RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 100/54

Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2010 — Akzo Nobel și alții/Comisia

(Cauza T-47/10)

2010/C 100/80

Limba de procedură: engleză

Părțile

Reclamanți: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Țările de Jos), Akzo Nobel Chemicals GmbH (Düren, Germania), Akzo Nobel Chemicals B. V. (Amersfoort, Țările de Jos), Akcros Chemicals Ltd (Stratford-upon-Avon, Regatul Unit) (reprezentanți: C. Swaak și Marc van der Woude, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile reclamanților

— Anularea articolului 1 alineatele (1) și (2) din decizia atacată în totalitate sau în parte și/sau

— reducerea amenzilor aplicate la articolul 2 alineatele (1) și (2) din decizia atacată și/sau

— constatarea faptului că nu se poate imputa Akzo Nobel Chemicals GmbH și Akzo Nobel Chemicals B.V răspunderea pentru încălcările anterioare anului 1993, că nu se poate imputa Akzo Nobel N. V. răspunderea pentru încălcarea care a avut loc în perioada cuprinsă între 1987 și 1998, nici în mod individual și nici împreună cu întreprinderile care fac parte din grupul Elementis;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamantele solicită anularea Deciziei Comisiei din 11 noiembrie 2009 (cauza COMP/38.589 — Stabilizatori termici) în măsura în care Comisia a constatat că reclamantele erau responsabile pentru o încălcare a articolului 81 CE (devenit articolul 101 TFUE) și a articolului 53 din Acordul privind SEE printr-o înțelegere asupra stabilirii prețurilor, prin împărțirea piețelor prin intermediul cotelor de vânzare, prin împărțirea clienților și schimbul de informații comerciale importante privind în special clientela, producția și vânzările în sectorul stabilizatorilor de cositor. În subsidiar, reclamantele solicită o reducere substanțială a amenzii care le-a fost aplicată.

Reclamantele susțin că, întrucât a stabilit răspunderea acestora, Comisia a săvârșit mai multe erori de drept și de fapt și invocă trei motive juridice în susținerea obiecțiilor lor.

Prin intermediul primului lor motiv, reclamantele susțin că au fost încălcate de către Comisie principiul diligenței administrative, al termenului rezonabil și dreptul la apărare prin investigarea pretinselor încălcări în sectorul stabilizatorilor de cositor și al stabilizatorilor termici ESBO/esters. Întârzierea investigației Comisiei nu constituie o suspendare în sensul articolului 25 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1/2003 (1). Reclamantele susțin în plus că dreptul lor la apărare a fost încălcat de Comisie prin faptul că nu li s-a acordat accesul la toate documentele care le disculpă sau care le incriminează.

Prin intermediul celui de-al doilea motiv, reclamantele susțin că Comisia nu a stabilit existența încălcărilor și răspunderea reclamantelor pentru toată durata invocată. În subsidiar, reclamantele susțin că Comisia a omis să dovedească existența încălcării pentru o parte din durata invocată, care ar fi trebuit să aibă incidență asupra calculării amenzii în sensul scăderii acesteia. Comisia a încălcat norma prescripției de zece ani prevăzută la articolul 25 din Regulamentul nr. 1/2003 și este decăzută din dreptul a impune orice fel de amendă reclamantelor.

Al treilea motiv al reclamantelor are un caracter subsidiar și nu este relevant decât dacă Tribunalul consideră că în cazul Comisiei nu a intervenit decăderea în ceea ce privește acțiunea împotriva reclamantelor și/sau încălcările invocate la primul motiv nu determină anularea deciziei în integralitate sa. În primul rând, în mod eronat, Comisia a considerat Pure Chemicals Ltd și Akzo Nobel N. V. responsabile de conduita asocierii în participațiune Akros întrucât aceasta din urmă este unica responsabilă pentru comportamentul său anticoncurențial. În al doilea rând, Comisia este decăzută din dreptul de a acționa împotriva Akzo Nobel Chemicals GmbH și Akzo Nobel Chemicals B. V. pentru perioada anterioară asocierii în participațiune. Reclamantele susțin de asemenea că Comisia ar fi trebui să impute separat răspunderea reclamantelor și grupului Elementis (sau societăților care fac parte din acesta) pentru perioada asocierii în participațiune. În plus, Comisia a luat în mod eronat în considerare la calculul amenzilor de două ori cifra de afaceri a asocierii în participațiune.

(1) Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat, JO L 1, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 167.