RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:T:2010 :403 1ORDONANȚA TRIBUNALULUI
(Camera de recursuri)
15 septembrie 2010
Cauza T-157/09 P
Luigi M ar cuc cio
împotriva
Comisiei Europene
„Recurs — Funcție publică — Funcționari — Termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de 
despăgubiri — Tardivitate — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”
Obiectul:Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a U niunii Europene 
(Camera întâi) din 18 februarie 2009 , Marcuccio/Comisia (F-42/08, RepFP, p. I-A-1-35 
și II-A-1-147), și prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe
Decizia: Respinge recursul. Domnul Luigi M arcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, 
precum și pe c ele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.
Sumarul ordonanței
1. Procedură — Cerere de ses izare a i nstanței — Cerințe de f ormă
[Statutul Curții de J ustiție, art. 21 p rimul paragraf și art. 53 p rimul paragraf; Regulamentul de 
procedură al Tribunalului, art. 138 a lin. (1)]
2. Funcționari — Acțiune — Cerere în se nsul articolului 90 a lineatul (1) din statut — Termen de 
introducere
(art. 236 CE; Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
3. Funcționari — Acțiune — Termene — Cerere de des păgubiri adresată unei instituții
(art. 236 CE; Statutul Curții de J ustiție, art. 46; Statutul funcționarilor, art. 90)
4. Funcționari — Acțiune — Termene — Cerere de des păgubiri adresată unei instituții
(Statutul Curții de J ustiție, art. 46; Statutul funcționarilor, art. 90)
5. Procedură — Termene — Comunicare a c ererii introductive prin scrisoare recomandată
[Regulamentul de p rocedură al Tribunalului Funcției Publice, art. 39 a lin. (1) și art. 100 a lin. (1) și (3)]
1. În temeiul articolului 21 p rimul paragraf din Statutul Curții de Justiție, aplicabil procedurii în fața 
Tribunalului în conformitate cu ar ticolul 53 p rimul paragraf di n același statut, și în temeiul 
articolului 138 a lineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cererea introductivă 
trebuie să cuprindă, printre altele, o e xpunere sumară a m otivelor invocate. Astfel, aceasta trebuie să 
precizeze în ce constă motivul pe c are se întemeiază acțiunea, astfel încât simpla sa enunțare abstractă
2 ECLI:EU:T:2010 :403SUMAR—CAUZAT-157/09P
MARCUCCIO/COMISIA
 nu îndeplinește cerințele din statutul și din regulamentul de procedură me nționate. În plus, această 
expunere, chiar s umară, trebuie să fie suficient de clară și de precisă pe ntru a pe rmite pârâtului să își 
pregătească apărarea, iar T ribunalului să se pronunțe asupra acțiunii, dacă este cazul, fără să se bazeze 
pe alte informații.
Pentru ca o a cțiune sau, mai concret, un m otiv al unei acțiuni să fie ad misibil, securitatea juridică și 
buna ad ministrare a j ustiției impun ca elementele esențiale de fapt și de drept pe c are se întemeiază 
acesta să rezulte în m od coerent și comprehensibil din chiar t extul cererii introductive. În această 
privință, nu revine Tribunalului sarcina de a ve rifica în ansamblul elementelor invocate în susținerea 
unui prim m otiv da că aceste elemente pot fi utilizate de asemenea în susținerea unui al doilea motiv.
(a se vedea punctul 27)
Trimitere la:
Tribunal: 23 martie 2010 , Marcuccio/Comisia, T-16/09 P, punctul 15 și jurisprudența citată
2. Un litigiu între un funcționar și o i nstituție de care depinde sau de care depindea, care se referă la 
repararea unui prejudiciu, atunci când își are originea în ra portul de m uncă care leagă pe rsoana 
interesată de instituție, intră în domeniul de aplicare al articolului 236 CE (al cărui cuprins este 
identic cu cel al articolului 270 TFUE) și al articolelor 90 și 91 di n statut.
Împrejurarea că articolul 236 CE și articolul 90 di n statut nu stabilesc niciun termen de introducere a 
unei cereri de reparare a u nui prejudiciu nu determină nelegalitatea cerinței unui termen rezonabil 
pentru introducerea unei asemenea cereri. Astfel, aplicarea acestor dispoziții, în special în cazul unei 
cereri de reparare a u nui prejudiciu, trebuie să se realizeze cu respectarea principiilor securității 
juridice și protecției încrederii legitime, principii generale de dr ept al Uniunii Europene. Or, în 
absența unor prevederi în texte, aceste principii generale se opun ca instituțiile și persoanele fizice sau 
juridice să poată acționa fără limită de timp, riscând astfel, printre altele, să pună în pe ricol stabilitatea 
situațiilor juridice dobândite, și impun respectarea unui termen rezonabil.
Astfel, repunerea în discuție, dincolo de un termen rezonabil, a u nui fapt generator al unui prejudiciu 
produs de o i nstituție europeană în cadrul raporturilor sale cu propriii a genți afectează securitatea 
raporturilor juridice dintre instituția me nționată și agenții săi și expune bugetul Uniunii Europene la 
cheltuieli aferente unui fapt generator prea îndepărtat în timp. Prin urmare, principiul securității 
juridice impune ca agenții să prezinte într-un termen rezonabil cererile de despăgubiri pe ntru un 
prejudiciu care le-ar fi fost cauzat de o i nstituție europeană în cadrul raporturilor lor cu aceasta.
(a se vedea punctele 40-43)
Trimitere la:
Tribunal: 5 octombrie 2004 , Eagle și alții/Comisia, T-144/02, Rec., p. II-3381 , punctul 62; 26 iunie 2009 , 
Marcuccio/Comisia, T-114/08 P, RepFP, p. I-B-1-53 și II-B-1-313, punctul 12 și jurisprudența citată; 23 martie 2010 , 
Marcuccio/Comisia, citată anterior, punctul 34 și jurisprudența citată
3. Un litigiu între un funcționar și o i nstituție de care depinde sau de care depindea, care se referă la 
repararea unui prejudiciu, atunci când își are originea în ra portul de m uncă care leagă pe rsoana 
interesată de instituție, intră în domeniul de aplicare al articolului 236 CE, iar n u în cel al 
articolului 46 di n Statutul Curții de Justiție. Așadar , prescripția d e cinci ani prevăzută de această 
ultimă di spoziție nu constituie criteriul de apreciere a c aracterului rezonabil al termenului de 
introducere a a cțiunii în cauză, ci cel mult un element de comparație pe rtinent în cadrul acestei 
aprecieri, dat fiind că acest termen de prescripție are de asemenea obiectivul de a g aranta securitatea 
juridică în cadrul unei acțiuni în despăgubiri introduse împotriva Uniunii Europene. Prin urmare,
ECLI:EU:T:2010 :403 3SUMAR—CAUZAT-157/09P
MARCUCCIO/COMISIA
 împrejurarea că o c erere a f ost introdusă în termenul de cinci ani de la luarea la cunoștință de către 
persoanele interesate a s ituației pe c are o i nvocă nu este suficientă pe ntru a s e considera că cererea a 
fost introdusă într-un termen rezonabil.
(a se vedea punctul 45)
Trimitere la:
Tribunal: 23 martie 2010 , Marcuccio/Comisia, citată anterior, punctul 37 și jurisprudența citată
4. Determinarea termenului de introducere a u nei acțiuni în despăgubiri reprezintă o p roblemă de 
drept. În absența unui termen prevăzut în reglementarea aplicabilă pe ntru introducerea unei cereri în 
despăgubiri c are derivă din ra portul de m uncă dintre un funcționar și instituția d e care depinde, 
cererea me nționată trebuie introdusă într-un termen rezonabil, care se determină în ra port cu 
împrejurările speței. În această privință, chiar da că Tribunalul Funcției Publice constată și apreciază 
suveran situația de fapt relevantă, sub rezerva unei denaturări a a cesteia, o c alifică ulterior din punct 
de vedere juridic în raport cu principiul respectării u nui termen rezonabil, sub controlul Tribunalului.
(a se vedea punctul 47)
Trimitere la:
Tribunal: 23 martie 2010 , Marcuccio/Comisia, citată anterior, punctul 39 și jurisprudența citată
5. În cazul în care grefa Tribunalului Funcției Publice comunică pârâtului o c erere prin scrisoare 
recomandată, data comunicării d e la care încep să curgă termenele este da ta la care partea respectivă 
a confirmat primirea scrisorii recomandate care i-a fost adr esată.
(a se vedea punctele 69 și 70)
Trimitere la:
Tribunal: 23 martie 2010 , Marcuccio/Comisia, citată anterior, punctul 64 și jurisprudența citată