Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 25 februarie 2022 – Hellfire Massy Residents Association/An Bord Pleanála, The Minister for Housing, Heritage and Local Government, Ireland, The Attorney General

(Cauza C-166/22)

(2022/C 198/38)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court (Irlanda)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Hellfire Massy Residents Association

Pârâte: An Bord Pleanála, The Minister for Housing, Heritage and Local Government, Ireland, The Attorney General

Celelalte părți: South Dublin County Council, An Taisce – The National Trust for Ireland, Save the Bride Otters

Întrebările preliminare

1. Prima întrebare este: Principiile generale ale dreptului Uniunii care decurg din supremația ordinii juridice a Uniunii au ca efect faptul că o normă de procedură națională potrivit căreia un reclamant în cadrul unei proceduri de control jurisdicțional trebuie să invoce în mod expres dispozițiile legale relevante nu poate împiedica un reclamant care contestă compatibilitatea dreptului național cu dreptul Uniunii identificat să se prevaleze și de o contestație întemeiată pe doctrine sau instrumente juridice care trebuie interpretate ca fiind în mod inerent relevante pentru interpretarea normelor de drept al Uniunii în cauză, cum ar fi principiul potrivit căruia dreptul Uniunii în materie de mediu ar trebui interpretat în coroborare cu Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la Aarhus, Danemarca, la 25 iunie 1998, ca parte integrantă a ordinii juridice a Uniunii [?]

2. A doua întrebare este: Articolul 12 și/sau articolul 16 din Directiva 92/43/CEE (1) și/sau aceste dispoziții coroborate cu articolul 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la Aarhus, Danemarca, la 25 iunie 1998 și/sau coroborate cu principiul potrivit căruia statele membre trebuie să ia toate măsurile specifice necesare pentru punerea în aplicare efectivă a directivei au ca efect faptul că o normă de procedură națională, potrivit căreia un reclamant nu trebuie să ridice o „problemă ipotetică” și „trebuie să fie afectat în realitate sau în fapt” înainte de a putea formula plângeri cu privire la compatibilitatea dreptului național cu o dispoziție a dreptului Uniunii, nu poate fi invocată pentru a exclude o contestație formulată de un reclamant care a invocat drepturile de participare a publicului cu privire la o decizie administrativă și care dorește apoi să conteste validitatea unei dispoziții de drept național prin raportare la dreptul Uniunii, în anticiparea unor viitoare prejudicii aduse mediului ca urmare a unei presupuse deficiențe a dreptului național, în cazul în care există o posibilitate rezonabilă de producere a unor astfel de viitoare prejudicii, în special pentru că proiectul a fost autorizat într-o zonă care este un habitat pentru specii care fac obiectul unei protecții stricte și/sau pentru că, aplicând o abordare precaută, există posibilitatea ca investigațiile efectuate după obținerea autorizației să conducă la necesitatea de a solicita o derogare în temeiul articolului 16 din directivă [?]

3. A treia întrebare este: Articolul 12 și/sau articolul 16 din Directiva 92/43/CEE și/sau aceste dispoziții coroborate cu articolul 6 alineatele (1)-(9) și/sau [articolul] 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la Aarhus, Danemarca, la 25 iunie 1998 și/sau cu principiul potrivit căruia statele membre trebuie să ia toate măsurile specifice necesare pentru punerea în aplicare efectivă a directivei au ca efect faptul că un sistem de derogări prevăzut în dreptul național pentru a pune în aplicare articolul 16 din directivă nu ar trebui să fie paralel cu și independent de sistemul de emitere a autorizației de construcție, ci ar trebui să facă parte dintr-un proces de aprobare integrat care implică o decizie a unei autorități competente (spre deosebire de o decizie ad-hoc luată de către dezvoltatorul însuși pe baza unei dispoziții generale de drept penal) cu privire la necesitatea de a solicita o derogare pentru aspecte identificate în urma acordării autorizației de construcție și/sau care implică o decizie a unei autorități competente cu privire la investigațiile necesare în contextul examinării necesității de a solicita o astfel de derogare [?]

4. A patra întrebare este: Articolul 12 și/sau articolul 16 din Directiva 92/43/CEE și/sau aceste dispoziții coroborate cu articolul 6 alineatele (1)-(9) și/sau [articolul] 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la Aarhus, Danemarca, la 25 iunie 1998, au drept consecință faptul că este necesară o procedură de participare a publicului, în conformitate cu articolul 6 din Convenția de la Aarhus, în ceea ce privește un proiect pentru care acordarea autorizației de construcție a fost condiționată de realizarea unei evaluări corespunzătoare în temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE, în contextul în care se poate solicita o derogare ulterioară acordării autorizației în temeiul articolului 16 din Directiva 92/43/CEE [?]

(1) Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO 1992, L 206, p. 7, Ediție specială 15/vol.02, p.109).