15.

În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții: 1. „ajutor” înseamnă orice măsură care îndeplinește toate criteriile prevăzute la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE; 2. „perioada de acordare a ajutorului” înseamnă unul sau mai mulți ani din intervalul de timp 2021-2030. În cazul în care un stat SEE-AELS dorește să acorde ajutor pentru o perioadă mai scurtă, trebuie să ia ca referință un exercițiu financiar al beneficiarilor și să acorde ajutor pe o bază anuală; 3. „relocarea emisiilor de dioxid de carbon” înseamnă perspectiva unei creșteri a emisiilor de gaze cu efect de seră atunci când întreprinderile își orientează producția în afara SEE deoarece nu pot transfera creșterile costurilor generate de EU ETS asupra clienților lor fără a înregistra o pierdere semnificativă a cotei de piață; 4. „intensitatea maximă a ajutorului” înseamnă valoarea totală a ajutorului exprimată ca procentaj din costurile eligibile; 5. „autogenerare” înseamnă generarea de energie electrică de către o instalație care nu îndeplinește condițiile pentru a putea fi considerată „producător de energie electrică” în sensul articolului 3 litera (u) din Directiva 2003/87/CE; 6. „beneficiar” înseamnă o întreprindere care primește ajutor; 7. „cotă a Uniunii Europene” (EUA) înseamnă un certificat transferabil pentru emiterea unei tone de echivalent CO2 într-o perioadă specificată; 8. „valoarea adăugată brută” (VAB) înseamnă valoarea adăugată brută la costul factorilor, care este VAB la prețurile pieței minus orice impozit indirect plus orice subvenție; 9. „prețul EUA la termen”, exprimat în EUR, înseamnă media simplă a prețurilor zilnice EUA la termen de un an (prețurile ofertei de închidere) pentru livrarea în luna decembrie a anului pentru care se acordă ajutorul, astfel cum se observă la o anumită bursă de certificate de dioxid de carbon din UE de la data de 1 ianuarie până la data de 31 decembrie a anului anterior anului pentru care se acordă ajutorul (13); 10. „factorul de emisie de CO2”, exprimat în tCO2/MWh, înseamnă media ponderată a intensității CO2 corespunzătoare energiei electrice produse din combustibili fosili în diferite zone geografice. Ponderea reflectă structura de producție a combustibililor fosili în zona geografică dată. Factorul CO2 este rezultatul împărțirii datelor privind emisiile echivalente de CO2 ale sectorului energetic la cantitatea brută de energie electrică generată din combustibili fosili, exprimată în TWh. În sensul prezentelor orientări (14), zonele sunt definite ca zone geografice: (a) care constau în subpiețe conectate prin burse de energie; sau (b) în care nu există congestii declarate și, în ambele cazuri, prețurile orare pentru ziua următoare la bursa de energie din zonele care indică o divergență de preț în EUR (pe baza ratelor de schimb zilnice ale BCE) de cel mult 1 % ca număr semnificativ din toate orele dintr-un an. Această diferențiere regională reflectă importanța centralelor electrice bazate pe combustibili fosili pentru prețul final stabilit pe piața cu ridicata și rolul acestora ca instalații marginale în ordinea meritelor. Simplul fapt că energia electrică este comercializată între două state SEE nu înseamnă automat că acestea formează o regiune supranațională. Având în vedere lipsa datelor relevante la nivel subnațional, zonele geografice trebuie să cuprindă întregul teritoriu al unuia sau mai multor state SEE. Pe această bază, pot fi identificate următoarele zone geografice: țările din zona Mării Adriatice (Croația și Slovenia), țările nordice (Suedia și Finlanda), țările baltice (Lituania, Letonia și Estonia), țările din Europa Centrală și de Vest (Austria, Germania, Luxemburg), țările din Peninsula Iberică (Portugalia și Spania), Cehia și Slovacia (Cehia și Slovacia) și toate celelalte state SEE separat, inclusiv Islanda și Norvegia (15). Factorii CO2 maximi la nivel regional corespunzători, care se aplică ca valori maxime atunci când statul SEE-AELS care face notificarea nu a stabilit o evaluare a factorului CO2 bazat pe piață în temeiul subpunctului 11 de mai jos, sunt enumerați în anexa III. Pentru a asigura egalitatea de tratament a surselor de energie electrică și pentru a evita posibilele abuzuri, se aplică același factor de emisie de CO2 tuturor surselor de furnizare a energiei electrice (autogenerare, contracte de furnizare a energiei electrice sau aprovizionare în rețea) și tuturor beneficiarilor ajutorului din statul SEE în cauză; 11. „factor de emisie de CO2 bazat pe piață”, în tCO2/MWh. Statele SEE-AELS care intenționează să acorde compensații pentru costurile indirecte pot solicita, în cadrul notificării schemei relevante, ca factorul de emisie de CO2 aplicabil să se stabilească pe baza unui studiu privind conținutul de CO2 al tehnologiei efective de stabilire a prețului marginal pe piața energiei electrice. În această notificare a factorului de emisie de CO2 bazat pe piață trebuie să se demonstreze caracterul adecvat al factorului de emisie de CO2 bazat pe piață pentru care s-a optat, cu ajutorul unui model al sistemului electric de simulare a formării prețurilor și a datelor observate cu privire la tehnologia de stabilire a prețului marginal pe parcursul întregului an t-1 (inclusiv orele în care importurile au stabilit prețul marginal). Acest raport trebuie înaintat autorității naționale de reglementare în vederea aprobării și trebuie transmis Autorității AELS de Supraveghere atunci când măsura de ajutor de stat este notificată acesteia în temeiul articolului 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE. Autoritatea AELS de Supraveghere evaluează caracterul adecvat al studiului și al factorului de emisie de CO2 bazat pe piață rezultat, ca parte a analizei sale privind compatibilitatea efectuată în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE și al prezentelor orientări; 12. „producția efectivă”, exprimată în tone pe an, înseamnă producția efectivă a instalației în anul t, stabilită ex post în anul t+1; 13. „consumul real de energie electrică”, exprimat în MWh, înseamnă consumul real de energie electrică în instalație (inclusiv consumul de energie electrică pentru producția de produse externalizate eligibile pentru ajutor) în anul t, stabilită ex post în anul t+1; 14. „valoarea de referință privind eficiența consumului de energie electrică”, exprimată în MWh/tonă de producție și definită la nivelul Prodcom 8 (16), înseamnă consumul de energie electrică specific produsului per tonă de producție realizată prin cele mai eficiente metode de producție din punct de vedere energetic pentru produsul vizat. Actualizarea valorii de referință privind eficiența consumului de energie electrică trebuie să fie consecventă cu articolul 10a alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE. Pentru produsele din cadrul sectoarelor eligibile pentru care s-a instituit, în secțiunea 2 a anexei I la Regulamentul delegat (UE) 2019/331 al Comisiei (17), interschimbabilitatea combustibilului și a energiei electrice, valorile de referință privind eficiența consumului de energie electrică se stabilesc în limitele aceluiași sistem, luându-se în considerare doar partea reprezentată de energia electrică la stabilirea cuantumului ajutorului. Valorile de referință corespunzătoare privind consumul de energie electrică pentru produsele care fac parte din sectoarele eligibile sunt enumerate în anexa II la prezentele orientări; 15. „valoarea alternativă de referință privind eficiența consumului de energie electrică” înseamnă […] la sută din consumul efectiv de energie electrică, stabilită printr-o decizie a Autorității AELS de Supraveghere alături de valorile de referință privind eficiența consumului de energie electrică. Acest parametru corespunde efortului mediu de reducere impus de aplicarea valorilor de referință privind eficiența consumului de energie electrică (consumul de energie electrică de referință/consumul de energie electrică ex ante). Se aplică tuturor produselor care se încadrează în sectoarele eligibile, dar pentru care nu este definită o valoare de referință privind eficiența consumului de energie electrică.