O marcă face obiectul unei utilizări serioase, în sensul articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară atunci când este utilizată în conformitate cu funcția sa esențială, care este aceea de a garanta identitatea originii produselor sau a serviciilor pentru care a fost înregistrată, în scopul de a crea sau de a păstra un debușeu pentru aceste produse și servicii, cu excluderea utilizărilor cu caracter simbolic având ca unic obiect menținerea drepturilor conferite de marcă. În plus, condiția utilizării serioase a mărcii impune ca aceasta, astfel cum este protejată pe teritoriul relevant, să fie utilizată în mod public și spre exterior.

Cifra de afaceri realizată, precum și volumul vânzărilor de produse sub marca anterioară nu pot fi apreciate în mod absolut, ci trebuie apreciate în raport cu alți factori pertinenți, precum volumul activității comerciale, capacitățile de producție sau de comercializare ori gradul de diversificare a activității întreprinderii care exploatează marca, precum și caracteristicile produselor sau ale serviciilor pe piața relevantă. Din acest motiv, nu este necesar ca utilizarea mărcii anterioare să fie mereu importantă din punct de vedere cantitativ pentru a fi calificată drept serioasă. Așadar, chiar și o utilizare minimă poate fi suficientă pentru a fi calificată drept serioasă, cu condiția ca aceasta să fie considerată justificată în sectorul economic relevant, pentru menținerea sau crearea cotelor de piață pentru produsele sau serviciile protejate prin marcă. În consecință, nu este posibil să se determine a priori, în mod abstract, pragul cantitativ care ar trebui reținut pentru a stabili dacă utilizarea a avut sau nu a avut un caracter serios, astfel încât nu poate fi instituită o normă de minimis care nu ar permite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) sau, în cazul unei acțiuni, Tribunalului să aprecieze toate împrejurările litigiului cu care este sesizat.

Pentru a examina, într‑o cauză, caracterul serios al utilizării unei mărci anterioare este necesar să se efectueze o apreciere globală ținând seama de toți factorii pertinenți din cauză. Această apreciere implică o anumită interdependență între factorii luați în considerare. Astfel, un volum scăzut de produse comercializate sub marca menționată poate fi compensat printr‑o intensitate accentuată sau o mare constanță în timp a utilizării acestei mărci și invers.

Utilizarea serioasă a unei mărci, în sensul articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară, nu poate fi demonstrată prin probabilități sau prin prezumții, ci trebuie să se întemeieze pe elemente concrete și obiective care dovedesc o utilizare efectivă și suficientă a mărcii pe piața relevantă. În plus, în temeiul dispozițiilor coroborate ale articolului 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și ale articolului 42 alineatele (2) și (3) din regulamentul menționat, dovada utilizării serioase a unei mărci anterioare, naționale sau comunitare, pe care se întemeiază o opoziție împotriva unei cereri de înregistrare a unei mărci comunitare conține de asemenea dovada utilizării mărcii anterioare sub o formă care se diferențiază prin elemente care nu afectează caracterul distinctiv al acestei mărci în forma sub care aceasta a fost înregistrată.

(a se vedea punctele 29 și 30)