RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 326/18

DECIZIA NR. 260/15/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

din 30 iunie 2015

privind presupusul ajutor de stat acordat întreprinderii Síminn pentru introducerea serviciilor în bandă largă în zonele rurale din Islanda (Islanda) [2016/2101]

Autoritatea AELS de Supraveghere („autoritatea”),

AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 61 alineatul (3) litera (c) și Protocolul 26 la acesta,

AVÂND ÎN VEDERE Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,

AVÂND ÎN VEDERE Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 7 alineatul (3) din partea a II-a,

DUPĂ CE părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior (1) și având în vedere observațiile acestora,

întrucât:

I. DATE FACTUALE

1. PROCEDURĂ

(1) Prin scrisoarea din 2 februarie 2011 (2), Og fjarskipti ehf. (denumită în continuare „Vodafone” sau „reclamantul”) a depus o plângere la Autoritate cu privire la un presupus ajutor de stat ilegal acordat întreprinderii Síminn pentru introducerea rețelelor în bandă largă în zonele rurale din Islanda.

(2) După primirea tuturor informațiilor relevante din partea autorităților islandeze și după ce a primit, de asemenea, informații substanțiale de la reclamant și de la părțile interesate (3), autoritatea a hotărât, prin Decizia nr. 302/13/COL din 10 iulie 2013, inițierea procedurii oficiale de investigare privind posibilul ajutor de stat acordat întreprinderii Síminn pentru introducerea serviciilor în bandă largă în zonele rurale din Islanda (denumită în continuare „Decizia nr. 302/13/COL” sau „decizia de inițiere a procedurii”).

(3) Prin scrisoarea din 15 octombrie 2013 (4), autoritățile islandeze și-au prezentat observațiile referitoare la decizia autorității de inițiere a procedurii. De asemenea, autoritatea a primit observații de la o parte interesată, Hringiðan ehf., prin scrisoarea din 18 iulie 2013 (5).

(4) La 28 noiembrie 2013, Decizia nr. 302/13/COL a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în suplimentul SEE la acesta. Părților interesate li s-a acordat un termen de o lună pentru a prezenta observații cu privire la decizia autorității de inițiere a procedurii.

(5) Prin scrisoarea din 18 decembrie 2013 (6), autoritatea a primit observații și documente de la Nova ehf., o parte interesată. Prin scrisoarea din 20 decembrie 2013 (7), autoritatea a primit observații și documente suplimentare de la întreprinderea Síminn. Síminn a prezentat, de asemenea, un raport de expertiză, datat 24 septembrie 2013, pe care aceasta îl comandase către Analysis Mason, o firmă de consultanță de specialitate în domeniul telecomunicații și mass-media (denumit în continuare „raportul AM”) (8). Prin scrisoarea din 23 decembrie 2013 (9), autoritatea a primit observații și documente suplimentare din partea reclamantului.

(6) La 8 ianuarie 2014, autoritatea, în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din partea a II-a a Protocolului 3, a transmis autorităților islandeze observațiile primite și le-a invitat să își prezinte comentariile (10). Autoritățile islandeze și-au prezentat observațiile și comentariile prin scrisoarea din 28 februarie 2014 (11).

(7) După ce a evaluat informațiile, rapoartele și observațiile prezentate, autoritatea, prin scrisoarea din 2 septembrie 2014 (12), a solicitat informații suplimentare și clarificări din partea autorităților islandeze. Prin scrisoarea din 17 octombrie 2014 (13), autoritățile islandeze au răspuns solicitării și au furnizat autorității informațiile solicitate.

(8) În cele din urmă, la 20 noiembrie 2014, autoritatea, la cererea Síminn, a participat la o reuniune la Bruxelles cu experții tehnici și avocații externi ai întreprinderii Síminn.

2. DESCRIEREA MĂSURII

2.1. Context

2.1.1. Rolul Fondului de telecomunicații

(9) Fondul de telecomunicații (denumit în continuare „Fondul”) a fost instituit prin Legea nr. 132/2005 și are rolul, în conformitate cu statutul acestuia, de a promova dezvoltarea în domeniul telecomunicațiilor în Islanda, astfel cum este descrisă în strategia oficială de telecomunicații („strategia”) aprobată de Parlamentul islandez, Althingi (14). Articolul 2 din legea menționată prevede că Fondul este instituit pentru a supraveghea alocarea de fonduri pentru proiecte legate de extinderea infrastructurii de comunicații electronice, sporind astfel securitatea și competitivitatea societății în domeniul comunicațiilor electronice, precum și pentru alte proiecte definite în strategie, cu condiția ca acestea să nu fie susceptibile de a fi executate în condiții de piață.

(10) Fondul este finanțat printr-o contribuție statutară de la Trezoreria islandeză. Fondul este gestionat de Ministerul de Interne, care numește membrii consiliului de administrație al Fondului pentru un mandat de cinci ani.

(11) Fondul vizează patru priorități-cheie prevăzute în strategie, dintre care introducerea serviciilor în bandă largă a fost ultima pusă în aplicare. Potrivit autorităților islandeze, pentru toate proiectele s-a utilizat o procedură de licitație deschisă.

2.1.2. Cartografierea și analiza acoperirii

(12) La începutul anului 2007, Fondul a angajat o filială a Asociației fermierilor pentru a verifica informațiile recensământului în zonele rurale, în special zonele cele mai îndepărtate (15). Verificarea a avut ca rezultat o imagine de ansamblu cuprinzătoare și actuală asupra clădirilor care ar putea face parte din proiectul de introducere a serviciilor în bandă largă în zonele rurale din Islanda (a se vedea o descriere detaliată la considerentul 16 de mai jos).

(13) În februarie 2007, Fondul a solicitat informații privind zonele de piață curente de la furnizorii de servicii în bandă largă (16) ca un prim pas în cartografierea acoperirii actuale și viitoare a comunicațiilor în bandă largă. Scopul exercițiului a fost de a identifica disfuncționalitățile pieței, făcând distincție între zonele „gri”, „negre” și „albe” în regiunile îndepărtate din Islanda (17). Printr-un anunț public, publicat în ziarul Morgunblaðið, s-au solicitat informații cu privire la toate ariile de acoperire curentă a serviciilor de comunicații în bandă largă [de exemplu, zone în care există acces continuu (nu de tip dial-up) la internet cu viteza de cel puțin 512 kb/s pentru un preț fix lunar rezonabil], precum și la zonele planificate (care nu sunt încă deservite) care ar fi funcționale până în iunie 2008.

(14) Fondul a primit informații, sub diferite forme, cu privire la zonele de piață, de la mai multe persoane și furnizori de servicii în bandă largă (18). Odată stabilite zonele de acoperire existente, în etapa următoare a avut loc înregistrarea coordonatelor GPS pentru toate reședințele din afara zonelor cunoscute cu acoperire ADSL. Harta multistrat rezultată a locuințelor din afara tuturor zonelor de acoperire a serviciilor în bandă largă, actuale și planificate (în ansamblu), a fost transmisă furnizorilor de servicii în bandă largă pentru o examinare suplimentară mai amănunțită. Acest lucru a condus la un volum considerabil de actualizări ale hărții alcătuite, pe baza comparațiilor efectuate de furnizorii de servicii între hartă și bazele de date conținând clienții acestora. După finalizarea acestor lucrări, Fondul a trimis fiecăreia dintre cele 78 de municipalități din Islanda o listă a clădirilor din afara zonelor de servicii și un exemplar tipărit al hărții actualizate cu acoperirea serviciilor în bandă largă pentru municipalitatea respectivă. Fiecare municipalitate a analizat ulterior zonele „albe” de pe hartă pentru a identifica clădiri lipsă sau clădiri care nu sunt eligibile pentru proiect. Pentru ca o clădire să fie eligibilă, aceasta trebuie să fie reședința oficială permanentă pe tot parcursul anului și/sau locul de muncă al cel puțin unei persoane.

(15) Cartografierea și analiza acoperirii efectuate de Fond au condus la o listă precisă a clădirilor care urmau să fie incluse în proiect. Domeniul inițial de aplicare a proiectului a cuprins 1 118 clădiri „albe”, care au fost identificate individual prin coordonatele lor GPS.

2.1.3. Procedura de licitație și selecția ofertantului câștigător

(16) În februarie 2008, Ríkiskaup, Centrul de comerț al statului („STC”), în numele Fondului, a publicat o invitație la licitație pentru proiectul „Háhraðanettengingar til allra landsmanna”. Proiectul consta în introducerea serviciilor în bandă largă în zonele rurale în care autoritățile islandeze au identificat o disfuncționalitate a pieței, pe baza faptului că s-a considerat puțin probabil ca operatorii privați să introducă servicii în zonele respective în condiții de piață. Proiectul a vizat 1 118 clădiri „albe” identificate de Fond în cadrul cercetării efectuate de acesta (19).

(17) În urma publicării ofertei, STC s-a angajat într-o serie de discuții cu ofertanții interesați, ceea ce a condus la o prelungire a termenului-limită pentru depunerea ofertelor până la 4 septembrie 2008. STC a primit cinci oferte, care au variat din punct de vedere al prețului și al soluțiilor tehnice propuse. Întreprinderea Síminn a prezentat două oferte: oferta cu prețul cel mai scăzut, în valoare de 379 de milioane ISK și oferta cu prețul cel mai ridicat (pentru cea mai mare viteză de descărcare medie), în valoare de 5 miliarde ISK.

(18) Conform descrierii cererii de ofertă, scopul criteriilor de atribuire a fost de a identifica cea mai avantajoasă ofertă din punct de vedere economic. Au fost utilizate patru criterii de evaluare: (i) prețul total (50 %); (ii) viteza de dezvoltare (15 %); (iii) viteza de descărcare (25 %) și (iv) GSM 2G (opțional) (10 %) (20). STC a primit cinci oferte valide (și o ofertă nevalidă prezentată de Hringiðan ehf., care nu a furnizat o garanție bancară valabilă) până la 4 septembrie 2008. Ofertele valide primite au fost după cum urmează (21): Ofertanți, licitație – 14121 ISK Durata proiectului Viteza medie Mb/s GSM Preț total (kr.) Luni Viteză de descărcare Opțional Puncte Síminn hf. 379 000 000 12 6,0 Da 95 Nordisk Mobile Island ehf 974 864 503 12 3,0 Da NA Vodafone 1 858 339 001 15 6,2 Da 52 Vodafone 2 256 549 333 17 6,5 Da 49 Síminn hf. 5 000 000 000 22 12,0 Da 39

(19) Întrucât prima ofertă de la Síminn a primit cel mai mare număr de puncte (95 de puncte), în temeiul criteriilor menționate mai sus, STC a început negocierile cu Síminn (22). De asemenea, STC a solicitat întreprinderii Síminn să participe la mai multe reuniuni explicative, astfel de reuniuni constituind procedura standard după deschiderea unei oferte.

2.1.4. Extinderea zonei de introducere a serviciilor

(20) La începutul lunii decembrie 2008, Póst- og fjarskiptastofnun, Administrația serviciilor poștale și de telecomunicații din Islanda („PTA”) a primit o cerere din partea unui prestator de servicii, Wireless Broadband Systems („WBS”), care solicita să fie radiat ca furnizor de servicii de telecomunicații în Islanda. WBS participase anterior la cartografierea și analiza acoperirii efectuate de către Fond și informase STC cu privire la planurile sale de acoperire în cursul perioadei anterioare procedurii de licitație desfășurate de STC. Părăsirea pieței de către WBS și retragerea, în consecință, a planurilor sale de acoperire a condus la o modificare substanțială a listei clădirilor care nu beneficiau și nu urmau să beneficieze de acoperirea serviciilor în bandă largă în viitorul apropiat în condițiile pieței. După ce zona de acoperire planificată a furnizorului de servicii a fost retrasă de pe harta acoperirii cumulate totale, au apărut alte 670 de clădiri „albe”, situate pe întreg teritoriul țării. Clădirile respective au fost luate în considerare de către Fond pentru a intra sub incidența noii politici de telecomunicații.

(21) Fondul a solicitat informații de la STC cu privire la posibilitatea de a extinde domeniul de aplicare a proiectului ca parte a procedurii de licitație în curs de desfășurare. Potrivit autorităților islandeze, STC a răspuns la 7 ianuarie 2009, apreciind că un anumit grad de extindere ar putea fi inclus în ofertă și că o astfel de extindere este în conformitate cu cadrul de reglementare privind achizițiile publice.

(22) Pentru a stabili dacă furnizorii noi sau existenți aveau sau nu intenția de a-și extinde zonele de servicii prin includerea oricăreia dintre cele 670 de clădiri „albe” suplimentare, Fondul a cerut STC să solicite din nou prezentarea oricăror planuri de a furniza servicii pentru cele 670 de clădiri. La 23 ianuarie 2009, STC a publicat un anunț în ziarul Morgunblaðið, solicitând informații de la actorii de pe piață cu privire la planurile de introducere a serviciilor în bandă largă în zone suplimentare care nu au fost incluse anterior în ofertă (23). Potrivit autorităților islandeze, aceasta a fost în conformitate cu metodologia utilizată anterior de către STC atunci când a publicat prima cerere de informații privind zonele de servicii. Prin publicarea acesteia prin intermediul unui anunț publicitar, cererea de informații nu se adresa exclusiv furnizorilor de servicii care și-au prezentat deja oferta, ci era adresată tuturor furnizorilor de servicii.

(23) STC nu a primit planuri noi sau suplimentare privind furnizarea de servicii pentru cele 670 de clădiri identificate. În consecință, STC a luat decizia de a considera respectivele clădiri suplimentare ca intrând în domeniul de aplicare a proiectului. Prin urmare, STC a procedat la revizuirea acordului contractual în curs de negociere cu Síminn astfel încât acesta să includă clădirile suplimentare.

2.2. Acordul dintre Fondul de telecomunicații și Síminn

2.2.1. Generalități

(24) La 25 februarie 2009, Fondul (achizitorul) și Síminn (vânzătorul) au încheiat un acord privind introducerea de servicii în bandă largă în zonele rurale din Islanda (denumit în continuare „acordul”). Conform acordului, vânzătorul urma să introducă o rețea de mare viteză și servicii în bandă largă în zone care anterior nu aveau acces la astfel de servicii. Rețeaua și serviciile trebuiau să se extindă la toate gospodăriile în care era înregistrată și a avut reședința pe tot parcursul anului cel puțin o persoană, precum și la întreprinderile care au funcționat pe tot parcursul anului. Acordul viza un număr total de 1 788 de clădiri: cele 1 118 clădiri care au fost identificate inițial în documentele licitației, plus cele 670 de clădiri suplimentare adăugate pe parcursul negocierilor. Acordul prevedea că, după finalizarea operațiunii, vânzătorul rămânea proprietarul rețelei.

2.2.2. Durata și valoarea contractului

(25) În conformitate cu articolul 4 din acord, durata contractului era de la data semnării acestuia până la 1 martie 2014. În cazul în care cele două părți conveneau astfel, durata putea fi extinsă cu o perioadă de până la doi ani. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 10 din acord, perioada de construcție a rețelei începea în mod oficial la 1 martie 2009 și dura până la 1 martie 2011. Fondul a permis extinderea perioadei de introducere (18 luni) ca urmare a extinderii domeniului de aplicare a proiectului. Fondul a fost de acord cu această modificare cu condiția ca introducerea serviciilor pentru cel puțin 1 118 clădiri să fie finalizată în primele 12 luni, în conformitate cu oferta depusă de Síminn.

(26) Pentru introducerea rețelei și a serviciilor, achizitorul urma să plătească un preț total de 606 128 801 ISK. Prețul pentru extinderea domeniului de aplicare cu 670 de clădiri a fost convenit pe baza prețului mediu unitar oferit inițial de Síminn, înmulțit cu numărul de clădiri noi. Prin urmare, plata către Síminn a crescut de la 379 de milioane ISK la 606 milioane ISK. Achizitorul urma să plătească vânzătorului 70 % din suma totală la semnarea acordului, încă 20 % de îndată ce rețeaua devenea operațională și restul de 10 %, după o perioadă de probă de trei luni (24).

(27) Plățile au fost indexate pe baza cursului de schimb cu o monedă străină în locul indicelui general al prețurilor de consum, astfel cum era prevăzut inițial. Alegerea unei astfel de indexări a fost, potrivit autorităților islandeze, rezultatul condițiilor economice excepționale și al incertitudinii rezultate din criza financiară (25). Valuta utilizată a fost coroana daneză (DKK), la cursul din 3 septembrie 2008 (1 DKK = 16,513 ISK).

2.2.3. Cerințe tehnice

(28) În conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din descrierea cererii de ofertă, proiectul era neutru din punct de vedere tehnologic și nu existau specificații anume cu privire la modul în care rețeaua ar trebui să fie construită sau soluțiile tehnologice care ar trebui să fie utilizate (26).

(29) Pe lângă furnizarea de acces la internet de mare viteză pentru clădiri, ofertanții au fost încurajați, de asemenea, să furnizeze servicii vocale de telefonie mobilă (GSM 2G) (27). Acest serviciu trebuia să îndeplinească criteriile stabilite în planul de telecomunicații al PTA (i. fjarskiptaáætlun) pentru perioada 2005-2010, care includea servicii de voce, posibilități de roaming și furnizarea de echipamente pentru utilizatori la prețuri avantajoase. Furnizarea de servicii mobile GSM 2G reprezenta 10 % din criteriile de licitație.

(30) Soluția tehnică oferită de Síminn a avut la bază 4 tehnologii diferite: ADSL (28); UMTS (29); Wi-Fi (30); și satelit. După cum s-a dovedit după finalizarea construirii rețelei, 55 % din clădiri au fost legate la rețea prin UMTS (fixă fără fir 3G), 41 % prin ADSL și 4 % prin satelit/WiFi.

2.2.4. Cerințe de acces

(31) În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) punctul 13 din anexa I la acord, rețeaua trebuia să fie construită astfel încât să permită altor furnizori de servicii de internet (Internet Service Providers – „ISP”) accesul cu ridicata. Furnizorii de servicii internet respectivi ar trebui să poată să cumpere, la cerere, serviciul de bază de la Síminn, la prețuri cu ridicata și ar trebui să aibă permisiunea de a oferi servicii prin rețea clienților lor de pe piața cu amănuntul. Accesul trebuia să fie acordat prin mijloace convenabile [de exemplu, prin accesul la serverul în bandă largă de acces la distanță (Broadband Remote Access Server – „BRAS”)]. Toți furnizorii de servicii de internet trebuiau să beneficieze de egalitate de servicii și egalitate de acces la rețea, indiferent de conexiunea lor cu vânzătorul.

(32) În anexa II la acord, intitulată „Întrebări și răspunsuri 1-22 în cursul perioadei de ofertare, liste cu locații noi, clarificări privind documentele de licitație și procesele-verbale ale prezentării ofertei”, există clarificări suplimentare privind cerințele de acces. În ceea ce privește accesul cu ridicata, sunt prezentate patru opțiuni. Acestea sunt după cum urmează (31): Opțiunea 1 : Vânzătorul (Síminn) stabilește o conexiune xDSL pentru utilizatori și furnizează acces de tip „bitstream” achizitorilor din spatele echipamentelor DSLAM. Achizitorii (IPS) gestionează linia principală de conexiune de la DSLAM prin intermediul unei rețele ATM și/sau IP către centrul de servicii. Această opțiune oferă achizitorilor un control mai mare asupra calității serviciului pe care îl vând, dar necesită investiții substanțiale din partea acestora. Opțiunea 2 : Vânzătorul furnizează o conexiune xDSL de la o rețea ATM/IP prin intermediul unei linii principale de conexiune dinspre DSLAM. În acest caz, achizitorul poate controla într-o oarecare măsură calitatea transmiterii prin intermediul rețelei ATM. Achizitorii operează propriile sisteme BRAS și, prin urmare, pot să controleze variabilele tehnologice ale echipamentelor și să păstreze informații cu privire la utilizatori. Opțiunea 3 : În acest caz, accesul de tip bitstream este furnizat achizitorului prin intermediul unei rețele IP operate de către vânzător, care exploatează, de asemenea, DSLAM și este responsabil de calitatea serviciului. Nu este exclus ca achizitorul să poată negocia diferite condiții de calitate pentru clienții săi. Opțiunea 4 : Acesta este un exemplu tipic de revânzare a unui abonament de servicii de internet. Conexiunea de internet pe care vânzătorul o vinde achizitorului este aceeași cu cea pe care o vinde propriilor clienți de pe piața cu amănuntul. Achizitorul nu exploatează nicio parte din rețea și este responsabil exclusiv pentru vânzarea serviciului nemodificat. Cu toate acestea, vânzătorul are posibilitatea de a emite clienților săi o factură unică pentru toate serviciile furnizate prin conexiune de mare viteză.

(33) În conformitate cu anexa II la acord, Síminn are libertatea de a oferi opțiunile 1-4, dar este obligată să ofere cel puțin opțiunea 3 în toate situațiile în care tehnologia ADSL este utilizată în cadrul proiectului (32). De asemenea, se indică în mod expres că Síminn trebuie să respecte deciziile PTA și normele în această privință (33).

(34) În cazul în care tehnologia UMTS este utilizată în cadrul proiectului, Síminn are doar obligația să urmeze opțiunea 4 (34). Această opțiune implică furnizarea echipamentelor pentru utilizatori și asigurarea instalării de către Síminn în toate cazurile, indiferent de identitatea comerciantului cu amănuntul. De asemenea, Síminn are obligația de a gestiona serviciile de relații cu clienții și serviciile de întreținere. Potrivit autorităților islandeze, principalul motiv pentru acest sistem constă în necesitatea invocată de Síminn ca aceasta să aibă acces deplin și control de la un capăt la altul al rețelei UMTS, inclusiv asupra tuturor echipamentelor pentru utilizatori, pentru a garanta conformitatea calității și a nivelului serviciilor cu documentele de licitație. În același timp, Fondul a permis excluderea accesului liber în ceea ce privește conexiunile prin satelit și Wi-Fi, pe motiv că implementarea unui astfel de acces ar fi foarte dificilă și nepractică (35).

(35) În anexa 10 la acord sunt incluse convenții de revânzare standardizate (endursölusamningar) între Síminn și revânzătorii ISP în vederea revânzării serviciilor UMTS de mare viteză și a serviciilor ADSL. Pentru opțiunea 4, convențiile standardizate includ reduceri minime standard pe baza vitezei, după cum urmează (36): UMTS 1 Mb/s = 10 % UMTS 2 Mb/s = 7,5 % UMTS > 2 Mb/s = 5 %

(36) Pentru ADSL, se aplică următoarele reduceri minime în ceea ce privește opțiunea 4 de acces: ADSL 1 000 = 5 % ADSL 2 000 = 5 % ADSL 4 000/8 000 = 7,5 % ADSL 6 000/12 000 = 10 % În ceea ce privește accesul cu ridicata la ADSL în conformitate cu opțiunile 1-3, revânzătorul/comerciantul cu amănuntul ISP ar beneficia de o reducere minimă de 35 % din prețul de vânzare cu amănuntul al Síminn. Potrivit autorităților islandeze, reducerea fost stabilită în conformitate cu Decizia nr. 8/2008 a PTA din 18 aprilie 2008 (37).

(37) În conformitate cu o notă a Fondului din 14 august 2009 (38) privind organizarea opțiunilor de acces în cadrul acordului, pentru conexiunile UMTS este disponibil numai accesul la revânzare. Astfel de conexiuni nu beneficiază de mai multe opțiuni de acces cu ridicata bazate pe infrastructură. Potrivit Fondului, reducerile de mai sus ar trebui să se aplice, prin urmare, în cazul în care un alt ISP dorește acces pentru revânzare la rețeaua Síminn.

(38) Pentru o descriere mai detaliată a măsurii, se face trimitere la Decizia nr. 302/13/COL a autorității (39).

3. MOTIVELE INVOCATE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

(39) În Decizia nr. 302/13/COL, autoritatea a evaluat în prealabil dacă acordul dintre Fondul de telecomunicații și întreprinderea Síminn pentru introducerea rețelelor în bandă largă în zonele rurale din Islanda ar putea constitui ajutor de stat și, în caz afirmativ, dacă un astfel de ajutor de stat poate fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

(40) În opinia autorităților islandeze, măsura nu constituie ajutor de stat, întrucât nu sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. De asemenea, autoritățile islandeze au considerat că această contribuție ar putea fi caracterizată ca reprezentând finanțarea unui serviciu public și că sunt îndeplinite criteriile „testului Altmark”. În cazul în care autoritatea ar considera că măsura în cauză constituie ajutor de stat, autoritățile islandeze au susținut că un astfel de ajutor poate fi considerat compatibil cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, având în vedere obiectivele măsurii în cauză, inclusiv de a extinde accesul public în banda largă în zonele asistate.

(41) Cu toate acestea, în opinia preliminară a autorității, acordul dintre Fond și Síminn a fost considerat a implica ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. Următoarele aspecte au fost identificate în Decizia nr. 302/13/COL: (i) Autoritatea a menționat că Fondul a fost înființat prin lege și este deținut de statul islandez, care alocă resurse Fondului prin bugetul anual de stat, prin urmare, măsura pare să fie acordată prin intermediul resurselor de stat. Având în vedere că Síminn este cel mai mare operator de telecomunicații din Islanda, orice posibil ajutor implicat în acord ar fi fost acordat unei întreprinderi. (ii) De asemenea, autoritatea a constatat că finanțarea publică a proiectului a oferit întreprinderii Síminn un avantaj economic care ar fi fost acoperit în mod normal din bugetul acesteia. Cu toate că o procedură de licitație competitivă tinde să reducă valoarea sprijinului financiar necesar, este discutabil dacă compensația pentru clădirile suplimentare a fost stabilită printr-o licitație competitivă sau dacă aceasta a fost stabilită, de fapt, după ce a fost selectată oferta întreprinderii Síminn. Prin urmare, evaluarea preliminară a autorității a evidențiat faptul că nu ar putea fi exclusă existența unui avantaj economic. (iii) În plus, având în vedere că întreprinderea Síminn a fost singurul beneficiar al fondurilor de stat, opinia preliminară a autorității este că măsura pare să fie selectivă. (iv) În cele din urmă, autoritatea a concluzionat că implicarea în dezvoltarea infrastructurii pentru furnizarea de servicii de comunicații electronice consolidează poziția furnizorului de rețea selectat în raport cu concurenții săi. În general, piețele serviciilor de comunicații electronice sunt deschise comerțului și concurenței între operatori și furnizori de servicii la nivelul întregului Spațiu Economic European (SEE). Prin urmare, potrivit opiniei preliminare a autorității, se consideră că măsura amenință să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale din cadrul SEE.

(42) Autoritatea a notat faptul că sprijinul pentru introducerea rețelelor în bandă largă în zonele rurale și în zonele insuficient deservite din Islanda pare să răspundă unor obiective bine definite de interes comun, că acesta este un instrument adecvat pentru atingerea obiectivelor stabilite și îi oferă furnizorului selectat un stimulent pentru investiții. Cu toate acestea, având în vedere amploarea modificărilor aduse acordului, autoritatea a ajuns la concluzia preliminară că procesul licitației nu poate fi considerat ca fiind deschis și nediscriminatoriu, în sensul Orientărilor din 2013 ale autorității pentru aplicarea normelor privind ajutorul de stat în cazul dezvoltării rapide a rețelelor în bandă largă („Orientările privind rețelele în bandă largă”) (40). De asemenea, autoritatea și-a exprimat îndoiala că Síminn a fost obligată să furnizeze un grad suficient de acces cu ridicata, atât la părțile UMTS, cât și părțile ADSL ale rețelei. Lipsa obligației de asigurare a unui grad suficient de acces ar oferi întreprinderii Síminn avantaje de ordin economic și concurențial. Prin urmare, măsura nu pare să fie în conformitate cu principiul proporționalității și al limitării denaturării concurenței din cadrul testului comparativ.

(43) În consecință, pe baza evaluării sale preliminare, autoritatea are îndoieli că finanțarea introducerii de servicii în bandă largă în zonele rurale din Islanda ar putea fi considerată compatibilă cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

4. OBSERVAȚII DIN PARTEA AUTORITĂȚILOR ISLANDEZE

4.1. Prezența ajutorului de stat

(44) Astfel cum s-a menționat anterior, autoritățile islandeze au prezentat observații cu privire la decizia autorității de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 15 octombrie 2013 (41). Autoritățile islandeze nu consideră că plățile efectuate către Síminn, în conformitate cu termenii acordului, implică ajutoare de stat, fiind de opinie că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, întrucât acestea au acționat în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață („MEIP”). Mai mult, autoritățile islandeze sunt de opinie că plățile respective pot fi considerate drept finanțare a unui serviciu public, că sunt îndeplinite cele patru criterii cumulative ale „testului Altmark” și că, din acest motiv, măsura nu constituie ajutor de stat.

(45) Autoritățile islandeze susțin că atribuirea contractului în cauză nu conferă niciun avantaj economic întreprinderii Síminn care să depășească condițiile de piață. Potrivit autorităților islandeze, recurgerea la o procedură de licitație publică, în conformitate cu cadrul privind achizițiile publice, a fost considerată suficientă pentru a prezuma că nu se acordă ajutor de stat pentru operatorul economic selectat în cadrul procedurii, întrucât prețul de piață este garantat (42). Prin urmare, în opinia autorităților islandeze, un preț de piață echitabil creează o prezumție că nu s-a acordat niciun ajutor de stat întreprinderii Síminn (43).

(46) În ceea ce privește modificările acordului cu Síminn datorită extinderii zonei de introducere, autoritățile islandeze susțin că, în conformitate cu abordarea Comisiei Europene, nu este implicat niciun ajutor de stat în modificările aduse unui astfel de contract în cazul în care termenii generali nu sunt mai favorabili furnizorului decât termenii și condițiile contractului inițial. Mai mult, inclusiv în cazul în care condițiile ar fi considerate mai favorabile datorită modificării, nu există ajutor de stat atunci când entitatea contractantă acționează ca un contractant privat în realizarea propriilor interese comerciale. Potrivit autorităților islandeze, orice persoană interesată de participarea la procedura de achiziții publice a fost liberă să depună o ofertă, întrucât au fost permise oferte din partea tuturor părților interesate și licitația a fost promovată ca atare. Prin urmare, faptul că întreprinderea Síminn, care a avut oferta cu cel mai mic preț și cea mai avantajoasă din punct de vedere economic, a fost selectată în final pentru executarea proiectului nu poate implica în mod automat favorizarea unei anumite întreprinderi.

(47) De asemenea, autoritățile islandeze subliniază că un serviciu în bandă largă este, în general, un serviciu de interes economic general („SIEG”) (44). Autoritățile islandeze subliniază că au contactat operatori privați și au publicat un anunț pentru a stabili dacă vreun investitor de pe piață era dispus să investească în infrastructură. Având în vedere că nimeni nu a declarat vreun interes în furnizarea serviciului, autoritățile islandeze au concluzionat că zonele respective sufereau într-adevăr din cauza unui eșec de piață și nu ar beneficia de conexiuni internet de mare viteză fără asistență din partea Fondului. Potrivit autorităților islandeze, furnizarea de servicii în bandă largă adecvate în respectivele zone rurale din Islanda, în care alți operatori nu își desfășurau activitatea și nici nu erau interesați să investească, ar trebui să fie considerată drept un SIEG, întrucât dezvoltarea rețelelor de comunicații în bandă largă pentru clădirile respective era foarte importantă atât pentru sectorul în cauză, cât și pentru societate în ansamblu.

(48) Potrivit autorităților islandeze, natura și amploarea serviciului au fost definite în mod clar în cadrul procesului de licitație și în acordul încheiat ulterior cu Síminn (și anume, instalarea unei infrastructuri pentru a permite ca anumite clădiri să beneficieze de o conexiune la internet de mare viteză). Autoritățile islandeze susțin că, în acest caz specific, întreprinderii Síminn i s-a încredințat în mod oficial, prin semnarea acordului, sarcina furnizării și prestării acestei obligații de serviciu public.

(49) Autoritățile islandeze notează că acordul sus-menționat a stabilit parametrii compensației pe baza documentelor de licitație. Acordul stabilește în mod clar compensația care urmează să fie primită de Síminn pentru prestarea serviciului, într-un mod transparent. Compensația stabilită în acord nu a fost modificată și nu permite efectuarea niciunor modificări în favoarea Síminn.

(50) De asemenea, autoritățile islandeze subliniază că respectiva contribuție reală este considerabil mai mică decât costul estimat de Fond și de consilierii acestuia și că nu se plătește mai mult decât ceea ce este necesar pentru finalizarea proiectului. Valoarea considerabil mai mică a costului efectiv al proiectului decât costurile estimate pentru o soluție de rețea similară ar constitui o dovadă că autoritățile islandeze au luat măsuri pentru a evita supracompensarea.

(51) Potrivit autorităților islandeze, negocierile după selectarea întreprinderii Síminn s-au bazat direct pe procedura de licitație și au reprezentat, în sine, o extindere a procedurii. Plățile către Síminn sunt efectuate în conformitate cu un calendar predeterminat al plăților legat de progresele înregistrate în cadrul proiectului, evitându-se astfel posibilitatea unei supracompensări. În conformitate cu articolul 19 din acord, Síminn a prezentat o garanție bancară de la New Kaupþing Bank, din data de 17 februarie 2009, care reprezintă un mecanism de recuperare (claw-back) pentru a evita o supracompensare (45). În plus, acordul prevede un regim strict de plăți în conformitate cu evoluția proiectului, ceea ce implică faptul că plățile fac, într-o anumită măsură, obiectul progresului efectiv în ceea ce privește dezvoltarea sistemului și adoptarea de către clienți, astfel cum se prevede la articolul 16 din acord. În cele din urmă, o clauză de penalitate se regăsește la articolul 11 din acord, în temeiul căreia întreprinderea Síminn trebuie să plătească despăgubiri în cazul unor întârzieri, iar o clauză privind nerespectarea obligațiilor este prevăzută la articolul 13 din acord.

(52) În cele din urmă, autoritățile islandeze susțin că, în cazul în care autoritatea ar concluziona că extinderea domeniului de aplicare și a compensației în cadrul proiectului nu a fost pe deplin conformă cu cadrul pentru achiziții, atunci procedura de licitație deschisă, împreună cu evaluarea efectuată de consultanți independenți ar trebui considerată un indicator de referință adecvat pentru stabilirea nivelului compensației. Împreună, acestea ar trebui să fie considerate cel puțin o indicație clară a costurilor pe care le-ar fi suportat o întreprindere tipică, bine gestionată de pe piața relevantă. Întrucât compensația acordată întreprinderii Síminn a fost mai mică decât cea de referință, ultimul criteriu al testului Altmark ar trebui să fie considerat ca fiind îndeplinit. Autoritățile islandeze ar dori, de asemenea, să reamintească faptul că oferta întreprinderii Síminn, inclusiv cu modificările efectuate, rămâne de departe cea mai avantajoasă ofertă din punct de vedere economic.

4.2. Procedura de achiziții publice

(53) Potrivit autorităților islandeze, procedura de achiziții publice a respectat normele SEE privind ajutoarele de stat și a asigurat pe deplin tratamentul egal al tuturor operatorilor economici de pe piață. De asemenea, autoritățile islandeze subliniază că adaptările efectuate cu privire la proiect în timpul negocierilor cu întreprinderea Síminn nu au încălcat normele fundamentale de egalitate și transparență, în special având în vedere flexibilitatea integrată în domeniul de aplicare a proiectului.

(54) După ce aria de acoperire planificată a WBS a fost retrasă de pe harta acoperirii cumulative, au apărut alte 670 de clădiri „albe”. Atunci când Fondul a cerut STC să solicite din nou planuri privind furnizarea de servicii pentru cele 670 de clădiri, acest lucru s-a realizat prin intermediul unui anunț, și nu prin contactarea directă exclusivă a celor câțiva prestatorii de servicii care prezentaseră deja oferte în cadrul licitației. Aceasta a fost metoda utilizată inițial atunci când s-au solicitat informații cu privire la zonele de servicii. Autoritățile islandeze subliniază că, în această situație, comunicările bilaterale cu părțile interesate care au depus deja oferte au fost considerate ca fiind inadecvate.

(55) Autoritățile islandeze susțin că modificările aduse domeniului de aplicare și compensației în cadrul acordului au fost necesare pentru a include alte 670 de clădiri „albe” și compensația aferentă. Prețul pentru clădirile suplimentare a fost prețul unitar mediu din oferta inițială a întreprinderii Síminn, care a fost selectată în cadrul unei proceduri deschise ca fiind cea mai avantajoasă ofertă din punct de vedere economic. Prin urmare, compensația pentru clădirile suplimentare ar trebui să fie considerată o extindere a ofertei inițiale, de asemenea în condițiile pieței. Potrivit autorităților islandeze, acesta este un indiciu al continuității procedurii, mai degrabă decât o dovadă că o clauză esențială a acordului a fost renegociată.

(56) Astfel cum s-a arătat mai sus, domeniul inițial de aplicare a proiectului urma să cuprindă cel puțin 1 119 clădiri. Potrivit autorităților islandeze, este în natura unor astfel de proiecte ca lista să se modifice încontinuu pe întreaga durată a proiectului. Astfel cum se poate observa din graficul de mai sus, lista a înregistrat fluctuații continue în perioada 2008-2011 (46). Abia în anul 2011 se poate observa o stabilizare a proiectului, dar și atunci există modificări ale listei, care continuă până în ziua de astăzi. Având în vedere aceste variabile inevitabile, singura cale, în opinia autorităților islandeze, pentru a asigura transparența în ceea ce privește remunerația a fost aceea de a angaja la un preț mediu unitar.

(57) De asemenea, Fondul a considerat că o nouă procedură de achiziții publice ar conduce la un inconvenient economic inutil pentru autoritățile islandeze, cu probabilitatea covârșitoare de a obține rezultate identice sau chiar mai nefavorabile, precum și la întârzierea introducerii serviciilor în bandă largă timp de mai multe luni sau chiar ani. Fondul consideră, de asemenea, că respectiva compensație pentru clădirile suplimentare, precum și proiectul în ansamblu, ar putea fi considerată foarte favorabilă pentru autoritățile islandeze, întrucât era aceeași ca în oferta inițială.

(58) În septembrie 2008, Fondul a solicitat consilierilor săi (Mannvit hf.) o estimare a costurilor pentru clădirile pe care numai WBS intenționase să le deservească. Estimarea costurilor, datată 8 octombrie 2008 (47), evaluează prețul potențial de ofertare a fi între 410 000 000 ISK și 820 000 000 ISK pentru aproximativ 750 de „clădiri WBS” (estimare ajustată ulterior la 670 de clădiri „albe” identificate). Aceasta implică un preț mediu pentru fiecare clădire între 546 667 ISK (sistem simplu) și 1 093 333 ISK (sistem avansat).

(59) Având în vedere considerațiile de mai sus, prețul mediu pentru cele 670 de clădiri suplimentare a fost convenit între Fond și Síminn utilizând prețul unitar mediu oferit inițial de întreprinderea Síminn înmulțit cu numărul de clădiri noi, rezultând un preț de 338 998 ISK per clădire. Ținând seama de indexarea sumei convenite, prețul unitar mediu pentru cele 1 788 de clădiri este de 470 191 ISK. Autoritățile islandeze consideră acest rezultat ca fiind favorabil, având în vedere condițiile economice extreme de la momentul respectiv și costurile estimate anterior de către un consultant independent.

(60) Potrivit autorităților islandeze, Síminn și-a exprimat poziția conform căreia, în general, întreprinderea nu beneficiază de economii de scară prin extinderea domeniului de aplicare a proiectului. Deși este posibil să fi existat economii în anumite zone, amplasamentul adeseori disparat și circumstanțele clădirilor „albe” înseamnă că, în general, nu s-au realizat astfel de economii de scară. Pentru cea mai mare parte a extinderii, Síminn a trebuit să reconceapă mari părți ale proiectului, deși unele clădiri suplimentare se aflau în aceleași zone precum clădirile din licitația inițială, prin relocarea emițătoarelor și a antenelor.

(61) În ceea ce privește indexarea plăților, în principal, la coroane daneze (DKK) și parțial la indicii prețurilor de consum și ai salariilor, autoritățile islandeze indică situația extremă care a prevalat în toamna anului 2008 și dificultățile cu care se confrunta economia islandeză. Pe parcursul negocierilor dintre Síminn și autoritățile islandeze, mediul economic din Islanda s-a schimbat radical. Potrivit autorităților islandeze, indexarea valorii acordului la DKK s-a datorat acestor evenimente excepționale și imprevizibile, în special dat fiind faptul că proiectul implica o achiziție substanțială de echipamente în monedă străină. La momentul respectiv, era clar că fluctuația ISK ar anula toate condițiile prealabile ale întreprinderii Síminn pentru a încheia acordul. Potrivit informațiilor transmise de Síminn autorităților islandeze, un total de 80 % din valoarea acordului era destinat achiziționării de echipamente în DKK (48). Având în vedere acest lucru, autoritățile islandeze au acceptat să indexeze prețul la coroana daneză, la cursul valutar din 3 septembrie 2008.

(62) De asemenea, potrivit autorităților islandeze, a devenit clar, odată ce s-a realizat devalorizarea semnificativă a coroanei islandeze, că încheierea acordului nu s-ar justifica decât dacă se asigură faptul că întreprinderea nu ar suporta dificultăți majore din cauza prăbușirii ratei de schimb a coroanei islandeze, care devenise extrem de instabilă. Este evident că nu ar fi rezonabil ca Síminn să își asume toate riscurile care decurg din aceste situații extreme și imprevizibile. Este un element recunoscut al dreptului contractual islandez și internațional că, în cazul unor evenimente neprevăzute care apar și modifică în mod fundamental echilibrul unui contract, conducând la o povară excesivă plasată asupra uneia dintre părțile implicate, și anume „greutăți”, partea contractantă care suportă o astfel de povară poate solicita modificarea unui contract sau chiar retragerea completă dintr-un astfel de contract. Cu toate acestea, autoritățile islandeze subliniază că acest lucru nu implică faptul că riscul le-a revenit integral acestora, având în vedere că Síminn a suportat, de asemenea, creșterea costurilor referitoare la alte aspecte ale proiectului care nu sunt legate de cursul de schimb al coroanei daneze, și anume forța de muncă, petrolul și alte materii prime.

(63) Potrivit autorităților islandeze, abordarea acestora cu privire la extinderea domeniului de aplicare a proiectului este în conformitate cu decizia Comisiei Europene în cazul Metroul din Londra (49), în care Comisia a recunoscut că este important să se determine dacă, luând în considerare modificarea efectuată, oferta contractantului ar fi fost în continuare oferta cea mai avantajoasă. În astfel de cazuri, inițierea unei noi proceduri de atribuire ar presupune costuri disproporționate.

(64) Autoritățile islandeze au decis, în consecință, să efectueze modificări la acord mai degrabă decât să inițieze o nouă procedură competitivă de atribuire și subliniază că acestea trebuie să aibă o putere de apreciere considerabilă în această privință, cu atât mai mult cu cât acordul era complex și pe termen lung și având în vedere situația economică din Islanda la momentul respectiv. În primul rând, potrivit autorităților islandeze, chiar dacă circumstanțele au fost neprevăzute, modificările aduse au fost considerate a se încadra în oferta inițială. În al doilea rând, o nouă procedură ar fi amânat proiectul timp de mai multe luni sau chiar ani de zile. În al treilea rând, autoritățile islandeze au considerat că oferta era favorabilă și furniza serviciile la cel mai scăzut cost pentru comunitate. S-a considerat foarte puțin probabil, chiar imposibil, ca o ofertă mai bună să fi fost prezentată într-o astfel de procedură, dată fiind situația economiei islandeze și rezultatele licitației inițiale. Autoritățile islandeze nu au efectuat modificări la acord pentru a favoriza întreprinderea Síminn, ci pentru a se asigura că proiectul va fi executat la cel mai mic cost posibil, având în vedere circumstanțele (neprevăzute). În cele din urmă, autoritățile islandeze subliniază faptul că oferta întreprinderii Síminn, luând în considerare cele 670 de clădiri suplimentare, precum și creșterea compensației și indexarea la DKK, era în continuare, de departe, cea mai bună ofertă din punct de vedere economic.

4.3. Compatibilitatea presupusului ajutor de stat

(65) În cazul în care autoritatea ar considera că măsura constituie ajutor de stat, autoritățile islandeze și-au exprimat opinia că astfel de ajutoare pot fi considerate compatibile cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, având în vedere obiectivele măsurii, inclusiv obiectivul de a extinde accesul public în bandă largă în zonele asistate.

(66) Potrivit autorităților islandeze, măsura a compensat și va compensa dezavantajul geografic și comercial și este justificată în mod obiectiv pentru a aborda lipsa de disponibilitate a serviciilor în bandă largă din cauza densității insuficiente a abonaților potențiali și efectivi pentru a face furnizarea de servicii în bandă largă viabilă din punct de vedere economic strict în funcție de piață. Autoritățile islandeze consideră că au conceput măsura astfel încât să se reducă la minimum eventualul ajutor de stat implicat și denaturarea concurenței.

(67) De asemenea, autoritățile islandeze notează că au existat condiții de acces liber la dispoziția părților terțe pentru un anumit număr de luni înainte de începerea vânzărilor în cadrul proiectului. Acestea afirmă că, atunci când vânzările au început în fiecare secțiune, Fondul a informat locuitorii că Síminn nu era comerciant cu amănuntul exclusiv și că toți ceilalți comercianți cu amănuntul ar putea vinde servicii de internet persoanelor care locuiesc/lucrează în zonă. În plus, potrivit autorităților islandeze, Síminn oferă acces terților (roaming) la serviciile sale de voce GSM 2G, în timp ce accesul cu ridicata la serviciile de voce 3G nu este prevăzut în documentele de licitație sau în acord, întrucât proiectul în cauză nu se referă la furnizarea de servicii de voce 3G.

(68) Autoritățile islandeze notează în continuare că Síminn a oferit întreprinderii Vodafone acces la servicii de roaming 3G în condițiile pieței, dar, după cum afirmă Síminn, Vodafone nu a fost dispusă să încheie un acord, aceasta având în prezent un acord cu Nova pentru acces la servicii de roaming 3G. Potrivit autorităților islandeze, reclamantul afirmă în mod greșit că acordul dintre Síminn și Fond a fost limitat la accesul la revânzare, spre deosebire de accesul cu ridicata prevăzut în documentele de licitație. Dimpotrivă, Síminn oferă acces cu ridicata la rețeaua sa ADSL tuturor concurenților săi în conformitate cu Decizia nr. 8/2008 a PTA. Mai mult, autoritățile islandeze subliniază că, astfel cum s-a constatat în raportul AM, există o diferență fundamentală între accesul cu ridicata la o rețea DSL și la o rețea de trafic de date 3G. De asemenea, autoritățile islandeze fac trimitere la raportul AM conform căruia opțiunea de interconectare cu ridicata existentă în Islanda este adecvată pentru scopurile intervenției islandeze specifice privind acoperirea serviciilor în bandă largă.

(69) Mai mult, autoritățile islandeze susțin că proiectul în cauză și acordul cu Síminn nu au avut niciun efect sau au avut efect minim asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale. Potrivit autorităților islandeze, nu s-au prezentat dovezi în cazul de față care să indice faptul că Síminn a obținut vreun avantaj economic necuvenit sau că a avut vreun efect negativ asupra structurii pieței.

(70) Conform informațiilor furnizate de autoritățile islandeze, evoluția cotelor de piață în decursul ultimilor ani a prezentat o tendință de egalizare între cele mai mari trei întreprinderi de pe piața de telefonie mobilă. În special, cota de piață a Síminn a scăzut de la 62 % în 2005 la 40 % în 2011, iar cota de piață a Nova a crescut de la 0 % în 2007 la 24 % în 2011. Cota de piață a Vodafone a scăzut de la 38 % în 2005 la 30 % în 2011. Această tendință a continuat, de asemenea, în anul 2012, iar cota de piață a celor trei întreprinderi a devenit și mai apropiată, astfel cum se poate observa din Raportul PTA privind statisticile pentru anii 20102012 (50). Conform raportului respectiv, Síminn deținea o cotă de piață de 37,4 % la sfârșitul anului 2012, atunci când a fost calculat numărul total de abonamente, Vodafone deținea o cotă de piață de 28,9 %, iar cota de piață a Nova crescuse la 28,3 %.

(71) De asemenea, autoritățile islandeze notează că Síminn este și era la momentul respectiv sub supraveghere strictă din partea autorității de concurență din Islanda („ICA”) și a PTA. Autoritățile islandeze notează că întreprinderea-mamă a Síminn, Skipti, încheiase la 26 martie 2013 un acord cu ICA care garantează că ceilalți concurenți ai Síminn au acces egal la sistemul de telecomunicații de bază al întreprinderii Skipti. Orice indiciu de denaturare a concurenței ar conduce la o investigație oficială în numele autorităților menționate anterior. O astfel de denaturare ar putea conduce la sancțiuni împotriva Síminn. Potrivit autorităților islandeze, nu există nicio anchetă în curs desfășurată de ICA sau de PTA în ceea ce privește proiectul în cauză.

(72) De asemenea, autoritățile islandeze notează că proiectul a extins piața pentru toți actorii de pe piață. Concurenții întreprinderii Síminn beneficiază de acces cu ridicata la rețea în condiții de egalitate. Prin urmare, toți operatorii interesați, încă de la debutul disponibilității serviciului, au fost în măsură să furnizeze servicii către clienții finali, pe baza acelorași condiții, iar, conform informațiilor furnizate de a Síminn, o serie de concurenți au acces cu ridicata pentru a furniza serviciul ADSL sau UMTS la nivelul comerțului cu amănuntul. Autoritățile islandeze susțin, de asemenea, că sunt false afirmațiile la care se face referire în decizia de inițiere a procedurii cu privire la cererile de acces cu ridicata din partea reclamantului, Vodafone, și pretinsul refuz al întreprinderii Síminn de a acorda un astfel de acces. Potrivit autorităților islandeze, adevărul este că accesul solicitat la emițătoarele 3G ale întreprinderii Síminn, așa-numitul acces la servicii de roaming, nu face parte din proiectul în cauză. Síminn a fost dispusă să acorde întreprinderii Vodafone acces la emițătoarele 3G, dar nu a fost de acord că un astfel de acces ar face parte din proiectul în cauză.

(73) În cele din urmă, autoritățile islandeze subliniază faptul că obiectivele ambițioase ale proiectului au vizat introducerea de servicii în bandă largă în zonele rurale din Islanda. Acest obiectiv a fost atins. Islanda face parte din grupul de elită al națiunilor care pot afirma cu certitudine că toate reședințele permanente au acces la servicii în bandă largă. Potrivit autorităților islandeze, trebuie să se țină cont de faptul că proiectul a implicat până la 1 788 de clădiri, răspândite într-o zonă rurală extinsă din Islanda și a fost inițiat la doar câteva luni după ce Islanda s-a confruntat cu cea mai mare criză economică din istoria sa. Autoritățile islandeze sunt pe deplin conștiente de obligațiile care le revin în temeiul normelor privind ajutoarele de stat din Acordul privind SEE și al practicii decizionale din domeniu (incluse ulterior în Orientările privind rețelele în bandă largă) și a urmărit să le respecte în fiecare etapă a proiectului.

(74) În ansamblu, autoritățile islandeze concluzionează că efectul global al măsurii ar trebui să fie considerat pozitiv. În opinia autorităților islandeze, măsura este în mod evident în conformitate cu obiectivele articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, întrucât aceasta facilitează dezvoltarea anumitor activități economice (servicii în bandă largă cu amănuntul și cu ridicata) în regiuni îndepărtate și rurale din Islanda.

(75) Având în vedere cele de mai sus, autoritățile islandeze susțin că posibilul ajutor de stat implicat în această măsură este compatibil cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

5. OBSERVAȚII DIN PARTEA ÎNTREPRINDERII SÍMINN

5.1. Prezența ajutorului de stat

(76) Síminn a prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii, precum și documente suplimentare, prin scrisoarea din 20 decembrie 2013 (51). Întreprinderea Síminn este de opinie că finanțarea introducerii serviciilor în bandă largă în cauză nu a implicat ajutor de stat. În conformitate cu articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, o măsură trebuie să îndeplinească anumite condiții pentru a include elemente de ajutor de stat. Síminn nu consideră că sunt întrunite toate condițiile respective, în special având în vedere lipsa unui avantaj economic în favoarea acesteia.

(77) Síminn subliniază că, în hotărârea în cauza Altmark, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a furnizat clarificări cu privire la condițiile în care compensația pentru obligația de serviciu public nu constituie ajutor de stat din cauza absenței oricărui avantaj (52). Síminn susține că măsura în cauză implică finanțarea unui serviciu public și că sunt îndeplinite cele patru criterii cumulative ale testului Altmark.

(78) Potrivit întreprinderii Síminn, acordul în cauză nu conferă întreprinderii niciun avantaj economic care să depășească condițiile de piață. Utilizarea unor proceduri de achiziții publice competitive, transparente și nediscriminatorii a fost considerată suficientă pentru a prezuma că nu se acordă ajutor de stat operatorului economic selectat în cadrul procedurii, întrucât este garantat prețul pieței (53). Procedura de licitație a stabilit patru criterii obiective de evaluare. Oferta validă care primește cel mai mare număr de puncte urma să câștige licitația. Toți cei interesați de participarea la procedura de achiziții publice au fost liberi să prezinte o ofertă. Licitația a fost neutră din punct de vedere tehnologic, și anume deschisă pentru toate soluțiile tehnice, pentru a nu favoriza niciunul dintre operatorii de pe piață. Oferta întreprinderii Síminn a primit cel mai mare număr de puncte și a câștigat licitația. Prin urmare, au fost îndeplinite criteriile procesului competitiv de selecție și a fost selectată oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic. Síminn a fost, de asemenea, ofertantul care a oferit furnizarea serviciilor la cel mai mic cost pentru comunitate.

(79) Potrivit întreprinderii Síminn, modificările aduse domeniului de aplicare și compensației în cadrul acordului au fost necesare pentru a include cele 670 de clădiri „albe” suplimentare și compensația aferentă. Compensația pentru clădirile suplimentare s-a bazat pe prețul unitar mediu din oferta inițială prezentată de Síminn. Prin urmare, compensația pentru clădirile suplimentare ar trebui să fie considerată drept o extindere a ofertei inițiale, de asemenea în condițiile pieței. În consecință, Síminn subliniază că nu este implicat niciun ajutor de stat, dat fiind că termenii generali nu au fost mai favorabili întreprinderii Síminn decât termenii prevăzuți în oferta inițială (54). În plus, în opinia Síminn. faptul că întreprinderea care a avut oferta cu cel mai mic preț și cea mai avantajoasă din punct de vedere economic a fost selectată pentru realizarea proiectului nu implică în mod automat favorizarea unei anumite întreprinderi.

(80) Potrivit Síminn, costul unitar mediu efectiv pentru întreprindere (cost per clădire) este […] ISK (*1), în timp ce prețul mediu unitar primit de întreprindere este 470 191 ISK. Astfel cum se arată în decizia de inițiere a procedurii, prețul plătit întreprinderii Síminn după extinderea domeniului de aplicare a fost semnificativ mai scăzut decât prețul oferit de alți ofertanți și decât prețul estimat în prealabil de consilierii Fondului (55). Întreprinderea Síminn a primit până în prezent 836 457 351 ISK, ceea ce include compensația pentru cele 670 de clădiri suplimentare și indexarea la DKK. Vodafone a avut a doua ofertă validă cu cel mai mic preț, cu suma de 1 858 339 001 ISK, reprezentând de două ori mai mult decât compensația primită de întreprinderea Síminn, luând în considerare inclusiv clădirile suplimentare și indexarea la DKK.

(81) Síminn susține că nu a beneficiat în general de economii de scară în urma extinderii domeniului de aplicare a proiectului. Deși este posibil ca acest lucru să se fi întâmplat în anumite zone, amplasamentul adesea disparat și circumstanțele clădirilor „albe” au însemnat că, în general, nu s-au realizat astfel de economii de scară. Pentru cea mai mare parte a extinderii, întreprinderea Síminn a trebuit să reconceapă mari părți ale proiectului, chiar dacă unele clădiri suplimentare se aflau în aceleași zone precum clădirile din licitația inițială, prin relocarea emițătoarelor și antenelor. Prin urmare, potrivit Síminn, întreprinderea nu a obținut un avantaj financiar real care să o plaseze într-o poziție mai favorabilă decât concurenții săi (56).

(82) În plus, în opinia Síminn, faptul că costul efectiv al proiectului este mai mic decât costul estimat, iar compensația este transparentă și bazată pe costuri demonstrează că autoritățile islandeze au inclus într-adevăr un mecanism pentru a evita supracompensarea.

(83) Având în vedere argumentele prezentate mai sus, alături de argumentele prezentate de către autoritățile islandeze, Síminn consideră că măsura nu are caracter de ajutor de stat.

5.2. Compatibilitatea presupusului ajutor de stat

(84) În cazul în care autoritatea ar aprecia că proiectul ar trebui să fie considerat drept ajutor de stat, Síminn susține că măsurile ar trebui să se califice drept ajutor compatibil cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

(85) Síminn susține că proiectul a fost conceput astfel încât să limiteze denaturarea concurenței, printre altele, prin asigurarea accesului cu ridicata pentru orice terț. Un astfel de acces cu ridicata permite furnizorilor terți de servicii să concureze în mod activ pe piață, consolidând astfel oferta și concurența în zonele vizate de măsură și evitând în același timp crearea unor monopoluri regionale de servicii. Rețeaua în bandă largă a fost concepută astfel încât să fie neutră, deschisă și disponibilă tuturor operatorilor interesați pentru acces cu ridicata în condiții de egalitate.

(86) Potrivit întreprinderii Síminn, există o obligație clară prevăzută în acord ca toți concurenții săi să aibă acces la infrastructură și, în consecință, s-a oferit acces cu ridicata de la începutul proiectului (57). Conform declarațiilor Síminn, s-a decis utilizarea modelului de acces ADSL, denumit „acces de tip bitstream la rețele fixe”, pentru accesul cu ridicata la ADSL, precum și ca referință pentru un model de acces la tehnologia 3G, întrucât la momentul respectiv nu exista niciun model de referință cunoscut pentru 3G. Síminn subliniază că orientările PTA au fost respectate în ceea ce privește serviciile de acces ADSL. Pentru a explica mai în detaliu chestiunile tehnice referitoare la accesul la nivel cu ridicata, Síminn a prezentat raportul AM menționat anterior (58). Conform raportului AM, există o diferență fundamentală între accesul cu ridicata la o rețea DSL și la o rețea de trafic de date 3G. De asemenea, conform aceluiași raport AM, opțiunea de interconectare cu ridicata existentă în Islanda este adecvată pentru scopurile intervenției islandeze specifice privind acoperirea serviciilor în bandă largă. De asemenea, raportul AM se referă la faptul că aceeași soluție tehnică a fost utilizată pentru accesul cu ridicata la 3G într-un proiect similar și concurent privind serviciile în bandă largă din Irlanda, care a fost aprobat de Comisia Europeană (59).

(87) Potrivit Síminn, reclamantul a susținut în mod fals că ar fi solicitat, în mod repetat și fără succes, acces cu ridicata la rețea și că acest fapt ar fi conferit întreprinderii Síminn un avantaj semnificativ al primului venit. Síminn subliniază că Vodafone a solicitat doar acces pentru servicii de roaming la emițătoarele 3G ale întreprinderii Síminn pentru a oferi comunicații mobile 3G, care nu au nicio legătură cu proiectul în cauză. Síminn afirmă că i-a oferit întreprinderii Vodafone acces la servicii de roaming 3G în condițiile pieței, dar Vodafone a refuzat să încheie un acord. Potrivit Síminn, Vodafone nu a solicitat însă acces cu ridicata sau la revânzare pentru serviciile de internet de mare viteză prin UMTS, ADSL și satelit pentru zonele implicate în proiect.

(88) Síminn susține că proiectul în cauză nu a avut niciun efect sau a avut un efect minim asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale. În opinia întreprinderii Síminn, nu s-au prezentat dovezi în cazul de față care să indice faptul că aceasta a obținut vreun avantaj economic necuvenit sau că acordul a avut un efect negativ asupra structurii pieței.

(89) Síminn subliniază că proiectul se referă numai la întreprinderile și persoanele care trăiesc în zonele vizate. Clădirile sunt repartizate în toată țara și nu ar trebui să fie considerate o piață specială. Acestea fac parte, mai degrabă, din ansamblul pieței islandeze a comunicațiilor în bandă largă. În Islanda există peste 109 000 de conexiuni la internet de mare viteză. Proiectul vizează introducerea serviciilor în bandă largă în zonele rurale din Islanda pentru un număr total de 1 788 de clădiri. Dintre cele 1 788 de clădiri, 1 050 au abonament la servicii în bandă largă, iar dintre acestea 559 primesc servicii în bandă largă prin intermediul UMTS. Prin urmare, proiectul afectează doar 0,96 % din piața relevantă, iar cele 559 de clădiri conectate prin UMTS, doar 0,51 %.

(90) De asemenea, Síminn notează că era la acel moment și este în continuare sub strictă supraveghere atât din partea ICA, cât și a PTA. Síminn, întreprinderea-mamă a acesteia Skipti, precum și Míla, o filială a Skipti, au ajuns la o înțelegere cu ICA la 8 martie 2013, urmată de o decizie a ICA nr. 6/2013, publicată la 26 martie 2013, care garantează că ceilalți concurenți ai Síminn și Míla au același acces la rețelele de telecomunicații fixe de bază ca și filialele întreprinderii Skipti. Prin urmare, orice indiciu de denaturare a concurenței de către Síminn ar conduce la o investigație oficială în numele autorităților menționate anterior.

(91) Având în vedere considerațiile de mai sus, Síminn concluzionează că efectul global al măsurii ar trebui să fie considerat pozitiv. Măsura este în mod evident în conformitate cu obiectivele stabilite la articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, întrucât aceasta facilitează dezvoltarea anumitor activități economice (servicii în bandă largă cu amănuntul și cu ridicata) în regiuni îndepărtate și rurale din Islanda. Síminn consideră că proiectul a fost conceput astfel încât să reducă la minimum orice posibil ajutor de stat implicat și denaturarea concurenței. Prin urmare, în cazul în care autoritatea consideră că măsura conține ajutor de stat, Síminn susține că eventualul ajutor este compatibil cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

6. OBSERVAȚII DIN PARTEA RECLAMANTULUI (VODAFONE)

(92) Prin scrisoarea din 23 decembrie 2013, autoritatea a primit observații și documente suplimentare din partea Vodafone (60). Conform plângerii, Fondul ar fi acordat ajutoare de stat ilegale întreprinderii Síminn prin acordul încheiat între cele două părți. Reclamantul susține că procedura de licitație a fost deficitară, întrucât în acordul final dintre Síminn și Fond au fost efectuate modificări semnificative, care au fost realizate la cererea întreprinderii Síminn și au fost foarte favorabile acesteia.

(93) Potrivit reclamantului, ajutorul de stat nu poate fi exclus în cazul de față făcându-se referire la faptul că oferta întreprinderii Síminn a fost semnificativ mai mică decât ofertele prezentate de celelalte părți. În primul rând, este clar că alți ofertanți nu au avut posibilitatea să prezinte oferte noi la revizuirea proiectului. În al doilea rând, este clar că, din cauza creșterii semnificative a plăților ca urmare a modificărilor efectuate, nu poate fi exclus faptul că întreprinderile concurente ar fi putut depune oferte cu un preț mai mic pentru proiectul modificat.

(94) Reclamantul susține că accesul mandatat de acordul final a fost limitat la accesul la revânzare, spre deosebire de accesul cu ridicata, prevăzut inițial în documentația de licitație (61). Reclamantul susține că a solicitat în mod repetat, fără succes, acces cu ridicata la rețea (62). De asemenea, reclamantul notează că răspunsurile privind cerința de acces pe care le-a primit din partea Fondului au fost inadecvate. Potrivit reclamantului, acest lucru a condus la o denaturare inacceptabilă a concurenței și a oferit întreprinderii Síminn un avantaj semnificativ în calitate de primul venit pe piața relevantă.

(95) Potrivit reclamantului, nimic nu împiedică întreprinderea Síminn să ofere acces pentru servicii de roaming la rețeaua UMTS. Există trei opțiuni generale pentru a oferi acces cu ridicata pe baza standardelor de rețea GSM și, ulterior, UMTS/3G, și anume accesul pentru serviciile cu amănuntul, accesul cu ridicata pentru servicii de roaming și accesul la rețele virtuale.

(96) Reclamantul observă că Síminn nu au explicat modul în care serviciul va fi periclitat în cazul în care aceasta ar oferi acces pentru servicii de roaming la rețelele sale UMTS/3G. Potrivit reclamantului, Síminn nu își produce singură echipamentul final, care este fabricat de mai mulți producători din întreaga lume și poate fi utilizat și achiziționat de către toți actorii de pe piață. Nu este relevant pentru calitatea serviciului dacă echipamentul conține o cartelă SIM de la Síminn sau de la Vodafone sau orice altă companie de telecomunicații. Potrivit reclamantului, calitatea este aceeași.

(97) Vodafone subliniază că a prezentat mai multe solicitări întreprinderii Síminn pentru accesul la rețeaua UMTS finanțată de Fondul de telecomunicații. Abia în septembrie 2010, după mai multe reuniuni și scrisori oficiale, Síminn a oferit Vodafone acces pentru servicii de roaming la rețeaua UMTS. Cu toate acestea, accesul a fost oferit în astfel de condiții încât ar fi fost mai viabil pentru Vodafone să-și construiască propria rețea în zona acoperită de program. Conform ofertei, întreprinderii Vodafone i s-a oferit posibilitatea să plătească o taxă anuală de 1 500 000 ISK pentru fiecare dintre emițătorii la care a solicitat acces.

(98) De asemenea, în opinia reclamantului, nu este clar dacă locațiile suplimentare ar conduce la o creștere semnificativă a costurilor forței de muncă. Prin urmare, justificarea pentru majorarea plăților nu poate să se bazeze doar pe creșterea numărului de locații. În acest sens, trebuie să se ia în considerare, de asemenea, faptul că modificările la acord prevedeau o perioadă de introducere mai lungă, și anume de la 12 la 18 luni. Modificările perioadei de introducere ar implica, în sine, o ocazie de a raționaliza utilizarea personalului în proiect, ceea ce, la rândul său, ar putea, în opinia reclamantului, să diminueze costurile cu forța de muncă. În plus, reclamantul susține că modificările aduse dispozițiilor referitoare la sancțiuni sugerează reducerea sarcinilor suportate în mod normal de o întreprindere.

(99) De asemenea, reclamantul observă că articolul 12 din documentele de licitație prevede constituirea unei garanții bancare pentru acțiuni în răspundere civilă fără dovada culpei. Cu toate acestea, articolul 13 din acord nu prevede o astfel de garanție, făcând trimitere doar la răspunderea întreprinderii Síminn în temeiul normelor generale în domeniul răspunderii civile. Această modificare ar sugera, de asemenea, o reducere a taxelor suportate în mod normal de o întreprindere. Prin urmare, trebuie să fie evaluate avantajele care decurg din renunțarea la o garanție bancară, și anume costurile aferente furnizării unei astfel de garanții în toamna anului 2008.

(100) Reclamantul subliniază că acordul a condus la o denaturare semnificativă, continuă și permanentă a concurenței pe piață. Potrivit reclamantului, măsura afectează nu numai concurența în zonele rurale din Islanda, ci are efect asupra întregii țări, având în vedere că unul dintre criteriile pe care le utilizează consumatorii pentru alegerea unei societăți de telecomunicații este gradul de răspândire a rețelei și a serviciilor. În această privință, ar trebui să se remarce faptul că Síminn s-a promovat ca având cele mai răspândite conexiuni la rețea disponibile în Islanda.

(101) Având în vedere considerațiile de mai sus, reclamantul afirmă că sunt îndeplinite toate condițiile pentru a considera că măsura în cauză implică un ajutor de stat în temeiul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. În plus, reclamantul susține că presupusa măsură de ajutor nu se califică pentru niciuna dintre derogările relevante și, prin urmare, trebuie considerată ca fiind incompatibilă cu Acordul privind SEE.

7. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

7.1. Hringiðan ehf.

(102) Întreprinderea Hringiðan a prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 18 iulie 2013 (63). În observațiile sale, Hringiðan subliniază modificările care au fost realizate în cadrul acordului dintre Síminn și Fond pornind de la documentele de licitație publicate de STC în februarie 2008. De exemplu, Hringiðan constată că, în documentele de licitație, viteza de acces a fost definită ca fiind de cel puțin 2 Mb/s, dar în acord nu exista nicio definiție a ceea ce constituie acces de mare viteză. Hringiðan citează, de asemenea, alte modificări la acord, cum ar fi prelungirea perioadei de introducere, extinderea zonei de introducere, creșterea plății și indexarea plăților la cursul unei monede străine în loc de indicele prețurilor de consum.

(103) De asemenea, Hringiðan susține că Síminn nu a fost obligată să prezinte o garanție bancară pentru acțiuni de răspundere civilă, în pofida unei obligații clare în acest sens prevăzută la articolul 12 din documentele de licitație (64). Potrivit întreprinderii Hringiðan, după încetinirea creșterii economice în Islanda, băncile nu au fost în măsură să furnizeze garanții bancare suficiente pentru întreprinderile private care ar fi putut îndeplini criteriile de licitație impuse de STC. Astfel, după cum susține Hringiðan, se pare că Síminn nu a fost în măsură să furnizeze o garanție bancară obligatorie în cadrul procedurii de licitație și că, prin urmare, garanția pe care a furnizat-o nu a fost obligatorie pentru banca care a eliberat-o.

(104) Potrivit întreprinderii Hringiðan, modificările sus-menționate sunt toate favorabile întreprinderii Síminn și, în consecință, acordul în cauză constituie un ajutor de stat care este incompatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

7.2. Nova ehf.

(105) Întreprinderea Nova a prezentat observații autorității prin scrisoarea din 18 decembrie 2013 (65). Potrivit întreprinderii Nova, măsura în cauză nu trece testul comparativ prin faptul că nu există o obligație clară și efectivă de acordare a accesului cu ridicata, cu principii de stabilire a prețurilor definite în mod clar. În opinia Nova, aceasta conferă întreprinderii Síminn un avantaj disproporționat care cauzează denaturări ale concurenței.

(106) Nova subliniază că acordarea de acces cu ridicata efectiv pentru părțile terțe la o infrastructură de bandă largă subvenționată este o componentă obligatorie a oricărei măsuri de stat care finanțează construirea unei noi infrastructuri de bandă largă. Pentru a evita denaturarea concurenței pe piețele de telecomunicații în care este implicat un ajutor de stat, operatorilor terți ar trebui să li se acorde acces cu ridicata efectiv într-o manieră neutră din punct de vedere tehnologic și suficient de adaptată la nevoile de acces ale acestora.

(107) Potrivit întreprinderii Nova, termenii acordului au fost modificați în raport cu documentele de licitație și întreprinderea Síminn a fost obligată să furnizeze numai acces cu ridicata la rețeaua ADSL, în timp ce accesul prevăzut la rețeaua UMTS/3G a fost limitat doar la acces la revânzare. Potrivit întreprinderii Nova, autoritățile islandeze sau întreprinderea Síminn nu au oferit explicații privind motivul pentru care este necesar din punct de vedere tehnic ca Síminn să aibă acces și control deplin asupra rețelei UMTS în vederea asigurării calității și a nivelurilor de serviciu specificate și, în consecință, oferă numai acces la revânzare.

(108) În opinia întreprinderii Nova, lipsa unei obligații clare de a asigura un acces cu ridicata efectiv oferă întreprinderii Síminn un avantaj concurențial în raport cu partea de rețeaua 3G care a fost construită în conformitate cu acordul. De asemenea, aceasta oferă întreprinderii Síminn un avantaj competitiv în cadrul pieței cu amănuntul în ansamblu, având în vedere extinderea generală a sferei de acoperire a rețelelor de telefonie mobilă ale Síminn. Acest lucru permite întreprinderii Síminn să își creeze o bază de clienți cu utilizatori finali și să își crească cotele de piață, fără o concurență eficace din partea operatorilor terți. În plus, chiar dacă Nova ar dobândi acces la revânzare la rețeaua UMTS/3G, aceasta nu ar fi în măsură să își diferențieze serviciile de vânzare cu amănuntul din punct de vedere al prețului sau al caracteristicilor serviciului furnizat de cele oferite de Síminn.

(109) Nova susține că a solicitat în mod repetat acces cu ridicata la rețeaua 3G a întreprinderii Síminn, fără a înregistra progrese. Prin urmare, în opinia întreprinderii Nova, Síminn nu a intenționat niciodată să furnizeze întreprinderii Nova un grad rezonabil de acces la rețea.

(110) De asemenea, Nova notează că nimic din discuțiile sale cu Síminn nu a sugerat că accesul cu ridicata la rețea ar fi imposibil sau dificil din punct de vedere tehnic. În opinia Nova, acest lucru pare să indice că necesitatea tehnică menționată anterior ca Síminn să aibă acces și control deplin asupra rețelei UMTS în vederea asigurării calității specificate și a nivelurilor de serviciu nu poate fi justificată.

(111) Având în vedere considerațiile de mai sus, Nova susține că Síminn a beneficiat de un avantaj neloial, care denaturează concurența și constituie o încălcare a articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

8. RĂSPUNSURILE AUTORITĂȚILOR ISLANDEZE LA OBSERVAȚIILE DIN PARTEA RECLAMANTULUI ȘI A PĂRȚILOR INTERESATE

8.1. Răspuns la observațiile primite de la reclamant (Vodafone)

(112) Autoritățile islandeze și-au prezentat observațiile și comentariile la observațiile formulate de reclamant și de părțile interesate, prin scrisoarea din 28 februarie 2014 (66). Autoritățile islandeze consideră că este foarte puțin probabil ca extinderea domeniului de aplicare să fi condus la o scădere a ofertei primite de la Vodafone sau, de asemenea, de la alte întreprinderi concurente. Astfel cum se arată la considerentul 18 de mai sus, Vodafone a prezentat două oferte pentru conectarea celor 1 118 clădiri identificate inițial în documentele de licitație. Prima ofertă de la Vodafone s-a ridicat la aproximativ 2,2 miliarde ISK, iar a doua ofertă s-a ridicat la aproximativ 1,8 miliarde ISK. Cu toate acestea, oferta inițială a întreprinderii Síminn s-a ridicat la 379 de milioane ISK, și a ajuns la aproximativ 606 milioane ISK preț ajustat pentru domeniul final de aplicare cuprinzând 1 788 de locații, și anume inclusiv cele 670 de clădiri suplimentare. Potrivit autorităților islandeze, este logic să se presupună că o ofertă adaptată de la Vodafone ar fi fost semnificativ mai mare decât oferta inițială, având în vedere creșterea domeniului de aplicare și a costurilor pentru echipamente.

(113) Potrivit autorităților islandeze, afirmația reclamanților potrivit căreia locațiile suplimentare nu determină în mod necesar o creștere obligatorie a costurilor este nefondată. Síminn a confirmat autorităților islandeze că locațiile suplimentare au determinat creșterea costului proiectului. Creșterea costurilor s-a datorat faptului că locațiile suplimentare erau diferite din punct de vedere geografic de zonele inițiale și erau răspândite pe suprafețe mari în Islanda.

(114) Autoritățile islandeze reiterează că scopul preconizat al proiectului în cauză nu a fost de a furniza servicii mobile de date sau servicii vocale de telefonie mobilă, de exemplu servicii de „roaming 3G”, care nu au fost niciodată destinate să facă parte din proiect. Din aceasta rezultă că documentele de licitație nu prevăd nicio formă de acces pentru servicii de roaming ca parte a soluției furnizate. Acordul cu Síminn nu s-a modificat în niciun fel, ca formă sau mod de prezentare. Problemele tehnice asociate cu oferirea accesului la servicii de roaming sunt, așadar, lipsite de relevanță pentru acest proiect specific, având în vedere că accesul la servicii de roaming mobil nu a făcut niciodată parte din proiect. Autoritățile islandeze subliniază faptul că „criteriul explicit privind accesul cu ridicata din procedura de licitație” nu a fost eliminat și este reflectat în acordul cu Síminn. Cu toate acestea, sunt folosite diferite metode pentru punerea în aplicare a accesului cu ridicata în funcție de tehnologia utilizată în cadrul proiectului, și anume ADSL sau UMTS/3G. Prin urmare, în opinia autorităților islandeze, problema accesului cu ridicata în general pare să se bazeze pe neînțelegerea fundamentală că accesul la serviciile de roaming trebuia să facă parte din proiect.

(115) În ceea ce privește metodologia prețului mediu unitar, autoritățile islandeze notează că se bazează pe capitolul 2.3.4 din documentele de licitație, intitulat „Noi conexiuni și obligația de conectare”. Capitolul respectiv prevede în mod expres utilizarea metodei prețului mediu în momentul evaluării costului locațiilor noi care sunt adăugate la proiect. Potrivit autorităților islandeze, această abordare este, de asemenea, în concordanță cu practicile recunoscute în dreptul contractual islandez.

(116) În sfârșit, potrivit autorităților islandeze, Fondul a primit o garanție bancară pe deplin valabilă de la banca New Kaupþing (în prezent Arion Bank hf.), datată 17 februarie 2009, care este inclusă ca anexă la acordul final.

8.2. Răspuns la observațiile primite de la Hringiðan ehf.

(117) Autoritățile islandeze resping atât argumentele invocate de întreprinderea Hringiðan în ceea ce privește existența ajutoarelor de stat, cât și argumentele referitoare la incompatibilitatea presupusului ajutor de stat cu funcționarea Acordului privind SEE. De asemenea, autoritățile islandeze au identificat mai multe erori de fapt în scrisoarea întreprinderii Hringiðan și consideră că este necesar să le abordeze.

(118) În ceea ce privește garanțiile bancare, autoritățile islandeze consideră că declarația prezentată acestora de Glitnir Bank, în numele întreprinderii Hringiðan, nu a fost suficientă, întrucât aceasta doar afirma că Glitnir Bank era „pregătită să aibă în vedere furnizarea unei garanții”, în timp ce ofertantul câștigător, întreprinderea Síminn, a fost în măsură să obțină o garanție valabilă de la banca New Kaupþing. Garanția furnizată de Síminn prevedea că banca New Kaupþing era dispusă să „furnizeze o garanție bancară pentru proiect”. De asemenea, autoritățile islandeze notează că documentul furnizat de Hringiðan a fost transmis cu mult timp după expirarea termenului prelungit.

(119) Autoritățile islandeze subliniază că oferta prezentată de întreprinderea Hringiðan pentru domeniul inițial de 1 119 clădiri a fost cu mult mai mare decât oferta selectată, și anume aceasta s-a ridicat la 1 297 257 098 ISK, comparativ cu oferta făcută de întreprinderea Síminn, care a fost de 379 000 000 ISK. Mai mult, autoritățile islandeze notează că suma convenită în final între autoritățile islandeze și întreprinderea Síminn după extinderea domeniului de aplicare a proiectului este mai mică decât oferta depusă de întreprinderea Hringiðan.

8.3. Răspuns la observațiile primite de la Nova ehf.

(120) Potrivit autorităților islandeze, acordul precizează în mod clar procentul minim de reducere pentru vânzările cu ridicata pe care Síminn trebuie să îl ofere altor furnizori de servicii. Cu toate acestea, Síminn este liberă să negocieze rate de reducere mai mari. Autoritățile islandeze reiterează faptul că accesul pentru serviciile de roaming la partea UMTS/3G din rețea nu face parte din proiect și, în consecință, accesul cu ridicata la proiect nu include accesul pentru servicii de roaming. Prin urmare, rezultatele negocierilor prealabile între Síminn și Nova privind accesul la servicii de roaming nu intră în domeniul de aplicare a proiectului.

(121) Mai mult, autoritățile islandeze nu sunt deloc de acord cu afirmația întreprinderii Nova potrivit căreia răspunsurile Fondului din 23 iulie 2009 au fost inadecvate și pur și simplu au ignorat problemele de bază. Potrivit autorităților islandeze, răspunsul Fondului este destul de clar în ceea ce privește chestiunea serviciilor de roaming în rețelele mobile 3G, care pare să fie principala problemă care stă la baza plângerii și a răspunsurilor ulterioare ale operatorilor de pe piață. Răspunsul prevede: „Prezentul contract nu acoperă serviciile vocale de telefonie mobilă 3G sau serviciile mobile în bandă largă la clădiri identificate sau la zona înconjurătoare. Serviciul contractat este livrat de fapt de la un port de router în interiorul caselor sau locurilor de muncă. Alte servicii care sunt sau ar putea fi oferite de emițătoarele 3G ale vânzătorilor sunt în afara domeniului de aplicare a contractului.”

II. EVALUARE

1. PREZENȚA AJUTORULUI DE STAT

(122) Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede următoarele: „Exceptând cele prevăzute în prezentul acord, orice ajutor acordat de statele membre ale CE, statele AELS sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri este incompatibil cu funcționarea prezentului acord, în măsura în care afectează schimburile comerciale dintre părțile contractante.”

(123) Aceasta implică faptul că o măsură constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE dacă sunt îndeplinite cumulativ următoarele condiții: măsura: (i) este acordată de stat sau prin intermediul resurselor de stat; (ii) conferă un avantaj economic selectiv beneficiarului; (iii) este susceptibilă să aibă un impact asupra comerțului dintre părțile contractante și să denatureze concurența.

(124) În următoarele capitole, finanțarea de către stat a proiectului sus menționat va fi evaluată în funcție de aceste criterii.

1.1. Prezența resurselor de stat

(125) În conformitate cu articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, o măsură trebuie să fie acordată de stat sau prin intermediul resurselor de stat pentru a constitui ajutor de stat.

(126) Statul, în sensul articolului 61 alineatul (1), cuprinde toate organismele administrației de stat, de la administrația centrală la cea la nivel de oraș sau la cel mai scăzut nivel administrativ, precum și întreprinderile și organismele publice (67).

(127) Fondul, astfel cum este descris mai sus, este instituit prin lege și este deținut de statul islandez, care alocă resursele Fondului prin bugetul anual de stat. Prin urmare, primul criteriu de la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE este îndeplinit.

1.2. Întreprindere

(128) Pentru a constitui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, măsura trebuie să confere un avantaj unei întreprinderi. Întreprinderile sunt entități care desfășoară o activitate economică, indiferent de statutul lor juridic și de modul în care sunt finanțate (68). Activitățile economice sunt activități care constau în furnizarea de bunuri sau servicii pe o piață (69).

(129) Síminn este cel mai mare operator de telecomunicații din Islanda, oferind servicii precum servicii de telefonie mobilă, servicii de telefonie fixă, servicii de internet și servicii de televiziune pe piața islandeză. Prin urmare, este clar că orice ajutor implicat în acordul dintre Síminn și Fond a fost acordat unei întreprinderi.

1.3. Favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri

(130) În primul rând, măsura de ajutor trebuie să confere întreprinderii beneficiare un avantaj economic pe care aceasta nu l-ar fi obținut în condiții normale de piață (70). O măsură de ajutor de stat poate lua diferite forme și trebuie să fie evaluată în funcție de efectele sale (71). Forma cea mai frecventă a unui astfel de avantaj este acordarea unei subvenții, și anume o plată în numerar sau în natură, efectuată în sprijinul unei întreprinderi, alta decât plata efectuată de cumpărător sau consumator pentru produsele sau serviciile pe care le produce întreprinderea respectivă (72).

(131) În speță, finanțarea proiectului de către autoritățile publice a oferit furnizorului de rețea selectat un avantaj economic care ar fi fost acoperit în mod normal din bugetul acestuia și a permis operatorului selecționat să ofere o rețea în bandă largă în condiții care nu sunt disponibile pe piață. În plus, nu se poate exclude faptul că sprijinul financiar a permis întreprinderii Síminn, ca ofertant câștigător, să își desfășoare activitățile comerciale legate de rețea în condiții care, în caz contrar, nu ar fi existat în absența măsurii (73)

(132) Deși o procedură de licitație competitivă tinde să reducă valoarea ajutorului financiar necesar și să evite profiturile excesive, ajutorul va permite operatorului să ofere servicii cap la cap, prima facie la prețuri mai mici decât dacă ar trebui să suporte toate costurile în sine și astfel să atragă un număr mai mare de clienți decât în condiții normale de piață. De asemenea, operatorul selectat va dobândi dreptul de proprietate asupra rețelei, precum și alte active corporale și necorporale obținute cu fonduri de stat (de exemplu, echipamente, relațiile cu clienții), chiar și după sfârșitul duratei de viață a proiectelor. Având în vedere cele de mai sus, este evident că operatorul selectat a beneficiat de un avantaj economic (74).

(133) De asemenea, autoritatea observă că măsura are drept obiectiv îmbunătățirea furnizării de servicii în bandă largă pentru utilizatorii rezidențiali existenți, precum și pentru utilizatorii comerciali în zonele în cauză. În timp ce utilizatorii rezidențiali nu fac obiectul normelor în materie de ajutoare de stat, întreprinderile din zonele vizate vor beneficia, în ultimă instanță, de pe urma ameliorării serviciilor și a acoperirii comunicațiilor în bandă largă în comparație cu ceea ce s-ar furniza pe o bază pur comercială.

(134) În al doilea rând, măsura de ajutor trebuie să fie selectivă, și anume aceasta trebuie să favorizeze „anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri”. Finanțarea publică a rețelei în bandă largă în zonele rurale din Islanda a fost acordată întreprinderii Síminn, în calitate de ofertant câștigător. Întrucât Síminn este singurul beneficiar al fondurilor de stat, autoritatea concluzionează că măsura este selectivă.

1.4. Denaturarea concurenței și efectul asupra schimburilor comerciale dintre părțile contractante

(135) Măsura trebuie să fie susceptibilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a fi considerată ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

(136) Conform unei jurisprudențe constante, nu este necesar să se stabilească faptul că ajutorul are un efect real asupra schimburilor comerciale dintre părțile contractante la Acordul privind SEE și că este denaturată concurența în mod efectiv, ci doar să se examineze dacă ajutorul este susceptibil să afecteze astfel de schimburi și să denatureze concurența (75). În plus, nu este necesar ca beneficiarul ajutorului însuși să fie implicat în schimburi comerciale în cadrul SEE. Chiar și o subvenție publică acordată unei întreprinderi care furnizează doar servicii locale sau regionale și care nu furnizează servicii în afara statului său de origine poate avea totuși incidență asupra schimburilor comerciale în cazul în care activitatea internă poate fi menținută sau sporită, ca urmare a ajutorului acordat, cu consecința că sunt reduse șansele întreprinderilor stabilite în alte state părți contractante (76).

(137) Implicarea publică în dezvoltarea infrastructurii pentru furnizarea de servicii de comunicații electronice afectează condițiile de piață existente prin consolidarea poziției furnizorului de rețea selectat în raport cu concurenții săi.

(138) Beneficiarul măsurii va fi activ în dezvoltarea unei infrastructurii de rețea în bandă largă pe o piață pe care participanți din alte state SEE pot pătrunde direct sau prin implicare financiară. În general, piețele serviciilor de comunicații electronice (inclusiv piețele de vânzare cu ridicata și cu amănuntul pentru comunicațiile în bandă largă) sunt deschise schimburilor comerciale și concurenței între operatori și furnizorii de servicii de pe întreg teritoriul SEE.

(139) Prin urmare, autoritatea concluzionează că măsura este susceptibilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale în cadrul SEE.

1.5. Finanțarea unui serviciu public și testul Altmark

(140) Autoritățile islandeze și întreprinderea Síminn consideră că respectiva contribuție poate fi caracterizată drept finanțarea unui serviciu public, că sunt îndeplinite cele patru criterii cumulative ale testului Altmark și că, din acest motiv, măsura nu constituie ajutor de stat.

(141) Hotărârea Curții de Justiție în cauza Altmark a furnizat clarificări cu privire la condițiile în care compensația pentru obligația de serviciu public nu constituie ajutor de stat din cauza absenței oricărui avantaj (77). Cu toate acestea, pentru ca o astfel de compensare să nu fie calificată drept ajutor de stat într-un anumit caz, trebuie să fie îndeplinite toate cele patru condiții principale, denumite în mod obișnuit criteriile Altmark (78).

(142) Cele patru criterii cumulative ale testului Altmark sunt următoarele: (i) beneficiarului unui mecanism de finanțare de stat pentru un SIEG trebuie să i se încredințeze în mod oficial sarcina de furnizare și prestare a unui SIEG, ale cărui obligații trebuie să fie clar definite; (ii) parametrii de calcul ai compensației trebuie să fie stabiliți în prealabil, într-o manieră obiectivă și transparentă, pentru a evita ca aceasta să confere un avantaj economic care ar putea favoriza întreprinderea beneficiară față de întreprinderile concurente; (iii) compensația nu poate depăși necesarul pentru acoperirea integrală sau parțială a costurilor survenite din lichidarea SIEG, luând în considerare încasările relevante și un profit rezonabil din lichidarea acestor obligații; și (iv) în cazul în care beneficiarul nu este ales în baza unei proceduri de achiziții publice, nivelul compensației acordate trebuie să fie determinat pe baza unei analize a costurilor pe care o întreprindere tipică, bine gestionată le-ar fi suportat în executarea obligațiilor respective, luând în considerare încasările relevante și un profit rezonabil.

(143) În general, statele AELS care fac parte din SEE au o largă putere de apreciere în ceea ce privește identificarea unui serviciu drept SIEG, urmând în același timp jurisprudența relevantă care stabilește principiile generale care trebuie respectate (79). Furnizarea unei acoperiri corespunzătoare a serviciilor în bandă largă pentru toți cetățenii, în zone în care nu există alți operatori care oferă sau care vor oferi astfel de servicii în viitorul apropiat, ar putea fi caracterizată ca fiind un SIEG (80). În principiu, compensația pentru obligația de serviciu public poate fi acordată, prin urmare, unei întreprinderi însărcinate cu construirea și exploatarea unei rețele de comunicații în bandă largă. În conformitate cu punctul 16 din Orientările privind rețelele în bandă largă, acest lucru este valabil dacă se poate demonstra că este posibil ca investitorii privați să nu fie în măsură în viitorul apropiat (o perioadă de trei ani) să asigure o acoperire adecvată a serviciilor în bandă largă pentru toți cetățenii sau utilizatorii, lăsând astfel neconectată o parte importantă a populației. În consecință, o rețea finanțată din fonduri publice înființată în zonele albe pentru toți utilizatorii potențiali, comerciali sau privați, poate fi sprijinită prin compensații pentru o obligație de serviciu public. Pentru aceasta trebuie însă să fie îndeplinite o serie de condiții, în special cele prevăzute la punctele 17-23 din Orientările privind rețelele în bandă largă.

(144) Autoritățile islandeze au descris motivele pentru care introducerea unei rețele de comunicații în bandă largă în zonele rurale care nu beneficiază de investiții private trebuie să fie finanțată de către stat în interesul economic general. După consultarea părților interesate prin efectuarea unui exercițiu de cartografiere și analiză a acoperirii, s-a stabilit că respectivele clădiri nu ar fi deservite de infrastructura de internet de mare viteză în condiții de piață în următorii trei ani. Autoritățile islandeze au evidențiat motivele pentru care consideră că este importantă evitarea unui „decalaj digital” între zonele urbane și cele rurale.

(145) Economia furnizării de servicii în bandă largă este de așa natură încât piața nu va considera întotdeauna că este profitabil să investească în acest domeniu în toate zonele. Datorită economiilor legate de densitate, introducerea rețelelor în bandă largă este mai rentabilă, în general, acolo unde cererea potențială este mai ridicată și mai concentrată, și anume în zonele dens populate. Date fiind costurile fixe ridicate ale investiției, costurile unitare cresc foarte mult pe măsură ce densitatea populației scade. Prin urmare, rețelele în bandă largă prezintă tendința de a acoperi în condiții de rentabilitate doar o parte a populației. Depărtarea, cum ar fi distanțele mai mari de la infrastructura de telecomunicații existentă, ar putea, de asemenea, să determine o creștere semnificativă a costurilor de investiții necesare pentru dezvoltarea adecvată a rețelelor în bandă largă (81).

(146) De regulă, regiunile insuficient deservite sunt zone rurale cu o densitate scăzută a populației, în care furnizorii comerciali nu au stimulente de natură economică pentru a investi în rețele de comunicații electronice pentru a furniza servicii în bandă largă adecvate. Acest lucru poate conduce la un „decalaj digital” între zonele care au acces adecvat la servicii în bandă largă și cele care nu beneficiază de un astfel de acces. În consecință, este în interesul economic general declarat ca statele SEE să utilizeze fonduri publice pentru a facilita conectivitatea în zone care, altfel, nu ar fi deservite de rețelele de internet de mare viteză, în prezent sau în viitorul apropiat (82).

(147) Autoritățile islandeze au demonstrat necesitatea intervenției acestora. Astfel cum se arată în capitolul 2.1.2 din partea I de mai sus, autoritățile au confirmat că există o lipsă acută de acoperire a serviciilor în bandă largă de mare viteză în zonele în cauză. În plus, cartografierea și analiza acoperirii au arătat că nu există niciun plan de investiții pentru conectarea clădirilor în viitorul apropiat, având în vedere nivelul scăzut de atractivitate comercială pentru operatorii privați, întrucât toate clădirile erau situate în zone cu densitate redusă a populației.

(148) În plus, Síminn pare să fi primit un mandat clar, atribuit prin intermediul acordului, care, în conformitate cu Orientările autorității privind aplicarea normelor privind ajutorul de stat în cazul compensației acordate pentru prestarea unor servicii de interes economic general („Orientările autorității privind SIEG”), poate fi considerat drept actul de atribuire necesar (83). În conformitate cu mandatul acordat întreprinderii Síminn, infrastructura de bandă largă care urmează să fie dezvoltată ar trebui să furnizeze conectivitate universală pentru toți utilizatorii dintr-o anumită zonă. Rețeaua și serviciul urmau să fie extinse la toate gospodăriile în care cel puțin o persoană a fost înregistrată și a avut reședința pe tot parcursul anului și la întreprinderile care își desfășoară activitatea pe tot parcursul anului.

(149) De asemenea, în conformitate cu punctele 19-20 din Orientările privind rețelele în bandă largă, o rețea finanțată din fonduri publice trebuie să fie construită astfel încât să permită accesul cu ridicata altor furnizori de servicii de internet. Furnizorii de servicii internet respectivi ar trebui să poată să cumpere, la cerere, serviciul de bază de la Síminn, la prețuri cu ridicata și ar trebui să poată oferi servicii prin rețea clienților lor pe piața cu amănuntul. Accesul trebuie să fie acordat prin mijloace convenabile și toți furnizorii de servicii de internet trebuie să beneficieze de egalitate de servicii și egalitate de acces la rețea, indiferent de tipul lor de conexiune cu vânzătorul. Prin urmare, Síminn nu poate refuza accesul la infrastructură pe o bază discreționară și/sau discriminatorie. De asemenea, încredințarea unei misiuni de serviciu public și ajutorul vizează numai dezvoltarea unei rețele și furnizarea serviciilor aferente de acces cu ridicata, fără a include serviciile de comunicații cu amănuntul.

(150) Cu toate acestea, faptul că nivelul compensației pentru cele 670 de clădiri care au fost adăugate la proiect după retragerea WBS de pe piață a fost decis după ce Síminn câștigase licitația ridică probleme în ceea ce privește restul criteriilor Altmark. Parametrii pentru calcularea compensației pentru unitățile suplimentare nu au fost stabiliți în prealabil, într-o manieră obiectivă și transparentă, ci mai degrabă, astfel cum au confirmat autoritățile islandeze, aceștia au fost stabiliți după procedura de achiziții publice ținând seama de prețul unitar mediu din oferta inițială prezentată de Síminn.

(151) Prin urmare, deși întreprinderea Síminn a fost selectată ca furnizor de servicii în conformitate cu o procedură de achiziții publice, numai compensația pentru primele 1 118 clădiri s-a bazat pe procesul de achiziții publice. Compensația pentru cele 670 de clădiri suplimentare a fost stabilită după ce Síminn câștigase licitația. De asemenea, autoritatea nu a primit informații care să indice că autoritățile islandeze au efectuat o analiză comparativă, cu o întreprindere tipică, bine gestionată și dotată în mod corespunzător, cu privire la costurile care ar putea fi suportate pentru construirea și exploatarea rețelei în bandă largă pentru clădirile suplimentare.

(152) Având în vedere cele de mai sus, autoritatea concluzionează că măsura în cauză nu îndeplinește toate criteriile Altmark.

1.6. Concluzie cu privire la prezența ajutorului de stat

(153) Având în vedere considerațiile de mai sus, autoritatea concluzionează că măsura în cauză cuprinde elemente de ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. În