RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 298/3

Recurs introdus la 22 iulie 2013 de Reber Holding GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 mai 2013 în cauza T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

(Cauza C-414/13 P)

2013/C 298/05

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Reber Holding GmbH & Co. KG (reprezentanți: O. Spuhler, M. Geitz, avocați)

Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Anna Klusmeier

Concluziile recurentei

I. Anularea Hotărârii pronunțate de Tribunal la 16 mai 2013 în cauza T-530/10 și declararea nulității Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI;

II. Cu titlu subsidiar, anularea Hotărârii citate la punctul I. și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

III. obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului formulat, recurenta invocă încălcarea dreptului comunitar material, încălcare care a constat în verificarea și aprecierea incompletă a situației de fapt subiacente. În opinia recurentei, Tribunalul nu a apreciat situația de fapt subiacentă care i-a fost prezentată numai într-un mod incomplet, ceea ce constituie o eroare de drept (Hotărârea Curții din 24 iunie 2010, C-51/09 P, Becker/Harman International Industries (1)). Această eroare poate fi invocată în fața Curții în cadrul unui recurs (a se vedea Hotărârea Curții din 16 iunie 2010, C-317/10 P, Union Investment Privatfonds/UniCredito Italiano (2)).

În hotărârea atacată, Tribunalul pornește de la premisa că declarația dată sub jurământ care i-a fost remisă nu cuprindea trimiteri la celelalte mijloace de probă prezentate. Această constatare este inexactă. Reiese cu claritate din declarația dată sub jurământ că în cuprinsul acesteia se face trimitere la celelalte mijloace de probă prezentate. Astfel, Tribunalul nu a verificat și nu a apreciat în mod complet declarația sub jurământ care i-a fost prezentată. Din această cauză, hotărârea atacată este afectată de o eroare de drept care poate fi invocată în procedura de recurs.

În cazul în care Tribunalul ar fi verificat și apreciat în mod complet declarația sub jurământ care i-a fost prezentată, ar fi trebuit să se pronunțe în sensul utilizării celor două mărci invocate în susținerea opoziției, de natură să asigure menținerea drepturilor dobândite în sensul dispozițiilor coroborate ale articolului 42 alineatul (2) prima teză și ale articolului 42 alineatul (3) din Regulamentul privind marca comunitară (denumit în continuare „RMC”) (3). Prin urmare, Hotărârea atacată încalcă și dispozițiile coroborate ale articolului 42 alineatul (2) prima teză și a articolului 42 alineatul (3) din RMC.

În plus, hotărârea atacată încalcă de asemenea articolul 15 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) din RMC. Astfel, Tribunalul pornește în mod eronat de la ideea că intimata nu utilizat marca oponentă nr. 115 1 678, „W. Amadeus Mozart”, ca marcă.

(1) Rec., p. I-5805.

(2) Rep., 2011, p. I-5471.

(3) Regulamentul (CE) nr. 40/1994 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).