În ceea ce privește o acțiune în justiție îndreptată împotriva unei decizii a Comisiei prin care se constată caracterul justificat al măsurilor adoptate de autoritățile naționale, întemeiată pe articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2006/42 privind echipamentele tehnice, în legătură cu condițiile în care un echipament tehnic este introdus pe piața națională, și destinată statelor membre, această decizie produce în mod direct asupra situației juridice a producătorului echipamentului tehnic menționat efecte distincte de cele care rezultă din măsurile naționale respective. Astfel, în primul rând, o asemenea decizie implică faptul ca fiecare dintre statele membre, altele decât cel care a adoptat măsurile în discuție, să ia măsurile necesare privind introducerea pe piață sau menținerea în funcțiune a echipamentului tehnic pe piața sa și să garanteze în acest mod aplicarea corectă și uniformă a Directivei 2006/42, în lumina măsurilor adoptate de statul membru în cauză și declarate justificate de Comisie. În această măsură, decizia menționată are drept consecință directă declanșarea procedurilor naționale care contestă dreptul de care beneficia producătorul până în acel moment, în ansamblul Uniunii, de a comercializa un echipament tehnic care beneficia el însuși de prezumția de conformitate prevăzută de articolul 7 din directiva menționată, întrucât purta marca „CE” și era însoțit de declarația de conformitate CE.

În consecință, orice persoană care poate solicita anularea unei decizii prin care se constată caracterul justificat al unei astfel de măsuri are dreptul să invoce, în susținerea concluziilor sale, că decizia menționată se întemeiază pe o interpretare eronată a dispozițiilor Directivei 2006/42, deși această interpretare, de care toate statele membre ar trebui să țină seama în mod corespunzător, a fost efectuată mai întâi de autoritățile naționale competente, iar ulterior adoptată de Comisie. Astfel, într‑un asemenea caz, eroarea de drept susceptibilă să afecteze decizia prin care Comisia a constatat caracterul justificat al măsurilor naționale în cauză trebuie să poată fi contestată în fața instanței Uniunii, în caz contrar lipsind de efect articolul 263 TFUE și principiul protecției jurisdicționale efective.

În plus, trebuie să se constate că existența unui risc pentru sănătatea sau siguranța persoanelor în sensul articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2006/42 poate fi evaluată, printre alte criterii, în lumina cerințelor esențiale de sănătate și de siguranță impuse producătorilor de echipamente tehnice prin articolul 5 alineatul (1) litera (a) și prin anexa I la directiva menționată. Astfel, respectarea acestor cerințe, instituite cu scopul de a garanta că proiectarea și construcția echipamentelor tehnice iau în considerare riscurile asociate acestora, condiționează introducerea pe piață a acestor echipamente tehnice. La rândul său, nerespectarea lor poate fi invocată în susținerea unei măsuri de retragere sau de interzicere.

În raport cu un echipament tehnic sau cu un echipament interschimbabil concret, având una sau mai multe funcții determinate, un stat membru are competența de a recurge la clauza de salvgardare prevăzută de articolul 11 din Directiva 2006/42 și are, în acest cadru, obligația de a evalua riscul pentru sănătatea sau siguranța persoanelor care condiționează punerea în aplicare a unei astfel de clauze. Această evaluare și măsura națională care rezultă de aici trebuie, așadar, să fie justificate în raport cu echipamentul tehnic menționat astfel cum a fost comercializat și, dacă este cazul, în raport cu echipamentul interschimbabil cu care a fost dotat la introducerea sa pe piață sau la punerea sa în funcțiune. În caz contrar, un stat membru ar avea posibilitatea de a aduce principiului liberei circulații o atingere care nu ar fi justificată prin existența unui risc real pentru sănătatea sau siguranța persoanelor.

Întinderea cerinței specifice de sănătate și de siguranță care figurează la punctul 3.4.4 din anexa I la Directiva 2006/42 privind echipamentele tehnice și care privește căderile de obiecte trebuie să fie interpretată în lumina cerințelor generale enunțate de directiva menționată și în special în lumina punctului 1 din principiile generale care figurează la începutul anexei I, precum și a principiului integrării securității enunțat la punctul 1.1.2 din anexa menționată. Or, rezultă în mod clar din acestea din urmă, mai întâi, că proiectarea și construcția echipamentelor tehnice destinate a fi introduse pe piață în Uniune trebuie să garanteze că acestea pot funcționa fără a pune persoanele în pericol în condițiile prevăzute de producător, dar și având în vedere orice utilizare anormală previzibilă și, mai general, să prevină utilizarea anormală dacă o astfel de folosire ar conduce la apariția unui risc. Apoi, scopul măsurilor luate trebuie să fie eliminarea tuturor riscurilor. În sfârșit, pentru a îndeplini o asemenea obligație, deși producătorul are posibilitatea de a selecta cele mai potrivite metode, nu este mai puțin adevărat că acesta are obligația de a respecta o ordine de prioritate constând, cu titlu principal, în eliminarea sau reducerea riscurilor cât mai mult cu putință.

Ținând seama de caracterul prioritar al obiectivului care constă în eliminarea sau reducerea cât mai mult cu putință, de la proiectarea și construcția echipamentelor tehnice, a riscurilor asociate utilizării normale sau utilizării anormale previzibile, precum și în prevenirea utilizării lor anormale și în luarea tuturor măsurilor de siguranță necesare în privința riscurilor care nu pot fi eliminate, trebuie să se considere că, atunci când un echipament tehnic este destinat să servească unei multitudini de utilizări diferite, în funcție de diferite echipamente interschimbabile care îi pot fi asociate, acesta trebuie să fie prevăzut, înainte de orice introducere pe piață sau orice punere în funcțiune, de o structură de protecție corespunzătoare dacă se constată că, deși utilizarea normală pe care o are în vedere cumpărătorul său într‑un caz determinat nu presupune ea însăși niciun risc de cădere de obiecte sau de materiale, una dintre celelalte utilizări rezonabile previzibile căreia îi poate da naștere implică un astfel de risc. O asemenea măsură face parte, astfel, dintre cele vizând eliminarea sau reducerea riscurilor cât mai mult cu putință prin intermediul integrării securității în proiectarea și construirea echipamentelor tehnice.

Pe de altă parte, respectarea cerinței prevăzute la punctele 1.7.4.1 și 1.7.4.2 din anexa I la Directiva 2006/42 de a însoți echipamentele tehnice de instrucțiuni care să descrie utilizarea lor normală nu repune în discuție obligația prioritară a producătorilor de echipamente tehnice de a integra securitatea în proiectarea și construcția lor, eliminând sau reducând în măsura posibilului riscurile asociate utilizării normale sau utilizării anormale previzibile a acestora, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 1.7.4.2 litera (l) din anexa I la directiva menționată. Cu alte cuvinte, directiva nu impune producătorilor doar să își avertizeze clienții cu privire la riscurile în legătură cu utilizarea anormală previzibilă în mod rațional a echipamentelor tehnice pe care le vând. Directiva îi obligă de asemenea să elimine sau să reducă astfel de riscuri în măsura posibilului încă din stadiul proiectării și construcției acestor echipamente tehnice.

(a se vedea punctele 64, 65, 69 și 70)