2.

În cazul unui răspuns negativ la această întrebare, în situația în care există posibilitatea de a remedia în mod efectiv această încălcare în cadrul procesului, ce parte din dispozițiile naționale de mai sus ar trebui să lase neaplicată instanța de trimitere, pentru a garanta aplicarea efectivă a dreptului Uniunii: 2.1. încetarea procesului penal la expirarea termenului de o lună sau 2.2. calificarea viciilor de mai sus drept „încălcare a unor norme fundamentale de procedură” sau 2.3. protecția dreptului subiectiv care a luat naștere potrivit punctului [g)]? 2.1. Decizia de a nu aplica o dispoziție națională, care prevede încetarea procesului penal trebuie supusă condiției ca: A) procurorului să i se dea un termen suplimentar pentru remedierea „încălcării unor norme fundamentale de procedură”, care are aceeași durată cu termenul în care, având în vedere obstacolele ivite din cauza apărării, nu a putut să facă acest lucru din motive obiective? B) în situația A) instanța să constate că aceste obstacole au luat naștere ca urmare a unui „abuz de drept”? C) în cazul unui răspuns negativ la întrebarea A), instanța să constate că dreptul național oferă suficiente garanții pentru terminarea procedurii de urmărire penală într-un termen rezonabil? 2.2. Decizia de a nu aplica încadrarea viciilor menționate anterior ca „încălcare a unor norme fundamentale de procedură”, astfel cum sunt prevăzute în dispozițiile naționale, este compatibilă cu dreptul Uniunii? Mai precis: A) Dreptul apărării la informare detaliată cu privire la acuzare, prevăzut la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2012/13/UE (1), este garantat suficient: 1) atunci când aceste informații sunt oferite după prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță, dar înainte de examinarea judiciară a acestuia, precum și atunci când anterior, înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță, apărării i se oferă informații complete privind principalele elemente ale acuzației (se aplică inculpatului Hristov)? 2) în cazul unui răspuns pozitiv la întrebarea 2.2.A)-1), atunci când aceste informații se oferă după prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță, dar înainte de examinarea judiciară a acestuia, apărării i se comunică informații parțiale privind principalele elemente ale acuzației anterior, înainte ca fondul acuzării să fi fost prezentat în instanță, iar pentru faptul că aceste informații sunt numai parțiale se invocă obstacole ivite din partea apărării (se aplică inculpaților Kolev și Kostadinov)? 3) atunci când aceste informații sunt contradictorii în ceea ce privește formularea concretă a pretinderii de mită (odată se precizează că un alt inculpat a pretins mita în mod explicit și că, atunci când persoana supusă controlului vamal a oferit o sumă de bani prea mică, inculpatul Hristov și-a exprimat nemulțumirea prin rictus, iar apoi se precizează că inculpatul Hristov a solicitat suma de bani care a făcut obiectul mitei în mod literal și concret)? B) Dreptul apărării de a i se oferi acces la materialele cauzei „cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță”, prevăzut la articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2012/13 este garantat suficient în cadrul procedurii principale, atunci când, anterior, apărarea a avut acces la partea principală a dosarului și i s-a oferit posibilitatea de acces la materialele cauzei, dar nu a făcut uz de această posibilitate din cauza unor obstacole (boală, obligații profesionale) și a invocat dispozițiile naționale care prevăd citarea cu cel puțin trei zile înainte, în acest scop? După eliminarea obstacolelor, apărării trebuie să i se ofere în mod obligatoriu o ocazie suplimentară, cu respectarea unui termen de citare de minim trei zile? Este obligatoriu să se verifice dacă obstacolele amintite au existat în mod obiectiv sau dacă acestea reprezintă un abuz de drept? C) Condiția legală „cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță” prevăzută la articolul 6 alineatul (3) și la articolul 7 alineatul (3) din Directiva nr. 2012/13 are aceeași semnificație în aceste două dispoziții? Ce semnificație are această cerință: înainte de prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță sau cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță sau după prezentarea fondului acuzării în instanță, dar înainte ca instanța să ia măsuri de examinare a fondului acuzării? D) Condiția legală de a comunica apărării informațiile privind acuzarea și de a acorda acesteia acces la materialele cauzei, astfel încât să se poată garanta „caracterul echitabil al procedurilor și exercitarea efectivă a dreptului la apărare”, potrivit articolului 6 alineatul (1) și articolului 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 2012/13 are aceeași semnificație în ambele dispoziții? Această condiție este îndeplinită: 1) atunci când, cu toate că informațiile detaliate cu privire la acuzare sunt comunicate apărării după prezentarea fondului acuzării în instanță, acest fapt se întâmplă înainte ca instanța să ia măsuri de examinare a fondului și se acordă un termen suficient pentru pregătirea apărării, iar anterior, apărării i s-au comunicat informații incomplete și parțiale? 2) atunci când, cu toate că apărării i se acordă acces la toate materialele cauzei după prezentarea fondului acuzării în instanță, acest fapt se întâmplă înainte ca instanța să adopte măsuri de examinare a fondului și se acordă un termen suficient pentru pregătirea apărării, iar anterior, apărării i s-a acordat acces la o mare parte din documentele de procedură? 3) atunci când instanța ia măsuri pentru a garanta apărării că toate declarațiile date de aceasta după luarea la cunoștință a fondului detaliat al acuzării și a tuturor materialelor cauzei au același efect pe care l-ar fi avut și dacă ar fi fost date în fața procurorului înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță? E) „Caracterul echitabil al procedurilor” prevăzut la articolul 6 alineatele (1) și (4), precum și „exercitarea efectivă a dreptului la apărare”, prevăzută la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2012/13 sunt garantate în cazul în care instanța decide trimiterea în judecată pe baza unui rechizitoriu final, care conține aspecte contradictorii privind formularea pretinderii de mită, însă, cu toate acestea, permite procurorului să remedieze aceste contradicții, iar părților interesate să invoce toate drepturile pe care le-ar avea în situația prezentării unui rechizitoriu care să nu conțină asemenea aspecte contradictorii? F) Dreptul de a avea acces la un avocat, consacrat la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2013/48/UE (2) este garantat suficient atunci când în timpul urmăririi penale, avocatului i s-a acordat posibilitatea de a se prezenta pentru a i se comunica acuzația preliminară și pentru a avea acces complet la toate înscrisurile din dosar, dar acesta nu s-a prezentat din cauza unor obligații profesionale și invocând dispozițiile naționale care prevăd un termen de citare de minim trei zile? Este obligatoriu ca după îndeplinirea acestor obligații să se acorde un nou termen de minim trei zile? Trebuie să se examineze dacă motivul neprezentării este justificat sau dacă există un abuz de drept? G) Încălcarea dreptului de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale, prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din Directiva nr. 2013/48 produce efecte în ceea ce privește posibilitatea persoanelor vizate de a-și exercita „dreptul la apărare în mod practic și eficient”, atunci când după prezentarea fondului acuzării în instanță, aceasta din urmă acordă acces integral la rechizitoriul final și detaliat, precum și la toate înscrisurile din dosar, iar apoi ia măsuri pentru a garanta avocatului că toate declarațiile pe care le-a dat înainte de luarea la cunoștință a fondului detaliat al acuzării și a tuturor înscrisurilor din dosar vor produce același efect pe care l-ar fi produs în situația în care ar fi fost date în fața procurorului înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță? 2.3. Dreptul subiectiv la încetarea procesului penal, care a luat naștere în favoarea inculpatului (în condițiile prezentate mai sus) este compatibil cu dreptul Uniunii, în pofida faptului că există posibilitatea ca, prin măsuri luate în procedura jurisdicțională, instanța să remedieze integral „încălcarea unor norme fundamentale de procedură” neremediată de procuror, astfel încât în cele din urmă situația juridică a inculpatului să fie identică cu situația în care s-ar fi aflat dacă încălcarea ar fi fost remediată în timp util?