Keywords

Summary



Keywords

1. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Taxă pe producție – Bază de calcul

[Regulamentul nr. 318/2006 al Consiliului, art. 16 și 19; Regulamentul nr. 290/2007 al Comisiei, art. 1]

2. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Taxă pe producție – Bază de calcul

[Regulamentul nr. 318/2006 al Consiliului, art. 16 și 19, și Regulamentul nr. 290/2007 al Comisiei, considerentul (8)]

Summary

1. Articolul 16 din Regulamentul nr. 318/2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului trebuie interpretat în sensul că se include în baza de calcul a taxei pe producție cantitatea de zahăr supus cotei care a fost retrasă de pe piață în conformitate cu articolul 19 din acest regulament și cu articolul 1 din Regulamentul nr. 290/2007 de stabilire, pentru anul de comercializare 2007/2008, a procentului prevăzut la articolul 19 din Regulamentul nr. 318/2006.

Astfel, rezultă din conținutul și din economia articolului 16 din Regulamentul nr. 318/2006 că legiuitorul Uniunii a dorit să instituie, în cadrul reformei organizării comune a piețelor în sectorul zahărului, o nouă taxă care să nu aibă ca bază de calcul cantitatea de zahăr produsă efectiv, ci cota de zahăr alocată. Într‑adevăr, în timp ce alineatul (1) al acestui articol instituie principiul perceperii unei taxe pe cota de zahăr alocată întreprinderilor producătoare de zahăr, alineatul (2) al aceluiași articol are drept unic scop stabilirea cuantumului taxei menționate.

Această analiză este confirmată de articolul 16 alineatul (3) din Regulamentul nr. 318/2006, care definește modalitățile concrete de percepere a taxei pe producție. Astfel, pe de o parte, la primul paragraf al articolului se precizează că „totalul taxei pe producție achitat în conformitate cu dispozițiile alineatului (1) se percepe de statele membre de la întreprinderile aflate pe teritoriul lor în funcție de cota alocată pentru respectivul an de comercializare”. Pe de altă parte, la al doilea paragraf, același articol 16 alineatul (3) prevede că întreprinderile efectuează plățile până la sfârșitul lunii februarie a anului de comercializare corespunzător. Or, la această dată, cantitatea produsă pentru acest an nu este cunoscută, din moment ce, conform articolului 1 alineatul (2) din regulamentul menționat, un an de comercializare începe la 1 octombrie și se încheie la 30 septembrie anul următor.

De altfel, nu rezultă nici din Regulamentul nr. 318/2006 și nici din vreun alt element că legiuitorul Uniunii ar fi înțeles să elimine din baza de calcul a taxei pe producție cantitatea de zahăr supus cotei care a fost retrasă de pe piață în conformitate cu articolul 19 din acest regulament.

(a se vedea punctele 22-25 și dispozitiv 1)

2. Includerea în baza de calcul a taxei pe producție instituite de articolul 16 din Regulamentul nr. 318/2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului a cantității de zahăr supus cotei care a fost retrasă de pe piață nu este în mod vădit inadecvată pentru atingerea obiectivului urmărit și, în consecință, nu poate fi considerată contrară principiului proporționalității.

În plus, o astfel de includere nu poate fi considerată contrară principiului nediscriminării. Desigur, aceasta poate conduce, prin modul de stabilire a retragerii menționate, la un tratament diferențiat al întreprinderilor care se află într‑o situație eventual comparabilă, dar care sunt stabilite în state membre diferite. Cu toate acestea, un astfel de tratament al întreprinderilor apare ca justificat din punct de vedere obiectiv. Astfel, întrucât repartizarea cotelor între întreprinderi și gestionarea acestora sunt în continuare asigurate de statele membre, renunțarea la cote este de asemenea organizată de fiecare dintre acestea și variază de la unul la altul. În acest context, astfel cum reiese din considerentul (8) al Regulamentului nr. 290/2007 de stabilire, pentru anul de comercializare 2007/2008, a procentului prevăzut la articolul 19 din Regulamentul nr. 318/2006, este necesar să se țină seama de faptul că diferitele constrângeri legate de măsura de retragere au putut avea consecințe economice asupra întreprinderilor din statele membre care au depus eforturi deosebite în cadrul regimului de restructurare stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 320/2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune și că un asemenea efect ar fi contrar obiectivului principal al acestui regim și al organizării comune a piețelor în sectorul zahărului, care vizează garantarea viabilității și a competitivității acestui sector. Astfel, exceptarea totală sau parțială de la aplicarea procentului de retragere comun statelor membre are drept finalitate luarea în considerare a eforturilor acceptate de statele membre pentru renunțarea definitivă la cote.

(a se vedea punctele 40 și 45-47)