ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
143

În plus, întrucât imunitatea parlamentară are ca obiect evitarea oricărui obstacol în calea bunei funcționări a Parlamentului, recurenții ar fi fost obligați să dovedească faptul că deciziile în litigiu riscau să împiedice realizarea misiunilor sale și că buna funcționare a Parlamentului se opunea oricărei restricții aduse exercitării mandatului lor. Or, aceștia nu ar fi dovedit în niciun mod că măsurile coercitive care pot fi luate de un stat membru împotriva unui membru al Parlamentului ar aduce atingere independenței și bunei funcționări a acestei instituții.
10

Articolul 18 din anexa VIII la statut prevede: „Soțul supraviețuitor al unui fost funcționar titular al unei pensii pentru limită de vârstă are dreptul la o pensie de urmaș egală cu 60 % din valoarea pensiei pentru limită de vârstă de care beneficia funcționarul respectiv la data decesului, sub rezerva dispozițiilor prevăzute la articolul 22, cu condiția să fi fost căsătoriți timp de cel puțin un an, iar căsătoria să fi fost încheiată înainte ca raporturile de muncă ale funcționarului cu una dintre instituții să înceteze. Valoarea minimă a pensiei de urmaș este de 35 % din ultimul salariu de bază; cu toate acestea, valoarea pensiei de urmaș nu poate depăși, în nici un caz, valoarea pensiei pentru limită de vârstă de care beneficia soțul său în ziua decesului. Condiția privind durata căsătoriei, prevăzută la primul paragraf, nu se aplică în cazul în care dintr‑o căsătorie a funcționarului încheiată înainte de încetarea raporturilor de muncă au rezultat unul sau mai mulți copii, cu condiția ca soțul supraviețuitor să întrețină sau să fi întreținut copiii respectivi.”
65

Această nerespectare a controlului jurisdicțional s‑a repercutat de asemenea la punctul 63 din hotărârea atacată. Astfel, Tribunalul a examinat, pornind de la acest punct, dacă condiția duratei minime a căsătoriei de cinci ani prevăzută la articolul 20 din anexa VIII la statut, considerată izolat și independent de cea de un an prevăzută la articolul 18 din această anexă, este, în raport cu articolul 52 alineatul (1) din cartă, proporțională în sensul că nu depășește în mod vădit ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit de legiuitorul Uniunii. Or, după cum reiese din cuprinsul punctului 62 din prezenta ordonanță, chiar în cadrul acestei dispoziții a cartei, Tribunalul ar fi trebuit să se limiteze la a examina dacă diferențierea constatată în speță, și anume faptul că, în situațiile care intră sub incidența articolului 20 din anexa VIII la statut, condiția duratei minime a căsătoriei este de cinci ori mai mare decât cea prevăzută pentru situațiile care intră sub incidența articolului 18 din această anexă, deși toate aceste situații sunt comparabile, trebuie considerată arbitrară sau vădit inadecvată în raport cu obiectivul, comun acestor două dispoziții, urmărit de legiuitorul Uniunii.
2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi suportă propriile cheltuieli de judecată.
1

Prin recursul formulat, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 16 martie 2022, Nowhere/EUIPO – Ye (APE TEES) (T‑281/21, denumită în continuare „hotărârea atacată, EU:T:2022:139), prin care acesta, pe de o parte, a anulat Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 februarie 2021 (cauza R 2474/2017‑2) privind o procedură de opoziție între Nowhere Co. Ltd și domnul Ye (denumită în continuare „decizia în litigiu”) și, pe de altă parte, a respins în rest acțiunea formulată de Nowhere.
20

Alte 20 versiuni lingvistice ale acestei dispoziții corespund versiunii sale în limba franceză, și anume versiunile în limba spaniolă („que les permita salir con no más de una hora de antelación con respecto a la hora de salida prevista”), în limba cehă („které jim umožní odletět nejdříve jednu hodinu před plánovaným časem odletu”), în limba daneză („så de kan afrejse højst en time før det planlagte afgangstidspunkt”), în limba germană („ermöglicht, nicht mehr als eine Stunde vor der planmäßigen Abflugzeit abzufliegen”), în limba estonă („võimaldab neil välja lennata mitte rohkem kui üks tund enne kavandatud väljumisaega”), în limba greacă („επιτρέπει να φύγουν όχι περισσότερο από μία ώρα νωρίτερα από την προγραμματισμένη ώρα αναχώρησης”), în limba engleză („allowing them to depart no more than one hour before the scheduled time of departure”), în limba croată („čime im je omogućeno da otputuju ne više od sat vremena ranije od predviđenog vremena polaska”), în limba italiană („partire con un volo alternativo non più di un’ora prima dell’orario di partenza previsto”), în limba letonă („viņi var izlidot ne vairāk kā vienu stundu pirms iepriekš paredzētā izlidošanas”), în limba lituaniană („išvykstant ne daugiau kaip viena valanda anksčiau už numatytą išvykimo laiką”), în limba maghiară („hogy legfeljebb egy órával a menetrend szerinti indulás időpontja előtt induljanak”), în limba malteză („li tħallihom jitilqu mhux aktar minn siegħa qabel il-ħin tat‑tluq skedat”), în limba neerlandeză („die niet eerder dan één uur voor de geplande vertrektijd vertrekt”), în limba polonă („umożliwiającą im wylot nie więcej niż godzinę przed planowym czasem odlotu”), în limba portugheză („que lhes permitisse partir até uma hora antes da hora programada de partida”), în limba slovacă („ktoré im umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu”), în limba slovenă („ki jim zagotavlja odhod največ eno uro pred odhodom po voznem redu in prihod”), în limba finlandeză („jonka mukaan hänen olisi lähdettävä korkeintaan tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa”) și în limba suedeză („så att de kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden”).
20.

Articolul 37 ter descrie procedura de selectare a promotorului. În primul rând, propunerile sunt evaluate sub diferite aspecte: construcții, urbanism, mediu, calitatea proiectului, funcționalitate, finalitate, accesibilitatea pentru public, randament, cost de gestiune și de întreținere, durata concesiunii, termenele de realizare a lucrărilor, tarife aplicabile, metoda de revizuire a tarifelor și valoarea economică a planurilor. După ce s-au asigurat că niciun element nu împiedică realizarea propunerii și după ascultarea promotorului, dacă acesta dorește, autoritatea contractantă alege propunerea pe care o consideră de interes public; în acest caz, conform articolului 37 quater alineatul 1, este pusă în aplicare o procedură restrânsă destinată să determine prezentarea a încă două oferte. Concesionarea este atribuită printr-o procedură negociată, în cursul căreia sunt analizate propunerea promotorului și celelalte două oferte, cu particularitatea rezultată din articolul 37 ter in fine că atribuirea are loc în favoarea promotorului care, în cursul procedurii, se adaptează modificărilor dorite de autoritatea contractantă.
39.

Regatul Spaniei, intervenient în susținerea Republicii Elene, critică inventarul IBA 2000 pentru motivul că acesta a fost realizat de organizații neguvernamentale. Acest lucru este exact, însă nu pune la îndoială valoarea științifică a acestui inventar ( 22 ). Editorul inventarului este BirdLife International, o asociație care reunește organizațiile naționale de protecție a păsărilor și care a participat deja la elaborarea inventarului IBA 89 sub denumirea „Consiliul Internațional pentru Protecția Păsărilor”. Grupul European pentru Conservarea Păsărilor și a Habitatelor, care a participat de asemenea la elaborarea acelui inventar, era un grup de experți ad-hoc al acestui Consiliu. Colectarea datelor pentru partea grecească a inventarului IBA 2000 se bazează pe contribuții ale unui mare număr de ornitologi. Mulți dintre aceștia sunt membri ai Societății Ornitologice Elene (EOE), care asistă guvernul elen în vederea identificării și a delimitării de APS potențiale. Recunoașterea de care se bucură autorii părții grecești rezultă în special din faptul că statul elen, prin Ministerul Mediului, a sprijinit realizarea inventarului ( 23 ). În plus, lucrările au beneficiat de asemenea de asistența Regatului Țărilor de Jos, prin intermediul ambasadei sale în Grecia, și de asistența unei organizații britanice pentru protecția păsărilor, Royal Society for the Protection of Birds.
23.

Potrivit articolului 73 din Regulamentul nr. 1408/71 „un lucrător care face obiectul legislaţiei unui stat membru, [...], are dreptul, pentru membrii familiei sale care îşi au reşedinţa pe teritoriul unui alt stat membru, la prestaţii familiale prevăzute de legislaţia primului stat [...], ca şi când şi-ar avea reşedinţa pe teritoriul primului stat”. în Hotărârea Hoever şi Zachów, Curtea a interpretat această dispoziţie în sensul că „atunci când un lucrător salariat este supus legislaţiei unui stat membru şi locuieşte cu familia sa într-un alt stat membru, soţul acestuia are dreptul, în temeiul articolului 73 din Regulamentul nr. 1408/71, să primească o prestaţie precum alocaţia de educaţie în statul în care se află locul său de muncă” ( 18 ). Cu alte cuvinte, contrar redactării concrete a acestei dispoziţii, soţul unui lucrător are un drept independent la prestaţie familială în statul membru în care acesta din urmă lucrează.
58.

Trebuie să se clarifice de asemenea în ce măsură este realizat obiectivul de a preveni anularea unui avantaj fiscal de către alt stat membru, în speță Țările de Jos, prin limitarea exonerării participațiilor la societățile familiale care încadrează în muncă cel puțin cinci lucrători în regiunea flamandă. În această privință, guvernul belgian presupune că Țările de Jos, în cazul decesului unui resortisant olandez în termen de 10 ani de la plecarea sa din țară, va impune impozitul pe succesiune numai asupra acelor părți sociale pe care acesta le deține la întreprinderile cu sediul în Țările de Jos. Or, această situație nu se produce în toate cazurile. Este posibil ca, după plecarea din țară, participațiile să fie impozitate în temeiul suveranității fiscale asupra propriilor resortisanți, independent de sediul întreprinderii în care defunctul deținea aceste participații. În acest caz, exonerarea ar fi „anulată” de impozitul pe succesiune olandez, chiar dacă întreprinderea în cauză are sediul în regiunea flamandă și are cinci sau mai mulți lucrători încadrați în muncă în această regiune.
131.

Astfel cum demonstrează considerațiile care precedă, acest punct de vedere nu este exact în ceea ce privește articolele 4 și 6 din decizia-cadru, întrucât acestea indică destul de detaliat – desigur, parțial sub forma unei ierarhii a pedepselor – natura și nivelul sancțiunilor penale aplicabile. După cum am precizat anterior, adoptarea acestor măsuri intră în domeniul de aplicare al titlului VI din Tratatul UE. În plus, în măsura în care privesc crearea și coordonarea competenței jurisdicționale, schimbul de informații privind comiterea infracțiunilor și desemnarea punctelor de contact, articolele 7, 8 și 9 din decizia-cadru depășesc, în opinia noastră, competența Comunității, precum a fost delimitată mai sus, de a impune statelor membre să sancționeze ca infracțiuni anumite acțiuni. Prin urmare, acestea au fost în mod întemeiat adoptate printr-o decizie-cadru în domeniul cooperării forțelor de poliție și judiciare în domeniul penal. În sfârșit, articolele 10 (aplicarea teritorială), 11 (punerea în aplicare) și 12 (intrarea în vigoare) au o natură pur tehnică.
71.

Fără îndoială, enumerarea noilor priorități în cadrul regulamentului nu are caracter limitativ. Cu toate acestea, în lipsa unor argumente suplimentare în textul regulamentului, din faptul că enumerarea nu are caracter limitativ nu se poate concluziona sub nicio formă că domeniul de aplicare al regulamentului ar include orice nou domeniu de acțiune posibil. Pentru a ajunge la o astfel de concluzie ar trebui să se regăsească un argument și în textul regulamentului.
16.

După îndeplinirea formalităților vamale pentru al treilea transport, camionul a fost autorizat să își continue drumul. La puțin timp, directorul vămii din Fernetti a solicitat gărzii financiare locale să inspecteze încărcătura camionului. Camionul, care deja depășise zona vamală, a fost urmărit și oprit de către garda financiară la o distanță de câțiva kilometri de la frontieră. Acesta a fost înapoiat sub escortă la postul vamal din Fernetti pentru inspectare. Inspecția a scos la iveală că respectivele cartoane de ambalaj nu erau goale, după cum se preciza în declarația de tranzit, ci conțineau 8190 de kilograme de țigări de origine extracomunitară, repartizate în 819 colete. Șoferul camionului, domnul C., a fost reținut, iar camionul împreună cu încărcătura au fost puse sub sechestru, alături de documentele găsite în posesia șoferului.
21.

Conform articolului 204 alineatele (1) și (2) din Codul vamal: „(1) O datorie vamală la import ia naștere prin: (a) neexecutarea uneia dintre obligațiile care rezultă, în privința mărfurilor supuse drepturilor de import, din depozitarea lor temporară sau din utilizarea regimului vamal sub care sunt plasate sau (b) nerespectarea unei condiții care reglementează plasarea mărfurilor sub regimul respectiv sau acordarea unei rate reduse sau zero a drepturilor de import ținând seama de destinația mărfurilor, în alte cazuri decât cele menționate la articolul 203 doar dacă nu se stabilește că acele omisiuni nu au un efect semnificativ asupra utilizării corecte a regimului de depozitare temporară sau a regimului vamal în cauză. (2) Datoria vamală ia naștere fie în momentul în care obligația a cărei neexecutare generează datorii vamale încetează a mai fi îndeplinită, fie în momentul în care mărfurile sunt plasate sub regimul vamal în cauză, atunci când se stabilește ulterior că o condiție care reglementează plasarea mărfurilor sub regimul respectiv sau acordarea unei rate reduse sau zero a drepturilor de import ținând seama de destinația mărfurilor nu a fost îndeplinită în fapt.”
91.

În al treilea rând, guvernul elen arată că, dat fiind că UCA dispuneau de date cuprinse în declarațiile prezentate pentru anul 2000 și de material cartografic pe care erau indicate parcelele declarate în acel an, munca lor de localizare era simplificată și se limita, în principal, să evidențieze eventualele diferențe față de situația din anul precedent. Guvernul pârât estimează că, în general, aproximativ 70 % din parcelele declarate într-un anumit an rămân neschimbate anul următor.
48.

În special dispozițiile naționale privind competențele instanței trebuie interpretate, în măsura în care este posibil, în sensul că acestea permit instanței să recalifice, în temeiul substanței contractului și al scopului real urmărit de cocontractanți, o facilitate de credit drept credit cu destinație specială în sensul aplicării dispozițiilor privind protecția consumatorilor prevăzute în cod. De altfel, însăși Franfinance, în observațiile scrise, și guvernul francez, în cadrul ședinței, s-au referit la decizii recente pronunțate de Cour de cassation care ar fi recunoscut competența instanței naționale de a recalifica drept credit cu destinație specială un contract de credit prezentat de părți sub o formă diferită. În plus, observăm că însuși textul primei întrebări preliminare, astfel cum a fost formulată în decizia de trimitere, lasă loc interpretării în sensul că Tribunal d’instance nu exclude posibilitatea de a da contractului de credit în cauză o altă calificare decât aceea de facilitate de credit. Caracterul aparent redundant al dublei ipoteze din partea finală a întrebării („în cazul în care contractul de credit nu menționează bunul finanțat sau a fost încheiat sub forma unei facilități de credit care nu menționează bunul finanțat”) poate fi explicat tocmai din această perspectivă.
16.

Prin urmare, prin Ordonanța din 23 noiembrie 2005, Landgericht Wiesbaden (Camera a zecea civilă) a suspendat procedura și a adresat Curții următoarele întrebări preliminare: „1) Articolul 5 alineatul (3) litera (b) al doilea paragraf in fine coroborat cu articolul 5 alineatul (3) litera (d) și cu punctul 4 din anexa III la Directiva 75/106/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1974 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la preambalarea, în funcție de volum, a unor lichide preambalate […], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 23 septembrie 2003 […], trebuie interpretat în sensul că produsele al căror ambalaj are volumul de 0,071 litri și care sunt fabricate și/sau comercializate în mod legal în Irlanda sau în Regatul Unit pot fi comercializate și în toate celelalte state membre ale Comunităților Europene? 2) În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ, articolul 5 alineatul (3) litera (b) al doilea paragraf in fine coroborat cu articolul 5 alineatul (3) litera (d) și cu punctul 4 din anexa III la Directiva 75/106/CEE este compatibil cu principiul liberei circulații a mărfurilor prevăzut la articolele 28 CE și 30 CE?”
11.

În plus, la ultimul paragraf litera c) se precizează: „nu sunt supuse regimului deșeurilor bunurile de consum, de care deținătorul nu se debarasează și nici nu are obligația sau intenția de a se debarasa, în măsura în care pot fi utilizate și sunt efectiv utilizate în scopul prevăzut iniţial.”
34.

În primul rând, rezultă dintr-o jurisprudență constantă în special că un bun sau un material trebuie considerat deșeu în sensul directivei dacă deținătorul lor se debarasează sau dacă are intenția sau obligația de a se debarasa de acesta, element care trebuie stabilit cu luarea în considerare a tuturor circumstanțelor. Curtea a furnizat sub acest aspect un anumit număr de criterii și de indicații care să permită concluzia că deținătorul s-a debarasat de acel bun sau de acel material sau că are o asemenea intenție. Astfel, faptul că substanța utilizată este un reziduu de producție, adică un produs a cărui obținere nu a fost urmărită ca atare de producător, constituie în principiu un indiciu de natură a dovedi că deținătorul acestei substanțe s-a debarasat sau are intenția de a se debarasa ( 11 ) de aceasta.
107.

Pentru încadrarea ca prestații speciale necontributive, în sensul articolului 4 alineatul (2a) din Regulamentul nr. 1408/71, este necesar să se determine dacă prestația respectivă are caracter de prestație specială. În acest sens, aceasta trebuie să înlocuiască sau să completeze o prestație de securitate socială și să prezinte caracterul unui ajutor social întemeiat pe motive economice și sociale. În plus, este necesar să se decidă în acest sens în temeiul unei reglementări care fixează criterii obiective ( 55 ). Prestațiile întemeiate pe perioadele de contribuție realizate în străinătate în aplicarea FRG sunt constituite ca pensie pentru limită de vârstă, fiind asimilate în acest sens unei anumite prestații de securitate socială în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 1408/71. Desigur, acestea urmăresc, printre altele, din punct de vedere economic integrarea socială a beneficiarilor, dar, contrar opiniei exprimate de guvernul german, nu prezintă caracteristicile specifice asistenței sociale ( 56 ). Acest lucru este valabil în privința criteriului necesității, deoarece prestațiile întemeiate pe perioadele de contribuție realizate în străinătate în aplicarea FRG sunt acordate fără a se impune o evaluare a necesității individului sau a unui anumit grup de persoane. În plus, acordarea acestora se bazează pe o cumulare a perioadelor de încadrare în muncă a beneficiarului în statul său de origine, fapt ce nu indică o similitudine cu asistența socială.
37.

În Concluziile prezentate la 15 februarie 2007 în cauza Comisia/Grecia, în prezent pendinte în faţa Camerei a doua a Curţii, am arătat deja, în mod general, că articolul 226 CE implică faptul că nu se poate introduce de către Comisie o acţiune în constatarea neîndeplinirii obligaţiilor, sub sancţiunea inadmisibilităţii acesteia, cu scopul de a constata o încălcare a dreptului comunitar care a încetat înainte de expirarea termenului stabilit în avizul motivat ( 10 ). Într-adevăr, în măsura în care finalitatea procedurii prevăzute la articolul 226 CE are ca obiectiv încetarea unei încălcări a dreptului comunitar, nu există, în principiu, niciun motiv de a considera că acţiunea în constatarea neîndeplinirii obligaţiilor își menţine interesul, din moment ce încălcarea a luat sfârșit înainte de expirarea termenului stabilit în avizul motivat emis de Comisie ( 11 ).
2

Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG […] este o filială a societății austriece Lenzing AG, care produce, printre altele, fibre de viscoză și fibre modale. LLG are ca obiect de activitate producerea și distribuția de lyocell, un nou tip de fibră sintetică fabricată din celuloză naturală pură. Această fibră este produsă și de societatea britanică Courtaulds plc, care o distribuie sub denumirea «Tencel».”
81.

Regulamentul suedez optează, cu excepția culoarelor publice de navigație, pentru o formă de interdicție de principiu sub rezerva autorizării, și nu pentru forma mai puțin drastică a autorizării sub rezerva interdicției. Într-adevăr, o autorizare sub rezerva interdicției reprezintă, de regulă, o măsură mai puțin drastică. Cu toate acestea, principiul proporționalității nu impune în mod automat această abordare. O autorizare sub rezerva interdicției ar trebui să fie la fel de adecvată în privința protejării mediului. La aprecierea acestei probleme, trebuie luate, în special, în considerare particularitățile regionale ale fiecărui stat membru. În această privință, guvernul suedez a susținut că Suedia se caracterizează printr-un număr foarte mare de lacuri și o coastă lungă, fiecare din acestea dispunând de o floră și o faună sensibile care merită să fie protejate. În acest context, reușește să ne convingă argumentul Suediei, potrivit căruia, din cauza particularităților geografice, o autorizare sub rezerva interdicției ar reprezenta o abordare impracticabilă și, prin urmare, nu ar fi la fel de adecvată ca modelul opus reprezentat de interdicția sub rezerva autorizării.
28.

Astfel cum am precizat în concluziile pe care le-am prezentat în cauza Boehringer II, reiese în mod evident din jurisprudența Curții că obiectul specific al unei mărci are astfel două componente: dreptul de a utiliza marca în vederea primei introduceri pe piață a mărfurilor protejate de marcă în interiorul SEE, după care respectivul drept este epuizat, și dreptul de a se opune oricărei utilizări a mărcii care poate să afecteze garantarea originii, care presupune atât o garantare a identității originii, cât și o garantare a integrității produsului care poartă marca ( 14 ).
51.

Potrivit acestei dispoziții, Saeitte are competența de a aprecia dacă instituția de învățământ pe care a frecventat-o solicitantul aparține învățământului superior și dacă solicitantul are experiența profesională necesară, în cazul în care durata formării sale este inferioară cu cel puțin un an celei care este solicitată în Grecia pentru exercitarea aceleiași profesii.