RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 32/4

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 decembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgia, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd, Far East Sourcing Ltd, Röhlig Hong Kong Ltd, Röhlig Belgium NV (C-446/09), Nokia Corporation/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (C-495/09)

(Cauzele conexate C-446/09 și C-495/09) (1)

(Politica comercială comună - Combaterea introducerii în Uniune a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate - Regulamentele (CE) nr. 3295/94 și nr. 1383/2003 - Antrepozit vamal și tranzit extern de mărfuri provenite din state terțe și care constituie imitații sau copii ale unor produse protejate în Uniune prin drepturi de proprietate intelectuală - Intervenția autorităților statelor membre - Condiții)

2012/C 32/07

Limba de procedură: olandeza și engleza

Instanța de trimitere

Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din acțiunea principală

Reclamante: Koninklijke Philips Electronics NV (C-446/09), Nokia Corporation (C-495/09)

Pârâți: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd, Far East Sourcing Ltd, Röhlig Hong Kong Ltd, Röhlig Belgium NV (C-446/09), Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (C-495/09)

Cu participarea: International Trademark Association

Obiectul

(C-446/09)

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Interpretarea articolului 6 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 3295/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 de stabilire a măsurilor de interzicere a punerii în liberă circulație, a exportului, reexportului și a plasării sub regim suspensiv a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate (JO L 341, p. 8) — Punere în liberă circulație și plasare sub regim suspensiv — Dreptul aplicabil — Mărfuri originare dintr-o țară terță — Încălcarea drepturilor de proprietate intelectuală ale titularului.

(C-495/09)

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală (JO L 196, p. 7, Ediție specială, 02/vol. 16, p. 18) — Noțiunea „mărfuri contrafăcute” — Mărfuri ce poartă o marcă comunitară, care se află în tranzit provenind dintr-un stat terț unde acestea au fost fabricate și destinate pieței unui alt stat terț — Telefoane mobile „Nokia”.

Dispozitivul

Regulamentul (CE) nr. 3295/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 de stabilire a unor măsuri privind introducerea în Comunitate, exportul și reexportul mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 241/1991 al Consiliului din 25 ianuarie 1999, și Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală trebuie interpretate în sensul că:

— mărfurile provenite din state terțe și care constituie imitații ale unui produs protejat în Uniune printr-un drept asupra mărcii sau copii ale unui produs protejat în Uniune printr-un drept de autor, un drept conex, un model sau desen industrial nu pot fi calificate drept „mărfuri contrafăcute” sau drept „mărfuri piratate”, în sensul regulamentelor menționate, pentru simplul motiv că acestea sunt introduse pe teritoriul vamal al Uniunii sub un regim suspensiv;

— în schimb, aceste mărfuri pot aduce atingere dreptului menționat și, prin urmare, pot fi calificate drept „mărfuri contrafăcute” sau „mărfuri piratate” atunci când este dovedit că sunt destinate punerii în vânzare în Uniune, o astfel de dovadă fiind furnizată în special atunci când se demonstrează că mărfurile menționate au făcut obiectul unei vânzări către un client din Uniune sau al unei oferte de vânzare ori al unei publicități adresate consumatorilor din Uniune sau atunci când rezultă din documente ori din corespondența privind mărfurile respective că este avută în vedere deturnarea acestora spre consumatorii din Uniune;

— pentru ca autoritatea competentă să se pronunțe asupra fondului să poată examina în mod util existența unei astfel de dovezi și a altor elemente constitutive ale unei încălcări a dreptului de proprietate intelectuală invocat, autoritatea vamală sesizată cu o cerere de intervenție trebuie să suspende acordarea liberului de vamă sau să procedeze la reținerea mărfurilor menționate de îndată ce dispune de indicii care permit să se suspecteze existența încălcării menționate;

— printre aceste indicii se pot număra în special faptul că destinația mărfurilor nu este declarată atunci când regimul suspensiv solicitat impune o astfel de declarație, lipsa informațiilor precise sau fiabile cu privire la identitatea sau la adresa producătorului sau a expeditorului mărfurilor, lipsa cooperării cu autoritățile vamale sau descoperirea unor documente ori a unei corespondențe privind mărfurile în cauză care permit să se presupună că este posibil să se producă o deturnare a acestora spre consumatorii din Uniune.

(1) JO C 24, 30.1.2010.

JO C 37, 13.2.2010.