășească intensitatea maximă a ajutorului pentru fiecare proiect, care trebuie calculată în prealabil de prima autoritate care acordă ajutorul. Orice alt ajutor de stat în legătură cu aceleași costuri eligibile, care se suprapun parțial sau integral, poate fi cumulat numai în cazul în care cumulul nu are drept rezultat depășirea celui mai ridicat nivel de intensitate a ajutorului sau a celei mai ridicate valori a ajutorului care se aplică ajutorului respectiv în temeiul normelor tematice aplicabile. Trebuie efectuate verificări privind cumulul atât la momentul acordării ajutorului, cât și la momentul efectuării plății ajutorului ( 51 ) . Dacă statul AELS care face parte din SEE permite ca ajutorul de stat acordat în temeiul unei scheme să fie cumulat cu un ajutor de stat acordat în cadrul altor scheme, acesta trebuie să specifice, pentru fiecare schemă, metoda pentru a asigura respectarea condițiilor de la prezentul punct.

100. Pentru o investiție inițială legată de proiectele de cooperare teritorială europeană (CTE) care îndeplinesc criteriile Regulamentului privind dispoziții specifice pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană (Interreg) ( 52 ) , intensitatea ajutoarelor aplicabilă zonei în care se află investiția inițială se aplică tuturor beneficiarilor participanți la proiect. Dacă investiția inițială se află în două sau mai multe zone asistate, intensitatea maximă a ajutoarelor pentru investiția inițială este cea aplicabilă în zona asistată unde este suportată cea mai mare parte a costurilor eligibile. Investițiile inițiale efectuate de întreprinderile mari în zonele „c” pot primi ajutoare regionale în contextul proiectelor CTE doar dacă sunt investiții inițiale care creează o nouă activitate economică.

5.5.2. Schemele de ajutoare de exploatare

101. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze că nivelul ajutorului este proporțional cu problemele pe care ajutorul urmărește să le soluționeze.

102. În special, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să îndeplinească următoarele condiții: 1. ajutorul trebuie calculat în funcție de un set predefinit de costuri eligibile ce pot fi atribuite integral problemelor pe care ajutorul urmărește să le soluționeze, conform demonstrației statului AELS care face parte din SEE; 2. ajutorul trebuie să se limiteze la un anumit procent din setul predefinit de costuri eligibile și nu poate depăși costurile respective; 3. valoarea ajutorului pentru fiecare beneficiar trebuie să fie proporțională cu amploarea problemelor cu care se confruntă efectiv fiecare beneficiar.

103. În ceea ce privește ajutoarele destinate reducerii anumitor dificultăți specifice cu care se confruntă IMM-urile în zonele „a”, nivelul ajutorului trebuie redus progresiv pe durata schemei ( 53 ) . Această dispoziție nu se aplică schemelor care urmăresc să prevină depopularea în zonele slab și foarte slab populate.

5.6. Evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale

104. Pentru ca ajutorul să fie compatibil, efectele negative ale măsurii de ajutor în ceea ce privește denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale dintre statele SEE trebuie să fie limitate și să nu depășească efectele pozitive ale ajutorului într-o măsură care să fie contrară interesului comun.

5.6.1. Observații generale

105. Atunci când examinează efectele pozitive ale ajutorului (secțiunea 5.1) comparativ cu efectele sale negative asupra concurenței și a schimburilor comerciale, Autoritatea AELS de Supraveghere poate lua în considerare, atunci când este relevant, faptul că ajutorul produce și alte efecte pozitive, pe lângă contribuția sa la dezvoltarea regională și la coeziune. Acest lucru poate fi valabil, de exemplu, dacă se stabilește că investiția inițială, pe lângă crearea de locuri de muncă la nivel local, introducerea de noi activități și/sau generarea de venituri locale, contribuie în mod substanțial în special la tranziția digitală sau la tranziția către activități durabile din punctul de vedere al mediului, inclusiv activități cu emisii scăzute de dioxid de carbon, neutre din punct de vedere climatic sau reziliente la schimbările climatice. Autoritatea AELS de Supraveghere va acorda o atenție deosebită articolului 3 din Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului privind taxonomia UE ( 54 ) , inclusiv principiului de „a nu aduce prejudicii semnificative”, sau altor metodologii comparabile. De asemenea, în cadrul evaluării efectelor negative asupra concurenței și a schimburilor comerciale, Autoritatea AELS de Supraveghere poate ține seama, după caz, de externalitățile negative ale activității care beneficiază de ajutor, în cazul în care acestea afectează în mod negativ concurența și schimburile comerciale dintre statele SEE într-o măsură care contravine interesului comun, prin crearea sau agravarea unor ineficiențe ale pieței ( 55 )

106. În ceea ce privește efectele negative, ajutoarele regionale pot determina două tipuri principale de denaturări potențiale ale concurenței și ale schimburilor comerciale. Este vorba despre denaturările piețelor de produse și efectele legate de alegerea amplasamentului. Ambele tipuri de denaturări pot duce atât la alocări ineficiente de resurse (care subminează performanța economică a pieței interne), cât și la probleme de distribuție (distribuția activității economice la nivelul zonelor).

107. Unul dintre posibilele efecte negative ale ajutoarelor de stat este faptul că acestea împiedică piața să furnizeze rezultate eficiente prin recompensarea producătorilor celor mai eficienți și prin exercitarea de presiuni asupra celor mai puțin eficienți pentru ce aceștia să își îmbunătățească activitatea, să se restructureze sau să iasă de pe piață. Ajutoarele de stat care determină o majorare semnificativă a capacității pe o piață neperformantă pot denatura în mod nejustificat concurența, deoarece crearea sau menținerea supracapacității poate să diminueze marjele de profit, să reducă investițiile concurenților sau chiar să ducă la ieșirea de pe piață a concurenților. Acest fapt poate duce la o situație în care concurenți care altfel ar fi putut să concureze pe piață sunt forțați să iasă de pe piață. De asemenea, această situație poate împiedica întreprinderile să intre sau să se extindă pe piață și poate descuraja concurenții să inoveze, ceea ce poate duce la structuri de piață ineficiente, care pe termen lung dăunează și consumatorilor. Disponibilitatea ajutorului ar putea să îi determine pe potențialii beneficiari să se complacă sau să adopte un comportament excesiv de riscant. Este probabil ca aceasta să aibă un efect negativ pe termen lung asupra performanței globale a sectorului.

108. Ajutorul poate produce efecte de denaturare și în ceea ce privește creșterea sau menținerea unei puteri semnificative de piață a beneficiarului. Chiar și în cazul în care ajutorul nu consolidează în mod direct o putere de piață substanțială, o poate face în mod indirect, prin descurajarea extinderii concurenților existenți, provocând ieșirea de pe piață a acestora sau descurajând intrarea pe piață a unor concurenți noi.

109. În afara denaturărilor de pe piețele de produse, ajutoarele regionale afectează, prin natura lor, și locul în care se desfășoară activitatea economică. Dacă o zonă atrage investiții datorită ajutorului, o alta pierde această oportunitate. Aceste efecte negative în zonele afectate de ajutor se pot resimți prin pierderea activității economice și pierderea de locuri de muncă, inclusiv a locurilor de muncă pentru subcontractanți. Efectele negative se pot resimți și prin pierderea unor externalități pozitive (de exemplu, efectul de grupare, diseminarea cunoștințelor, educație și formare).

110. Specificitatea geografică a ajutoarelor regionale le diferențiază pe acestea de alte forme de ajutoare orizontale. O caracteristică specifică a ajutoarelor regionale este faptul că acestea urmăresc să influențeze investitorii în alegerea amplasamentului proiectelor de investiții. Atunci când ajutoarele regionale compensează costurile suplimentare rezultate din constrângerile regionale și sprijină realizarea de investiții suplimentare în zonele asistate fără a le devia pe cele din alte zone asistate cu un nivel de dezvoltare egal sau mai scăzut, acestea contribuie nu numai la dezvoltarea zonei, ci și la realizarea coeziunii și, în ultimă instanță, prezintă avantaje pentru întregul SEE. Efectele negative potențiale ale ajutoarelor regionale asupra alegerii amplasamentului sunt deja limitate într-o anumită măsură prin intermediul hărților ajutoarelor regionale, care definesc zonele în care se pot acorda ajutoare regionale, în concordanță cu obiectivele de dezvoltare economică regională și cu obiectivele politicii de coeziune, precum și prin intermediul intensităților maxime permise ale ajutoarelor. Cu toate acestea, rămâne important să se înțeleagă ce s-ar întâmpla în absența ajutorului pentru a evalua impactul ajutorului asupra dezvoltării zonei și asupra coeziunii.

5.6.2. Efecte negative evidente asupra concurenței și a schimburilor comerciale

111. Autoritatea AELS de Supraveghere identifică o serie de situații în care efectele negative ale ajutoarelor regionale pentru investiții asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele SEE depășesc în mod evident orice efecte pozitive, ceea ce înseamnă că este improbabil ca ajutorul să fie declarat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

5.6.2.1. Crearea unei supracapacități pe o piață în declin absolut

112. Astfel cum s-a arătat la punctul 107, pentru a evalua efectele negative ale ajutorului, Autoritatea AELS de Supraveghere ține seama de capacitatea de producție suplimentară creată de proiect atunci când piața este neperformantă.

113. Atunci când ajutorul de stat face posibile investiții care conduc la creșterea capacității de producție pe o piață, există riscul ca producția sau investițiile din alte zone ale SEE să fie afectate negativ. Acest lucru este probabil în special atunci când creșterea capacității depășește creșterea pieței sau are loc pe o piață în care există o supracapacitate.

114. Prin urmare, în cazul în care investiția conduce la crearea sau la creșterea unei supracapacități pe o piață care este structural în declin absolut (piață în contracție) ( 56 ) , Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că ajutorul are un efect negativ care este improbabil să fie compensat de efectele pozitive. Acest lucru este valabil în special în situațiile de tipul scenariului 1 (decizii de realizare a investiției).

115. Pentru situațiile de tipul scenariului 2 (decizii privind alegerea amplasamentului), în care investiția ar fi efectuată în orice caz pe aceeași piață geografică sau, în mod excepțional, pe o altă piață geografică, dar în care vânzările vizează aceeași piață geografică, ajutorul – cu condiția să se limiteze la minimul necesar pentru a compensa dezavantajul legat de amplasament și să nu ofere lichidități suplimentare beneficiarului ajutorului – influențează doar decizia privind alegerea amplasamentului. În această situație, investiția ar adăuga o capacitate suplimentară pe piața geografică dată, independent de ajutor. Prin urmare, posibilele rezultate în ceea ce privește supracapacitatea ar fi, în principiu, aceleași, indiferent de ajutor. Cu toate acestea, dacă amplasamentul alternativ al investiției este pe o piață geografică diferită, iar ajutorul conduce la crearea unei supracapacități pe o piață care este structural în declin absolut, se aplică, de asemenea, concluziile de la punctul 114.

5.6.2.2. Efecte anti-coeziune

116. Astfel cum s-a arătat la punctele 109 și 110, pentru a evalua efectele negative ale ajutorului, Autoritatea AELS de Supraveghere trebuie să țină seama de efectele asupra alegerii amplasamentului activității economice.

117. În situațiile de tipul scenariului 2 (decizii privind alegerea amplasamentului), dacă, în absența ajutorului, investiția ar fi fost localizată într-o zonă cu o intensitate a ajutoarelor regionale ( 57 ) superioară sau similară celei din zona vizată, se va considera că acordarea ajutorului are un efect negativ care este improbabil să fie compensat de efectele pozitive, deoarece este în contradicție clară cu obiectivul ajutoarelor regionale.

5.6.2.3. Relocare

118. Atunci când evaluează măsurile notificate, Autoritatea AELS de Supraveghere va solicita toate informațiile necesare pentru a analiza dacă este probabil ca ajutoarele de stat să aibă ca efect pierderi substanțiale de locuri de muncă în amplasamentele existente din SEE. În această situație și dacă investiția îi permite beneficiarului ajutorului să transfere o activitate în zona vizată, dacă există o legătură de cauzalitate între ajutor și relocare, acest fapt constituie un efect negativ care este improbabil să fie compensat de efectele pozitive.

5.6.3. Schemele de ajutoare pentru investiții

119. Schemele de ajutoare pentru investiții nu trebuie să ducă la denaturări semnificative ale concurenței și ale schimburilor comerciale. În special, chiar dacă denaturările pot fi considerate ca fiind limitate la nivel individual (cu condiția să fie îndeplinite toate criteriile pentru ajutoarele pentru investiții), atunci când sunt cumulate, schemele ar putea totuși să ducă la denaturări semnificative. Astfel de denaturări ar putea afecta piețele de producție prin crearea sau agravarea unei situații de supracapacitate sau prin crearea, creșterea ori menținerea unei puteri semnificative de piață a unor beneficiari într-un mod care să aibă un impact negativ asupra stimulentelor dinamice. Ajutoarele acordate în baza schemelor ar putea duce, de asemenea, la pierderi semnificative de activități economice în alte zone ale SEE. Dacă o schemă vizează anumite sectoare, riscul unor astfel de denaturări este chiar mai ridicat.

120. Prin urmare, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să demonstreze că aceste efecte negative vor fi limitate la minimum, ținând seama, de exemplu, de amploarea proiectelor, de valorile individuale și cumulate ale ajutoarelor, de beneficiarii preconizați și de caracteristicile sectoarelor vizate. În vederea evaluării de către Autoritatea AELS de Supraveghere a efectelor negative probabile, statele AELS care fac parte din SEE pot prezenta toate evaluările de impact disponibile și evaluările ex post efectuate pentru scheme anterioare similare.

121. Atunci când acordă ajutorul unor proiecte individuale în cadrul unei scheme, autoritatea care acordă ajutorul trebuie să verifice și să confirme că ajutorul nu creează efecte negative evidente, astfel cum se descrie la punctele 111-118. Această verificare se poate baza pe informațiile primite de la beneficiarul ajutorului la momentul depunerii cererii și pe declarația prezentată în formularul de cerere standard, care ar trebui să indice amplasamentul alternativ în cazul în care ajutorul nu este acordat.

5.6.4. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

122. La evaluarea efectelor negative ale ajutoarelor individuale, Autoritatea AELS de Supraveghere face distincție între cele două scenarii contrafactuale descrise la punctele 96 și 97.

5.6.4.1. Situațiile de tipul scenariului 1 (decizia de realizare a investiției)

123. În situațiile de tipul scenariului 1, Autoritatea AELS de Supraveghere acordă atenție în special efectelor negative legate de cumularea supracapacităților pe piețe aflate în declin, de împiedicarea ieșirii de pe piață și de conceptul de putere semnificativă de piață. Aceste efecte negative sunt descrise la punctele 124-133 și trebuie să fie contrabalansate de efectele pozitive ale ajutoarelor. Cu toate acestea, în cazul în care se stabilește că ajutorul ar avea ca rezultat efectele negative evidente descrise la punctul 114, este improbabil ca ajutorul să fie compensat de efectele pozitive și, prin urmare, să fie considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

124. Pentru a identifica și a evalua eventualele denaturări ale concurenței și ale schimburilor comerciale, statele AELS care fac parte din SEE ar trebui să furnizeze dovezi care să îi permită Autorității AELS de Supraveghere să identifice piețele de produse vizate (adică produsele afectate de schimbarea de comportament a beneficiarului ajutorului), precum și concurenții și clienții/consumatorii afectați. Produsul în cauză este în general produsul care face obiectul proiectului de investiții ( 58 ) . Atunci când proiectul vizează un produs intermediar și o parte importantă a producției nu se vinde pe piață, produsul în cauză poate fi produsul din aval. Piața relevantă a produsului cuprinde produsul în cauză și înlocuitorii săi, considerați astfel de către consumator (din motive care țin de caracteristicile produsului, prețuri sau utilizarea preconizată) sau de către producător (din motive care țin de flexibilitatea instalațiilor de producție).

125. Autoritatea AELS de Supraveghere va utiliza criterii multiple pentru a evalua aceste denaturări potențiale, cum ar fi structura pieței produsului în cauză, performanțele pieței (piață în scădere sau în creștere), procesul de selecție a beneficiarului ajutorului, barierele la intrare și la ieșire, gradul de diferențiere a produsului.

126. Faptul că o întreprindere apelează în mod sistematic la ajutoare de stat ar putea indica faptul că întreprinderea în cauză nu este în măsură să facă față concurenței fără sprijin sau că beneficiază de avantaje necuvenite comparativ cu concurenții săi.

127. Autoritatea AELS de Supraveghere distinge două surse principale ale eventualelor efecte negative asupra piețelor de produse: 1. cazurile de majorare a capacității care creează o situație de supracapacitate sau agravează o astfel de situație, mai ales pe o piață aflată în declin; 2. cazurile în care beneficiarul ajutorului deține o putere semnificativă de piață.

128. Pentru a evalua dacă ajutorul servește la crearea sau la menținerea unor structuri de piață ineficiente, Autoritatea AELS de Supraveghere va lua în considerare capacitatea suplimentară de producție creată de proiect și va determina dacă piața este neperformantă.

129. În cazul în care piața vizată este în creștere, în general există mai puține motive să se considere că ajutorul va afecta negativ stimulentele dinamice sau că va împiedica în mod nejustificat ieșirea de pe piață sau intrarea pe piață.

130. Situația este mai problematică în cazul piețelor aflate în declin. Autoritatea AELS de Supraveghere face distincția între cazurile în care, dintr-o perspectivă pe termen lung, piața este în mod structural în declin (piață în contracție) și cazurile în care piața relevantă se află într-un declin relativ (încă este în creștere, însă nu depășește o rată de creștere de referință).

131. Performanța insuficientă a pieței este, de regulă, măsurată în raport cu produsul intern brut (PIB) al SEE pe parcursul celor trei ani dinaintea începerii proiectului (rata de referință). Aceasta poate fi măsurată și pe baza ratelor de creștere anticipate pentru următorii trei până la cinci ani. Indicatorii pot include creșterea viitoare estimată a pieței în cauză, ratele anticipate de utilizare a capacității și impactul probabil al creșterii capacității asupra concurenților, prin efectele sale asupra prețurilor și a marjelor de profit.

132. În unele cazuri, este posibil ca evaluarea creșterii pieței de produse în SEE să nu fie adecvată pentru evaluarea tuturor efectelor ajutorului, în special dacă piața geografică este mondială. În aceste situații, Autoritatea AELS de Supraveghere va analiza efectul ajutoarelor asupra structurilor pieței în cauză, în special posibilitatea ca acestea să elimine producători din SEE.

133. Pentru a evalua existența unei puteri semnificative de piață, Autoritatea AELS de Supraveghere va ține seama de poziția beneficiarului ajutorului pe o anumită perioadă de timp înainte de primirea ajutorului și de poziția pe piață preconizată după finalizarea investiției. Autoritatea AELS de Supraveghere va ține seama de cotele de piață ale beneficiarului ajutorului, precum și de cotele de piață ale concurenților acestuia și de alți factori relevanți. De exemplu, Autoritatea AELS de Supraveghere va evalua structura pieței analizând concentrarea pieței, potențialele bariere la intrare ( 59 ) , puterea de cumpărare ( 60 ) și barierele în calea extinderii sau ieșirii.

5.6.4.2. Situațiile de tipul scenariului 2 (decizia privind alegerea amplasamentului)

134. Dacă în urma analizei scenariului contrafactual rezultă că în absența ajutorului investiția s-ar fi realizat în alt loc (scenariul 2) de pe aceeași piață geografică a produsului vizat și dacă ajutorul este proporțional, efectul în ceea ce privește supracapacitatea sau puterea semnificativă de piață este, în principiu, același, indiferent de acordarea sau nu a ajutorului. În astfel de cazuri, este posibil ca efectele pozitive ale ajutorului să fie mai semnificative decât efectele negative limitate asupra concurenței. Cu toate acestea, în cazul în care amplasamentul alternativ se află în SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere este preocupată în special de efectele negative legate de amplasamentul alternativ. Prin urmare, dacă ajutorul are ca rezultat un efect negativ evident astfel cum se descrie la punctele 117 și 118, este improbabil ca ajutorul să fie compensat de efectele pozitive și, prin urmare, să fie considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

5.6.5. Schemele de ajutoare de exploatare

135. În cazul în care ajutorul este necesar și proporțional în vederea îndeplinirii contribuției la dezvoltarea regională și la coeziune descrise în subsecțiunea 5.1.3, este probabil ca efectele negative ale ajutorului asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele SEE să fie compensate de efectele pozitive. Cu toate acestea, în unele cazuri, ajutorul poate determina modificări ale structurii pieței sau ale caracteristicilor unui sector de activitate sau ale unei industrii, fapt care ar putea denatura semnificativ concurența prin bariere la intrarea sau la ieșirea de pe piață, prin efecte de substituire sau prin devierea fluxurilor comerciale. În astfel de cazuri, este improbabil ca efectele negative să fie compensate de efectele pozitive.

5.7. Transparența

136. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să publice următoarele informații în modulul Comisiei Europene privind transparența ( 61 ) sau pe un site web cuprinzător consacrat ajutoarelor de stat, la nivel național sau regional: 1. textul integral al deciziei de acordare a unui ajutor individual sau al schemei de ajutoare aprobate și dispozițiile de punere în aplicare a acesteia sau un link către textul respectiv; 2. informații privind fiecare ajutor individual acordat care depășește 100 000 EUR, utilizând structura din anexa VIII.

137. În ceea ce privește ajutoarele acordate proiectelor de cooperare teritorială europeană (CTE), informațiile menționate la punctul 136 trebuie să fie publicate pe site-ul web al statului SEE în care este situată autoritatea de management ( 62 ) relevantă. Alternativ, statele SEE participante pot, de asemenea, să decidă ca fiecare dintre ele să ofere informații privind măsurile de ajutor de pe teritoriul său pe propriul site web.

138. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să organizeze propriile site-uri web cuprinzătoare privind ajutoarele de stat, astfel cum se menționează la punctul 136, astfel încât aceste informații să poată fi accesate cu ușurință. Informațiile se publică sub formă de foi de calcul cu date fără drepturi de proprietate, care să permită căutarea, extragerea și publicarea cu ușurință a datelor pe internet, de exemplu în format CSV sau XML. Publicului larg trebuie să i se permită accesul la site-ul web fără nicio restricție, inclusiv în ceea ce privește înregistrarea prealabilă a utilizatorului.

139. Pentru schemele sub formă de avantaje fiscale, condițiile stabilite la punctul 136 subpunctul 2) se vor considera îndeplinite dacă statele AELS care fac parte din SEE publică informațiile necesare privind valorile ajutorului individual conform următoarelor intervale (în milioane EUR): 0,1-0,5; 0,5-1; 1-2; 2-5; 5-10; 10-30; 30-60; 60-100; 100-250 și 250 sau mai mult.

140. Informațiile menționate la punctul 136 subpunctul 2) trebuie publicate în termen de șase luni de la data acordării ajutorului sau, în cazul ajutoarelor sub formă de avantaje fiscale, în termen de un an de la data la care trebuie depusă declarația fiscală ( 63 ) . În cazul ajutoarelor ilegale, dar care ulterior sunt considerate compatibile, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să publice aceste informații în termen de șase luni de la data deciziei Autorității AELS de Supraveghere prin care ajutorul este declarat compatibil. Pentru a permite aplicarea normelor privind ajutoarele de stat prevăzute de Acordul privind SEE, informațiile trebuie să fie disponibile timp de cel puțin 10 ani de la data acordării ajutorului.

141. Autoritatea AELS de Supraveghere va publica pe site-ul său web linkul către site-ul web privind ajutoarele de stat menționat la punctul 136.

6. Evaluarea

142. Ca garanție suplimentară că denaturarea concurenței și a schimburilor comerciale este limitată, Autoritatea AELS de Supraveghere poate solicita ca schemele de ajutoare menționate la punctul 143 să facă obiectul unei evaluări ex post . Vor fi evaluate schemele care au un efect potențial deosebit de ridicat de denaturare a concurenței și a schimburilor comerciale, adică schemele care riscă să restricționeze sau să denatureze concurența în mod semnificativ dacă implementarea nu este reexaminată în timp util.

143. Evaluarea ex post poate fi necesară pentru schemele de ajutor cu bugete mari sau care cuprind caracteristici noi ori atunci când sunt prevăzute modificări semnificative ale pieței, ale tehnologiei sau ale reglementărilor. În orice caz, evaluarea va fi necesară pentru schemele al căror buget sau ale căror cheltuieli contabilizate pentru ajutoarele de stat depășesc 150 de milioane EUR în orice an dat sau 750 de milioane EUR pe durata lor totală, adică durata combinată a schemei și a oricărei scheme anterioare care a acoperit un obiectiv similar și o zonă geografică similară, începând de la 1 ianuarie 2022. Având în vedere obiectivele evaluării și pentru a evita impunerea unei sarcini disproporționate asupra statelor AELS care fac parte din SEE, evaluările ex post sunt necesare numai pentru schemele de ajutoare a căror durată totală depășește trei ani, începând cu 1 ianuarie 2022.

144. Se poate renunța la cerința evaluării ex post pentru schemele de ajutoare ce urmează direct unei scheme care a acoperit un obiectiv similar și o zonă geografică similară și care a făcut obiectul unei evaluări, pentru care a fost emis un raport de evaluare finală în conformitate cu planul de evaluare aprobat de Autoritatea AELS de Supraveghere și care nu a generat constatări negative. Dacă raportul final de evaluare a unei scheme nu este conform cu planul de evaluare aprobat, schema respectivă trebuie suspendată cu efect imediat.

145. Obiectivul evaluării ar trebui să fie acela de a verifica îndeplinirea ipotezelor și a condițiilor care stau la baza compatibilității schemei, în special verificarea caracterului necesar și a eficacității măsurii de ajutor din perspectiva obiectivelor sale generale și specifice. De asemenea, evaluarea ar trebui să examineze impactul schemei asupra concurenței și a schimburilor comerciale.

146. Pentru schemele de ajutoare supuse obligației de evaluare în conformitate cu punctul 143, statele AELS care fac parte din SEE trebuie să notifice un proiect de plan de evaluare, care va face parte integrantă din evaluarea schemei de către Autoritatea AELS de Supraveghere după cum urmează: 1. împreună cu schema de ajutoare, dacă bugetul pentru ajutoare de stat al schemei depășește 150 de milioane EUR în orice an dat sau 750 de milioane EUR pe durata sa totală; 2. în termen de 30 de zile lucrătoare de la o modificare semnificativă care majorează bugetul schemei la peste 150 de milioane EUR în orice an dat sau la 750 de milioane EUR pe durata totală a schemei; 3. în termen de 30 de zile lucrătoare de la contabilizarea oficială a unor cheltuieli în cadrul schemei de peste 150 de milioane EUR în orice an.

147. Proiectul de plan de evaluare trebuie să respecte principiile metodologice comune puse la dispoziție de Autoritatea AELS de Supraveghere ( 64 ) . Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să publice planul de evaluare aprobat de Autoritatea AELS de Supraveghere.

148. Evaluarea ex post trebuie efectuată de către un expert independent de autoritatea care acordă ajutorul de stat, pe baza planului de evaluare. Fiecare evaluare trebuie să includă cel puțin un raport de evaluare intermediar și un raport de evaluare final. Statele AELS care fac parte din SEE trebuie să publice ambele rapoarte.

149. Raportul de evaluare final trebuie transmis Autorității AELS de Supraveghere în timp util pentru evaluarea eventualelor prelungiri ale schemei de ajutoare și cel târziu cu nouă luni înainte de expirarea acesteia. Perioada respectivă poate fi redusă pentru schemele care declanșează aplicarea cerinței de evaluare în ultimii doi ani de punere în aplicare. Domeniul de aplicare și modalitățile precise ale fiecărei evaluări vor fi definite în decizia de aprobare a schemei de ajutoare. Notificarea oricărei măsuri de ajutor ulterioară cu un obiectiv similar trebuie să descrie modul în care au fost luate în considerare rezultatele evaluării.

7. Hărțile ajutoarelor regionale

150. În această secțiune, Autoritatea AELS de Supraveghere stabilește criteriile pentru identificarea zonelor care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE. Zonele care îndeplinesc aceste criterii și pe care statele AELS care fac parte din SEE intenționează să le numească zone „a” sau zone „c” ( 65 ) trebuie identificate pe o hartă a ajutoarelor regionale care trebuie notificată Autorității AELS de Supraveghere și aprobată de aceasta înainte de a se putea acorda ajutoare regionale întreprinderilor din zonele desemnate.

151. Hărțile trebuie să specifice, de asemenea, intensitățile maxime ale ajutoarelor care se aplică în zonele respective în perioada de valabilitate a hărții aprobate.

152. Pentru a menține efectul stimulativ al ajutoarelor, în cazul în care cererile de ajutor pentru măsuri discreționare de ajutor au fost introduse deja înainte de începerea perioadei de valabilitate a hărții, „valoarea ajutorului considerată necesară” identificată în cererea inițială de ajutor nu trebuie modificată retroactiv după începerea lucrărilor la proiect pentru a justifica o intensitate mai mare a ajutorului care ar putea fi disponibilă în temeiul prezentelor orientări.

153. Pentru schemele de ajutoare automate sub forma unui avantaj fiscal, intensitățile maxime ale ajutoarelor disponibile în temeiul prezentelor orientări pot fi aplicate numai proiectelor începute la sau după data la care creșterea intensității maxime relevante a ajutoarelor a devenit aplicabilă în temeiul normelor naționale relevante. În cazul proiectelor începute înainte de această dată, va continua să se aplice intensitatea maximă a ajutoarelor aprobată în temeiul hărții anterioare a ajutoarelor regionale.

7.1. Acoperirea demografică eligibilă pentru ajutoare regionale

154. Având în vedere faptul că ajutoarele de stat regionale derogă de la interdicția generală privind ajutoarele de stat prevăzută la articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia consideră că populația cumulată în zonele „a” și „c” din UE-27 trebuie să fie mai mică decât cea din zonele nedesemnate. Astfel, acoperirea totală a zonelor desemnate în UE-27 ar trebui să fie mai mică de 50 % din populația UE-27.

155. În Orientările sale privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 ( 66 ) , Comisia a stabilit acoperirea totală a zonelor „a” și „c” la 47 % din populația UE-28. Având în vedere retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din UE, Comisia consideră că este adecvat să se majoreze la 48 % acoperirea demografică totală pentru UE-27.

156. În consecință, pentru statele membre, acoperirea maximă totală a zonelor „a” și „c” este stabilită la 48 % din populația UE-27 în actualele Orientări ale Comisiei privind ajutoarele de stat ( 67 )

156a. Autoritatea AELS de Supraveghere împărtășește opinia Comisiei. În consecință, în prezentele orientări ar trebui să se stabilească un plafon de acoperire totală corespunzător pentru întregul SEE, care să includă statele AELS ce fac parte din SEE. Acest plafon la nivelul SEE se obține prin adăugarea populației statelor AELS care fac parte din SEE la calcularea plafonului de acoperire stabilit în orientările Comisiei. În consecință, în sensul prezentelor orientări, acoperirea maximă totală a zonelor „a” și „c” este stabilită la 48 % din populația totală a SEE, utilizând datele Eurostat pentru 2018.

7.2. Derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (a)

157. Articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE prevede că „ajutorul pentru promovarea dezvoltării economice a zonelor unde standardul de viață este anormal de scăzut sau unde există un nivel ridicat al șomajului” poate fi considerat compatibil cu Acordul privind SEE. Conform Curții de Justiție, „utilizarea termenilor «anormal» și «extrem» la articolul 107 alineatul (3) litera (a) [din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene] indică faptul că scutirea vizează numai zonele în care situația economică este extrem de nefavorabilă comparativ cu [Uniunea] în ansamblu” ( 68 )

158. Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că au fost îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE în regiunile statistice de nivelul 2 care au un produs intern brut (PIB) pe cap de locuitor mai mic sau egal cu 75 % din media SEE ( 69 )

159. Prin urmare, statele AELS care fac parte din SEE pot să desemneze următoarele zone drept zone „a”: 1. regiunile statistice de nivelul 2 al căror PIB pe cap de locuitor, calculat în funcție de standardul puterii de cumpărare (SPC) (70), este mai mic sau egal cu 75 % din media SEE [pe baza mediei ultimilor trei ani pentru care sunt disponibile date Eurostat (71)]; 2. […].

160. Anexa I stabilește zonele „a” eligibile pentru fiecare stat AELS care face parte din SEE. La momentul adoptării prezentelor orientări, nicio regiune din statele AELS care fac parte din SEE nu îndeplinea condițiile necesare pentru a putea beneficia de derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE.

7.3. Derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (c)

161. Articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE prevede că „ajutorul pentru facilitarea dezvoltării anumitor activități economice sau a anumitor zone economice, în cazul în care acest ajutor nu afectează în mod negativ condițiile comerciale într-o măsură contrară interesului comun” poate fi considerat compatibil cu Acordul privind SEE. Conform Curții de Justiție, „derogarea de la articolul [107] alineatul (3) litera (c) [din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene] […] permite dezvoltarea anumitor zone fără a fi restricționată de condițiile economice prevăzute la articolul [107] alineatul (3) litera (a), cu condiția ca un astfel de ajutor să «nu modifice în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun». Această dispoziție împuternicește Comisia să autorizeze ajutoarele destinate să stimuleze dezvoltarea economică a zonelor unui stat membru care sunt defavorizate în raport cu media națională” ( 72 ) . În opinia Autorității AELS de Supraveghere, același lucru este valabil în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c).

162. Acoperirea maximă pentru zonele „c” din SEE („acoperirea «c»”) se obține prin scăderea populației zonelor „a” eligibile din SEE din acoperirea maximă totală la nivelul SEE specificată la punctul 156a.

163. Există două categorii de zone „c”: 1. zonele care îndeplinesc anumite condiții stabilite și, astfel, pot fi definite de un stat AELS care face parte din SEE ca zone „c” fără alte justificări („zone «c» predefinite”); 2. zonele pe care un stat AELS care face parte din SEE are dreptul de a le desemna, în mod discreționar, drept zone „c”, cu condiția ca statul AELS care face parte din SEE să demonstreze că aceste zone îndeplinesc anumite criterii socioeconomice („zone «c» care nu sunt predefinite”).

7.3.1. Zonele „c” predefinite

7.3.1.1. Repartizarea specifică a acoperirii „c” pentru zonele „c” predefinite

165. De asemenea, Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că statele AELS care fac parte din SEE trebuie să aibă suficientă acoperire „c” pentru a putea să desemneze drept zone „c” zonele cu o densitate scăzută a populației.

166. Zonele următoare sunt considerate zone „c” predefinite: 1. […]; 2. zonele slab populate: regiunile statistice de nivelul 2 cu mai puțin de opt locuitori pe km2 sau regiunile statistice de nivelul 3 cu mai puțin de 12,5 locuitori pe km2 (pe baza datelor Eurostat privind densitatea populației pentru anul 2018).

167. Anexa I stabilește repartizarea specifică a acoperirii „c” predefinite pentru fiecare stat AELS care face parte din SEE. Această repartizare demografică poate fi utilizată numai pentru desemnarea zonelor „c” predefinite.

7.3.1.2. Desemnarea zonelor „c” predefinite

168. Statele AELS care fac parte din SEE pot desemna ca zone „c” acele zone „c” predefinite menționate la punctul 166.

169. Pentru zonele slab populate, statele AELS care fac parte din SEE ar trebui, în principiu, să desemneze regiunile statistice de nivelul 2 cu mai puțin de 8 locuitori pe km 2 sau regiunile statistice de nivelul 3 cu mai puț