RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 157/12

DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

NR. 492/09/COL

din 2 decembrie 2009

Plângere formulată de Norsk Lotteridrift ASA împotriva presupusului ajutor de stat acordat în favoarea Norsk Tipping AS (NORVEGIA)

AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE (1),

Având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (2), în special articolele 61-63 și Protocolul 26,

Având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (3), în special articolul 24,

Având în vedere articolul 1 alineatul (3) partea I din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție (4),

Având în vedere orientările Autorității privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE (5),

ÎNTRUCÂT:

I. DATE FACTUALE

1. Procedură

La data de 12 octombrie 2004, Autoritatea a primit o plângere din partea Norsk Lotteridrift ASA privind presupusul ajutor de stat acordat în favoarea Norsk Tipping AS (Document nr. 295765).

Prin scrisoarea din data de 22 octombrie 2004 (Document nr. 296715), Autoritatea a solicitat reclamantului să ofere informații suplimentare cu privire la anumite aspecte specifice.

Prin scrisoarea din 15 noiembrie 2004 (Document nr. 299345), reclamantul a furnizat Autorității răspunsuri la întrebările adresate.

Prin scrisoarea din data de 8 decembrie 2004 (Document nr. 300861), Autoritatea a furnizat autorităților norvegiene o copie a plângerii, solicitându-le acestora să prezinte observații și informații suplimentare.

Prin scrisoarea din 10 februarie 2005 (Document nr. 308469), autoritățile norvegiene au prezentat Autorității observațiile și informațiile suplimentare.

Nu a existat un schimb de corespondență ulterior acestei date.

Prin scrisoarea din data de 12 martie 2008 (Document nr. 469510), avocatul reclamantului a informat Autoritatea cu privire la faptul că Norsk Lotteridrift ASA a fost dizolvată și că nu mai dorea să dea curs plângerii, care, în consecință, a fost retrasă.

2. Temeiurile plângerii

Compania Norsk Lotteridrift ASA a fost cea mai mare companie din Norvegia care a operat așa-numitele automate de „jocuri cu plată” (Amusement with Price – aparate de jocuri de noroc, denumite în continuare „AJP”). Compania Norsk Tipping AS este cea mai mare companie de jocuri de noroc din Norvegia, fiind deținută în totalitate de statul norvegian. Până în 2003, Norsk Tipping AS nu funcționa pe piața automatelor AJP.

În iunie 2003 a fost adoptată o legislație care acorda companiei Norsk Tipping AS dreptul exclusiv de a opera astfel de automate. Începând cu 1 ianuarie 2006, Norsk Tipping AS urma să fie singura companie care opera aparate AJP în Norvegia.

În perioada de tranziție cuprinsă între luna iunie 2003 și 1 ianuarie 2006, Norsk Tipping AS a început să introducă primele automate AJP, operatorii existenți fiind forțați să se retragă de pe piață întrucât autorizațiile de operare a automatelor în cauză expirau treptat. Prin urmare, în perioada de tranziție, companiile Norsk Lotteridrift ASA și Norsk Tipping AS concurau pe aceeași piață. În prezent, Norsk Tipping AS beneficiază de dreptul exclusiv de a opera automate AJP în Norvegia (6).

Norsk Lotteridrift ASA s-a plâns că, în condițiile în care Norsk Tipping AS era în concurență cu alți operatori de automate AJP, două măsuri în favoarea Norsk Tipping AS denaturau concurența și afectau schimburile dintre părțile contractante.

Reclamantul a făcut referire la următoarele două elemente:

— în primul rând, compania Norsk Tipping AS nu plătea impozit pe profit, în timp ce operatorii privați erau obligați la plata impozitului (2.1);

— în al doilea rând, reclamantul a afirmat că Norsk Tipping AS beneficia de mult mai multă flexibilitate în ceea ce privește stabilirea veniturilor care urmau a fi donate în scopuri caritabile, deoarece își achita contribuțiile în scopuri caritabile din surplusul net, în timp ce operatorii privați erau obligați să doneze 40 % din încasările provenite de la fiecare automat în scopuri caritabile (2.2).

2.1. Scutirea de la plata impozitului pe profit

Secțiunea 2-30(g) nr. 3 (anterior nr. 5) din Legea privind impozitele nr. 14 din 26 martie 1999 prevede că Norsk Tipping AS este scutită de la plata impozitului pe profit. Această prevedere trebuie interpretată în coroborare cu Legea nr. 103 din 28 august 1992 privind jocurile cu plată (în continuare „Legea privind jocurile cu plată”), care prevedea că Norsk Tipping AS era obligată să plătească toate profiturile după ce se efectua alocarea pentru rezervele fondului de investiții (7).

Reclamantul – obligat la plata impozitului pe profit – a susținut că posibilitatea companiei Norsk Tipping AS de a beneficia de această scutire constituie ajutor de stat.

2.2. Posibilitatea societății Norsk Tipping AS de a stabili propriile profituri

Regulamentul nr. 960 din 22 septembrie 2000 privind autorizația de a introduce automate AJP prevedea ca aceste autorizații să fie acordate în următoarele condiții: cel puțin 40 % din surplusul fiecărui automat să fie donat în scopuri caritabile, maxim 20 % să se achite proprietarului spațiului în care sunt amplasate automatele și maxim 40 % să se rețină de către operator. Acest regulament nu s-a aplicat companiei Norsk Tipping AS (8).

Activitățile companiei Norsk Tipping AS au fost reglementate prin Legea privind jocurile cu plată, care prevedea că profitul Norsk Tipping AS, în urma alocărilor pentru rezerve, trebuie donat în scopuri caritabile.

Reclamantul a afirmat că Norsk Tipping AS a beneficiat de mult mai multă flexibilitate decât concurenții săi. Într-adevăr, acesta a susținut că este cu totul altceva să donezi în scopuri caritabile o parte din surplusul net obținut din activitățile combinate ale unei societăți decât să donezi în scopuri caritabile un procent fix din surplusul net al fiecărui automat, indiferent de rentabilitatea generală a companiei. Compania Norsk Lotteridrift ASA a considerat că Norsk Tipping AS a beneficiat de o mai mare flexibilitate în stabilirea bugetului și, în special, în ceea ce privește decizia de a efectua investiții necesare în situația în care erau necesare noi investiții. Legislația nu prevede nicio limitare legată de cuantumul rezervelor pentru fondul de investiții și nicio cerință minimă cu privire la valoarea plăților care urmează a fi efectuate în scopuri caritabile. Compania Norsk Tipping AS avea opțiunea de a efectua alocările necesare pentru rezervele acelor investiții, în timp ce concurenții, cum ar fi Lotteridrift ASA, beneficiau de posibilități mai reduse.

Reclamantul a susținut că acest beneficiu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 din Acordul privind SEE.

II. EVALUARE

1. Prezența ajutorului de stat

Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE este formulat după cum urmează:

„Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, orice ajutor acordat de statele membre ale CE, de statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor bunuri, în măsura în care afectează schimburile dintre părțile contractante, este incompatibil cu funcționarea prezentului acord.”

În evaluarea plângerii, Autoritatea va examina pe rând cele două temeiuri ale plângerii.

2. Scutirea de la plata impozitului pe profit

Măsura trebuie acordată de stat sau din resurse de stat.

Autoritatea consideră că, prin acordarea scutirii, statul norvegian a renunțat la venitul provenit din impozite pe care l-ar fi primit în mod normal. Absența acestor fonduri a afectat resursele de stat provenind din taxele suportate în mod normal din bugetele întreprinderilor (9). Scăderea veniturilor provenite din impozite este echivalentă cu consumul resurselor de stat sub formă de cheltuieli fiscale (10). Prin urmare, Autoritatea consideră că scutirea companiei Norsk Tipping AS de la plata impozitului pe profit la începutul activității a implicat consumul resurselor de stat.

De asemenea, măsura trebuie să fie selectivă în sensul în care favorizează anumite întreprinderi sau producția anumitor bunuri. Pentru a determina dacă o măsură este selectivă, Autoritatea va examina dacă, în contextul unui sistem juridic dat, măsura constituie un avantaj pentru întreprindere în raport cu alte întreprinderi care se află într-o situație de fapt și de drept comparabilă. În acest sens, este necesar să se identifice, în primul rând, regimul comun sau normal în cadrul sistemului fiscal aplicabil care constituie cadrul de referință.

Autoritatea consideră că Legea norvegiană privind impozitele, care prevede în secțiunea 2.30 (g) nr. 3 scutirea explicită a companiei Norsk Tipping AS, reprezintă cadrul de referință pentru evaluarea selectivității.

În raport cu acest regim fiscal comun sau „normal”, Autoritatea trebuie, în al doilea rând, să evalueze și să stabilească eventualul caracter selectiv al avantajului conferit prin măsura fiscală în cauză, demonstrând că măsura se abate de la regimul comun respectiv în măsura în care introduce diferențieri între operatorii economici care, din perspectiva obiectivului urmărit de sistemul fiscal al statului membru AELS în cauză, se află într-o situație de fapt și de drept comparabilă.

La prima vedere, Autoritatea consideră că scutirea fiscală pare a fi selectivă, întrucât Norsk Tipping este scutită în mod individual.

Astfel cum se menționează mai sus, compania Norsk Tipping AS, prin urmare sectorul jocurilor de noroc propriu-zis, se supune unor regimuri speciale de reglementare din Norvegia. Se aplică restricții atât în ceea ce privește societățile autorizate să ofere servicii de jocuri de noroc și prestarea propriu-zisă a serviciilor, cât și, în final, în ceea ce privește utilizarea veniturilor obținute din jocuri de noroc. Într-adevăr, în prezent, niciun alt operator nu este autorizat să ofere servicii similare celor prestate de Norsk Tipping AS întrucât aceasta din urmă beneficiază de dreptul exclusiv de a opera mai multe tipuri diferite de jocuri cu plată. Aceste restricții normative atât în ceea ce privește accesul pe piață, cât și prestarea serviciilor, au fost acceptate atât de Curtea de Justiție, cât și de Curtea AELS pe baza unor factori de ordin moral, religios și cultural, precum și pe baza consecințelor negative din punct de vedere moral și financiar asupra indivizilor și asupra companiei asociate jocurilor de noroc (11).

Anterior introducerii regimului privind drepturile exclusive pentru AJP, reclamantul, Norsk Lotteridrift ASA și alți operatori privați de automate de jocuri de noroc operau pe piață și erau obligați la plata impozitului normal pe venit în plus față de regimul normativ special privind AJP, conform căruia puteau reține până la 40 % din surplusul obținut din operarea automatului (12).

Furnizorii altor servicii de jocuri de noroc, cum ar fi Norsk Rikstoto, care organizează pariuri hipice, precum și organizațiile caritabile, care organizează diferite tipuri de loterii, se supun altor regimuri normative. Un numitor comun al acestor furnizori de jocuri de noroc este acela că, în principiu, toate veniturile obținute din serviciile de jocuri de noroc sunt direcționate către cauze caritabile specifice. Astfel, fosta activitate comercială AJP era unică în sensul că permitea operatorilor privați să păstreze profiturile rezultate din jocurile cu plată.

Prin lege, profiturile Norsk Tipping AS sunt destinate unor cauze din domeniul sportului, al culturii și, începând din 2006, unor cauze umanitare și sociale, cf. secțiunii 10 din Legea privind jocurile de noroc nr. 103 din 28 august 1992 (lov om pengespill). Astfel, pentru Norsk Tipping AS, scutirea de la plata impozitului normal pe venit este înlocuită cu un tip diferit de „impozitare”.

În consecință, deși Norsk Tipping este scutită de la plata impozitului pe venit, profiturile acesteia fac obiectul unui alt tip de impunere și, prin urmare, compania nu le poate reține. În cazul de față, Autoritatea consideră că tratamentul diferit aplicat companiei Norsk Tipping este justificat prin logica sistemului de redistribuire a profiturilor generate de compania de jocuri de noroc deținută de stat.

Așadar, având în vedere caracterul special al serviciilor de jocuri de noroc și reglementarea acestora, Autoritatea consideră că Norsk Tipping AS nu se află într-o situație comparabilă de fapt și de drept cu cea a întreprinderilor obligate la plata impozitului normal pe venit, nici cu cea a foștilor operatori privați de automate de jocuri de noroc sau a altor tipuri de societăți comerciale. Astfel, scutirea de la plata impozitului normal pe venit acordată companiei Norsk Tipping AS nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 din Acordul privind SEE.

3. Posibilitatea companiei Norsk Tipping AS de a stabili propriile profituri

Cea de a doua problemă ridicată în plângere a fost aceea că Norsk Tipping AS a beneficiat de mai multă libertate în ceea ce privește profiturile sale decât operatorii privați de AJP. În timp ce operatorul privat era obligat să doneze 40 % din surplusul AJP în scopuri caritabile, Norsk Tipping AS trebuia să doneze toate profiturile în scopuri caritabile. Cu toate acestea, valoarea profiturilor a depins în mare măsură de decizia Norsk Tipping AS de a depune bani pentru fondul de investiții sau de modul în care aceasta și-a gestionat cheltuielile, în general. Reclamantul a susținut că operatorii privați nu aveau această posibilitate întrucât cota-parte donată de aceștia în scopuri caritabile se baza pe o metodă neflexibilă.

Autoritatea nu consideră că sunt implicate resurse de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. În conformitate cu concluziile Curții de Justiție în cauza Preussen Elektra (13), Autoritatea consideră obligația de a rezerva anumite venituri în scopuri caritabile drept o intervenție a statului care decurge din Regulamentul norvegian privind modul de utilizare a rezervelor Norsk Tipping AS nr. 797 din 8 iunie 1998, însă aceasta nu atrage după sine o pierdere de venituri la bugetul de stat (14). Mai mult decât atât, în acest context se aplică aceleași considerente legate de selectivitate, inclusiv caracterul incomparabil al operatorilor privați de automate de jocuri de noroc și al Norsk Tipping AS, discutate mai sus.

4. Concluzie

Pe baza celor de mai sus, Autoritatea consideră că scutirea Norsk Tipping AS de la plata impozitului normal pe venit și posibilitatea acesteia de a-și stabili propriul profit nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Scutirea fiscală acordată companiei Norsk Tipping AS prevăzută la secțiunea 2.30 (g) nr. 3 din Legea norvegiană privind impozitele și posibilitatea Norsk Tipping AS de a-și stabili propriul profit nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează Regatului Norvegiei.

Articolul 3

Numai versiunea în limba engleză este autentică.

Adoptată la Bruxelles, 2 decembrie 2009. Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere Per SANDERUD Președinte Kristján A. STEFÁNSSON Membru al Colegiului

(1) Denumită în continuare „Autoritatea”.

(2) Denumit în continuare „Acordul privind SEE”.

(3) Denumit în continuare „Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”.

(4) Denumit în continuare „Protocolul 3”.

(5) Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și emise de Autoritate la 19 ianuarie 1994, publicate în JO L 231, 3.9.1994, p. 1 și în Suplimentul SEE nr. 32, 3.9.1994, p. 1, denumite în continuare „Orientările privind ajutorul de stat”. Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutorul de stat este publicată pe site-ul internet al Autorității: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) Introducerea drepturilor exclusive a fost susținută de către Curtea AELS în cauza E-1/06, Autoritatea AELS de Supraveghere/Norvegia, Curtea AELS 2007, Rec. 20.

(7) Obiectivul investiției este de a garanta faptul că cerințele de investiții ale companiei pot fi îndeplinite pe baza capitalului necesar.

(8) Acest regulament a fost modificat substanțial de la data depunerii plângerii, cu toate acestea, în sensul prezentei decizii, Autoritatea nu consideră necesară descrierea modificărilor respective.

(9) Cauza C- 156/98, Germania/Comisia, Rec., 2000, p. I-6857, punctul 26.

(10) A se vedea, inter alia, secțiunea 3 alineatul (3) din Orientările privind ajutorul de stat legate de aplicarea normelor cu privire la ajutoarele de stat în cazul măsurilor referitoare la impozitarea directă a activităților economice.

(11) A se vedea cauza E-1/06 Autoritatea AELS de Supraveghere/Norvegia, citată mai sus, punctul 29 cu trimiterile suplimentare.

(12) Restul de 60 % era repartizat între acțiuni caritabile și proprietarul locației, a se vedea secțiunea Date factuale de mai sus.

(13) Cauza C-379/98, Preussen Elektra AG/ Schhleswag AG, Rec., 2001, p. I-2099, punctele 54-67.

(14) Temeiul juridic al acestui regulament este secțiunea 10 din Legea privind jocurile de noroc.