22

La 28 ianuarie 2009, Comisia a adoptat Decizia C(2009) 428 final din 28 ianuarie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39406 – Conducte marine) (denumită în continuare „decizia atacată”). Din decizia atacată rezultă în esență că: — aceasta a fost adresată către 11 societăți, printre care și reclamantele; — întreprinderile vizate de decizia atacată au participat, în modalități uneori diferite, la o încălcare unică și complexă, care a avut ca obiect alocarea licitațiilor, stabilirea prețurilor, stabilirea cotelor, stabilirea condițiilor de vânzare, împărțirea piețelor geografice și schimbul de informații sensibile cu privire la prețuri, la volume de vânzări și la licitații; — înțelegerea a început cel târziu la 1 aprilie 1986 (deși s-ar părea că datează de la începutul anilor '70) și s-a terminat la 2 mai 2007; — între 13 mai 1997 și 21 iunie 1999 (denumită în continuare „perioada intermediară”), activitatea înțelegerii a fost limitată, iar între membrii acesteia au avut loc fricțiuni; totuși, aceasta nu ar fi determinat o adevărată întrerupere a încălcării; astfel, structura organizată a înțelegerii a fost restabilită complet începând din iunie 1999, potrivit acelorași modalități și cu aceiași participanți (cu excepția unei întreprinderi, care a revenit pe deplin în cadrul înțelegerii în anul următor); în consecință, ar trebui să se considere că producătorii au comis o încălcare unică și continuă cuprinsă între 1 aprilie 1986 și 2 mai 2007 sau, cel puțin, dacă s-ar considera totuși că a existat o întrerupere, o încălcare unică și repetată; totuși, la calculul amenzii nu se ține seama de perioada intermediară, având în vedere numărul limitat de probe privind încălcarea pentru această perioadă; — s-a reținut răspunderea reclamantelor pentru perioadele următoare: — — Trelleborg Industrie: de la 1 aprilie 1986 la 2 mai 2007; — Trelleborg: de la 28 martie 1996 la 2 mai 2007; — aplicându-se criteriile prevăzute de Orientările privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO 2006, C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264, denumite în continuare „orientările”), cuantumul de bază al amenzii care trebuie aplicată fiecăreia dintre societăți a fost stabilit după cum urmează: — — Comisia s-a întemeiat pe media vânzărilor anuale mondiale ale fiecăreia dintre societăți în perioada 2004-2006 și a reținut vânzările facturate cumpărătorilor stabiliți în SEE; — Comisia a stabilit vânzările relevante ale fiecăreia dintre ele prin aplicarea cotei lor de piață mondiale la vânzările totale în cadrul SEE, în conformitate cu punctul 18 din orientări; — ea a reținut 25 % din această din urmă valoare (în loc de maximum 30 %, prevăzut de orientări) în considerarea gravității încălcării; — ea a înmulțit valoarea astfel obținută cu numărul de ani de participare a fiecărei societăți la încălcare; — în conformitate cu punctul 25 din orientări, a reținut, în sfârșit, o sumă suplimentară egală cu 25 % din vânzările relevante în scop disuasiv; — Comisia a reținut, în continuare, circumstanțe agravante împotriva celor două societăți și a respins toate circumstanțele atenuante în ceea ce privește ceilalți membri ai înțelegerii; — în sfârșit, a aplicat Comunicarea privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (a se vedea punctul 17 de mai sus) în ceea ce privește două societăți.