În ceea ce privește o cerere de acces la numele și la datele de contact ale producătorilor și ale importatorilor de substanțe chimice înregistrate la Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), aceasta nu poate să întemeieze o decizie de refuz al accesului pe articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei coroborat cu articolul 118 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 1907/2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice, având în vedere că numele și datele de contact sunt informații care intră sub incidența articolului 119 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 1907/2006. Or, respectivul articol 119 alineatul (2) prevede divulgarea pe internet a tuturor informațiilor conținute în fișa cu date de securitate, cu excepția cererilor de confidențialitate întemeiate pe articolul 10 litera (a) punctul (xi) din Regulamentul nr. 1907/2006.

Pentru aplicarea excepției de la dreptul de acces la documente privind protecția procesului decizional prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei este necesar să se demonstreze că accesul în cauză putea aduce în mod concret atingere interesului protejat de excepție și că riscul de a aduce atingere acestui interes era previzibil în mod rezonabil, iar nu pur ipotetic. Mai mult, pentru a face obiectul excepției prevăzute la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din regulamentul menționat, atingerea adusă procesului decizional trebuie să fie gravă. Astfel, aceasta este gravă în special atunci când divulgarea conținutului documentelor în cauză are un impact important asupra procesului decizional. Or, aprecierea gravității depinde de toate circumstanțele cauzei și în special de efectele negative, invocate de instituție, ale divulgării documentelor vizate asupra procesului decizional.

Din dispozițiile articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei rezultă că, în cazul în care doar o parte a documentului solicitat se încadrează în una sau mai multe dintre excepțiile de la dreptul de acces, se divulgă celelalte părți ale documentului. Pe de altă parte, principiul proporționalității impune ca actele instituțiilor să nu depășească limitele a ceea ce este adecvat și necesar pentru a atinge scopul urmărit. În acest sens, articolul 4 alineatul (6) din regulamentul menționat presupune o examinare concretă și individuală a conținutului fiecărui document. Astfel, numai o asemenea examinare a fiecărui document poate permite instituției să aprecieze posibilitatea de a acorda un acces parțial solicitantului. O apreciere a documentelor care s‑ar realiza pe categorii, față de o apreciere efectuată în raport cu elementele concrete de informare conținute în aceste documente, se dovedește insuficientă, din moment ce examinarea pe care o instituție este chemată să o realizeze trebuie să îi permită acesteia să aprecieze în mod concret dacă o excepție invocată se aplică într‑adevăr tuturor informațiilor conținute în respectivele documente.

În ceea ce privește o cerere de informații privind cantitatea exactă a unei substanțe chimice produse sau introduse pe piață, Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) nu are obligația de a proceda la o examinare de la caz la caz, în condițiile în care prezumția legală prevăzută la articolul 118 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1907/2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice, potrivit căreia divulgarea cantității exacte aduce atingere protecției intereselor comerciale ale persoanelor în cauză, se aplică la toate substanțele în discuție. În plus, reclamantul nu a prezentat, nici pentru totalitatea acestor substanțe, nici pentru substanțe specifice, elemente susceptibile să repună în discuție această prezumție legală și nu a demonstrat nici existența unui interes public superior care să justifice, cel puțin pentru o parte din substanțe, divulgarea informațiilor solicitate. În consecință, ECHA putea considera că informațiile privind cantitatea exactă a tuturor substanțelor în cauză intrau sub incidența excepției prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001. Pe de altă parte, respectivul articol 118 alineatul (2) litera (c) nu depășește limitele a ceea ce este adecvat și necesar pentru a atinge scopul urmărit, și anume protecția intereselor comerciale.

(a se vedea punctele 229, 230, 232 și 239)