ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
17

Articolul 8 alineatele (1) și (2) din regulamentul menționat prevede: „(1) Dacă, în urma unei anchete, Comisia consideră că respectivele cheltuieli nu au fost efectuate în conformitate cu normele comunitare, aceasta notifică statul membru în cauză cu privire la rezultatele controalelor sale și indică măsurile corective ce trebuie luate pentru a se asigura conformitatea pe viitor. Comunicarea face trimitere la prezentul regulament. Statul membru răspunde în termen de două luni, iar Comisia își poate modifica poziția în consecință. În cazuri justificate, Comisia poate prelungi perioada acordată pentru răspuns. După expirarea perioadei acordate pentru răspuns, Comisia invită statul membru la o discuție bilaterală și părțile încearcă să ajungă la o înțelegere privind măsurile ce urmează a fi luate și privind o evaluare a gravității încălcării și a pierderii financiare pentru Comunitatea Europeană. În urma acestei discuții și la expirarea termenului limită fixat de către Comisie în urma discuției și după consultarea statului membru pentru furnizarea unor informații suplimentare sau, atunci când statul membru nu acceptă invitația la o întrunire înainte de termenul limită stabilit de către Comisie, după ce termenul limită a expirat, Comisia comunică oficial concluziile sale statului membru, făcând trimitere la Decizia 94/442/CE a Comisiei. Fără a aduce atingere dispozițiilor celui de al patrulea paragraf al prezentului alineat, această comunicare include o evaluare a posibilelor cheltuieli pe care Comisia intenționează să le excludă în temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul […] nr. 729/70. Statul membru informează Comisia cât mai rapid posibil despre măsurile corective adoptate pentru a se asigura conformitatea cu normele comunitare, precum și despre data intrării lor în vigoare. În temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul […] nr. 729/70, Comisia adoptă, după caz, una sau mai multe decizii de excludere a cheltuielilor afectate de nerespectarea normelor comunitare până la data aplicării măsurilor corective. (2) Deciziile prevăzute la articolul 5 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul […] nr. 729/70 trebuie adoptate după examinarea tuturor rapoartelor întocmite de organul de conciliere în temeiul dispozițiilor Deciziei 94/442/CE.” [traducere neoficială]
Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției:

Marca verbală franceză ADIORABLE înregistrată sub nr. 33209849 pentru produse din clasa 3; marca verbală franceză J’ADORE înregistrată sub nr. 94536564 pentru diverse produse, printre care produse din clasa 3; marca verbală internațională ADIORABLE înregistrată sub nr. 811001 pentru diverse produse, printre care produse din clasa 3; marca verbală internațională J’ADORE înregistrată sub nr. 687422 pentru diverse produse, printre care produse din clasa 3
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Marcă comunitară

–

Definiţia şi dobândirea mărcii comunitare

–

Motive relative de refuz

–

Opoziţie a titularului unei mărci anterioare identice sau similare înregistrate pentru produse sau servicii identice sau similare

–

Risc de confuzie cu marca anterioară [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 24 şi 43)

Subject of the case

Obiectul

Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 iunie 2008 (cauza R 1590/2007‑2) privind o procedură de opoziţie între 2nine Ltd şi Pacific Sunwear of California, Inc.

Date privind cauza

>lt>8

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acţiunea.

2) Obligă 2nine Ltd la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum şi a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI).
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Marcă comunitară

–

Definiția și dobândirea mărcii comunitare

–

Motive relative de refuz

–

Opoziție a titularului unei mărci anterioare identice sau similare înregistrate pentru produse sau servicii identice sau similare

–

Risc de confuzie cu marca anterioară [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 24 și 43)

Subject of the case

Obiectul

Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 iunie 2008 (cauza R 1591/2007‑2) privind o procedură de opoziție între 2nine Ltd și Pacific Sunwear of California, Inc.

Date privind cauza

>lt>9

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă 2nine Ltd la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Marcă comunitară – Renunțare, decădere și nulitate – Cauze de nulitate absolută – Înregistrare contrară articolului 7 alin. (1) lit. (b)-(d) din Regulamentul nr. 40/94 [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)-(d) și art. 51 alin. (1) lit. (a)] (a se vedea punctele 32-35, 59-65, 78 și 79)

2. Marcă comunitară – Renunțare, decădere și nulitate – Cauze de nulitate absolută – Solicitant de rea‑credință la depunerea cererii de înregistrare a mărcii [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 51 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 89-93)

Subject of the case

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 iulie 2008 (cauza R 1012/2007‑2), privind o procedură de declarare a nulității între Psytech International Ltd și Institute for Personality & Ability Testing, Inc.

Date privind cauza

>lt>2

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Psytech International Ltd la plata cheltuielilor de judecată.
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Acțiune în anulare

–

Persoane fizice sau juridice

–

Acte care le privesc direct și individual

–

Posibilitatea de a fi vizat în mod individual printr‑o decizie cu caracter general

–

Condiții

–

Regulament al Comisiei care are ca obiect stabilirea normelor detaliate pentru punerea în aplicare a programului de lucru pentru examinarea tuturor substanțelor active existente

–

Acțiune formulată de producători de substanțe active

–

Lipsa afectării individuale

–

Inadmisibilitate (art. 230 al patrulea paragraf CE; Regulamentul nr. 1451/2007 al Comisiei) (a se vedea punctele 34-38, 44-46, 49 și 50)

Subject of the case

Obiectul

Cerere de anulare a articolului 3 alineatul (2), a articolului 4, a articolului 7 alineatul (3), a articolului 14 alineatul (2) al doilea paragraf, a articolului 15 alineatul (3), a articolului 17 și a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (JO L 325, p. 3)

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

3) Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc și Troy Chemical Co. BV suportă propriile cheltuieli de judecată.

4) European Chemical Industry Council (CEFIC) suportă propriile cheltuieli de judecată.
În cadrul unei proceduri desfășurate în fața camerei de recurs a Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) împotriva unei decizii a OCSP care a refuzat să pronunțe, la cererea unei părți, nulitatea unui titlu de protecție comunitară a soiurilor de plante, camera de recurs nu are obligația de a efectua examinarea din punctul de vedere al conținutului prevăzută la articolul 54 sau examinarea tehnică prevăzută la articolul 55 din Regulamentul nr. 2100/94 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante și nici măcar de a se pronunța cu privire la legalitatea unei asemenea examinări realizate de OCSP în cadrul unei cereri de obținere a unui titlu comunitar de protecție a soiurilor de plante.

Din moment ce o procedură de anulare a unui titlu de protecție comunitară a soiurilor de plante a fost deschisă nu din oficiu, ci la cererea unei părți interesate, articolele 76 și 81 din Regulamentul nr. 2100/94 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante coroborate cu articolul 20 impun ca sarcina probei privind îndeplinirea condițiilor de pronunțare a nulității să revină respectivei părți.

Nu rezultă din dispozițiile menționate ale Regulamentului nr. 2100/94 că procedura în fața Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) are un caracter pur inchizitorial. Mai exact, principiul instrumentării din oficiu, enunțat, în legătură cu examinarea tehnică, în prima teză a articolului 76 din acesta, trebuie conciliat cu norma, enunțată în a doua teză a aceluiași articol, potrivit căreia OCSP elimină faptele care nu au fost invocate sau dovezile care nu au fost furnizate în termenul stabilit de acesta. În măsura în care aceste dispoziții sunt aplicabile procedurii de recurs împotriva unei decizii a OCSP adoptate în temeiul articolului 20 din regulamentul menționat și prin care se refuză pronunțarea nulității titlului comunitar de protecție a soiurilor de plante acordat unui soi de plante, revine, prin urmare, părții care se prevalează de respectiva nulitate sarcina să invoce fapte și să prezinte dovezi care, în opinia sa, permit să se stabilească faptul că sunt îndeplinite condițiile de aplicare ale articolului 20 din regulament. În ipoteza în care OCSP nu împărtășește analiza sa, îi revine acestei părți cel puțin obligația de a prezenta indicații concrete și susținute în sprijinul afirmațiilor sale. Eventual, elementele de fapt și dovezile invocate astfel pot fi de natură să oblige cealaltă parte să furnizeze o explicație sau o justificare în lipsa căreia camera de recurs poate concluziona că au fost respectate normele în materie de sarcină a probei. În plus, camera de recurs are obligația să examineze, cu grijă și cu imparțialitate, toate elementele relevante ale cauzei, asigurând respectarea principiilor generale de drept și a normelor de procedură aplicabile în materie de sarcină și de administrare a probei.

(a se vedea punctele 129, 134 și 135)
În această privință, nici o cerere a Tribunalului de a remedia neregulile cererii introductive, nici acceptarea de către Tribunal a unei astfel de remedieri a neregulilor nu pot afecta expirarea termenului de introducere a acțiunii. Astfel, admisibilitatea unei acțiuni trebuie apreciată în raport cu situația existentă la momentul depunerii cererii introductive, astfel încât, dacă, la momentul respectiv, nu sunt întrunite condițiile pentru formularea acțiunii, aceasta este inadmisibilă. Remedierea neregulilor nu este posibilă decât dacă are loc în termenul de introducere a acțiunii.

Termenul de introducere a acțiunii, de două luni de la data notificării actului în cauză, în sensul articolului 230 al cincilea paragraf CE, este de ordine publică și este instituit în vederea asigurării clarității și a securității situațiilor juridice și în vederea evitării oricărei discriminări sau a oricărui tratament arbitrar în administrarea justiției. În consecință, instanța are obligația să verifice din oficiu dacă termenul menționat a fost respectat. Astfel, termenul respectiv este fix, absolut și nu poate fi prelungit.

În această privință, noțiunea de întreprindere, în sensul articolului 81 alineatul (1) CE, trebuie să fie înțeleasă ca desemnând o unitate economică, chiar dacă din punct de vedere juridic această unitate economică este constituită din mai multe persoane fizice sau juridice. Or, în cazul în care o astfel de entitate economică încalcă normele privind concurența, această încălcare trebuie, potrivit principiului răspunderii personale, să fie imputată fără echivoc unei persoane juridice căreia i se vor putea aplica amenzi, iar comunicarea privind obiecțiunile și, cu atât mai mult, decizia finală trebuie să fie adresate acesteia din urmă, indicându-se calitatea în care acestei persoane juridice îi sunt imputate faptele invocate.

Obiectul și efectul anticoncurențial ale unui acord nu sunt condiții cumulative, ci alternative pentru a aprecia dacă un astfel de acord intră sub incidența interdicției prevăzute la articolul 81 alineatul (1) CE. Or, caracterul alternativ al acestei condiții, indicat prin conjuncția „sau”, conduce la necesitatea de a analiza mai întâi chiar obiectul acordului, ținând seama de contextul economic în care acesta trebuie să fie aplicat. Or, nu este necesar să se examineze efectele unui acord în cazul în care obiectul anticoncurențial al acestuia este dovedit.

(a se vedea punctul 96)
2)

Slovenská pošta a.s. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană, precum și de Cromwell a.s., de Slovak Mail Services a.s., de Prvá Doručovacia a.s. și de ID Marketing Slovensko s.r.o.
1)

Obligă ID Fiber Optic Sensing Research (ID FOS Research) la rambursarea către Comisia Europeană a sumei de 21599,26 euro, majorată cu dobânzi de întârziere: — la rata de 4,75 % pe an începând de la 1 iulie 2002 până la 31 decembrie 2002; — la rata de 6,75 % pe an începând de la 1 ianuarie 2003 și până la data pronunțării prezentei hotărâri; — la rata anuală aplicată în temeiul Legii din Anglia și din Țara Galilor, și anume, în prezent secțiunea 17 din Judgment Courts Act, 1838, astfel cum a fost modificat, în limita unei rate de 6,75 % pe an, începând de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la stingerea completă a datoriei.
1)

Respinge acțiunea ca inadmisibilă în privința Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd și Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd.
4

La 5 martie 2007, reclamanta a depus la OAPI o cerere de restitutio in integrum în sensul articolului 78 din Regulamentul nr. 40/94 și a solicitat OAPI să preleveze din contul său curent taxa de reînnoire corespunzătoare și taxa de restitutio in integrum. În această privință, reclamanta a arătat că special pentru reînnoirea mărcii în cauză recursese la o societate specializată în furnizarea de servicii de reînnoire a mărcilor (denumită în continuare „societatea specializată”). Societatea specializată a instituit un sistem informatic conectat la o bază de date în care erau introduse manual diferitele date privind titularii, mărcile și brevetele care pot face obiectul unei reînnoiri. Atunci când o marcă determinată trebuie reînnoită, sistemul trebuie să genereze trei scrisori de avertizare către titular, solicitându-se consimțământul acestuia înainte de a proceda la reînnoire. În cazul în care una dintre aceste scrisori nu este generată, se presupune că se activează un sistem de securitate care imprimă și trimite o scrisoare de substituire. Or, în cazul de față, nu se trimisese nicio notificare, întrucât o angajată a societății specializate omisese să introducă în baza de date anumite date ale reclamantei necesare pentru buna funcționare a sistemului. În plus, ulterior, s-a dovedit că sistemul de securitate conceput pentru detectarea acestui tip de erori nu se activase, deoarece fusese instalat numai pentru reînnoirea brevetelor, și nu pentru reînnoirea mărcilor.
În susținerea acestei critici, reclamanta face trimitere la o declarație făcută în fața House of Lords (Camera Lorzilor, Regatul Unit) de Lordul Malloch-Brown, Minister of State to the Foreign and Commonwealth Office (secretar de stat pentru afaceri externe și Commonwealth, denumit în continuare „Minister of State”), la 22 iulie 2008. Întrebat asupra motivelor pentru care guvernul Regatului Unit nu a făcut decât să se abțină cu ocazia votului în Consiliu din 15 iulie 2008 care a condus la adoptarea deciziei atacate, în loc să se opună menținerii PMOI pe lista în litigiu, și aceasta în pofida deciziei POAC și a Hotărârii Court of Appeal, Minister of State a declarat următoarele, potrivit transcrierii oficiale a declarației sale în Hansard:

„Eram hotărâți să respectăm decizia [Court of Appeal] și din acest motiv nu am fost în măsură să susținem guvernul [francez], care a adus la cunoștință noi informații, care nu erau disponibile anterior, în temeiul cărora a putut să convingă multe guverne europene să îl susțină. În ceea ce privește motivele pentru care am preferat să ne abținem decât să ne opunem menținerii [PMOI] pe listă, dificultatea o reprezenta faptul că era o listă globală, care cuprindea toate organizațiile teroriste, și trebuie să se voteze pentru sau împotriva acestei liste. Prin urmare, eram confruntați cu situația foarte dezagreabilă în care fie vechea listă era menținută, ceea ce nu ar fi adus niciun avantaj, întrucât PMOI rămânea inclusă în aceasta, fie nu mai exista o listă a organizațiilor teroriste în Europa. Am considerat că aceasta constituia o amenințare inacceptabilă pentru populația Regatului Unit, precum și pentru restul continentului.”
86

În schimb, afirmația Consiliului susținut de interveniente potrivit căreia acesta și-a îndeplinit obligația de a aduce la cunoștință reclamantei motivele prin publicarea deciziei atacate în Jurnalul Oficial nu poate fi acceptată. Astfel, o decizie precum decizia atacată prin care se adoptă o versiune modificată a anexei V la Regulamentul nr. 423/2007 produce efecte erga omnes, întrucât se adresează unui ansamblu de destinatari determinat în mod general și abstract, care sunt obligați să înghețe fondurile entităților incluse pe lista din anexa menționată. Cu toate acestea, o astfel de decizie nu are exclusiv o natură generală, întrucât înghețarea fondurilor vizează entități enumerate nominal, care sunt vizate în mod direct și individual de măsurile restrictive individuale adoptate în ceea ce le privește (a se vedea în acest sens, prin analogie, Hotărârea Kadi, punctul 42 de mai sus, punctele 241-244, și Hotărârea OMPI, punctul 36 de mai sus, punctul 98). În plus, înghețarea fondurilor are consecințe considerabile pentru entitățile respective, întrucât poate restrânge exercitarea drepturilor lor fundamentale. În aceste împrejurări, dată fiind necesitatea de a asigura respectarea drepturilor menționate, atât materiale, cât și procedurale, amintită la punctul 70 de mai sus, trebuie să se considere că incumbă Consiliului, în măsura în care este posibil, să aducă măsurile de înghețare a fondurilor la cunoștința entităților vizate printr-o notificare individuală.
45

Pe de altă parte, deși încheierea unei convenții de conviețuire nu obligă în principiu decât partenerii (a se vedea punctul 35 din prezenta hotărâre), trebuie subliniat că, după ce arată că instanțele judecătorești olandeze încep să trateze în același mod cuplurile care au încheiat o convenție de coabitare și pe acelea care au încheiat o uniune consensuală înregistrată sau o căsătorie («courts are starting to put couples with a cohabitation agreement on the same footing as married and registered couples»), broșura menționată admite în mod expres că, în ceea ce privește cuplurile care au încheiat o convenție de conviețuire, se pot recunoaște efecte față de terți, legate în special de pensiile pentru limită de vârstă; or, astfel cum s-a subliniat la punctul 43 in fine din prezenta hotărâre, în litigiul de față chiar partenerii s-au desemnat reciproc drept beneficiari ai «pensiei de partener» în cazul în care în sistemele de pensii respective ar exista o astfel de pensie.
28

În ceea ce privește termenul de un an, este suficient să se constate că articolul 78 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 nu privește în exclusivitate cererea de restitutio in integrum în cazurile de neprezentare a unei cereri de reînnoire, ci vizează de asemenea nerespectarea termenului în cazurile în care obstrucționarea a avut drept consecință directă, în temeiul dispozițiilor regulamentului menționat, pierderea unui drept sau a unui motiv de exercitare a unei căi de atac. Obstrucționarea și îndeosebi încetarea acesteia se poate prezenta sub numeroase forme și, prin urmare, termenul de un an este prevăzut ca un termen absolut. Astfel, reclamanta nu poate susține că acest termen ar deveni inutil dacă termenul de două luni s-ar calcula începând de la „data cronologică” (în speță, 21 și ) în cauză. În cazul în care obstrucționarea încetează abia la un an de la expirarea termenului nerespectat, cererea de restitutio in integrum nu mai este admisibilă. Termenul de două luni face parte astfel din termenul de un an.
40

În orice caz, deși, comparând mărcile una lângă cealaltă poate fi constatat faptul că marca în discuție se aseamănă cu o jumătate de gură care figurează în marca comunitară înregistrată sub nr. 517383, totuși trebuie amintit că consumatorul mediu trebuie să se bazeze pe imaginea imperfectă a mărcii pe care a păstrat-o în memorie [Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2002, Viking-Umwelttechnik/OAPI (Juxtapunere de verde și gri), T-316/00, Rec., p. II-3715, punctul 28, și Hotărârea din , GretagMacbeth/OAPI (Combinație de 24 de pătrate colorate), T-400/07, punctul 47]. În plus, recunoașterea de către publicul relevant în marca în discuție a unei părți din marca comunitară înregistrată sub nr. 517383 presupune că publicul relevant cunoaște această din urmă marcă, ceea ce reclamanta nu a dovedit. În consecință, nu se poate considera că, percepând marca în discuție, publicul relevant o va identifica drept o jumătate de gură de smiley sau drept o jumătate de zâmbet care apare în marca comunitară înregistrată sub nr. 517383. În această privință, trebuie să se constate de asemenea, alături de OAPI, că liniuța verticală care figurează sub curba principală a mărcii în discuție nu apare în gura care figurează în marca comunitară înregistrată sub nr. 517383. În consecință, posibila asociere a mărcii în discuție cu marca invocată de reclamantă nu este dovedită.
1

Reclamanta, Melli Bank plc, este o societate pe acțiuni care este înregistrată și are sediul social în Regatul Unit, autorizată și reglementată de Financial Services Authority (Autoritatea Serviciilor Financiare din Regatul Unit, denumită în continuare „FSA”). Societatea a început să își exercite activitatea bancară în Regatul Unit la 1 ianuarie 2002, în urma transformării sucursalei din această țară a Bank Melli Iran (denumită în continuare „BMI”). BMI, societatea-mamă care deține în întregime societatea reclamantă, este o bancă iraniană aflată sub controlul statului iranian.
7

La 5 noiembrie 2007, comitetul de evaluare al Comisiei a redactat un prim raport de evaluare a ofertelor prezentate. În acest raport se arată, printre altele, că „[societatea C.] a prezentat un preț unitar pentru postul 03.09.15 B, însă a omis includerea acestuia în prețul global. Ar trebui adăugați 973,76 euro, ceea ce determină un nou total de 9728946,14 euro”, că „[societatea C.] a omis de asemenea să prezinte un preț unitar pentru postul E 9.26”, că „[o]ferta [reclamantei] nu conține nicio omisiune”, că „[societatea C.] și [alte întreprinderi] au omis toate să indice prețuri pentru anumite posturi”, că, din acest motiv, „ofertele acestora trebuie considerate neconforme” și că, „[î]n consecință, singura ofertă conformă a fost prezentată de [reclamantă]”. Având în vedere această concluzie, comitetul de evaluare a propus atribuirea contractului de achiziții publice în cauză reclamantei.
22

Trebuie constatat că obiecția întemeiată pe reprezentarea grafică ambiguă a mărcii contestate are legătură cu aplicarea articolului 4 (devenit articolul 4 din Regulamentul nr. 207/2009) și a articolului 7 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009]. Or, în cererea introductivă, reclamanta s-a limitat să critice camera de recurs pentru încălcarea articolului 7 alineatul (3) – care permite derogarea de la articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) [articolul 7 alineatul (1) literele (c) și (d) devenind articolul 7 alineatul (1) literele (c) și (d) din Regulamentul nr. 207/2009] –, a articolului 8 alineatul (4) și a articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94.