I-A-1  - 135ORDONANȚA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE
(Camera întâi)
29 aprilie 2008
Cauza F-133/07
André Hecq
împotriva
Comisiei Comunităților Europene
„Funcție publică — Funcționari — Asigurări sociale — Asigurare pentru 
accident și boală profesională — Durata procedurii medicale — Acțiune în 
despăgubire — Lipsa reclamației — Inadmisibilitate vădită”
Textul integral în limba de procedură (franceza)   .  .  .  .  .  .  .  .  . II-A-1 - 725
Obiectul:  Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 CE și  152 EA, 
prin care domnul Hecq solicită, printre altele, anularea deciziei 
Comi
siei din 12  iulie 2007 care soluționează reclamația sa, în 
măsura în care, prin această decizie, Comisia a respins cererea sa 
având ca obiect, pe de o parte, obținerea unor dobânzi moratorii în 
privința sumelor care i-ar putea fi acordate în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor și, pe de altă parte, plata unei sume de 2
 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral pe care l-ar 
fi suferit din cauza analizării inacceptabil de lente a dosarului său de c
ătre administrație
I-A-1  - 136SUMAR — CAUZA F-133/07
D
ecizia:  Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă . Îl obligă pe reclamant la 
plata cheltuielilor de judecată .
Sumarul ordonanței
1. Funcționari — Acțiune — Acțiune în despăgubire formulată în lipsa unei proceduri 
precontencioase conforme cu statutul — Inadmisibilitate
(
Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
2. Funcționari — Acțiune — Competență de fond
(Statutul funcționarilor, art. 73, 90 și 91)
1. Concluziile în anulare îndreptate împotriva unei decizii de respingere a 
unei reclamații și care are ca obiect numai obținerea unor despăgubiri ce i-au 
f
ost refuzate reclamantului prin decizia menționată echivalează cu concluziile 
privind obținerea unor despăgubiri, astfel încât nu sunt admisibile, în sistemul 
căilor de atac instituit prin articolele 90 și 91 din statut, decât dacă acțiunea a fost 
precedată de o procedură precontencioasă conformă cu dispozițiile statutare . 
Această procedură diferă după cum prejudiciul a cărui reparare este solicitată r
ezultă dintr-un act care lezează în sensul articolului 90 alineatul (2) din statut 
sau din conduita administrației lipsită de caracter decizional . În primul caz, 
persoanei interesate îi revine sarcina să sesizeze, în termenul acordat, autoritatea îm
puternicită să facă numiri cu o reclamație îndreptată împotriva actului în 
cauză . În schimb, în al doilea caz, procedura administrativă trebuie să înceapă 
prin introducerea unei cereri în sensul articolului 90 alineatul  (1) din statut, 
I-A-1  - 137HECQ/COMISIA
care are ca obiect acordarea unei despăgubiri . Numai respingerea, explicită 
sau implicită, a acestei cereri constituie o decizie care lezează, împotriva căreia 
s
e poate formula o reclamație, iar o acțiune în despăgubiri în fața instanței 
comunitare se poate formula numai după respingerea, explicită sau implicită, a 
acestei reclamații .
O acțiune în despăgubire poate fi introdusă în mod legal în etapa formulării 
reclamației și, în consecință, nu este necesar să fie precedată de o cerere întemeiată pe articolul 90 alineatul (1) din statut, cu condiția ca această acțiune 
în despăgubire să se întemeieze pe nelegalitatea actului împotriva căruia este 
formulată reclamația respectivă
. În această ipoteză, există o legătură directă 
între acțiunea în anulare și acțiunea în despăgubiri, astfel încât aceasta din ur
mă, ca acțiune accesorie acțiunii în anulare, este admisibilă, fără a fi precedată 
în mod necesar de o cerere prin care autoritatea împuternicită să facă numiri 
este invitată să repare pretinsul prejudiciu suferit . În schimb, întrucât acțiunea 
în despăgubiri nu se întemeiază pe critica unui act care lezează, aceasta este 
inde
pendentă de orice acțiune în anulare și acțiunea în despăgubiri nu poate 
fi formulată fără contestarea prealabilă a deciziei de respingere în litigiu în fața 
administrației .
(a se vedea punctele 18, 23 și 24)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 25 februarie 1992, Marcato/Comisia, T-64/91, Rec ., 
p.  II-243, punctele 31-33 și jurisprudența citată; 13  iulie 1995, Saby/Comisia, 
T-44/93, RecFP , p . I-A-175 și II-541, punctul 31; 12 mai 1998, O’Casey/Comisia, 
T-184/94, RecFP , p . I-A-183 și II-565, punctul 98; 28 ianuarie 2003, F/Curtea de 
Conturi, T-138/01, RecFP , p . I-A-25 și II-137, punctul 57
2. Deși este adevărat că instanța comunitară poate să acorde din oficiu, în cadrul 
unei acțiuni în anulare, o despăgubire pentru repararea unui prejudiciu moral 
suf
erit de reclamant din cauza duratei anormale a unei proceduri medicale în 
temeiul articolului 73 din statut, cu toate că persoana interesată nu a formulat o 
I-A-1  - 138SUMAR — CAUZA F-133/07
acțiune în despăgubire în temeiul articolelor 90 și 91 din statut și că, prin definiție, 
nu au fost respectate condițiile procedurale prevăzute la aceste articole, cererea având ca obiect o astfel de condamnare a administrației este, cu toate acestea, 
inadmisibilă atunci când acțiunea în despăgubiri formulată de funcționar nu 
a făcut obiectul unei proceduri precontencioase legale conform dispozițiilor statutare și atunci când procedura medicală nu a fost încă terminată
.
Astfel, pe de o parte, instanța comunitară nu își poate folosi prerogativele jurisdicționale, în special competența de fond de care dispune în litigiile cu caracter pecuniar, decât dacă este sesizată în mod legal
. Pe de altă parte, 
faptul că nu se cunoaște modul în care se continuă procedura întemeiată pe ar
ticolul 73 împiedică instanța să aprecieze existența și întinderea prejudiciului 
moral invocat . În sfârșit, în orice caz, o asemenea despăgubire din oficiu nu 
poate fi acordată decât pentru a da un efect util constatării unei durate anormale a pr
ocedurii medicale atunci când, în cadrul unei acțiuni în anulare, această 
ilegalitate nu ar putea totuși să justifice anularea deciziei atacate .
(a se vedea punctele 26 și 28-30)
Trimitere la:
T
ribunalul de Primă Instanță: 11  aprilie 2006, Angeletti/Comisia, T-394/03, 
RecFP , p . I-A-2-95 și II-A-2-441, punctele 162-167
Tribunalul Funcției Publice: 1  februarie 2008, Labate/Comisia, F-77/07,  
RepFP , p . I-A-1-31 și II-A-1-159, punctele 20-22