3

Hotărârea atacată cuprinde următoarele constatări: „1 Reclamanta, Gul Ahmed Textile Mills [...], este o societate de drept pakistanez, cu sediul în Karachi (Pakistan). Ea este activă în special în vânzarea și în comercializarea la export a lenjeriei de pat. Reclamanta fabrică acest produs în Pakistan și îl exportă în Uniunea Europeană. Nu vinde lenjerie de pat pe piața internă din Pakistan, ci vinde acolo diferite produse de bază. 2 Ca urmare a unei plângeri, depuse de Comitetul Industriei Bumbacului și a Fibrelor Conexe al Comunității Europene [...], la 30 iulie 1996, și a deschiderii unei proceduri antidumping, la 13 septembrie 1996, au fost impuse taxe antidumping definitive în special producătorilor pakistanezi prin Regulamentul (CE) nr. 2398/97 al Consiliului din 28 noiembrie 1997 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de lenjerie de pat din bumbac originară din Egipt, din India și din Pakistan (JO L 332, p. 1, denumite în continuare «taxe antidumping anterioare»). Conform articolului 1 primul paragraf din respectivul regulament, instituirea taxei antidumping definitive privea importurile de lenjerie de pat din bumbac, pur sau în amestec cu fibre sintetice sau artificiale sau cu in (fără ca inul să fie majoritar), înălbită, colorată sau imprimată, care se încadrează la următoarele coduri din Nomenclatura combinată: ex 6302 21 00 (codurile TARIC 6302 21 00 * 81 și 6302 21 00 * 89), ex 6302 22 90 (cod TARIC 6302 22 90 * 19), ex 6302 31 10 (cod TARIC 6302 31 10 * 90), ex 6302 31 90 (cod TARIC 6302 31 90 * 90) și ex 6302 32 90 (cod TARIC 6302 32 90 * 19). 3 În conformitate cu Memorandumul de înțelegere între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Pakistan privind aranjamentele provizorii în domeniul accesului pe piață al produselor textile și de îmbrăcăminte, parafat la Bruxelles la 15 octombrie 2001 (JO L 345, p. 81), și în urma adoptării Regulamentului (CE) nr. 2501/2001 al Consiliului din 10 decembrie 2001 privind aplicarea unui sistem de preferințe tarifare generalizate pentru perioada 1 ianuarie 2002-31 decembrie 2004 (JO L 346, p. 1), [Republica Islamică] Pakistan a început să beneficieze de sistemul menționat în măsura în care acesta se aplica țărilor care luptau împotriva producerii și traficului de droguri. În consecință, produse textile și de îmbrăcăminte din Pakistan au început, de la 1 ianuarie 2002, să fie scutite de taxe în Comunitatea Europeană, după ce fuseseră supuse unei taxe vamale de 12 %. Conform articolului 10 din Regulamentul nr. 2501/2001 coroborat cu anexa IV la acesta, produsele scutite de taxe datorită includerii lor în regimul special de luptă împotriva producerii și traficului de droguri cuprindeau în special produsele următoare, care țin de capitolul 63 din Nomenclatura combinată: «alte articole textile confecționate; seturi; îmbrăcăminte purtată sau uzată și articole purtate sau uzate; zdrențe». 4 Taxele antidumping anterioare au fost abrogate de la 30 ianuarie 2002 în ceea ce îi privește pe producătorii pakistanezi, prin Regulamentul (CE) nr. 160/2002 al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de modificare a Regulamentului nr. 2398/97 (JO L 26, p. 1). 5 Ca urmare a unei noi plângeri, depusă la 4 noiembrie 2002 [de Comitetul Industriei Bumbacului și a Fibrelor Conexe al Comunității] în numele producătorilor reprezentând o proporție majoră a producției comunitare totale de lenjerie de pat din bumbac, Comisia Comunităților Europene a deschis o procedură antidumping privind importurile în Comunitate de lenjerie de pat din bumbac, pur sau în amestec cu fibre sintetice sau artificiale sau de in (fără ca inul să fie majoritar), înălbită, colorată sau imprimată, originară din Pakistan [...], în privința cărora a menționat, «cu titlu pur exemplificativ», că țineau de codurile din Nomenclatura combinată «ex 6302 21 00, ex 6302 22 90, ex 6302 31 10, ex 6302 31 90 și ex 6302 32 90». Avizul de deschidere a procedurii a fost publicat în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene din 18 decembrie 2002 (JO C 316, p. 6). 6 Ancheta cu privire la dumping și la prejudiciul care rezultă a acoperit perioada cuprinsă între 1 octombrie 2001 și 30 septembrie 2002 (denumită în continuare «perioada de anchetă»). Examinarea tendințelor utile pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între anul 1999 și sfârșitul perioadei de anchetă [...] 7 Ținând seama de numărul ridicat al producătorilor‑exportatori vizați de procedura antidumping, Comisia a ales, conform articolului 17 din Regulamentul [...] nr. 384/96 [...], un eșantion de șase societăți, printre care reclamanta, reprezentând peste 32 % din volumul exporturilor pakistaneze de lenjerie de pat din bumbac destinate Comunității pe perioada anchetei. Aceste societăți erau invitate să răspundă la chestionarul antidumping. 8 Ținând seama de numărul mare de producători comunitari care susțineau plângerea și în conformitate cu articolul 17 din [R]regulament[ul nr. 384/96], Comisia a selectat și un eșantion dintre acestea, compus din cinci societăți din trei state membre, în funcție de volumul producției și al vânzărilor considerat cel mai reprezentativ pentru dimensiunea pieței. În continuare, Comisia a trimis chestionarul acestor societăți. 9 Toți producătorii‑exportatori pakistanezi incluși în eșantion au furnizat răspunsuri la chestionar, precum și cei cinci producători comunitari aflați la originea plângerii incluși în eșantion. Pe de altă parte, au fost furnizate de asemenea răspunsuri la chestionar de către doi importatori independenți din Comunitate, precum și de către trei producători‑exportatori pakistanezi nereținuți în eșantion și care solicitaseră un tratament individual. 10 La 10 februarie 2003, asociațiile reprezentând producătorii‑exportatori pakistanezi de lenjerie de pat au prezentat Comisiei un document intitulat «Observații privind prejudiciul». Ele contestau în special legalitatea deschiderii procedurii antidumping, materialitatea prejudiciului suferit de industria comunitară, precum și existența unei legături de cauzalitate între exporturile pakistaneze și pretinsul prejudiciu suferit de industria menționată. La 2 iunie 2003 a fost organizată o audiere de către Comisie, în prezența, mai ales, a producătorilor‑exportatori pakistanezi, printre care reclamanta. Asociațiile care reprezintă producătorii‑exportatori pakistanezi au furnizat apoi Comisiei un document intitulat «Observații ulterioare audierii referitoare la prejudiciu», în care reluau aspectele abordate în cadrul acestei audieri. 11 Conform articolului 16 din [R]egulament[ul nr. 384/96], Comisia a procedat la verificări la fața locului, în special la doi producători‑exportatori pakistanezi, pentru a verifica informațiile care i‑au fost transmise în răspunsurile la chestionar. [...] [D]oar o verificare completă în localurile unui producător‑exportator pakistanez, și anume reclamanta, și o verificare parțială în localurile unui alt producător‑exportator pakistanez au fost efectuate. Exporturile acestor două societăți reprezentau peste 50 % din valoarea totală CIF (cost, asigurare și navlu) a exporturilor realizate de producătorii‑exportatori din eșantion către Comunitate. În plus, apreciind că nu erau întrunite condițiile necesare pentru a proceda la o anchetă la fața locului în Pakistan, Comisia nu a acceptat cererile de tratament individual formulate de cei trei producători‑exportatori pakistanezi nereținuți în eșantion. 12 La 10 decembrie 2003, Comisia a adresat reclamantei un document de informare finală generală în care se detaliau faptele și motivele pentru care propunea adoptarea măsurilor antidumping definitive, precum și un document de informare finală specifică pentru reclamantă (denumite în continuare «documentele de informare finală»). Prin scrisoarea din 5 ianuarie 2004, reclamanta a contestat în mod oficial concluziile Comisiei astfel cum au fost expuse în documentele de informare finală. Alte informații au fost prezentate de reclamantă Comisiei prin scrisorile datate 16 februarie 2004. 13 La 17 februarie 2004, Comisia a răspuns la scrisoarea din 5 ianuarie 2004. Deși a făcut anumite rectificări ale calculelor sale, a confirmat concluziile la care ajunsese în documentele de informare finală. Prin scrisoarea din 27 februarie 2004, reclamanta a insistat asupra erorilor pe care le‑ar fi săvârșit Comisia în analiza sa. [...] 15 La 2 martie 2004, Consiliul a adoptat Regulamentul [...] nr. 397/2004 [...] 16 Prin [R]egulament[ul nr. 397/2004], Consiliul a impus taxe antidumping de 13,1 % la importurile de lenjerie de pat din bumbac, pur sau în amestec cu fibre sintetice sau artificiale sau cu in (fără ca inul să fie majoritar), înălbită, colorată sau imprimată, originară din Pakistan, care se încadrează la codurile din nomenclatura combinată ex 6302 21 00 (coduri TARIC 6302 21 00 81 și 6302 21 00 89), ex 6302 22 90 (cod TARIC 6302 22 90 19), ex 6302 31 10 (cod TARIC 6302 31 10 90), ex 6302 31 90 (cod TARIC 6302 31 90 90) și ex 6302 32 90 (cod TARIC 6302 32 90 19). 17 În consecință, [R]egulamentul [nr. 397/2004] a fost modificat în ceea ce o privește pe reclamantă prin Regulamentul (CE) nr. 695/2006 al Consiliului din 5 mai 2006 [...] (JO L 121, p. 14, Ediție specială, 11/vol. 46, p. 10). Regulamentul de modificare a stabilit la 5,6 % nivelul taxei antidumping definitive aplicabile produselor respective fabricate de reclamantă.”