RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 347/2

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 octombrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA Multichoice Hellas SA — QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy/Media Protection Services Ltd

(Cauzele conexate C-403/08 și C-429/08) (1)

(Radiodifuzare prin satelit - Difuzarea unor meciuri de fotbal - Recepționarea radiodifuzării prin intermediul unor cartele de decodoare prin satelit - Cartele de decodoare introduse legal pe piața unui stat membru și utilizate într un alt stat membru - Interdicție de comercializare și de utilizare într un stat membru - Vizionarea emisiunilor cu încălcarea drepturilor exclusive acordate - Drept de autor - Drept de difuzare la televizor - Licențe exclusive pentru radiodifuzarea pe teritoriul unui singur stat membru - Libera prestare a serviciilor - Articolul 56 TFUE - Concurență - Articolul 101 TFUE - Restrângere a concurenței în funcție de obiect - Protecția serviciilor cu acces condiționat - Dispozitiv ilicit - Directiva 98/84/CE - Directiva 2001/29/CE - Reproducerea operelor în memoria unui decodor prin satelit și pe un ecran de televizor - Exceptare de la dreptul de reproducere - Comunicare publică a operelor în baruri - Directiva 93/83/CEE)

2011/C 347/02

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit)

Părțile din acțiunea principală

Reclamanți: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA (C-403/08), Karen Murphy (C-429/08)

Pârâți: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Media Protection Services Ltd (C-429/08)

Obiectul

Cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare — High Court of Justice (Chancery Division), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit) — Interpretarea articolelor 28, 30, 49 și 81 CE, precum și a articolului 2 literele (a) și (e), a articolului 4 litera (a) și a articolului 5 din Directiva 98/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 1998 privind protecția juridică a serviciilor cu acces condiționat sau întemeiate pe aceste servicii (JO L 320, p. 54, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 73), a articolelor 2, 3 și a articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230), a articolului 1 literele (a) și (b) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 298, p. 23, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 215) și interpretarea Directivei 93/83/CEE Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea anumitor norme referitoare la dreptul de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de programe prin satelit și retransmisiei prin cablu (JO L 248, p. 15, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 134) — Acordarea, în schimbul unei remunerații, a unor drepturi exclusive pentru asigurarea retransmisiei prin satelit a meciurilor de fotbal — Comercializarea, în Regatul Unit, a unor decodoare, introduse pe piață în mod legal într un alt stat membru, care permit vizualizarea unor astfel de meciuri cu încălcarea drepturilor exclusive acordate

Dispozitivul

1. Noțiunea „dispozitiv ilicit” în sensul articolului 2 litera (e) din Directiva 98/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 1998 privind protecția juridică a serviciilor cu acces condiționat sau întemeiate pe aceste servicii trebuie interpretată în sensul că nu se referă nici la dispozitivele de decodare străine — care permit accesul la serviciile de radiodifuziune prin satelit ale unui organism de radiodifuziune, sunt fabricate și comercializate cu autorizarea acestui organism, însă sunt utilizate, în pofida voinței acestuia din urmă, în afara zonei geografice pentru care au fost furnizate —, nici la cele obținute sau activate prin furnizarea unui nume fals și a unei adrese false, nici la cele care au fost utilizate cu încălcarea unei limitări contractuale care permite utilizarea acestora numai în scopuri private.

2. Articolul 3 alineatul (2) din Directiva 98/84/CE nu se opune unei reglementări naționale care împiedică utilizarea dispozitivelor de decodare străine, inclusiv a celor obținute sau activate prin furnizarea unui nume fals și a unei adrese false sau a celor utilizate cu încălcarea unei limitări contractuale care permite utilizarea acestora numai în scopuri private, întrucât o astfel de reglementare nu intră sub incidența domeniului coordonat de această directivă.

3. Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că — acest articol se opune unei reglementări a unui stat membru prin care sunt declarate ilicite importul, vânzarea și utilizarea în acest stat membru a unor dispozitive de decodare străine care permit accesul la un serviciu codificat de difuzare prin satelit care provine dintr un alt stat membru și care cuprinde obiecte protejate prin legislația acestui prim stat, — această concluzie nefiind infirmată nici de împrejurarea că dispozitivul de decodare străin a fost obținut sau activat prin indicarea unei identități false și a unei adrese false, cu intenția de a eluda restricția teritorială în cauză, nici de împrejurarea că acest dispozitiv este utilizat în scopuri comerciale, deși era rezervat unei utilizări cu caracter privat.

4. Clauzele unui contract de licență exclusivă încheiat între un titular de drepturi de proprietate intelectuală și un organism de radiodifuziune constituie o restrângere a concurenței interzisă de articolul 101 TFUE în condițiile în care, prin clauzele menționate, acestui din urmă organism îi este impusă obligația de a nu furniza dispozitive de decodare care să permită accesul la obiectele protejate ale acestui titular în vederea utilizării lor în exteriorul teritoriului care intră sub incidența acestui contract de licență.

5. Articolul 2 litera (a) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretat în sensul că dreptul de reproducere se extinde la fragmentele tranzitorii ale operelor în memoria unui decodor prin satelit și pe un ecran de televizor cu condiția ca aceste fragmente să conțină elemente care sunt expresia creației intelectuale proprii a autorilor în cauză, fiind necesară examinarea ansamblului compus din fragmentele reproduse în mod simultan pentru a verifica dacă conține astfel de elemente.

6. Actele de reproducere precum cele în discuție în cauza C-403/08, care sunt efectuate în memoria unui decodor prin satelit și pe un ecran de televizor, îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor și, prin urmare, pot fi realizate fără autorizarea titularilor de drepturi de autor în cauză.

7. Noțiunea „comunicare publică”, în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor, trebuie interpretată în sensul că include transmisia operelor radiodifuzate, prin intermediul unui ecran de televiziune și al unor difuzoare, către clienții prezenți într-un bar.

8. Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea anumitor norme referitoare la drepturile de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de programe prin satelit și retransmisiei prin cablu trebuie interpretată în sensul că nu are nicio influență asupra caracterului licit al actelor de reproducere efectuate în memoria unui decodor prin satelit și pe un ecran de televizor.

(1) JO C 301, 22.11.2008.