DECIZIA NR. 407/13/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

din 23 octombrie 2013

de modificare, pentru a nouăzecea oară, a normelor de procedură și de fond în domeniul ajutoarelor de stat prin introducerea unui nou capitol privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 și prin prelungirea valabilității capitolelor privind ajutoarele de stat naționale pentru perioada 2007-2013 și privind criteriile pentru o evaluare aprofundată a ajutoarelor regionale pentru proiecte mari de investiții

AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („AUTORITATEA”),

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 61-63 și Protocolul 26,

având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24 și articolul 5 alineatul (2) litera (b),

întrucât:

în temeiul articolului 24 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, Autoritatea pune în aplicare dispozițiile Acordului privind SEE referitor la ajutoarele de stat;

în temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, Autoritatea emite comunicări sau orientări vizând aspecte tratate în Acordul privind SEE, în cazul în care acordul respectiv sau Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevede în mod expres acest lucru sau în cazul în care Autoritatea îl consideră necesar;

la 28 iunie 2013, Comisia Europeană a adoptat Orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 (1);

prezentele orientări au relevanță și pentru Spațiul Economic European;

aplicarea uniformă a normelor SEE în materie de ajutoare de stat trebuie asigurată pe tot teritoriul Spațiului Economic European, în conformitate cu obiectivul de omogenitate stabilit la articolul 1 din Acordul privind SEE;

în conformitate cu punctul II din titlul „GENERALITĂȚI” de la pagina 11 din anexa XV la Acordul privind SEE, Autoritatea, după consultarea Comisiei, trebuie să adopte acte corespunzătoare celor adoptate de Comisia Europeană;

după consultarea Comisiei Europene;

după consultarea statelor AELS printr-o scrisoare din data de 2 august 2013 pe această temă,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Orientările privind ajutoarele de stat se modifică prin introducerea unui nou capitol privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020. Noul capitol este prevăzut în anexa I la prezenta decizie.

Articolul 2

Capitolele existente privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 și criteriile pentru o evaluare aprofundată a ajutoarelor regionale pentru proiecte mari de investiții se prelungesc până la 30 iunie 2014.

Articolul 3

Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

(1) JO C 209, 23.7.2013, p. 1.

ORIENTĂRI PRIVIND AJUTOARELE DE STAT REGIONALE PENTRU PERIOADA 2014-2020

INTRODUCERE

(1) În temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (a) și al articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, ajutoarele de stat destinate să favorizeze dezvoltarea economică a anumitor regiuni defavorizate din SEE pot fi considerate de către Autoritatea AELS de Supraveghere („Autoritatea”) compatibile cu piața internă (1). Acest tip de ajutoare de stat este cunoscut sub denumirea de ajutoare regionale.

(2) În prezentele orientări, Autoritatea stabilește condițiile în care ajutoarele regionale pot fi considerate compatibile cu piața internă, precum și criteriile de identificare a zonelor care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE (2).

(3) Obiectivul principal al controlului ajutoarelor de stat în domeniul ajutoarelor regionale este de a permite acordarea de ajutoare pentru dezvoltarea regională, asigurând în același timp condiții de concurență echitabile între statele SEE, în special, prin prevenirea goanei după subvenții care poate apărea atunci când se încearcă atragerea sau menținerea întreprinderilor în zonele defavorizate ale SEE, precum și de a reduce la minimum efectele ajutoarelor regionale asupra schimburilor comerciale și a concurenței.

(4) Obiectivul dezvoltării geografice distinge ajutoarele de stat regionale de alte tipuri de ajutoare, precum ajutoarele pentru cercetare, dezvoltare și inovare, pentru ocuparea forței de muncă, pentru formare profesională, energie sau protecția mediului, care urmăresc alte obiective de interes comun în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE. În unele cazuri, pot fi permise intensități mai mari ale ajutoarelor pentru aceste alte tipuri de ajutoare, atunci când sunt acordate întreprinderilor stabilite în zonele defavorizate, ca recunoaștere a dificultăților specifice cu care se confruntă acestea în zonele respective (3).

(5) Ajutoarele regionale pot juca un rol efectiv doar dacă sunt utilizate cu moderație și în mod proporțional și dacă se axează asupra regiunilor celor mai defavorizate din SEE (4). În special, plafoanele admise ale ajutoarelor ar trebui să reflecte gravitatea problemelor care afectează dezvoltarea regiunilor respective. În plus, avantajele create prin intermediul ajutoarelor în ceea ce privește dezvoltarea unei regiuni mai puțin favorizate trebuie să fie mai semnificative decât denaturările concurenței (5) care rezultă de aici. Este probabil ca valoarea acordată efectelor pozitive create de ajutoare să varieze în funcție de derogarea aplicată prevăzută la articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE, astfel încât să poată fi acceptată o denaturare mai mare a concurenței în cazul regiunilor celor mai defavorizate acoperite de articolul 61 alineatul (3) litera (a) decât în cazul celor acoperite de articolul 61 alineatul (3) litera (c) (6).

(6) Mai mult, ajutoarele regionale pot contribui în mod efectiv la dezvoltarea economică a zonelor defavorizate numai dacă sunt acordate pentru a determina realizarea de investiții suplimentare sau de activități economice în zonele respective. În anumite cazuri, foarte rare și bine definite, obstacolele cu care se pot confrunta aceste zone specifice în ceea ce privește atragerea și menținerea activității economice pot să fie extrem de grave sau permanente, astfel încât să existe riscul ca zona respectivă să nu se poată dezvolta dacă se acordă doar ajutoare pentru investiții. Numai în astfel de situații ajutoarele regionale pentru investiții pot fi completate cu ajutoare regionale de exploatare care nu sunt asociate unei investiții.

(7) În Comunicarea din 8 mai 2012 privind modernizarea ajutoarelor de stat (7), Comisia Europeană a anunțat trei obiective urmărite prin modernizarea controalelor ajutoarelor de stat: (a) încurajarea creșterii inteligente, durabile și favorabile incluziunii pe o piață internă competitivă; (b) concentrarea controlului ex ante efectuat de Comisie asupra cazurilor cu cel mai mare impact asupra pieței interne și consolidarea, în același timp, a cooperării cu statele membre ale UE în materie de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat; (c) raționalizarea normelor și accelerarea procesului decizional.

(8) Comunicarea a făcut apel, în special, la o abordare comună a revizuirii diferitelor orientări și cadre, în vederea consolidării pieței interne, promovând eficientizarea cheltuielilor publice printr-o mai bună contribuție a ajutoarelor de stat la obiectivele de interes comun, un control mai riguros al efectului stimulativ, limitarea la minimum a ajutoarelor și evitarea posibilelor efecte negative ale ajutoarelor asupra concurenței și a schimburilor comerciale. Autoritatea împărtășește această opinie. Condițiile de compatibilitate prevăzute în prezentele orientări sunt bazate pe aceste principii comune de evaluare și se aplică schemelor de ajutoare notificate și ajutoarelor individuale.

1. DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

1.1. DOMENIUL DE APLICARE AL AJUTOARELOR REGIONALE

(9) Ajutoarele regionale destinate sectorului siderurgic (8) și sectorului fibrelor sintetice (9) nu vor fi considerate compatibile cu piața internă.

(10) Autoritatea va aplica principiile stabilite în prezentele orientări ajutoarelor de stat regionale în toate sectoarele de activitate economică care se înscriu în domeniul de aplicare a Acordului privind SEE (10), cu excepția sectorului transporturilor (11), care face obiectul unor norme speciale stabilite prin instrumente juridice specifice, care pot deroga, în totalitate sau în parte, de la prezentele orientări. Autoritatea va aplica prezentele orientări pentru prelucrarea produselor agricole în produse neagricole și pentru comercializarea acestora.

(11) Prezentele orientări nu se vor aplica pentru ajutoarele de stat acordate aeroporturilor (12) sau în sectorul energetic (13).

(12) Ajutoarele regionale pentru investiții vizând rețelele în bandă largă pot fi considerate compatibile cu piața internă dacă, pe lângă condițiile generale prevăzute în prezentele orientări, îndeplinesc și următoarele condiții specifice: (i) ajutoarele sunt acordate numai pentru zonele în care nu există o rețea din aceeași categorie (fie bandă largă de bază, fie NGA) și în care este puțin probabil ca o astfel de infrastructură să fie dezvoltată în viitorul apropiat; (ii) operatorul rețelei subvenționate oferă acces activ și pasiv la nivel angro în condiții echitabile și nediscriminatorii cu posibilitatea degrupării efective și complete; (iii) ajutoarele ar trebui să fie alocate pe baza unui proces de selecție competitiv în conformitate cu punctul 74 literele (c) și (d) din orientările Autorității privind rețelele în bandă largă (14).

(13) Ajutoarele regionale pentru investiții vizând infrastructurile de cercetare (15) pot fi considerate compatibile cu piața internă dacă, pe lângă condițiile generale prevăzute în prezentele orientări, ajutoarele sunt condiționate de accesul transparent și nediscriminatoriu la respectivele infrastructuri.

(14) Întreprinderile mari tind să fie mai puțin afectate decât întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) de dezavantajele regionale în ceea ce privește investițiile sau menținerea activității economice într-o zonă mai puțin dezvoltată. În primul rând, întreprinderile mari pot obține mai ușor capital și credite pe piețele mondiale și sunt mai puțin constrânse de oferta mai redusă de servicii financiare dintr-o anumită regiune defavorizată. În al doilea rând, investițiile efectuate de întreprinderile mari pot să producă economii de scară prin care se reduc costurile inițiale aferente locației și nu sunt legate, din multe puncte de vedere, de regiunea în care se investește. În al treilea rând, întreprinderile mari care fac investiții dețin, de regulă, o putere de negociere semnificativă pe lângă autorități, fapt care poate duce la acordarea de ajutoare fără ca acestea să fie necesare sau justificate corespunzător. În cele din urmă, este mai probabil ca întreprinderile mari să fie actori importanți pe piața respectivă, astfel încât investiția pentru care se acordă ajutoare poate denatura concurența și schimburile comerciale de pe piața internă.

(15) Dat fiind că este puțin probabil ca ajutoarele regionale acordate întreprinderilor mari pentru investițiile lor să aibă un efect stimulativ, acestea nu pot fi considerate compatibile cu piața internă în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu excepția cazului în care sunt acordate pentru investiții inițiale care creează activități economice noi în respectivele zone (16) sau pentru diversificarea unităților existente în inovații în materie de produse sau procese noi.

(16) Ajutoarele regionale care au ca scop reducerea cheltuielilor curente ale unei întreprinderi constituie ajutoare de exploatare și nu vor fi considerate compatibile cu piața internă, cu excepția cazului în care sunt acordate pentru a aborda anumite dezavantaje specifice sau permanente cu care se confruntă întreprinderile în regiunile defavorizate. Ajutoarele de exploatare pot fi considerate compatibile dacă au ca scop reducerea anumitor dificultăți specifice cu care se confruntă IMM-urile în zonele deosebit de defavorizate care intră sub incidența articolului 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE ori pentru a preveni sau a reduce depopularea în zonele cu o populație foarte redusă.

(17) Ajutoarele de exploatare acordate întreprinderilor a căror activitate principală se încadrează la secțiunea K „Activități financiare și de asigurări” din Nomenclatorul statistic al activităților economice NACE (17) a doua revizuire (18) sau întreprinderilor care desfășoară activități intragrup și a căror activitate principală se încadrează la clasele 70.10 „Activități privind sediile sociale” sau 70.22 „Activități de consultanță în afaceri și management” din NACE a doua revizuire nu vor fi considerate compatibile cu piața internă.

(18) Ajutoarele regionale nu se pot acorda întreprinderilor aflate în dificultate în sensul orientărilor Autorității privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (19), astfel cum au fost modificate sau înlocuite.

(19) În evaluarea ajutoarelor regionale acordate unei întreprinderi care face obiectul unui ordin de recuperare scadent în urma unei decizii anteriore a Autorității de declarare a unui ajutor ilegal și incompatibil cu piața internă, Autoritatea va lua în considerare valoarea ajutorului care a rămas de recuperat (20).

1.2. DEFINIȚII

(20) În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții: (a) „zone «a»” înseamnă acele zone desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale în aplicarea dispozițiilor articolului 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE; „zone «c»” înseamnă acele zone care sunt desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale în aplicarea dispozițiilor articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE; (b) „ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat în cadrul unei scheme; (c) „valoarea ajustată a ajutoarelor” înseamnă valoarea maximă admisă a ajutoarelor pentru un proiect mare de investiții, calculată conform formulei: valoarea maximă a ajutoarelor = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), unde: R este intensitatea maximă a ajutoarelor aplicabilă în zona vizată, excluzând intensitatea majorată a ajutoarelor pentru IMM-uri. B este partea din costurile eligibile cuprinsă între 50 de milioane EUR și 100 de milioane EUR. C este partea din costurile eligibile peste 100 de milioane EUR; (d) „data acordării ajutorului” înseamnă data la care statul AELS și-a asumat un angajament cu caracter juridic obligatoriu de a acorda ajutorul care poate fi invocat în fața instanțelor naționale; (e) „costuri eligibile” în sensul ajutoarelor pentru investiții, înseamnă imobilizările corporale și necorporale aferente unei investiții inițiale sau costurile salariale; (f) „echivalent subvenție brută” (ESB) înseamnă valoarea actualizată a ajutorului exprimată ca procentaj din valoarea actualizată a costurilor eligibile, astfel cum este calculată la data acordării ajutorului pe baza ratei de referință aplicabile la data respectivă; (g) „ajutor individual” înseamnă ajutorul acordat în cadrul unei scheme sau ad-hoc; (h) „investiție inițială” înseamnă (i) o investiție în imobilizări corporale și necorporale legată de: — înființarea unei unități noi; — extinderea capacității unei unități existente; — diversificarea producției unei unități prin produse care nu au fost fabricate anterior în unitate; sau — o schimbare fundamentală a procesului general de producție al unei unități existente; ori (ii) achiziționarea de active legate direct de o unitate, cu condiția ca unitatea să fie închisă sau să fi fost închisă dacă nu ar fi fost achiziționată și să fie cumpărată de un investitor care nu are legătură cu vânzătorul. Simpla achiziționare a acțiunilor unei întreprinderi nu reprezintă o investiție inițială; (i) „investiție inițială pentru o nouă activitate economică” înseamnă: (i) o investiție în imobilizări corporale și necorporale legată de: — înființarea unei noi unități; sau — diversificarea activității unei unități, cu condiția ca noua activitate să nu fie identică sau similară cu activitatea desfășurată anterior în unitatea respectivă; ori (ii) achiziționarea de active aparținând unei unități care a fost închisă sau care ar fi fost închisă dacă nu ar fi fost cumpărată și care este cumpărată de un investitor care nu are legătură cu vânzătorul, cu condiția ca noua activitate ce urmează a fi desfășurată utilizând activele dobândite să nu fie identică sau similară cu activitatea desfășurată în unitatea respectivă înainte de achiziție; (j) „imobilizări necorporale” înseamnă activele dobândite în urma unui transfer de tehnologie, precum drepturi aferente brevetelor, licențe, know-how sau cunoștințe tehnice nebrevetate; (k) „crearea de locuri de muncă” înseamnă creșterea netă a numărului de salariați dintr-o anumită unitate comparativ cu media din ultimele 12 luni, după deducerea din numărul aparent de locuri de muncă create în aceeași perioadă a locurilor de muncă desființate în decursul acestei perioade; (l) „proiect mare de investiții” înseamnă o investiție inițială cu costuri eligibile care depășesc 50 de milioane EUR, calculate la tarifele și la cursul de schimb de la data acordării ajutorului; (m) „intensități maxime ale ajutoarelor” înseamnă intensitățile ajutoarelor în echivalent subvenție brută pentru întreprinderile mari, astfel cum sunt stabilite în subsecțiunea 5.4 din prezentele orientări și reflectate în harta ajutoarelor regionale; (n) „prag de notificare” înseamnă valorile ajutoarelor care depășesc pragurile prevăzute în tabelul de mai jos: Intensitatea ajutoarelor Prag de notificare 10 % 7,5 milioane EUR 15 % 11,25 milioane EUR 25 % 18,75 milioane EUR 35 % 26,25 milioane EUR 50 % 37,5 milioane EUR (o) „numărul de salariați” înseamnă numărul de unități de muncă anuale (UMA), și anume numărul de persoane angajate cu normă întreagă pe parcursul unui an; persoanele care își desfășoară activitatea cu fracțiune de normă și persoanele care desfășoară o activitate sezonieră sunt contabilizate ca fracțiuni din UMA; (p) „ajutoarele de exploatare” înseamnă ajutoarele destinate reducerii cheltuielilor curente ale unei întreprinderi care nu au legătură cu o investiție inițială. Aceste cheltuieli includ categorii de costuri precum cheltuielile cu personalul, materialele, serviciile contractate, comunicațiile, energia, întreținerea, chiria, administrarea etc., dar nu includ costurile de amortizare și costurile de finanțare în cazul în care acestea au fost incluse în costurile eligibile la acordarea ajutorului regional pentru investiții; (q) „harta ajutoarelor regionale” înseamnă lista zonelor definite de un stat AELS conform condițiilor stabilite în prezentele orientări, care a fost aprobată de Autoritate; (r) „activitate identică sau similară” înseamnă activitățile care fac parte din aceeași clasă (cod numeric alcătuit din patru cifre) din nomenclatorul statistic al activităților economice NACE a doua revizuire; (s) „proiect unic de investiție” înseamnă orice investiție inițială începută de același beneficiar (la nivel de grup) în decurs de trei ani de la data începerii lucrărilor la o altă investiție asistată în aceeași regiune statistică (21) la nivelul 3; (t) „IMM-uri” înseamnă întreprinderile care îndeplinesc condițiile prevăzute în orientările Autorității din 19 aprilie 2006 privind ajutorul acordat microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii (22); (u) „începerea lucrărilor” înseamnă fie începerea lucrărilor de construcție în cadrul investiției, fie primul angajament ferm de comandă de echipamente sau alt angajament prin care investiția devine ireversibilă, oricare dintre acestea se efectuează mai întâi. Achiziționarea de terenuri și activitățile pregătitoare, precum obținerea de autorizații și realizarea de studii preliminare de fezabilitate, nu sunt considerate ca marcând începutul lucrărilor. În cazul preluărilor de întreprinderi, „începerea lucrărilor” înseamnă data de achiziționare a activelor direct legate de unitatea achiziționată; (v) „zone cu densitate scăzută a populației” înseamnă acele zone desemnate de statul AELS în conformitate cu prima și a doua frază de la punctul 149 din prezentele orientări; (w) „imobilizări corporale” înseamnă active precum terenuri, clădiri și instalații, utilaje și echipamente; (x) „zone cu densitate foarte scăzută a populației” înseamnă regiunile statistice la nivelul 2 pentru Norvegia și la nivelul 3 pentru Islanda cu mai puțin de 8 locuitori pe km (pe baza datelor Eurostat privind densitatea populației pentru 2010) sau părți ale acelor regiuni statistice desemnate de statul AELS în cauză în conformitate cu cea de a treia frază din punctul 149 din prezentele orientări; (y) „costuri salariale” înseamnă valoarea totală plătită efectiv de beneficiarul ajutorului pentru locurile de muncă în cauză, cuprinzând salariul brut înainte de impozitare și contribuțiile obligatorii, precum contribuțiile la sistemul de securitate socială și costurile cu îngrijirea copiilor și cu îngrijirea părinților pe parcursul unei perioade determinate.

2. AJUTOARELE REGIONALE CARE FAC OBIECTUL NOTIFICĂRII

(21) În principiu, statele AELS trebuie să notifice ajutorul regional în temeiul articolului 1 alineatul (3) din Partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, cu excepția măsurilor care îndeplinesc condițiile stabilite într-un regulament de exceptare pe categorii de integrat în Acordul privind SEE prin intermediul anexei XV.

(22) Autoritatea va aplica prezentele orientări schemelor de ajutoare regionale notificate și ajutoarelor individuale.

(23) Ajutoarele individuale acordate în baza unei scheme notificate continuă să facă obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 1 alineatul (3) din Partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, dacă ajutoarele din toate sursele depășesc pragul de notificare (23) sau dacă sunt acordate unui beneficiar care a închis o activitate identică sau similară în SEE în decursul a doi ani anteriori datei solicitării de ajutoare sau care, la data solicitării de ajutoare, are intenția de a închide o astfel de activitate în decurs de doi ani de la finalizarea investiției care urmează să fie subvenționată.

(24) Ajutoarele pentru investiții acordate unei întreprinderi mari pentru diversificarea unei unități existente într-o zonă „c” pentru a crea noi produse continuă să facă obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție.

3. EVALUAREA COMPATIBILITĂȚII AJUTOARELOR REGIONALE

3.1. PRINCIPIILE EVALUĂRII COMUNE

(25) Pentru a evalua dacă o măsură de ajutor notificată poate fi considerată compatibilă cu piața internă, Autoritatea analizează în general dacă prin structura măsurii de ajutor se garantează că impactul pozitiv al ajutorului în direcția unui obiectiv de interes comun este mai mare decât eventualele efecte negative ale măsurii de ajutor asupra schimburilor comerciale și a concurenței.

(26) În comunicarea Comisiei privind modernizarea ajutoarelor de stat din 8 mai 2012, menționată în secțiunea introductivă din prezentele orientări, s-a solicitat identificarea și definirea unor principii comune aplicabile evaluării compatibilității tuturor măsurilor de ajutor efectuate de Comisie. Aceleași principii comune se aplică evaluării compatibilității efectuate de Autoritate. În acest scop, Autoritatea va lua în considerare o măsură de ajutor compatibilă cu Acordul privind SEE numai dacă aceasta îndeplinește fiecare dintre următoarele criterii: (a) contribuția la un obiectiv de interes comun bine definit: o măsură de ajutor trebuie să vizeze un obiectiv de interes comun în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE; (secțiunea 3.2) (b) necesitatea intervenției statului: o măsură de ajutor de stat trebuie să vizeze o situație în care ajutorul poate aduce o îmbunătățire materială pe care piața nu o poate asigura pe cont propriu, de exemplu prin remedierea unei deficiențe a pieței sau prin abordarea unei probleme legate de echitate sau de coeziune; (secțiunea 3.3) (c) caracterul adecvat al măsurii de ajutor: măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument adecvat de politică pentru abordarea obiectivului de interes comun; (secțiunea 3.4) (d) efect stimulativ: ajutoarele trebuie să modifice comportamentul întreprinderii (întreprinderilor) în cauză, astfel încât aceasta (acestea) să desfășoare activități suplimentare pe care nu le-ar iniția în absența ajutoarelor sau pe care le-ar desfășura prin mijloace sau în locații restrânse sau diferite; (secțiunea 3.5) (e) proporționalitatea ajutoarelor (ajutorul minim): valoarea ajutoarelor trebuie să fie limitată la minimum necesar pentru a determina realizarea de investiții sau de activități suplimentare în zona vizată; (secțiunea 3.6) (f) evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale între statele SEE: efectele negative ale ajutoarelor trebuie să fie suficient de limitate, astfel încât bilanțul general al măsurii să fie pozitiv; (secțiunea 3.7) (g) transparența ajutorului: statele SEE, Autoritatea, operatorii economici și publicul trebuie să aibă acces ușor la toate actele relevante și la toate informațiile pertinente cu privire la ajutoarele acordate. (secțiunea 3.8)

(27) Bilanțul general al anumitor categorii de scheme poate face și obiectul unei cerințe privind evaluarea ex post, astfel cum este descrisă în secțiunea 4 din prezentele orientări. În aceste cazuri, Autoritatea poate limita durata schemelor respective (în mod normal, la maximum patru ani), cu posibilitatea de a renotifica ulterior prelungirea acestora.

(28) În cazul în care o măsură de ajutor de stat sau condițiile aferente acesteia (inclusiv metoda de finanțare a acesteia, atunci când metoda de finanțare face parte integrală din măsura de ajutor de stat) duce la o încălcare nedisociabilă a dreptului SEE, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu piața internă (24).

(29) În evaluarea compatibilității unui ajutor individual cu piața internă, Autoritatea va lua în considerare toate procedurile privind încălcarea articolului 53 sau a articolului 54 din Acordul privind SEE care pot viza beneficiarul ajutorului și care pot fi relevante pentru evaluarea acestuia în temeiul articolului 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE (25).

3.2. CONTRIBUȚIA LA ATINGEREA UNUI OBIECTIV COMUN

(30) Obiectivul principal al ajutoarelor regionale este reducerea diferențelor dintre diferitele regiuni ale SEE. Prin obiectivul lor de echitate sau de coeziune, ajutoarele regionale pot contribui la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020, prin obținerea unei creșteri durabile și favorabile incluziunii.

3.2.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

(31) Schemele de ajutoare regionale ar trebui să facă parte integrantă dintr-o strategie de dezvoltare regională cu obiective clar definite la care să contribuie și pe care să le respecte.

(32) În zonele „c”, schemele pot fi aplicate pentru sprijinirea investițiilor inițiale ale IMM-urilor și a investițiilor inițiale în beneficiul unei noi activități a întreprinderilor mari.

(33) Atunci când acordă ajutoare pentru proiecte individuale de investiții pe baza unei scheme, autoritatea care acordă ajutorul trebuie să confirme faptul că proiectul selectat contribuie la atingerea obiectivului schemei și, astfel, la strategia de dezvoltare a zonei în cauză. În acest scop, statele AELS se pot baza pe informațiile furnizate de solicitantul ajutorului în formularul anexat la prezentele orientări, în care trebuie să fie descrise efectele pozitive ale investițiilor asupra zonei respective (26).

(34) Pentru a garanta că investiția va avea o contribuție efectivă și durabilă la dezvoltarea zonei în cauză, investiția trebuie menținută în zonă timp de cel puțin cinci ani sau, în cazul IMM-urilor, timp de cel puțin trei ani (27) după finalizare.

(35) În cazul în care ajutoarele sunt calculate pe baza costurilor salariale, locurile de muncă trebuie să fie ocupate în termen de trei ani de la finalizarea lucrărilor. Fiecare loc de muncă creat ca urmare a investiției trebuie menținut în zona respectivă pentru o perioadă de cinci ani de la data la care locul de muncă a fost ocupat inițial. Pentru investițiile efectuate de toate IMM-urile, statele AELS pot reduce această perioadă de cinci ani de menținere a unei investiții sau a locurilor de muncă create la o perioadă minimă de trei ani.

(36) Pentru ca investiția să fie viabilă, statul AELS trebuie să se asigure că beneficiarul contribuie financiar cu minimum 25 % din costurile eligibile din surse proprii sau prin finanțare externă, sub o formă care nu include niciun sprijin financiar din surse publice (28).

(37) Pentru a evita ca măsurile de ajutor de stat să aducă daune mediului, statele AELS trebuie să asigure, de asemenea, conformitatea cu legislația SEE în domeniul mediului, trebuind, în special, să efectueze o evaluare a impactului asupra mediului, atunci când această măsură este impusă de lege, și să asigure obținerea tuturor autorizațiilor necesare.

3.2.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

(38) Pentru a demonstra contribuția în regiune a ajutoarelor individuale pentru investiții notificate Autorității, statele AELS pot utiliza o varietate de indicatori, precum cei menționați mai jos, care pot fi direcți (de exemplu, locurile de muncă direct create) și indirecți (de exemplu, inovarea la nivel local): (a) Numărul de locuri de muncă direct create prin intermediul investiției reprezintă un indicator important al contribuției la dezvoltarea regională. Calitatea locurilor de muncă create și nivelul de calificare necesar ar trebui, de asemenea, luate în considerare. (b) S-ar putea crea un număr și mai mare de locuri noi de muncă în rețeaua locală de (sub)furnizori, contribuind la o mai bună integrare a investiției în regiunea în cauză și asigurând o propagare la scară mai largă a efectelor. Prin urmare, numărul de locuri de muncă indirect create va fi, de asemenea, luat în considerare. (c) Angajamentul beneficiarului de a participa la activități de formare de anvergură pentru a îmbunătăți calificările (generale și specifice) ale efectivelor sale va fi considerat un factor care contribuie la dezvoltarea regională. Se va pune accentul și pe furnizarea de stagii sau de programe de ucenicie, în special pentru tineri, și pe activitățile de formare care îmbunătățesc cunoștințele lucrătorilor și capacitatea acestora de inserție profesională în afara întreprinderii. Pentru a evita dubla contabilizare, formarea generală sau specifică pentru care a fost aprobat un ajutor pentru formare nu va fi considerată drept un efect pozitiv al ajutoarelor regionale. (d) Ca urmare a proximității (efectul de grupare) pot rezulta economii externe de scară sau alte beneficii din perspectiva dezvoltării regionale. Gruparea întreprinderilor care fac parte din același sector de activitate permite fiecărei fabrici să se specializeze într-o măsură mai mare, fapt care duce la îmbunătățirea eficienței. Cu toate acestea, importanța acestui indicator în stabilirea contribuției la dezvoltarea regională depinde de cât de dezvoltată este gruparea respectivă. (e) Investițiile implică cunoștințe tehnice și pot genera un transfer de tehnologie substanțial (diseminarea cunoștințelor). Investițiile în sectoarele cu utilizare intensivă a tehnologiei sunt mai susceptibile să implice un transfer de tehnologie către regiunea beneficiară. Din acest punct de vedere, sunt importante nivelul și gradul de specificitate al diseminării cunoștințelor. (f) De asemenea, se poate lua în considerare contribuția proiectelor la capacitatea regiunii de a crea noi tehnologii prin inovație la nivel local. Cooperarea dintre noua unitate de producție și instituțiile locale de învățământ superior poate fi apreciată în mod pozitiv în acest sens. (g) Durata investiției și eventualele investiții ulterioare pot indica un angajament de durată al întreprinderii în regiunea în cauză.

(39) Statele AELS pot, de asemenea, să consulte planul de afaceri al beneficiarului ajutorului, care poate oferi informații despre numărul de locuri de muncă ce urmează a fi create, salariile care vor fi plătite (având drept efect colateral pozitiv creșterea nivelului de bunăstare a gospodăriilor), volumul de achiziții de la producătorii locali, cifra de afaceri generată de investiție și de care beneficiază regiunea, eventual prin venituri fiscale suplimentare.

(40) În ceea ce privește ajutoarele ad-hoc (29) statele AELS trebuie să demonstreze, pe lângă cerințele prevăzute la punctele 33-37, că proiectul este coerent cu strategia de dezvoltare a zonei în cauză și contribuie la aceasta.

3.2.3. Schemele de ajutoare de exploatare

(41) Schemele de ajutoare de exploatare vor promova dezvoltarea zonelor defavorizate numai dacă provocările cu care se confruntă aceste zone sunt clar identificate în prealabil. Obstacolele în calea atragerii sau a menținerii activității economice pot să fie extrem de grave sau permanente, astfel încât să existe riscul ca zonele respective să nu se poată dezvolta dacă se acordă numai ajutoare pentru investiții.

(42) În ceea ce privește ajutoarele pentru reducerea anumitor dificultăți specifice cu care se confruntă IMM-urile în zonele „a”, statele AELS în cauză trebuie să demonstreze existența și importanța acestor dificultăți specifice și să demonstreze că este necesară o schemă de ajutoare de exploatare, deoarece respectivele dificultăți specifice nu pot fi depășite prin ajutoarele pentru investiții.

(43) În ceea ce privește ajutoarele de exploatare pentru prevenirea sau reducerea depopulării în zonele cu densitate foarte scăzută a populației, statele AELS în cauză trebuie să demonstreze riscul depopulării zonelor relevante în absența ajutoarelor de exploatare.

3.3. NECESITATEA INTERVENȚIEI STATULUI

(44) Pentru a evalua dacă ajutorul de stat este necesar pentru atingerea obiectivului de interes comun, este necesar ca în primul rând să se stabilească un diagnostic al problemei care trebuie abordată. Ajutoarele de stat ar trebui să vizeze situațiile în care acestea pot aduce o îmbunătățire materială pe care piața nu este în măsură să o furnizeze prin mijloace proprii. Acest lucru este valabil în special în cazul resurselor publice limitate.

(45) Măsurile de ajutor de stat pot, într-adevăr, în anumite condiții, să corecteze deficiențe ale pieței, contribuind astfel la funcționarea eficientă a piețelor și sporind competitivitatea. În plus, atunci când rezultatele piețelor sunt eficiente, dar sunt considerate nesatisfăcătoare din punctul de vedere al echității sau al coeziunii, ajutoarele de stat pot fi utilizate pentru obținerea unor rezultate mai oportune și mai echitabile pe piață.

(46) În ceea ce privește ajutoarele acordate pentru dezvoltarea unor zone incluse pe harta ajutoarelor regionale în conformitate cu regulile prevăzute în secțiunea 5 din prezentele orientări, Autoritatea consideră că, fără intervenția statului, piața este incapabilă să atingă obiectivele de coeziune prevăzute în Acordul privind SEE. Prin urmare, ajutoarele acordate în aceste zone ar trebui să fie considerate compatibile cu piața internă în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE.

3.4. ADECVAREA AJUTOARELOR REGIONALE

(47) Măsura de ajutor notificată trebuie să fie un instrument corespunzător de politică pentru abordarea obiectivului urmărit. O măsură de ajutor nu va fi considerată compatibilă dacă alte instrumente de politică sau alte tipuri de instrumente de politică care denaturează mai puțin piața fac posibilă realizarea aceleiași contribuții pozitive la dezvoltarea regională.

3.4.1. Adecvarea în comparație cu instrumente alternative de politică

3.4.1.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

(48) Ajutoarele regionale pentru investiții nu sunt singurele instrumente de politică de care dispun statele AELS pentru a sprijini investițiile și crearea de locuri de muncă în regiunile defavorizate. Statele AELS pot utiliza alte măsuri, precum dezvoltarea de infrastructuri, îmbunătățirea calității educației și a formării sau ameliorarea mediului de afaceri.

(49) Statele AELS trebuie să indice motivul pentru care ajutoarele regionale sunt instrumentele adecvate pentru atingerea obiectivului comun de echitate sau de coeziune atunci când introduc o schemă care nu face parte dintr-un program operațional finanțat din fondurile politicii de coeziune.

(50) Autoritatea va lua în considerare, în special, evaluările impactului schemei de ajutoare propuse pe care statul AELS le poate prezenta. De asemenea, rezultatele evaluărilor ex post, astfel cum sunt descrise în secțiunea 4, pot fi luate în considerare pentru evaluarea gradului de adecvare a schemei propuse.

3.4.1.2. Ajutoarele individuale pentru investiții

(51) Pentru ajutoarele ad-hoc, statul AELS trebuie să demonstreze modul în care un astfel de ajutor asigură o dezvoltare mai bună a zonei respective decât ajutoarele acordate în baza unei scheme sau decât alte tipuri de măsuri.

3.4.1.3. Schemele de ajutoare de exploatare

(52) Statul AELS trebuie să demonstreze că ajutorul este adecvat pentru atingerea obiectivelor schemei în ceea ce privește problemele pe care ajutorul are rolul de a le soluționa. Pentru a demonstra că ajutorul este adecvat, statul AELS poate calcula cuantumul ajutorului ex ante ca o sumă fixă care acoperă costurile suplimentare preconizate pe o perioadă dată, pentru a stimula întreprinderile să limiteze costurile și, cu timpul, să își dezvolte activitatea în mod mai eficient (30).

3.4.2. Adecvarea în comparație cu alte instrumente de ajutoare

(53) Ajutoarele regionale pot fi acordate sub mai multe forme. Cu toate acestea, statul AELS ar trebui să garanteze faptul că ajutorul este acordat sub forma care are potențialul de a denatura într-o măsură cât mai mică schimburile comerciale și concurența. În această privință, dacă ajutorul este acordat sub forme care presupun beneficii pecuniare directe (de exemplu, granturi directe, scutiri sau reduceri ale impozitelor, ale contribuțiilor la asigurările sociale sau ale altor taxe obligatorii ori furnizarea de terenuri, mărfuri sau servicii la prețuri avantajoase etc.), statul AELS trebuie să demonstreze motivul pentru care nu sunt adecvate alte forme de ajutor care și ele au potențialul de a denatura piața într-o măsură mai mică, precum avansurile rambursabile sau tipurile de ajutoare bazate pe instrumente de datorii sau de capitaluri proprii (de exemplu, împrumuturi cu dobândă mică sau bonificări ale dobânzii, garanții de stat, achiziționarea de acțiuni sau alte aporturi de capital în condiții avantajoase).

(54) În cazul schemelor de ajutoare care pun în aplicare obiectivele și prioritățile programelor operaționale, instrumentul de finanțare ales în cadrul acestui program este considerat a fi un instrument adecvat.

(55) Rezultatele evaluărilor ex post, astfel cum sunt descrise în secțiunea 4, pot fi luate în considerare pentru evaluarea gradului de adecvare a instrumentului de ajutor propus.

3.5. EFECTUL STIMULATIV

(56) Ajutoarele regionale pot fi considerate compatibile cu piața internă, numai dacă au un efect stimulativ. Un astfel de efect există atunci când ajutoarele modifică comportamentul unei întreprinderi într-o astfel de manieră încât aceasta începe o activitate suplimentară prin care contribuie la dezvoltarea unei zone, activitate pe care nu ar fi inițiat-o în absența ajutorului sau pe care ar fi desfășurat-o prin mijloace sau în locații restrânse sau diferite. Ajutoarele nu trebuie să subvenționeze costurile unei activități pe care o întreprindere le-ar fi suportat în orice caz și nu trebuie să compenseze riscul comercial normal al unei activități economice.

(57) Existența unui efect stimulativ se poate dovedi prin două scenarii posibile: (a) ajutorul stimulează adoptarea unei decizii favorabile de investiție, deoarece o investiție care altfel nu ar fi suficient de profitabilă pentru beneficiar în orice locație poate fi efectuată în zona în cauză (31) (scenariul 1, decizia de investiție); sau (b) ajutorul oferă un stimulent pentru a alege să se efectueze o investiție planificată în zona în cauză, mai degrabă decât într-o altă locație, deoarece compensează dezavantajele și costurile nete asociate (scenariul 2, decizia privind locația).

(58) În cazul în care ajutorul nu modifică comportamentul beneficiarului prin stimularea investițiilor (suplimentare) în zona în cauză, atunci se poate considera că aceeași investiție s-ar efectua în regiune și în absența ajutorului. Astfel de ajutoare nu au efect stimulativ asupra atingerii obiectivului regional și nu pot fi aprobate drept compatibile cu piața internă.

(59) Cu toate acestea, în cazul ajutoarelor regionale acordate prin fonduri destinate politicii de coeziune în zonele „a” pentru investiții necesare pentru a atinge standardele stabilite de dreptul SEE, se poate considera că ajutorul are efect stimulativ dacă în absența ajutorului nu ar fi fost suficient de profitabil pentru beneficiar să facă investiția în zona în cauză, ceea ce ar fi dus la închiderea unei unități existente în acea zonă.

3.5.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

(60) Lucrările privind o investiție individuală pot începe doar după depunerea formularului de cerere pentru ajutor.

(61) Dacă lucrările încep înainte de depunerea cererii pentru ajutor, niciun ajutor acordat în legătură cu acea investiție individuală nu va fi considerat compatibil cu piața internă.

(62) Statele AELS trebuie să introducă un formular standard de cerere de ajutor, care este anexat la prezentele orientări (32). În formularul de cerere de ajutor, IMM-urile și întreprinderile mari trebuie să explice dintr-o perspectivă contrafactuală ce s-ar fi întâmplat dacă nu ar fi primit ajutorul, indicând care dintre scenariile descrise la punctul 57 se aplică.

(63) În plus, întreprinderile mari trebuie să prezinte documente justificative cu privire la efectul scenariului contrafactual descris în formularul de cerere. IMM-urile nu sunt supuse acestei obligații.

(64) Autoritatea care acordă ajutorul ar trebui să verifice credibilitatea scenariului contrafactual și să confirme că ajutorul regional are efectul stimulativ corespunzător unuia dintre scenariile descrise la punctul 57. Un scenariu contrafactual este credibil dacă este real și se raportează la factorii de decizie valabili la data la care beneficiarul hotărăște să efectueze investiția.

3.5.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

(65) În plus față de cerințele de la punctele 60-64, pentru ajutorul individual notificat (33), statul AELS trebuie să furnizeze dovezi clare ale faptului că ajutorul are un impact real asupra alegerii investiției sau a locației (34). Statul trebuie să specifice care scenariu descris la punctul 57 se aplică. Pentru a permite o evaluare cuprinzătoare, statul AELS trebuie să furnizeze atât informații privind proiectul pentru care se solicită ajutorul, cât și o descriere detaliată a scenariului contrafactual în care nicio autoritate publică din SEE nu acordă vreun ajutor beneficiarului.

(66) În scenariul 1, statul AELS ar putea dovedi existența unui efect stimulativ furnizând documente ale întreprinderii care demonstrează că investiția nu ar fi suficient de profitabilă în absența ajutorului.

(67) În scenariul 2, statul AELS poate dovedi că ajutorul are un efect stimulativ furnizând documente ale întreprinderii care demonstrează că a fost efectuată o comparație între costurile și beneficiile amplasării investiției în zona respectivă și cele din zona (zonele) alternativă (alternative). Autoritatea verifică dacă aceste comparații sunt realiste.

(68) Statele AELS sunt invitate să se bazeze, în special, pe documente oficiale emise de conducerea întreprinderii, pe evaluări ale riscurilor (inclusiv pe evaluarea riscurilor asociate locației), pe rapoarte financiare, pe planuri interne de afaceri, pe opinii ale experților și pe alte studii legate de proiectul de investiție evaluat. Documentele care conțin informații despre estimările privind cererea, estimările costurilor, estimările financiare, documentele prezentate unui comitet de investiții și care dezvoltă mai multe scenarii de investiție sau documentele furnizate instituțiilor financiare ar putea ajuta statele AELS să demonstreze efectul stimulativ.

(69) În acest context, și în special în cazul scenariului 1, nivelul profitabilității poate fi evaluat pe baza metodologiilor standard aplicate în sectorul respectiv de activitate și care pot include metode de evaluare a valorii actualizate nete a proiectului (VAN) (35), a ratei interne a rentabilității (RIR) (36) sau a rentabilității medii a capitalului angajat (ROCE). Profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu ratele normale ale rentabilității aplicate de întreprindere în alte proiecte de investiții de natură similară. În cazul în care aceste rate nu sunt disponibile, profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau cu ratele rentabilității observate în mod normal în industria în cauză.

(70) În cazul în care ajutorul nu modifică comportamentul beneficiarului prin stimularea investițiilor (suplimentare) în zona respectivă, regiunea nu beneficiază de un efect pozitiv. Prin urmare, ajutorul nu va fi considerat compatibil cu piața internă în situațiile în care se dovedește că aceeași investiție s-ar efectua în regiune, chiar dacă ajutorul nu ar fi fost acordat.

3.5.3. Schemele de ajutoare de exploatare

(71) În cazul schemelor de ajutoare de exploatare, se va considera că ajutorul produce un efect stimulativ dacă este probabil ca, în absența ajutorului, nivelul activității economice din zona sau regiunea respectivă să fie redus semnificativ din cauza problemelor pe care ajutorul își propune să le soluționeze.

(72) Astfel, Autoritatea va considera că ajutorul generează o activitate economică suplimentară în zonele sau regiunile respective, dacă statul AELS a demonstrat existența și natura substanțială a acelor probleme în zona respectivă (a se vedea punctele 42 și 43).

3.6. PROPORȚIONALITATEA VALORII AJUTOARELOR (AJUTORUL LIMITAT LA MINIMUM)

(73) În principiu, valoarea ajutoarelor regionale trebuie să fie limitată la minimul necesar pentru a determina realizarea de investiții și activități economice suplimentare în zona respectivă.

(74) Ca regulă generală, se va considera că ajutoarele individuale care fac obiectul notificării sunt limitate la minimum, dacă valoarea ajutorului corespunde costurilor nete suplimentare de implementare a investiției în zona respectivă, comparativ cu scenariul contrafactual în absența ajutorului. De asemenea, în cazul ajutorului pentru investiții acordat unor întreprinderi mari în cadrul unor scheme notificate, statele AELS trebuie să se asigure că valoarea ajutorului este limitată la minimum utilizând „abordarea pe baza costurilor nete suplimentare”.

(75) În situațiile de tipul scenariului 1 (decizii de realizare a investiției), valoarea ajutorului nu ar trebui, prin urmare, să depășească minimum necesar pentru ca proiectul să devină suficient de profitabil, de exemplu, sporind rata internă a rentabilității acestuia peste ratele normale ale rentabilității aplicate de întreprinderea în cauză în alte proiecte de investiții de natură similară sau, dacă este cazul, sporind rata internă a rentabilității peste costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau peste ratele de rentabilitate înregistrate de regulă în sectorul respectiv.

(76) În situațiile de tipul scenariului 2 (stimulente de alegere a locației), valoarea ajutorului nu ar trebui să depășească diferența dintre valoarea actualizată netă a investiției pentru zona vizată și valoarea actualizată netă a investiției în locația alternativă. Trebuie luate în considerare toate costurile și beneficiile relevante, inclusiv, de exemplu, costurile administrative, cheltuielile de transport, costurile de formare neacoperite de un ajutor pentru formare, precum și diferențele salariale. Cu toate acestea, atunci când locația alternativă se află în SEE, subvențiile acordate în această locație alternativă nu trebuie să fie luate în considerare.

(77) Pentru a asigura predictibilitatea și existența unor condiții de concurență echitabile, Autoritatea aplică și intensități maxime ale ajutoarelor (37) în cazul ajutorului pentru investiții. Aceste intensități maxime ale ajutoarelor au un dublu scop.

(78) În primul rând, în cazul schemelor notificate, aceste intensități maxime ale ajutoarelor reprezintă o sferă de siguranță pentru IMM-uri: atât timp cât intensitatea ajutoarelor rămâne sub nivelul maxim admis, criteriul „ajutor limitat la minimum” este considerat ca fiind îndeplinit.

(79) În al doilea rând, în toate celelalte cazuri, intensitățile maxime ale ajutoarelor sunt utilizate ca plafon maxim pentru abordarea costurilor nete suplimentare descrisă la punctele 75 și 76.

(80) Intensitățile maxime ale ajutoarelor sunt modulate în funcție de trei criterii: (a) situația socioeconomică a zonei respective, ca indicator al măsurii în care trebuie să se mai dezvolte zona și, eventual, măsura în care suferă de un dezavantaj în ceea ce privește atragerea și menținerea activității economice; (b) dimensiunea beneficiarului, ca indicator al dificultăților specifice de finanțare sau de implementare a unui proiect în zonă; și (c) amploarea proiectului de investiție, ca indicator al nivelului preconizat de denaturare a concurenței și a schimburilor comerciale.

(81) În consecință, sunt permise intensități mai ridicate ale ajutorului (și posibile denaturări mai mari ale concurenței și ale schimburilor comerciale) pe măsură ce nivelul de dezvoltare al regiunii-țintă este mai scăzut și dacă beneficiarul ajutorului este o întreprindere mică sau mijlocie.

(82) Având în vedere denaturările mai mari ale concurenței și ale schimburilor comerciale preconizate, intensitatea maximă a ajutorului pentru întreprinderile mari trebuie să fie redusă utilizând mecanismul definit la punctul 20 litera (c).

3.6.1. Schemele de ajutoare pentru investiții

(83) Pentru ajutoarele destinate IMM-urilor, pot fi utilizate intensitățile majorate maxime ale ajutorului descrise în secțiunea 5.4. Cu toate acestea, IMM-urile nu pot beneficia de aceste intensități majorate dacă investiția are legătură cu un proiect mare de investiții.

(84) Pentru ajutoarele destinate întreprinderilor mari, statele AELS trebuie să se asigure că valoarea ajutorului corespunde costurilor nete suplimentare de implementare a investiției în zona respectivă, comparativ cu scenariul contrafactual care ar surveni în absența ajutorului. Metoda explicată la punctele 75 și 76 trebuie să fie utilizată împreună cu intensitățile maxime ale ajutorului ca plafon maxim.

(85) În ceea ce privește ajutoarele pentru proiectele mari de investiții, trebuie să se asigure că ajutorul nu depășește intensitatea redusă. Atunci când ajutorul se acordă unui beneficiar pentru o investiție care este considerată a face parte dintr-un proiect unic de investiții, ajutorul trebuie redus pentru costurile eligibile care depășesc 50 de milioane EUR (38).

(86) Intensitatea maximă a ajutorului și valoarea ajutorului corespunzătoare fiecărui proiect trebuie calculate de autoritatea care acordă ajutorul, atunci când îl acordă. Intensitatea ajutorului trebuie calculată pe baza echivalentului subvenție brută, fie raportat la costurile totale eligibile ale investiției, fie la costurile salariale eligibile declarate de beneficiarul ajutorului în formularul de cerere.

(87) În cazul în care ajutorul pentru investiții calculat pe baza costurilor investiției este combinat cu ajutorul regional pentru investiții calculat pe baza costurilor salariale, ajutorul total nu trebuie să depășească valoarea cea mai mare a ajutorului care rezultă în urma oricăruia dintre calcule, în limita intensității maxime admise a ajutoarelor pentru zona în cauză.

(88) Ajutorul pentru investiții poate fi acordat concomitent în cadrul mai multor scheme de ajutoare regionale ori cumulat ad-hoc, cu condiția ca valoarea totală a ajutorului din toate sursele să nu depășească intensitatea maximă admisă a ajutoarelor pentru fiecare proiect, care trebuie calculată în prealabil de prima autoritate care acordă ajutorul.

(89) Pentru o investiție inițială legată de proiectele privind cooperarea teritorială europeană (CTE) care îndeplinesc criteriile Regulamentului privind dispozițiile specifice pentru sprijinul din partea Fondului european de dezvoltare regională pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană (39), intensitatea ajutorului care se aplică zonei în care se află investiția inițială se va aplica tuturor beneficiarilor participanți la proiect. În cazul în care investiția inițială se află în două sau mai multe zone asistate, intensitatea maximă a ajutorului pentru investiția inițială va fi cea aplicabilă în zona asistată unde este suportată cea mai mare parte a costurilor eligibile. Investițiile inițiale efectuate de întreprinderile mari în zonele „c” pot beneficia de ajutoare regionale în contextul proiectelor CTE doar dacă sunt investiții inițiale destinate activităților noi sau produselor noi.

3.6.1.1. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor investiției

(90) Cu excepția IMM-urilor sau în cazul achiziționării unei unități, activele achiziționate ar trebui să fie noi (40).

(91) În cazul IMM-urilor, până la 50 % din costurile studiilor preliminare sau ale serviciilor de consultanță legate de investiție pot fi, de asemenea, considerate costuri eligibile.

(92) În cazul ajutorului acordat pentru o schimbare fundamentală în procesul de producție, costurile eligibile trebuie să depășească amortizarea activelor legate de activitatea care trebuie modernizată în cursul celor trei exerciții financiare precedente.

(93) În cazul ajutoarelor acordate pentru diversificarea unei unități existente, costurile eligibile trebuie să depășească cu cel puțin 200 % valoarea contabilă a activelor reutilizate, astfel cum au fost înregistrate în exercițiul financiar ce precede începerea lucrărilor.

(94) Costurile legate de închirierea de imobilizări corporale pot fi luate în considerare în următoarele situații: (a) în cazul terenurilor și clădirilor, contractul de închiriere trebuie să continue timp de minimum cinci ani de la data preconizată de finalizare a investiției pentru întreprinderile mari și de minimum trei ani pentru IMM-uri; (b) în cazul închirierii de instalații sau de utilaje, contractul trebuie să fie unul de leasing financiar și trebuie să conțină obligația ca beneficiarul ajutorului să achiziționeze activul la data la care expiră contractul.

(95) În cazul achiziționării unei unități, ar trebui luate în considerare numai costurile de achiziționare a activelor de la terții care nu au legătură cu vânzătorul. Tranzacția trebuie să aibă loc în condițiile pieței. Atunci când a fost deja acordat un ajutor pentru achiziționarea de active înainte de achiziționarea acestora, costurile respectivelor active ar trebui să fie deduse din costurile eligibile corespunzătoare achiziționării unei unități. În cazul în care achiziționarea unei unități este însoțită de investiții suplimentare eligibile pentru ajutor, costurile eligibile ale acestei investiții ar trebui să fie adăugate la costurile de achiziționare a activelor unității.

(96) Pentru întreprinderile mari, costurile imobilizărilor necorporale sunt eligibile numai până la un plafon de 50 % din costurile totale eligibile ale investiției aferente proiectului. Pentru IMM-uri se pot lua în considerare costurile integrale ale imobilizărilor necorporale.

(97) Imobilizările necorporale care sunt eligibile pentru calculul costurilor investiției trebuie să rămână asociate zonei asistate în cauză și nu trebuie să fie transferate în alte regiuni. În acest scop, imobilizările necorporale trebuie să îndeplinească următoarele condiții: (a) trebuie să fie exploatate exclusiv în unitatea beneficiară a ajutorului; (b) trebuie să fie amortizabile; (c) trebuie să fie achiziționate în condițiile pieței de la terți care nu au legături cu cumpărătorul.

(98) Imobilizările necorporale trebuie să fie incluse în activele întreprinderii care beneficiază de ajutor și trebuie să rămână asociate proiectului pentru care s-a acordat ajutorul pe o perioadă de minimum cinci ani (trei ani în cazul IMM-urilor).

3.6.1.2. Costurile eligibile calculate pe baza costurilor salariale

(99) Ajutoarele regionale pot fi calculate și prin raportare la costurile salariale estimate pe baza locurilor de muncă create în urma investiției inițiale. Ajutorul poate compensa numai costurile salariale ale persoanei angajate calculate pe o perioadă de doi ani, iar intensitatea rezultată nu poate depăși intensitatea admisă a ajutoarelor în zona în cauză.

3.6.2. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

(100) În situațiile de tipul scenariului 1 (decizia de realizare a investiției), Autoritatea va verifica dacă valoarea ajutorului depășește minimul necesar pentru ca proiectul să devină suficient de profitabil, utilizând metoda prevăzută la punctul 75.

(101) În situațiile de tipul scenariului 2 (decizia privind locația), Autoritatea va compara valoarea actualizată netă a investiției pentru zona-țintă cu valoarea actualizată netă a investiției în locația alternativă, utilizând metoda prevăzută la punctul 76.

(102) Calculele utilizate în vederea analizării efectului de stimulare pot fi utilizate și pentru a evalua dacă ajutorul este proporțional. Statul AELS trebuie să demonstreze proporționalitatea pe baza unor documente de tipul celor specificate la punctul 68.

(103) Intensitatea ajutorului nu poate depăși intensitatea ajustată admisă a ajutoarelor.

3.6.3. Schemele de ajutoare de exploatare

(104) Statul AELS trebuie să demonstreze că nivelul ajutorului este proporțional cu problemele pe care ajutorul urmărește să le soluționeze.

(105) Trebuie să fie îndeplinite, în special, următoarele condiții: (a) ajutorul trebuie stabilit în funcție de un set predefinit de costuri eligibile ce pot fi atribuite integral problemelor pe care ajutorul urmărește să le soluționeze, conform demonstrației statului AELS; (b) ajutorul trebuie să se limiteze la un anumit procent din acele costuri eligibile predefinite și nu le poate depăși; (c) valoarea ajutorului pentru fiecare beneficiar trebuie să fie proporțională cu amploarea problemelor cu care se confruntă efectiv fiecare beneficiar.

3.7. EVITAREA EFECTELOR NEGATIVE NEJUSTIFICATE ASUPRA CONCURENȚEI ȘI SCHIMBURILOR COMERCIALE

(106) Pentru ca ajutorul să fie compatibil, efectele negative ale măsurii de ajutor în ceea ce privește denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale între statele AELS trebuie să fie limitate și mai puțin semnificative decât efectele pozitive în ceea ce privește contribuția la obiectivul de interes comun. Anumite situații pot fi identificate atunci când efectele negative depășesc în mod evident efectele pozitive, ceea ce înseamnă că ajutorul nu poate fi considerat ca fiind compatibil cu piața internă.

3.7.1. Observații generale

(107) Ajutoarele regionale pot determina două dintre formele principale de denaturare posibilă a concurenței și a schimburilor comerciale. Acestea sunt legate de piețele de produse și de efectele legate de alegerea locației. Ambele tipuri pot duce atât la alocări ineficiente de resurse (care subminează performanța economică a pieței interne), cât și la probleme de distribuție (distribuția activității economice la nivelul regiunilor).

(108) Unul dintre posibilele efecte negative ale ajutoarelor de stat este faptul că acestea împiedică mecanismul pieței să furnizeze rezultate eficiente prin recompensarea producătorilor celor mai eficienți și prin exercitarea de presiuni asupra celor mai puțini eficienți pentru ca aceștia să își îmbunătățească activitatea, să se restructureze sau să iasă de pe piață. O majorare semnificativă a capacității în urma ajutoarelor de stat pe o piață insuficient de performantă ar putea, în special, denatura în mod nejustificat concurența, întrucât crearea sau menținerea unei capacități excedentare ar putea duce la o comprimare a marjelor de profit și la reducerea investițiilor efectuate de concurenți sau chiar la eliminarea acestora de pe piață. Acest fapt ar putea duce la o situație în care concurenți care altfel ar fi putut să se mențină pe piață sunt forțați să iasă de pe piață. De asemenea, această situație poate împiedica întreprinderile să intre sau să se extindă pe piață și poate descuraja concurenții să inoveze, ceea ce duce la structuri de piață ineficiente, care pe termen lung dăunează și consumatorilor. Mai mult, disponibilitatea ajutorului poate să îi determine pe potențialii beneficiari să se complacă sau să adopte un comportament excesiv de riscant. Este probabil ca efectele pe termen lung asupra performanțelor generale din sectorul respectiv să fie negative.

(109) Ajutorul poate produce efecte negative și în ceea ce privește creșterea sau menținerea unei puteri semnificative de piață a beneficiarului. Chiar și în cazul în care ajutorul nu consolidează în mod direct o putere semnificativă de piață, poate face acest lucru în mod indirect, descurajând extinderea concurenților existenți sau determinând eliminarea acestora de pe piață ori descurajând noii concurenți să intre pe piață.

(110) În afara denaturărilor de pe piețele de produse, ajutoarele regionale afectează, prin natura lor, și locația în care se desfășoară activitatea economică. Atunci când o zonă atrage o investiție în urma ajutorului, o alta pierde această oportunitate. Aceste efecte negative în zonele afectate de ajutor se pot resimți prin pierderea activității economice și pierderea de locuri de muncă, inclusiv la nivelul subcontractanților. Acestea se pot poate resimți și prin pierderea unor externalități pozitive (de exemplu, efectul de grupare, diseminarea cunoștințelor, educație și formare etc.).

(111) Specificitatea geografică a ajutoarelor regionale le diferențiază pe acestea de alte forme de ajutoare orizontale. O caracteristică specială a ajutoarelor regionale este faptul că au drept scop influențarea investitorilor în alegerea locației proiectelor de investiții. Atunci când ajutoarele regionale compensează costurile suplimentare rezultate din dezavantajele regionale și sprijină realizarea de investiții suplimentare în zonele asistate fără a le devia pe cele din alte zone asistate, acestea contribuie nu numai la dezvoltarea regiunii, ci și la realizarea coeziunii și, în ultimă instanță, prezintă avantaje pentru întregul SEE. În ceea ce privește eventualele efecte negative ale ajutoarelor regionale din punctul de vedere al locației, acestea sunt deja limitate într-o anumită măsură prin intermediul hărților ajutoarelor regionale, în care sunt definite exhaustiv zonele în care se pot acorda ajutoare regionale, ținând seama de obiectivele de echitate și de obiectivele politicii de coeziune, precum și de intensitățile maxime admise ale ajutoarelor. Cu toate acestea, pentru a evalua impactul efectiv al ajutorului asupra obiectivului de coeziune este important să se știe ce s-ar fi întâmplat în absența ajutorului.

3.7.2. Efecte negative evidente

(112) Autoritatea identifică o serie de situații în care efectele negative ale ajutorului compensează în mod evident orice efecte pozitive, astfel încât ajutorul nu poate fi considerat ca fiind compatibil cu piața internă.

(113) Autoritatea stabilește intensitățile maxime ale ajutoarelor. Acestea constituie o cerință minimă pentru asigurarea compatibilității, scopul acesteia fiind de a preveni utilizarea ajutoarelor de stat pentru proiecte în care raportul dintre cuantumul ajutorului și costurile eligibile este considerat ca fiind extrem de ridicat, având așadar un efect potențial de denaturare. De regulă, cu cât sunt mai accentuate efectele pozitive care pot fi generate de proiectul susținut și cu cât este mai mare necesitatea ajutorului respectiv, cu atât va fi mai ridicat plafonul maxim al intensității ajutoarelor.

(114) În situațiile de tipul scenariului 1 (decizii de realizare a investiției), atunci când crearea capacității de către proiect intervine pe o piață care este în declin absolut din punct de vedere structural, Autoritatea consideră acest demers ca fiind un efect negativ, fiind puțin probabil ca acesta să fie compensat de vreun efect pozitiv.

(115) În situațiile de tipul scenariului 2 (decizii privind locația), în cazul în care, în absența ajutorului, investiția ar fi fost localizată într-o regiune cu o intensitate a ajutoarelor regionale superioară sau similară celei din regiunea vizată, se va considera că acordarea ajutorului ar avea un efect negativ care este improbabil să fie compensat de vreun efect pozitiv, deoarece este contrar obiectivului ajutoarelor regionale.

(116) În cazul în care beneficiarul închide o activitate identică sau similară în altă zonă din SEE și mută activitatea respectivă în zona vizată și, dacă există o legătură de cauzalitate între ajutor și relocare, acest fapt va reprezenta un efect negativ, fiind puțin probabil ca acesta să fie compensat prin elemente pozitive.

(117) Atunci când evaluează măsurile notificate, Autoritatea va solicita toate informațiile necesare pentru a analiza dacă ajutoarele de stat ar avea sau nu ca efect pierderi substanțiale de locuri de muncă în locațiile existente din SEE.

3.7.3. Schemele de ajutoare pentru investiții

(118) Schemele de ajutoare pentru investiții nu trebuie să ducă la denaturări semnificative ale concurenței și ale schimburilor comerciale. În special, chiar dacă denaturările pot fi considerate ca fiind limitate la nivel individual (cu condiția să fie îndeplinite toate criteriile pentru ajutoarele pentru investiții), atunci când sunt cumulate, schemele ar putea totuși să ducă la denaturări semnificative. Astfel de denaturări ar putea viza piețele de producție prin crearea sau agravarea unui caz de capacitate excedentară sau prin crearea, creșterea ori menținerea unei puteri semnificative de piață a unor beneficiari într-un mod care va afecta stimulentele dinamice. Ajutoarele acordate în baza schemelor ar putea duce, de asemenea, la pierderea semnificativă a activității economice în alte zone ale SEE. În cazul unei scheme axate pe anumite sectoare, riscul unor astfel de denaturări este chiar mai ridicat.

(119) Prin urmare, statul AELS trebuie să demonstreze că aceste efecte negative vor fi limitate la minimum, ținând seama, de exemplu, de amploarea proiectelor în cauză, de valorile individuale și cumulate ale ajutoarelor, de beneficiarii preconizați, precum și de caracteristicile sectoarelor vizate. Pentru a permite Autorității să analizeze efectele negative probabile, statul AELS ar putea prezenta orice evaluare a impactului de care dispune, precum și evaluări ex post efectuate pentru scheme similare anterioare.

(120) Atunci când acordă ajutorul unor proiecte individuale în cadrul unei scheme, autoritatea care acordă ajutorul trebuie să verifice și să confirme că ajutorul nu creează efectele negative evidente descrise la punctul 115. În cazul ajutoarelor pentru care trebuie indicată locația alternativă care ar fi fost aleasă în absența ajutorului, această verificare se poate baza pe informațiile primite de la beneficiarul care solicită ajutorul și pe declarația prezentată în formularul de cerere standard.

3.7.4. Ajutoarele individuale pentru investiții care fac obiectul notificării

(121) La evaluarea efectelor negative ale ajutoarelor care fac obiectul notificării, Autoritatea face distincție între cele două scenarii contrafactuale descrise la punctele 100 și 101 de mai sus.

3.7.4.1. Situații de tipul scenariului 1 (decizii de realizare a investiției)

(122) În situațiile de tipul scenariului 1, Autoritatea evidențiază, în special, efectele negative legate de cumularea capacităților de producție excedentare în sectoarele aflate în declin, de împiedicarea ieșirii de pe piață și de conceptul de putere semnificativă de piață. Aceste efecte negative sunt descrise mai jos la punctele 123-132 și trebuie contracarate de efectele pozitive ale ajutorului. Cu toate acestea, în cazul în care se stabilește că ajutorul ar avea ca rezultat efectele negative evidente descrise la punctul 114, ajutorul respectiv nu poate fi considerat compatibil cu piața internă, întrucât este puțin probabil ca acesta să fie compensat de vreun element pozitiv.

(123) Pentru a identifica și pentru a evalua eventualele denaturări ale concurenței și schimburilor comerciale, statele AELS ar trebui să furnizeze dovezi care să permită Autorității să identifice piețele de produse vizate (adică produsele afectate de schimbarea de comportament a beneficiarului ajutorului) și să identifice concurenții și clienții/consumatorii afectați.

(124) Autoritatea va utiliza diverse criterii pentru a evalua aceste eventuale denaturări precum structura pieței produsului în cauză, performanțele pieței (piață în scădere sau în creștere), procesul de selecție a beneficiarului ajutorului, barierele la intrare și la ieșire, gradul de diferențiere a produsului.

(125) Faptul că o întreprindere apelează în mod sistematic la ajutoare de stat ar putea indica faptul că întreprinderea respectivă nu este în măsură să facă față concurenței fără sprijin sau că beneficiază de avantaje necuvenite comparativ cu concurenții săi.

(126) Autoritatea distinge două surse principale ale eventualelor efecte negative asupra piețelor de produse: (a) cazurile de majorare substanțială a capacității, care creează o situație de capacitate excedentară sau agravează o astfel de situație, mai ales pe o piață aflată în declin; și (b) cazurile în care beneficiarul ajutorului deține o putere semnificativă de piață.

(127) Pentru a evalua dacă ajutorul poate servi la crearea sau la menținerea unor structuri de piață ineficiente, Autoritatea va lua în considerare capacitatea suplimentară de producție creată de proiect și va determina dacă piața este neperformantă.

(128) În cazul în care piața vizată este în creștere, în mod normal există mai puține motive să se considere că ajutorul va afecta stimulentele dinamice sau că va împiedica în mod nejustificat ieșirea de pe piață sau intrarea pe piață.

(129) Situația este mai problematică în cazul piețelor aflate în declin. În acest sens, Autoritatea face distincția între cazurile în care, pe termen lung, piața relevantă este în mod structural în declin (adică înregistrează o rată de creștere negativă) și cazurile în care piața relevantă se află într-un declin relativ (adică înregistrează o rată de creștere pozitivă, însă nu depășește o rată de creștere de referință).

(130) Performanța insuficientă a pieței va fi măsurată, în mod normal, în raport cu PIB-ul SEE din ultimii trei ani anteriori datei de începere a proiectului (rata de referință); performanța poate fi stabilită și pe baza ratelor de creștere anticipate pentru următorii trei, până la cinci ani. Indicatorii pot include creșterea viitoare previzibilă a pieței în cauză și ratele anticipate de utilizare a capacității, precum și posibilul impact al creșterii capacității asupra concurenților, prin efectele sale asupra prețurilor și a marjelor de profit.

(131) În unele cazuri, este posibil ca evaluarea creșterii pieței de produse în SEE să nu fie adecvată pentru evaluarea integrală a efectelor ajutorului, în special dacă piața geografică este mondială. În aceste situații, Autoritatea va analiza efectul ajutoarelor asupra structurilor pieței în cauză, în special posibilitatea ca acestea să elimine producători din SEE.

(132) Pentru a evalua existența unei puteri semnificative de piață, Autoritatea va ține seama de poziția beneficiarului pe o anumită perioadă de timp înainte de primirea ajutorului și de poziția pe piață preconizată după finalizarea investiției. Autoritatea va ține seama de cotele de piață ale beneficiarului, precum și de cotele de piață ale concurenților acestuia și de alți factori relevanți, cum ar fi, de exemplu, structura pieței, analizând concentrarea pe piață, posibilele bariere la intrare (41), puterea de cumpărare (42), și barierele în calea extinderii sau ieșirii.

3.7.4.2. Situații de tipul scenariului 2 (decizii privind alegerea locației)

(133) În cazul în care în urma analizei scenariului contrafactual rezultă că în absența ajutorului investiția s-ar fi realizat într-o altă locație (scenariul 2) care aparține de aceeași piață geografică a produsului vizat și dacă ajutorul este proporțional, eventualele efecte în ceea ce privește capacitatea excedentară sau puterea semnificativă de piață ar fi, în principiu, aceleași, indiferent de acordarea sau nu a ajutorului. În astfel de cazuri, este posibil ca efectele pozitive ale ajutorului să fie mai semnificative decât efectele negative limitate asupra concurenței. Cu toate acestea, atunci când locația alternativă se află în SEE, Autoritatea verifică, în principal, efectele negative legate de respectiva locație alternativă; prin urmare, dacă ajutorul creează efectele negative evidente descrise la punctele 115-116, ajutorul nu poate fi considerat compatibil cu piața internă, întrucât este puțin probabil ca acesta să fie compensat de vreun element pozitiv.

3.7.5. Schemele de ajutoare de exploatare

(134) În cazul în care ajutorul este necesar și proporțional în vederea îndeplinirii obiectivului comun prezentat în subsecțiunea 3.2.3, este probabil ca efectele negative ale ajutorului să fie compensate prin efecte pozitive. Cu toate acestea, în unele cazuri, ajutorul poate rezulta în modificări ale structurii pieței sau ale caracteristicilor unui sector de activitate sau ale unei industrii, fapt care ar putea denatura semnificativ concurența prin bariere la intrarea sau la ieșirea de pe piață, prin efecte de substituire sau prin devierea fluxurilor comerciale. În astfel de cazuri, este puțin probabil ca efectele negative identificate să fie compensate prin efecte pozitive.

3.8. TRANSPARENȚA

(135) Statele AELS vor publica pe un site central sau pe un singur site care preia informații de pe mai multe site-uri (de exemplu, site-uri regionale) cel puțin următoarele informații privind măsurile de ajutor de stat ce fac obiectul notificării: textul schemei de ajutoare notificate și dispozițiile de punere în aplicare aferente, autoritatea care acordă ajutorul, beneficiarii individuali, cuantumul ajutorului per beneficiar și intensitatea ajutorului. Aceste cerințe sunt aplicabile atât ajutoarelor individuale acordate în baza schemelor ce fac obiectul notificării, cât și ajutoarelor ad-hoc. Aceste informații trebuie publicate după adoptarea deciziei de acordare a ajutorului, trebuie păstrate cel puțin 10 ani și trebuie puse la dispoziția publicului larg, fără restricții (43).

4. EVALUARE

(136) Pentru a obține garanții suplimentare ale limitării numărului denaturărilor concurenței și ale schimburilor comerciale, Autoritatea poate solicita ca anumite scheme să aibă un termen-limită (de regulă de până la 4 ani) și să fie supuse evaluării la care se face referire la punctul 27.

(137) Vor fi evaluate schemele care au un efect potențial ridicat de denaturare, adică acele scheme care pot restricționa concurența în mod semnificativ, dacă modul lor de punere în aplicare nu este revizuit în timp util.

(138) Având în vedere obiectivele evaluării și pentru a nu impune o povară disproporționată pentru statele AELS în ceea ce privește cuantumurile mai mici ale ajutoarelor, această obligație poate fi impusă doar în cazul schemelor de ajutor cu bugete mari, care au caracteristici noi, sau atunci când se preconizează că vor exista schimbări semnificative ale pieței, tehnologiei sau în materie de reglementare. Evaluarea trebuie efectuată de către un expert independent de autoritatea care acordă ajutorul de stat pe baza unei metodologii comune (44) și trebuie făcută publică. Evaluarea trebuie prezentată Autorității cu suficient timp înainte pentru a permite să se analizeze posibilitatea prelungirii schemei de ajutoare și, în orice caz, la expirarea schemei. Domeniul de aplicare și metodologia acestei evaluări vor fi specificate în decizia de aprobare a schemei de ajutoare. Orice măsură de ajutor ulterioară cu un obiectiv similar trebuie să țină seama de rezultatele evaluării.

5. HĂRȚILE AJUTOARELOR REGIONALE

(139) În această secțiune, Autoritatea specifică criteriile pentru identificarea zonelor care îndeplinesc condițiile de la articolul 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE. Zonele care îndeplinesc aceste criterii și pe care un stat AELS intenționează să le numească zone „a” sau zone „c” trebuie identificate pe o hartă a ajutoarelor regionale care trebuie notificată Autorității și aprobată de aceasta înainte de a se putea acorda ajutoare regionale întreprinderilor din zonele desemnate. Hărțile trebuie să specifice, de asemenea, intensitățile maxime ale ajutoarelor aplicabile în zonele respective.

5.1. POPULAȚIA CARE POATE BENEFICIA DE AJUTOARE REGIONALE

(140) Având în vedere faptul că ajutoarele de stat regionale derogă de la interdicția generală privind ajutoarele de stat prevăzută la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că acoperirea demografică totală în regiunile asistate din statele AELS trebuie să fie mai mică decât cea a zonelor nedesemnate.

(141) În orientările privind ajutoarele de stat regionale ale Autorității pentru perioada 20072013 (45) acoperirea demografică la nivel național a fost stabilită în funcție de regiunile cu o densitate scăzută a populației, în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE. Plafonul național al populației a fost stabilit la 29,08 % pentru Norvegia și la 31,6 % pentru Islanda.

(142) Statele AELS au anumite specificități care trebuie să fie luate în considerare la determinarea acoperii demografice eligibile: (a) ca urmare a PIB-ului relativ ridicat pe cap de locuitor din statele AELS, nicio regiune nu se califică pentru derogare de la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE (46); (b) multe regiuni din cadrul statelor AELS sunt regiuni cu o densitate scăzută a populației. Având în vedere specificitățile, Autoritatea va stabili acoperirea demografică națională în funcție de regiunile cu o densitate scăzută a populației, astfel cum se prevede în orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 (47). Norvegia deține opt regiuni statistice la nivelul 3 cu o densitate scăzută a populației, care reprezintă 25,51 % din populația Norvegiei. În consecință, acoperirea demografică națională pentru Norvegia pentru perioada 2014-2020 este de 25,51 %. Islanda deține în total 2 regiuni statistice la nivelul 3, una dintre acestea având o densitate scăzută a populației, care înseamnă 36,5 % din populația Islandei. În consecință, acoperirea demografică națională pentru Islanda pentru perioada 2014-2020 este de 36,5 %. Liechtenstein nu deține regiuni cu o densitate scăzută a populației și, prin urmare, nicio o regiune care să fie eligibilă în acest sens.

5.2. DEROGAREA PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL NR. 61 ALINEATUL (3) LITERA (a) DIN ACORDUL PRIVIND SEE

(143) Articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE prevede faptul că „ajutoarele destinate să favorizeze dezvoltarea economică a regiunilor în care nivelul de trai este anormal de scăzut sau în care există un grad de ocupare a forței de muncă extrem de scăzut” pot fi declarate compatibile cu piața internă. Conform deciziei Curții de Justiție, „utilizarea termenilor «anormal» și «extrem» la articolul 107 alineatul (3) litera (a) (din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene) indică faptul că scutirea vizează numai zonele în care situația economică este extrem de nefavorabilă comparativ cu [Uniunea] în ansamblu” (48).

(144) Autoritatea consideră că au fost îndeplinite condițiile de la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE dacă regiunea statistică la nivelul 2 are au un produs intern brut (PIB) pe cap de locuitor, cuantificat în standarde ale puterii de cumpărare (SCP), mai mic de 75 % din media SEE. PIB-ul pe cap de locuitor (49) pentru fiecare regiune și media SEE care va fi utilizată în analiză sunt determinate pe baza statisticilor oficiale relevante. Cu toate acestea, nu există o regiune statistică la nivelul 2 în statele SEE care să îndeplinească în prezent această condiție (50). Prin urmare, nicio regiune din statele AELS nu face obiectul derogării prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE.

5.3. DEROGAREA PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 61 ALINEATUL (3) LITERA (c) DIN ACORDUL PRIVIND SEE

(145) Articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE prevede că pot fi considerate compatibile cu piața internă „ajutoarele destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor activități economice sau a anumitor regiuni economice, în cazul în care acestea nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun”. Conform Curții de Justiție, „derogarea de la articolul [107] alineatul (3) litera (c) […] permite dezvoltarea anumitor zone fără a fi restricționată de condițiile economice prevăzute la articolul [107] alineatul (3) litera (a), cu condiția ca un astfel de ajutor să «nu modifice în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun». Această dispoziție împuternicește Comisia să autorizeze ajutoarele destinate să stimuleze dezvoltarea economică a zonelor unui stat membru al UE care sunt defavorizate în raport cu media națională” (51). În opinia Autorității, același lucru se aplică în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

(146) Comisia Europeană a definit în orientările sale corespunzătoare metodologia care urmează să fie aplicată în vederea determinării acoperirii demografice naționale eligibile în cadrul statelor membre. Această metodă implică următoarele:

(147) Conform orientărilor Comisiei, există două categorii de zone „c”: (a) zonele care îndeplinesc anumite condiții prestabilite și care pot fi astfel definite de un stat membru al UE ca zone „c” fără alte justificări („zone «c» predefinite”); (b) zonele pe care un stat membru al UE le poate desemna, în mod discreționar, drept zone „c”, cu condiția ca respectivul stat membru al UE să demonstreze că astfel de zone îndeplinesc anumite criterii socioeconomice („zone «c» care nu sunt predefinite”).

(148) Acoperirea pentru zonele „c” predefinite, în conformitate cu orientările Comisiei, este alocată pe baza unei metodologii de alocare specifice, prevăzute în secțiunea 5.3.1 din respectivele orientări. Această metodologie implică faptul că fostele zone „a” pe parcursul perioadei 2011-2013, alături de zonele cu densitate foarte scăzută a populației, sunt considerate zone „c” predefinite. Având în vederea faptul că statele AELS nu au nicio regiune „a” pe parcursul acestei perioade, numai zonele cu o densitate scăzută a populației se încadrează în această categorie.

5.3.1. Zone „c” predefinite

(149) Pentru zonele cu o densitate scăzută a populației, un stat AELS ar trebui să desemneze, în principiu, regiunile statistice la nivelul 2 cu mai puțin de 8 locuitori pe km2 sau regiunile statistice la nivelul 3 cu mai puțin de 12,5 locuitori pe km2. Cu toate acestea, un stat AELS poate desemna anumite părți din regiunile statistice la nivelul 3 cu mai puțin de 12,5 locuitori pe km2 sau alte zone învecinate cu regiunile statistice la nivelul 3, cu condiția ca zonele desemnate să aibă mai puțin de 12,5 locuitori pe km2 și ca desemnarea lor să nu depășească alocarea specifică a acoperirii „c” menționate la punctul 142. Cu toate acestea, un stat AELS poate desemna anumite părți din regiunile statistice la nivelul 2 pentru Norvegia și la nivelul 3 pentru Islanda cu mai puțin de 8 locuitori pe km2 sau alte zone învecinate adiacente regiunilor statistice, cu condiția ca zonele desemnate să aibă mai puțin de 8 locuitori pe km2 și ca desemnarea lor să nu depășească alocarea specifică a acoperirii „c” menționate la punctul 142.

5.3.2. Zone „c” care nu sunt predefinite

(150) Autoritatea consideră că criteriile utilizate de statele AELS în vederea desemnării zonelor „c” ar trebui să reflecte diversitatea situațiilor în care s-ar justifica acordarea ajutoarelor regionale. Prin urmare, criteriile ar trebui să vizeze anumite probleme socioeconomice, geografice sau structurale care pot apărea în zonele „c” și să ofere garanții suficiente potrivit cărora acordarea ajutoarelor de stat regionale nu va modifica în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care să contravină interesului comun.

(151) Astfel, un stat AELS poate desemna ca zone „c” acele zone „c” care nu sunt predefinite pe baza criteriilor de mai jos: (a) criteriul 1: zone învecinate cu cel puțin 100 000 de locuitori (52) situate în regiuni statistice la nivelul 2 sau la nivelul 3 care au: — un PIB pe cap de locuitor mai mic sau egal cu media UE-27; sau — o rată a șomajului mai mare sau egală cu 115 % din media națională (53); (b) criteriul 2: regiuni statistice la nivelul 3 cu mai puțin de 100 000 de locuitori care au: — un PIB pe cap de locuitor mai mic sau egal cu media UE-27; sau — o rată a șomajului mai mare sau egală cu 115 % din media națională; (c) criteriul 3: insule sau zone învecinate caracterizate printr-o izolare geografică similară (de exemplu, peninsule sau zone montane) care au: — un PIB pe cap de locuitor mai mic sau egal cu media UE-27 (54); sau — o rată a șomajului mai mare sau egală cu 115 % din media națională (55); sau — mai puțin de 5 000 de locuitori; (d) criteriul 4: regiuni statistice la nivelul 3 sau părți din regiuni statistice la nivelul 3 care formează zone învecinate care sunt adiacente unei zone „a” sau care au o graniță teritorială comună cu o țară care nu aparține SEE sau Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS); (e) criteriul 5: zone învecinate cu cel puțin 50 000 de locuitori (56) care se confruntă cu schimbări structurale majore sau care se află în declin relativ grav, cu condiția ca astfel de zone să nu fie situate în regiuni statistice la nivelul 3 sau în zone învecinate care îndeplinesc condițiile pentru a fi desemnate ca zone predefinite sau să nu se încadreze la criteriile 1-4 (57).

(152) În scopul aplicării criteriilor menționate la punctul 151, conceptul de zone învecinate se referă la unități administrative locale 2 (LAU 2) (58) întregi sau la un grup de zone întregi LAU 2 (59). Se consideră că un grup de zone LAU 2 formează o zonă învecinată dacă fiecare zonă din grup are o graniță administrativă comună cu o altă zonă din grup (60).

(153) Respectarea acoperirii demografice permise pentru fiecare stat AELS va fi determinată pe baza celor mai recente date privind numărul total al populației rezidente din zonele respective, astfel cum au fost publicate de birourile naționale de statistică.

5.4. INTENSITĂȚILE MAXIME ALE AJUTOARELOR APLICABILE AJUTOARELOR REGIONALE PENTRU INVESTIȚII

(154) Intensitatea ajutoarelor în zonele „c” nu poate depăși: (a) 15 % ESB în zonele cu o densitate scăzută a populației și în zonele (regiuni statistice la nivelul 3 sau părți din astfel de regiuni) care au o graniță teritorială comună cu o țară care nu face parte din SEE sau AELS; (b) 10 % ESB în zonele „c” care nu sunt predefinite.

5.4.1. Intensități majorate ale ajutoarelor pentru IMM-uri

(155) Intensitățile maxime ale ajutoarelor stabilite la punctul 154 pot fi majorate cu până la 20 de puncte procentuale pentru întreprinderile mici sau cu până la 10 puncte procentuale pentru întreprinderile mijlocii (61).

5.5. NOTIFICAREA ȘI DECLARAȚIA DE COMPATIBILITATE

(156) După adoptarea prezentelor orientări, fiecare stat AELS trebuie să transmită Autorității o hartă unică a ajutoarelor regionale care este aplicabilă de la 1 iulie 2014 până la 31 decembrie 2020. Fiecare notificare ar trebui să includă informațiile specificate în formularul din anexa III.

(157) Pe baza prezentelor orientări, Autoritatea va examina fiecare hartă notificată a ajutoarelor regionale și va adopta o decizie de aprobare a hărții ajutoarelor regionale pentru statul AELS vizat. Fiecare hartă a ajutoarelor regionale va fi publicată în Jurnalul Oficial și în Suplimentul SEE și va face parte integrantă din prezentele orientări.

5.6. MODIFICĂRI

5.6.1. Rezerva demografică

(158) Un stat membru poate decide, din proprie inițiativă, să stabilească o rezervă a acoperirii demografice naționale care să reprezinte diferența dintre plafonul acoperirii demografice a statului AELS respectiv, alocat de Autoritate (62) și acoperirea utilizată pentru zonele „c” desemnate în harta ajutoarelor regionale a statului respectiv.

(159) Dacă decide să constituie o astfel de rezervă, un stat AELS poate oricând să utilizeze rezerva pentru a adăuga zone „c” noi pe harta sa, până când atinge plafonul acoperirii naționale. În acest sens, statul AELS poate să utilizeze datele socioeconomice cele mai recente furnizate de Eurostat, de biroul național de statistică al statului în cauză sau de alte surse recunoscute. Populația din zonele „c” vizate se calculează pe baza datelor demografice utilizate pentru a defini harta inițială.

(160) Statul AELS trebuie să notifice Autoritatea de fiecare dată când intenționează să utilizeze rezerva sa demografică pentru a adăuga noi zone „c”, înainte de a pune în aplicare astfel de modificări.

5.6.2. Evaluarea la jumătatea perioadei

(161) În cazul în care este necesar, Autoritatea va realiza în iunie 2016, în același timp cu Comisia Europeană, o evaluare la jumătatea perioadei pentru a identifica eventualele zonele care pot deveni eligibile pentru ajutoare regionale în temeiul articolului 61 alineatul (1) litera (a) din Acordul privind SEE și nivelul intensității ajutoarelor corespunzătoare PIB-ului pe cap locuitor al acestora.

6. APLICABILITATEA REGULILOR PRIVIND AJUTOARELE REGIONALE

(162) Autoritatea extinde orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 (63) și criteriile pentru o evaluare aprofundată a ajutoarelor regionale pentru proiecte mari de investiții (64) până la 30 iunie 2014.

(163) Hărțile ajutoarelor regionale aprobate în temeiul orientărilor privind ajutoarele de stat regionale 2007-2013 expiră la 31 decembrie 2013. Prin urmare, perioada de tranziție de șase luni prevăzută la articolul 44 alineatul (3) din Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare (GBER) (65) nu se aplică schemelor de ajutoare regionale puse în aplicare în cadrul GBER. Pentru acordarea ajutoarelor regionale după 31 decembrie 2013, pe baza schemelor exceptate pe categorii existente, statele AELS sunt invitate să notifice în timp util prelungirea hărților ajutoarelor regionale, pentru a permite Autorității să aprobe o prelungire a acestor hărți înainte de 31 decembrie 2013. De regulă, schemele aprobate în temeiul orientărilor privind ajutoarele regionale 2007-2013 expiră la sfârșitul anului 2013, astfel cum este specificat în decizia corespunzătoare a Autorității. Orice prelungire a acestor scheme trebuie notificată Autorității în timp util.

(164) Autoritatea va aplica principiile enunțate în prezentele orientări pentru evaluarea compatibilității tuturor ajutoarelor regionale care urmează să fie acordate după 30 iunie 2014. Ajutoarele regionale acordate în mod ilegal sau cele care urmează a fi acordate după 31 decembrie 2013 și înainte de 1 iulie 2014 vor fi evaluate în conformitate cu orientările privind ajutoarele regionale 2007-2013.

(165) Întrucât trebuie să fie consecvente cu harta ajutoarelor regionale, notificările schemelor de ajutoare regionale sau ale măsurilor de ajutor care se vor acorda după 30 iunie 2014 nu pot fi considerate complete până când Autoritatea nu adoptă o decizie de aprobare a hărții ajutoarelor regionale pentru statul AELS în cauză, în conformitate cu procedurile descrise în subsecțiunea 5.5. În consecință, Autoritatea nu va examina, în principiu, notificările privind schemele de ajutoare regionale care urmează să se aplice după 30 iunie 2014 sau notificările privind ajutoarele individuale care urmează să fie acordate după această dată înainte de adoptarea unei decizii de aprobare a hărții ajutoarelor regionale pentru statul AELS în cauză.

(166) Autoritatea consideră că punerea în aplicare a prezentelor orientări vor duce la modificări substanțiale ale normelor aplicabile ajutoarelor regionale în cadrul SEE. De asemenea, având în vedere noul context economic și social din cadrul SEE, pare necesar să se verifice dacă toate schemele de ajutoare regionale, inclusiv schemele de ajutoare pentru investiții și schemele de ajutoare de exploatare, se justifică și sunt eficiente în continuare.

(167) Din aceste motive, Autoritatea propune următoarele măsuri corespunzătoare statelor AELS în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din Partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție: (a) statele AELS trebuie să limiteze aplicarea tuturor schemelor de ajutoare regionale existente care nu intră sub incidența unui regulament de exceptare pe categorii și a tuturor hărților ajutoarelor regionale la ajutoare care urmează să fie acordate la sau înainte de 30 iunie 2014; (b) statele AELS trebuie să modifice alte scheme de ajutoare orizontale existente care prevăd un tratament specific pentru ajutoarele destinate proiectelor din zone asistate, cu scopul de a garanta că ajutoarele care urmează să fie acordate după 30 iunie 2014 respectă harta ajutoarelor regionale în vigoare la data acordării ajutoarelor; (c) statele AELS trebuie să confirme acceptarea măsurilor de mai sus până la 31 decembrie 2013.

7. RAPORTARE ȘI MONITORIZARE

(168) În conformitate cu articolul 21 din Partea II a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție în conjuncție cu articolele 5 și 6 din Decizia nr. 195/04/COL statele AELS trebuie să prezinte Autorității rapoarte anuale.

(169) Statele AELS vor transmite Autorității informații privind fiecare ajutor individual cu o valoare mai mare de 3 milioane EUR acordat în cadrul unei scheme, în formatul prevăzut în anexa VI, în termen de 20 de zile lucrătoare de la data acordării ajutorului.

(170) Statele AELS trebuie să păstreze evidențe detaliate privind toate măsurile de acordare a ajutoarelor. Astfel de evidențe trebuie să conțină toate informațiile necesare pentru a stabili dacă au fost îndeplinite condițiile privind costurile eligibile și intensitățile maxime ale ajutoarelor. Aceste evidențe trebuie păstrate pe o perioadă de 10 ani de la data acordării ajutorului și trebuie puse la dispoziția Autorității la cererea acesteia.

8. REVIZUIRE

(171) Autoritatea poate decide să modifice oricând prezentele orientări, în cazul în care acest lucru este necesar din motive legate de politica în materie de concurență sau pentru a ține seama de alte politici și angajamente internaționale ale SEE sau din orice alt motiv justificat.

(1) Zonele eligibile pentru ajutoare regionale în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE, denumite de regulă zone „a”, tind să fie mai defavorizate în cadrul SEE din punct de vedere al dezvoltării economice. Zonele eligibile în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, denumite zone „c”, tind, de asemenea, să fie defavorizate, dar într-o măsură mai mică. Ca urmare a PIB-ului relativ ridicat pe cap de locuitor din statele AELS, în prezent nicio regiune nu face obiectul derogării prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE.

(2) Aceste orientări corespund Comunicării Comisiei — Orientări privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 („orientările Comisiei”), adoptate la 28 iunie 2013 (JO C 209, 23.7.2013, p. 1).

(3) Suplimentele regionale pentru ajutoarele acordate în acest sens nu se consideră, în consecință, ajutoare regionale.

(4) Fiecare stat AELS poate identifica aceste zone pe o hartă a ajutoarelor regionale pe baza condițiilor prevăzute în secțiunea 5.

(5) A se vedea, în acest sens, cauza 730/79, Philip Morris [1980], Rec., p. 2671, punctul 17, și cauza C169/95, Spania/Comisia [1997], Rec., p. I-148, punctul 20.

(6) A se vedea, în acest sens, cauza T-380/94, AIUFFASS și AKT/Comisia [1996], Rec., p. II-2169, punctul 54.

(7) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, Modernizarea ajutoarelor de stat în UE, COM/2012/0209 final.

(8) În conformitate cu definiția din anexa II.

(9) În conformitate cu definiția din anexa IIa.

(10) Ca urmare a expirării, la 31 decembrie 2013, a Orientărilor privind ajutoarele de stat în domeniul construcțiilor navale (JO L 31, 31.1.2013, p. 77 și Suplimentul SEE nr. 7, 31.1.2013, p. 1), prezentele orientări se aplică și ajutoarelor regionale pentru construcții navale. Toate orientările Autorității sunt disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(11) Transport înseamnă transportul de pasageri cu aeronave, transportul maritim, transportul rutier, transportul feroviar și transportul pe căi navigabile interioare sau serviciile de transport de marfă în contul terților sau contra cost.

(12) A se vedea orientările Autorității privind ajutoarele acordate sectorului aviației (JO L 124, 23.5.1996, p. 41) care se referă la orientările Comunității privind aplicarea articolelor 92 și 93 din Tratatul CE și a articolului 61 din Acordul privind SEE ajutoarelor de stat în sectorul aviației (JO C 350, 10.12.1994, p. 5) și orientările Autorității privind finanțarea aeroporturilor și ajutorul la înființare pentru companiile aeriene cu plecare de pe aeroporturi regionale (JO L 62, 6.3. 2008, p. 30 și Suplimentul SEE nr. 12, 6.3.2008, p. 3), astfel cum au fost modificate sau înlocuite.

(13) Autoritatea va evalua compatibilitatea ajutoarelor de stat acordate sectorului energetic pe baza viitoarelor orientări privind ajutoarele pentru energie și protecția mediului, care vor modifica orientările actuale privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și în care dezavantajele specifice ale zonelor asistate vor fi luate în considerare.

(14) Orientări pentru aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul dezvoltării rapide a rețelelor de comunicații în bandă largă, nepublicate încă. Toate orientările Autorității sunt disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(15) Astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 723/2009 al Consiliului din 25 iunie 2009 privind cadrul juridic comunitar aplicabil unui consorțiu pentru o infrastructură europeană de cercetare (ERIC) (JO L 206, 8.8.2009, p. 1), aplicat în SEE în virtutea Protocolului 31 la Acordul privind SEE, în conformitate cu orientările Autorității privind ajutoarele pentru cercetare, dezvoltare și inovare (JO L 305, 19.11.2009, p. 1 și Suplimentul SEE nr. 60, 19.11.2009, p. 1).

(16) A se vedea punctul 20 litera (i).

(17) NACE este un acronim derivat din denumirea în limba franceză „Nomenclature générale des activités économiques dans les Communautés Européennes” (Clasificarea statistică a activităților economice în Comunitățile Europene) utilizat pentru a des