ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 80/33

Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2010 — Comisia/Earthscan

(Cauza T-5/10)

2010/C 80/55

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A.-M. Rouchaud-Joët, S. Petrova, agenți, asistați de P. Hermant și G. van de Walle de Ghelcke, avocați)

Pârâtă: Earthscan Ltd (Kent, Regatul Unit)

Concluziile reclamantei

— Obligarea pârâtei să ramburseze Comisiei suma de 44 903,22 EUR, corespunzătoare unei sume principale de 45 835,44 EUR din care a fost deja plătită suma de 6 486,09 EUR și dobânda până la 30 septembrie 2009 în valoare de 5 556,87 EUR;

— obligarea pârâtei să plătească o dobândă de 3,84 EUR pe zi începând cu 1 octombrie 2009 până la plata integrală a datoriei;

— obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisie.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul prezentei acțiuni, care este întemeiată pe o clauză de arbitraj, reclamanta solicită obligarea pârâtei la rambursarea unei părți din avansul plătit de reclamantă și la plata unor penalități, drept consecință a neexecutării contractului Nr. 4.1030/Z/01 035/2001, încheiat între reclamantă și nouă contractanți, printre care se numără și pârâta, pentru crearea, publicarea și distribuirea unui ghid privind energiile regenerabile („Guide for Renewable Energy installations to promote biomass, photovoltaics and solar thermal in the EU”) în cadrul programului ALTENER (1).

Reclamanta invocă un singur motiv.

Având în vedere faptul că pârâta nu a executat contractul în ceea ce privește etapele 6 și 7 (paginație, compoziție, imprimare și distribuire), reclamanta susține că reclamanta nu și-a respectat obligațiile contractuale nerambursând partea sa de finanțare anticipată care i-a fost plătită în temeiul contractului. Reclamanta susține că pârâta trebuie în consecință să fie obligată la rambursarea sumei plătite, majorată de penalități astfel cum acestea au fost calculate în contract.

(1) Decizia Parlamentului European și a Consiliului nr. 646/2000/EC din 28 februarie 2000 de adoptare a programului multianual pentru promovarea surselor de energie regenerabile în Comunitate (Altener) (1998-2002), JO L 79, p. 1
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 100/56

Acțiune introdusă la 5 februarie 2010 — Footwear/OAPI — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

(Cauza T-49/10)

2010/C 100/82

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Hong Kong, China) (reprezentanți: G. Griss și C. Loidl, avocați)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Germania)

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizarea în cadrul Pieței Interne din 4 decembrie 2009 pronunțate în cauza R 1705/2008-4;

— respingerea, în totalitate, a opoziției la înregistrarea mărcii solicitate pentru produse din clasele 25 și 28;

— obligarea Oficiului să înregistreze marca solicitată;

— obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura de opoziție și de recurs.

Motivele și principalele argumente

Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

Marca comunitară vizată: marca figurativă „swiss cross FOOTWEAR” pentru produse din clasele 25 și 28 (cererea nr. 4 686 549)

Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reno Schuhcentrum GmbH

Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca germană „criss cross” nr. 302 298 75 pentru produse din clasele 14, 18, 25 și 28

Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât nu există niciun risc de confuzie între mărcile în conflict.

(1) Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)
—

cu titlu mai subsidiar: — anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a articolului 1 alineatul (1) litera (h) din Decizia Comisiei Europene C(2009) 8682 final din 11 noiembrie 2009, în măsura în care constată că Elf Aquitaine a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 SEE în sectorul stabilizatorilor de staniu în perioada 16 martie 1994 — 31 martie 1996; — și reducerea, în temeiul articolului 261 TFUE: — a amenzilor de 3 864 000 de euro și de 7 154 000 de euro stabilite în solidar și indivizibil în sarcina Arkema France, CECA și Elf Aquitaine la alineatul (11) și, respectiv, la alineatul (28) ale articolului 2 din Decizia C (2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009, și — a amenzilor de 2 704 800 de euro și de 5 007 800 de euro stabilite în sarcina Elf Aquitaine la alineatul (13) și, respectiv la alineatul (30) ale articolului 2 din Decizia Comisiei Europene C (2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009, și
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 113/65

Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Cindu Chemicals și alții/AEPC

(Cauza T-95/10)

2010/C 113/97

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Țările de Jos), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Van Maldegem, R. Cana, avocați și P. Sellar, Solicitor)

Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (AEPC)

Concluziile reclamanților

— Declararea admisibilității și temeiniciei acțiunii;

— anularea parțială a deciziei atacate, în măsura în care se referă la uleiul de antracen cu conținut scăzut de antracen;

— obligarea AEPC la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamantele solicită anularea parțială a Deciziei Agenției Europene pentru Produse Chimice (AEPC) (ED/68/2009) prin care se identifică uleiul de antracen cu conținut scăzut de antracen (număr CAS 90640-82-7) [denumit în continuare „ulei de antracen (cu conținut scăzut)”] ca o substanță care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 57 literele (d) și (e) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (denumit în continuare „Regulamentul REACH”), în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul REACH.

Prin decizia atacată, care a fost adusă la cunoștința reclamantelor prin intermediul unui comunicat de presă al AEPC, uleiul de antracen (cu conținut scăzut) a fost inclus în lista celor 14 substanțe chimice din Lista substanțelor candidate la identificarea ca substanță care prezintă un risc foarte ridicat, pentru a fi inclus în final în anexa XIV la Regulamentul REACH. Motivele menționate în actul atacat pentru identificarea uleiul de antracen cu conținut scăzut de antracen ca o substanță care prezintă un risc foarte ridicat sunt că substanța este cancerigenă, mutagenă și foarte bioacumulativă („vPvB”), în conformitate cu criteriile formulate în anexa XIII la Regulamentul REACH.

Reclamantele consideră că decizia atacată încalcă normele aplicabile stabilite de Regulamentul REACH pentru identificarea substanțelor care prezintă un risc foarte ridicat și invocă patru argumente în susținerea acțiunii lor, argumente care sunt identice cu cele din cauza T-94/10, Rütgers Germany și alții/AEPC.

(1) Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006 L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 113/66

Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Rütgers Germany și alții/ECHA

(Cauza T-96/10)

2010/C 113/98

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Van Maldegem, R. Cana, avocați și P. Sellar, Solicitor)

Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

Concluziile reclamanților

— Declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată;

— anularea parțială a deciziei atacate, în măsura în care se referă la uleiul antracenic, pastă antracenică;

— obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamantele solicită anularea parțială a Deciziei ED/68/2009 a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) de identificare a uleiului antracenic, pastă antracenică (nr. CAS 90640-81-6) [„ulei antracenic (pastă)”] ca substanță care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 57 literele (d) și (e) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (Regulamentul REACH), potrivit articolului 59 din Regulamentul REACH.

În temeiul deciziei atacate, adusă la cunoștința reclamantelor prin intermediul unui comunicat de presă al ECHA, uleiul antracenic (pastă) a fost inclus în lista celor 14 substanțe chimice din Lista substanțelor candidate la identificarea ca substanță care prezintă un risc foarte ridicat (substanțe SVHC) pentru o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul REACH. Motivele precizate în actul atacat pentru identificarea uleiului antracenic drept substanță SVHC sunt faptul că substanța este cancerigenă, mutagenă și de asemenea persistentă și foarte bioacumulativă (substanță vPvB) în conformitate cu criteriile prevăzute la anexa XIII la Regulamentul REACH.

Reclamantele consideră că actul atacat încalcă normele aplicabile stabilite pentru identificarea substanțelor SVHC în conformitate cu Regulamentul REACH și invocă patru motive în susținerea acțiunii lor, care sunt identice cu cele invocate în cauza T-94/10, Rütgers Germany și alții/ECHA.

(1) Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).
1.

Nevaliditatea articolului 9 alineatele (2) și (3) și a articolului 10 alineatele (1) și (2) din regulamentul atacat, în măsura în care aceste dispoziții prevăd, pentru navele de pescuit cu o lungime mai mare de 15 metri, obligația necondiționată de a se echipa cu un dublu sistem de control: sistem de monitorizare a navelor prin satelit, prevăzut la articolul 9, precum și, în plus, sistemul de identificare automată. Este vorba despre două sisteme diferite de control care au, în esență, același rol. Această obligație nu este motivată în mod corespunzător. Aceasta pare, în plus, contrară principiului proporționalității în ceea ce privește necesitatea și caracterul adecvat al măsurii. Obligația de a se echipa cu un dublu sistem de control presupune, în plus, o sarcină financiară pentru reclamanți care nu este justificată de nicio cerință rezonabilă.
Acțiune introdusă la 15 aprilie 2010 — Seven/OAPI — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Cauza T-176/10)

(2010/C 161/80)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Seven SpA (Leinì, Italia) (reprezentant: L. Trevisan, avocat)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven for all mankind LLC

Concluziile reclamantei

— Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 28 ianuarie 2010;

— obligarea OAPI, pe lângă suportarea propriilor cheltuieli de judecată, la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de societatea SEVEN SPA în prezenta cauză, precum și în procedura desfășurată în fața Camerei de recurs.

Motivele și principalele argumente

Solicitantul mărcii comunitare: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

Marca comunitară vizată: marca verbală „SEVEN FOR ALL MANKIND” (cerere de înregistrare nr. 4 443 222), pentru produse din clasele 14 și 18.

Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: două mărci figurative comunitare (nr. 591 206 și nr. 3 489 234, pentru produse din clasele 16, 18 și 25) și o marcă internațională (nr. 731 954, pentru produse din clasele 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 și 28) care conțin elementul verbal „SEVEN”.

Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

Motivele invocate: Aplicare incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.
—

anularea articolului 1 alineatul (1) din Decizia Comisiei din 28 octombrie 2009 (ajutorul de stat nr. C 45/2007, ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) privind amortizarea fiscală a fondului de comerț financiar în cazul achiziționării de participații străine, în măsura în care prin aceasta se declară că articolul 12 alineatul (5) din Textul consolidat al Legii privind impozitul pe profit (TRLIS) cuprinde elemente ale unui ajutor de stat;
În sfârșit, instituțiile Uniunii au săvârșit o eroare vădită de apreciere, au încălcat principiile diligenței, bunei administrări și nediscriminării și au aplicat greșit articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului prin faptul că acestea au refuzat să considere Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd ca o societate care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață. Refuzul instituțiilor Uniunii de a considera reclamanta Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd ca o societate care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață s-a întemeiat pe o apreciere eronată a faptelor și a elementelor de probă prezentate. Mai mult, a existat o lipsă de diligență și de precauție din partea instituțiilor Uniunii la evaluarea tuturor aspectelor relevante privind aplicarea criteriilor 2 și 3 de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul menționat.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 195/25

Acțiune introdusă la 10 mai 2010 — Monster Cable Products/OAPI — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)

(Cauza T-216/10)

2010/C 195/39

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, USA) (reprezentanți: O. Günzel și W. von der Osten-Sacken, avocați)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Live Nation (Music) UK Ltd (Londra, Regatul Unit)

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 februarie 2010 pronunțate în cauza R 216/2009-1, întrucât calea de atac a fost respinsă;

— respingerea în întregime a opoziției nr. B 754335 formulate împotriva cererii nr. 3333804 de înregistrare a mărcii comunitare „MONSTERS OF ROCK”,

— obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

Marca comunitară vizată: marca verbală „MONSTER ROCK” pentru produse din clasa 9.

Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313176 pentru produse din clasa 16, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313177 pentru produse din clasa 25, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313178 pentru produse din clasa 26, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2299141 pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 25, 41 și 43, marca „MONSTERS OF ROCK”, notoriu cunoscută (în sensul articolului 6a din Convenția de la Paris) pe teritoriul vechilor 15 state membre, marca neînregistrată „MONSTERS OF ROCK” utilizată în comerț pe teritoriul vechilor 15 state membre, denumirea comercială „MONSTERS OF ROCK” utilizată în comerț pe teritoriul vechilor 15 state membre.

Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate și respinge cererea de înregistrare în întregime.

Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs: (i) a apreciat în mod greșit identitatea/similitudinea produselor, (ii) nu a luat în considerare deosebirile dintre mărci, în special deosebirile de natură conceptuală și (iii) nu a stabilit întinderea protecției privind semnul anterior.
—

anularea Regulamentului (UE) nr. 271/2010 al Comisiei în măsura în care modifică Regulamentul (CE) nr. 889/2008 în sensul că la anexa XI partea A punctul 9 prevede în mod obligatoriu, în privința siglei ecologice a Uniunii Europene vizată la articolul 57, că utilizarea acesteia trebuie să se facă „în conformitate cu normele stabilite la înregistrarea sa […] la Oficiul Benelux de proprietate intelectuală”, în special în măsura în care aceste dispoziții (regulamentul de utilizare a mărcii colective) prevăd: — la articolul 2 alineatul (4) că nimeni, inclusiv reclamantul, nu poate utiliza sigla ecologică a Uniunii Europene „without empowerment from the Bodies designed or recognised in accordance with the Community Regulations”, cu alte cuvinte fără autorizația de utilizare a siglei menționate acordată de autoritățile sau organismele de control care au fost create de dreptul Uniunii sau recunoscute în virtutea acestuia din urmă; — la articolul 4, o clauză de neresponsabilitate în temeiul căreia Uniunea Europeană nu garantează că sigla ecologică a Uniunii Europene poate fi utilizată în Uniunea Europeană, cu excepția propriei existențe juridice a Uniunii Europene și a dreptului său asupra siglei ecologice a Uniunii Europene, „except to the extent of its corporate existence and of its underlying entitlement to the Organic Farming Mark”, ceea ce constituie, prin urmare, o limitare a responsabilității Uniunii Europene la existența sa juridică și la dreptul său asupra înregistrării mărcii, astfel cum a fost efectuată; — la articolul 7 alineatul (2) teza a doua că dispozițiile din regulamentul de utilizare a mărcii colective privind utilizarea și gestionarea siglei ecologice a Uniunii Europene pot coexista cu normele Uniunii Europene și cu legile naționale, dar că, în caz de conflict în privința utilizării siglei ecologice a Uniunii Europene, regulamentul de utilizare a mărcii este prioritar și trebuie aplicat și că „in case of conflict concerning the use of the Organic Farming Mark”, „the provisions of the present Regulations on use and management” sunt, așadar, aplicabile, chiar dacă celelalte dispoziții, în special cele din Regulamentul (UE) nr. 271/2010, nu sunt aplicabile; — la articolul 9 punctul 3, că sigla ecologică a Uniunii Europene nu poate fi utilizată în mod critic sau lipsit de respect față de Uniunea Europeană sau față de regulamentul de utilizare a mărcii colective depus la Oficiul Benelux de proprietate intelectuală; — la articolul 12 primul paragraf că Uniunea Europeană își rezervă dreptul de control direct asupra produselor și a suporturilor publicitare care poartă sigla ecologică a Uniunii Europene sau dreptul de a solicita în mod regulat eșantioane de utilizare; — la articolul 15 primul paragraf că interpretarea dispozițiilor din regulamentul de utilizare a mărcii colective a Uniunii Europene intră în competența exclusivă a reprezentantului să legal, Comisia Europeană, și că astfel aceasta nu intră în competența jurisdicției Uniunii Europene; — la articolul 15 al doilea paragraf că normele de utilizare și de gestionare a siglei ecologice a Uniunii Europene sunt supuse dreptului belgian;
Primul motiv: încălcarea articolelor 4 și 5 din Regulamentul nr. 659/99/CE (1) și a principiului non bis in idem. În această privință, se arată că precedenta decizie a Comisiei, adoptată în anul 2004 cu privire la același ajutor, a fost anulată integral și cu efect retroactiv de către Tribunalul de Primă Instanță și de către Curtea de Justiție. Ca urmare, Comisia nu a mai adoptat nicio măsură cu privire la acest ajutor, ulterior deciziei de a deschide oficial procedura de investigare în luna ianuarie 2003. În plus, trebuie făcută aplicarea principiului, non bis in idem.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 260/22

Acțiune introdusă la 26 iulie 2010 — Three-N-Products Private/OAPI — Shah (AYUURI NATURAL)

(Cauza T-313/10)

()

2010/C 260/30

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, India) (reprezentant: C. Jäger, avocat)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: domnul S. Shah, domnul A. Shah, domnul M. Shah — A Partnership t/a FUDCO (Wembley, Regatul Unit)

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei R 1005/2009-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 1 iunie 2010;

— obligarea pârâtului să confirme decizia diviziei de opoziție a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 iulie 2009 și să respingă în totalitate cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5805387;

— obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

— în cazul în care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervine în prezenta cauză, obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în procedurile din fața camerei de recurs și a diviziei de opoziție.

Motivele și principalele argumente

Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca comunitară vizată: marca verbală „AYUURI NATURAL” pentru produse din clasele 3 și 5

Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară figurativă „Ayur” înregistrată cu numărul 2996098 pentru, printre altele, produse din clasele 2 și 5; marca comunitară verbală „AYUR” înregistrată cu numărul 5429469 pentru, printre altele, produse din clasele 3 și 5

Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge în totalitate cererea de înregistrare

Decizia camerei de recurs: admite calea de atac, anulează decizia atacată și respinge opoziția

Motivele invocate: reclamantul invocă două motive în susținerea cererii.

În cadrul primului motiv, reclamantul susține că decizia atacată încalcă articolele 7 și 8 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a reținut în mod eronat că nu există un risc de confuzie și că mărcile anterioare au o conotație evocatoare pentru produsele respective, ceea ce reduce caracterul distinctiv al mărcilor anterioare.

În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantul arată că decizia atacată încalcă articolul 65 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât prin pronunțarea deciziei atacate, camera de recurs a săvârșit un abuz de putere, decizia fiind lipsită de caracter obiectiv și de temei juridic.