RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:F:2011 :2 1HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PU BLICE (Camera a d oua)
13 ianuarie 2011
Cauza F-77/09
Bart Ni js
împotriva
Curții de C onturi a Un iunii Europene
„Funcție publică — Funcționari — Regim di sciplinar — Procedură disciplinară — Articolele 22a și 22b 
din Statut — Imparțialitate — Termen rezonabil”
Obiectul:Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 C E și 152 E A, prin care domnul Nijs solicită, 
în principal, anularea, în primul rând, a d eciziei din 15 ianuarie 2009 p rivind revocarea sa 
din funcție, în al doilea rând, a D eciziei nr. 81-2007 a C urții de Conturi din 20 septembrie 
2007 p rivind atribuirea de puteri de autoritate împuternicită să facă numiri (AIPN) unui 
comitet ad-hoc, iar î n al treilea rând, a t uturor deciziilor preparatorii ad optate de AIPN 
ad-hoc; în subsidiar , reclamantul solicită Tribunalului să „rețină” că sancțiunea revocării 
este disproporționată
Decizia: Respinge acțiunea. Reclamantul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum ș i 
cheltuielile de judecată efectuate de Curtea de Conturi.
Sumarul hotărârii
1. Funcționari — Acțiune — Competența Tribunalului Funcției Publice — Limite
(art. 266 T FUE și 270 T FUE; Statutul Curții de J ustiție, anexa I, art. 1)
2. Funcționari — Drepturi și obligații — Libertatea de e xprimare — Divulgare de f apte care pot face să 
se prezume existența unei activități ilegale sau a u nei încălcări grave — Protecție împotriva cercetărilor 
disciplinare — Condiții
[Statutul funcționarilor, art. 22a alin. (1) și art. 22b alin. (1)]
3. Funcționari — Regim d isciplinar — Procedură disciplinară — Recurgerea la o a utoritate ad-hoc 
împuternicită să facă numiri, constituită din m embri ai unei instituții, în cazul de f ață Curtea de 
Conturi — Admisibilitate
[art. 247 a lin. (2) CE]
4. Funcționari — Regim d isciplinar — Procedură disciplinară — Obligație a a dministrației de a -și 
exercita puterea disciplinară cu atenție și cu imparțialitate
2 ECLI:EU:F:2011 :2SUMAR—CAUZAF-77/09
NIJS/CURTEADECONTURI
5. Funcționari — Acțiune — Reclamație administrativă prealabilă — Concordanță între reclamație și 
acțiune — Identitate de o biect și cauză — Motive și argumente care nu figurează în reclamație, dar 
care sunt în strânsă legătură cu aceasta — Admisibilitate
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
6. Funcționari — Regim disciplinar — Sancțiune — Putere de a preciere a a utorității împuternicite să 
facă numiri — Control jurisdicțional — Întindere — Limite
(Statutul funcționarilor, art. 17, 17a și 86-89)
7. Funcționari — Regim disciplinar — Procedură disciplinară — Termene — Obligație a a dministrației 
de a a cționa într-un termen rezonabil — Apreciere
(Statutul funcționarilor, anexa IX)
1. Tribunalul Funcției Publice nu are compe tența să reformeze o s ancțiune disciplinară sau să declare 
că o a stfel de sancțiune este di sproporționată și să delege autorității ad ministrative s arcina de a 
pronunța o a ltă sancțiune. Astfel, revine autorului sancțiunii obligația d e a l ua m ăsurile necesare 
pentru executarea unei eve ntuale hotărâri d e anulare.
(a se vedea punctul 55)
2. Articolul 22b alineatul (1) din statut face trimitere la articolul 22a alineatul (1) din statut pentru 
definirea informațiilor a c ăror divulgare nu poate declanșa cercetări di sciplinare: aceste două texte nu 
vizează decât comunicarea de fapte concrete a c ăror primă apreciere a p utut să îl determine pe 
funcționarul care le comunică să prezume î n mod rezonabil existența unei activități ilegale sau a u nei 
încălcări grave.
Divulgarea prevăzută la aceste articole nu este protejată împotriva cercetărilor disciplinare decât în 
cazul în care respectă această condiție și este efectuată sub rezerva impusă de cerințele de obiectivitate 
și de imparțialitate, de respectare a d emnității funcției, de respectare a ono arei pe rsoanelor și a 
prezumției de nevinovăție.
Protecția de la articolul 22b alineatul (1) din statut nu se poate aplica funcționarilor care se fac vinovați 
de săvârșirea unor nereguli precum încălcarea obligației de a da d ovadă de un maximum de prudență și 
de reținere în publicitatea făcută cu privire la susțineri care sunt de compe tența Oficiului European de 
Luptă Antifraudă (O LAF).
(a se vedea punctele 65, 66, 70 ș i 80)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 2 mai 2007 , Giraudy/Comisia, F-23/05, punctul 162
3. O autoritate ad -hoc împuternicită să facă numiri, constituită din mem bri ai C urții de Conturi, oferă 
toate garanțiile de egalitate de tratament în cadrul unei proceduri di sciplinare, întrucât se cere ca 
mem brii respectivi să ofere toate garanțiile de independență și de imparțialitate și să se conformeze 
acestei cerințe pe d urata mandatului. Codul de conduită al mem brilor Curții de Conturi prevede de 
asemenea că ei trebuie să evite orice situație de natură să declanșeze un conflict de interese.
ECLI:EU:F:2011 :2 3SUMAR—CAUZAF-77/09
NIJS/CURTEADECONTURI
În plus, orice autoritate ad ministrativă ar e obligația, care se impune în m od cu totul special în 
domeniul disciplinar, de a r especta principiul imparțialității.
(a se vedea punctul 102)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 29 septembrie 2009 , Hau/Parlamentul European, F-125/07, punctul 27 ș i jurisprudența 
citată
4. Administrația trebuie să își exercite puterea disciplinară cu atenție și cu imparțialitate.
Misiunea funcționarului însărcinat cu efectuarea anchetei administrative implică în mod necesar ca el 
să procedeze la constatarea faptelor și a î mprejurărilor relevante și, așadar , la ev aluarea acestora 
pentru a l e determina relevanța, precum și la aprecierea valorii p robatorii a e lementelor de probă care 
pot fi utilizate în cadrul cercetărilor disciplinare. Această putere de apreciere variază, la rândul său, în 
funcție de natura n eregulilor disciplinare susceptibile să fie sancționate și de investigațiile pe c are le 
necesită. Ve rificările efectuate de funcționarul însărcinat cu efectuarea anchetei impun ca acesta să 
facă o a preciere a e lementelor care pot constitui o a tingere ad usă obligației de respectare a d emnității 
funcției, ceea ce reprezintă o î ndatorire importantă a o ricărui funcționar, pentru a ev idenția, dacă este 
cazul, elemente relevante. A-i interzice să facă o a preciere ar î mpiedica orice anchetă administrativă cu 
privire la astfel de fapte.
(a se vedea punctele 110, 115 ș i 118)
5. În scopul protejării o biectivului procedurii p recontencioase, constând în a pe rmite ad ministrației să 
își reconsidere decizia și să obțină astfel o s oluționare pe c ale extrajudiciară a di ferendului, s-a hotărât 
că no rma privind concordanța dintre reclamație și acțiune nu poate interveni decât în cazul în care 
acțiunea în justiție modifică obiectul sau cauza reclamației, această ultimă no țiune, „cauză”, urmând a 
fi interpretată în sens larg, în înțelesul unei contestări a l egalității interne a a ctului atacat sau, 
alternativ, al contestării legalității externe a a cestuia. În consecință, sub rezerva unor excepții de 
nelegalitate și a u nor motive d e ordine publică, în m od no rmal, nu există o m odificare a c auzei 
litigiului și, prin urmare, inadmisibilitate pe ntru nerespectarea no rmei privind concordanța decât dacă 
reclamantul care contestă în reclamația sa exclusiv validitatea formală a a ctului care îl lezează, inclusiv 
aspectele procedurale ale acestuia, invocă în cerere m otive d e fond sau, dimpotrivă, în care 
reclamantul, după ce a c ontestat în reclamația sa exclusiv legalitatea pe f ond a a ctului care îl lezează, 
formulează o c erere introductivă care conține motive p rivind validitatea formală a a cestuia, inclusiv 
aspectele sale procedurale.
(a se vedea punctul 129)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 1 iulie 2010 , Mandt/Parlamentul European, F-45/07, punctele 110, 119 ș i 120
6. Regimul disciplinar instituit de statut nu stabilește o r elație automată între sancțiune și încălcarea 
săvârșită. Prin urmare, atunci când realitatea faptelor reținute a f i incriminatorii împotriva unui 
funcționar este stabilită, alegerea sancțiunii disciplinare ad ecvate aparține autorității împuternicite să 
facă numiri, iar i nstanța Uniunii nu poate substitui aprecierea sa celei a a cestei autorități decât în 
cazul unei erori vădite sau a u nui abuz de putere.
4 ECLI:EU:F:2011 :2SUMAR—CAUZAF-77/09
NIJS/CURTEADECONTURI
Instituțiile sunt îndreptățite să aștepte din partea funcționarilor cu grad d e un anumit nivel ca aceștia 
să acționeze cu discernământ și cu circumspecție. Prin urmare, funcționarul, autor al unor înscrisuri 
injurioase pe c are le-a di vulgat în m od extensiv, este răspunzător de două încălcări flagrante ale 
articolelor 17 ș i 17a di n statut. R evocarea funcționarului în cauză nu ar e, așadar , un caracter 
disproporționat.
(a se vedea punctele 131, 132 ș i 135)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 18 decembrie 1997 , Daffix/Comisia, T-12/94, punctele 63 ș i 89; 12 septembrie 2000 , 
Teixeira N eves/Curtea de Justiție, T-259/97, punctul 108
7. Din principiul bunei administrări rezultă că autoritățile disciplinare au obligația de a e fectua cu 
diligență procedura di sciplinară și de a a cționa astfel încât fiecare act de cercetare să intervină într-un 
termen rezonabil în raport cu actul anterior. Problema da că procedura di sciplinară, odată inițiată, s-a 
desfășurat cu diligența necesară este influențată de împrejurarea că de la pretinsa încălcare disciplinară 
s-a scurs o pe rioadă mai lungă sau mai scurtă până la decizia de inițiere a p rocedurii.
Cu toate acestea, încălcarea principiului respectării t ermenului rezonabil nu justifică, de regulă, 
anularea deciziei adoptate la finalul unei proceduri ad ministrative. Astfel, numai atunci când trecerea 
excesivă a t impului poate avea incidență chiar a supra cuprinsului deciziei adoptate în urma procedurii 
administrative, nerespectarea p rincipiului termenului rezonabil afectează v aliditatea p rocedurii 
administrative. Aceasta poate fi situația chiar î n procedurile de sancționare, atunci când trecerea 
excesivă a t impului afectează capacitatea pe rsoanelor în cauză de a s e apăra în mod efectiv.
(a se vedea punctele 141 ș i 146)
Trimitere la:
Curte: 13 decembrie 2000 , SGA/Comisia, C-39/00 P, punctul 44
Tribunalul de Primă Instanță: 13 ianuarie 2004 , JCB S ervice/Comisia, T-67/01, punctele 36 ș i 40 ș i jurisprudența 
citată
Tribunalul Funcției Publice: 13 ianuarie 2001 , A și G/Comisia, F-124/05 și F-96/06, punctele 390 ș i 392