C 35/23

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 29 septembrie 2022 – Belgian Association of Tax Lawyers și alții/ Premier ministre/ Eerste Minister

(Cauza C-623/22)

(2023/C 35/27)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour constitutionnelle

Părțile din procedura principală

Reclamante: Belgian Association of Tax Lawyer, Ordre des barreaux francophones et germanophone, Orde van Vlaamse Balies și alții, Institut des conseillers fiscaux et des experts-comptables și alții

Pârât: Premier ministre/ Eerste Minister

Întrebări preliminare

1) Directiva (UE) 2018/822 a Consiliului din 25 mai 2018 de modificare a Directivei 2011/16/UE în ceea ce privește schimbul automat obligatoriu de informații în domeniul fiscal cu privire la modalitățile transfrontaliere care fac obiectul raportării (1) încalcă articolul 6 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolele 20 și 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, mai precis, principiul egalității și nediscriminării pe care aceste modalități le garantează, în măsura în care Directiva 2018/822 nu limitează obligația de raportare a modalităților transfrontaliere care fac obiectul raportării la impozitul pe profit, ci o face aplicabilă tuturor impozitelor care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE (2), ceea ce include în dreptul belgian nu numai impozitul pe profit, ci și impozitele directe, altele decât impozitul pe profit și impozitele indirecte, precum taxele de înregistrare?

2) Directiva 2018/822 încalcă principiul legalității în materie penală garantat prin articolul 49 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 7 paragraful 1 din Convenția europeană a drepturilor omului, încalcă principiul general al securității juridice și dreptul la respectarea vieții private garantat prin articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 8 din Convenția europeană a drepturilor omului, în măsura în care noțiunile de „modalitate” (și, prin urmare, cele de „modalitate transfrontalieră”, de „modalitate comercializabilă” și de „modalitate ad-hoc”), de „intermediar”, de „participant”, de „întreprindere asociată”, calificativul „transfrontalier”, diferitele „semne distinctive” și „testul beneficiului principal”, pe care Directiva 2018/822 le utilizează pentru a determina domeniul de aplicare și conținutul obligației de raportare a modalităților transfrontaliere care fac obiectul raportării, nu ar fi suficient de clare și de precise?

3) Directiva 2018/822, în special în măsura în care introduce articolul 8ab alineatele (1) și (7) din Directiva 2011/16, încalcă principiul legalității în materie penală garantat prin articolul 49 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 7 paragraful 1 din Convenția europeană a drepturilor omului și încalcă dreptul la respectarea vieții private garantat prin articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 8 din Convenția Europeană a Drepturilor Omului, în măsura în care momentul de la care începe să curgă termenul de 30 de zile în care intermediarul sau contribuabilul relevant trebuie să îndeplinească obligația de raportare a unei modalități transfrontaliere care face obiectul raportării nu ar fi stabilit într-un mod suficient de clar și de precis?

4) Articolul 1 punctul 2 din Directiva 2018/822 încalcă dreptul la respectarea vieții private garantat prin articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 8 din Convenția Europeană a Drepturilor Omului, în măsura în care noul articol 8ab alineatul (5), pe care l-a introdus în Directiva 2011/16, prevede că dacă un stat membru ia măsurile necesare pentru a da intermediarilor dreptul la o derogare de la depunerea informațiilor cu privire la o modalitate transfrontalieră care face obiectul raportării în cazul în care obligația de raportare ar încălca privilegiul profesional legal în temeiul dreptului intern al statului membru respectiv, acest stat membru este obligat să impună intermediarilor să notifice fără întârziere oricărui alt intermediar sau, dacă nu există un alt intermediar, contribuabilului relevant obligațiile de raportare care îi revin, în măsura în care această obligație are drept consecință faptul că un intermediar care este supus secretului profesional sancționat penal în temeiul dreptului statului membru respectiv devine obligat să comunice altui intermediar, care nu este clientul său, informații pe care le obține în exercitarea profesiei sale?

5) Directiva 2018/822 încalcă dreptul la respectarea vieții private garantat prin articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 8 din Convenția europeană a drepturilor omului, în măsura în care obligația de raportare a modalităților transfrontaliere care fac obiectul raportării ar determina o ingerință în dreptul la respectarea vieții private a intermediarilor și a contribuabililor relevanți care nu ar fi justificată în mod rezonabil și proporțională în raport cu obiectivele urmărite și nu ar fi pertinentă în raport cu obiectivul de asigurare a bunei funcționări a pieței interne?

(1) JO 2018, L 139, p. 1.

(2) JO 2011, L 64, p. 1.