37

În aceste condiții Audiencia Provincial de Barcelona, care are îndoieli cu privire la interpretarea corectă a dreptului Uniunii, a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare: „1) Este contrar dreptului Uniunii, în special dreptului consumatorilor și al utilizatorilor, ca o instanță națională să nu se pronunțe din oficiu și in limine litis, precum și în orice fază a procedurii cu privire la nulitatea sau la revizuirea unei clauze privind dobânda moratorie (în acest caz de 29 %) cuprinse într-un contract de credit de consum? Instanța menționată poate opta, fără a aduce atingere drepturilor consumatorului [recunoscute de] legislația Uniunii, să lase să depindă de inițiativa debitorului posibilitatea de a analiza respectiva clauză (prin intermediul căii procedurale a opoziției care poate fi formulată de acesta)? 2) În lumina articolului 6 alineatul (1) din Directiva [93/13] și a articolului 2 din Directiva [2009/22], cum trebuie interpretat în mod corect articolul 83 din [Decretul legislativ 1/2007] [...]? Care este domeniul de aplicare, în această privință, al articolului 6 alineatul (1) din Directiva [93/13] atunci când prevede că clauzele abuzive «nu creează obligații pentru consumator»? 3) Controlul judiciar din oficiu și in limine litis poate fi exclus în cazul în care reclamantul stabilește în mod clar în cerere rata dobânzii moratorii, valoarea creanței, inclusiv principalul și dobânzile, penalitățile contractuale și costurile, rata dobânzii și perioada pentru care se aplică respectivele dobânzi (sau trimiterea la o dobândă legală care se adaugă din oficiu la principal în temeiul legislației statului membru de origine), cauza acțiunii, inclusiv descrierea împrejurărilor invocate ca temei al creanței și al dobânzilor cerute, precizând dacă este vorba despre o dobândă legală sau contractuală, despre o capitalizare a dobânzilor sau despre rata dobânzii creditului, dacă a fost calculată de reclamant și care este procentul de majorare în raport cu dobânda de bază a Băncii Centrale, astfel cum se prevede în [R]egulamentul [nr. 1896/2006] privind procedura europeană de somație de plată? 4) În lipsa transpunerii, articolul 5 literele (l) și (m), articolul 6 și articolul 10 litera (l) din Directiva [2008/48], atunci când menționează «măsurile pentru ajustarea acesteia», obligă instituția financiară să includă în contract într-un mod specific și distinct (iar nu în corpul textului, într-un mod indistinct), clar și vizibil, ca «informații precontractuale», referirile la rata dobânzii moratorii în caz de neplată, precum și elementele luate în considerare pentru stabilirea acesteia (cheltuieli financiare, de recuperare [...]) și să includă o avertizare privind consecințele legate de elementele de cost? 5) Articolul 6 alineatul (2) din Directiva [2008/48] implică obligația de a comunica exigibilitatea anticipată a creditului sau a împrumutului, care determină aplicarea dobânzii moratorii? Principiul interzicerii îmbogățirii nejustificate prevăzut la articolul 7 din Directiva [2008/48] este aplicabil în cazul în care instituția creditoare nu pretinde numai recuperarea bunului (capitalul împrumutului), ci și aplicarea unei dobânzi moratorii deosebit de ridicate? 6) În lipsa unei norme de transpunere și în lumina articolului 11 alineatul (2) din Directiva [2005/29], instanța poate aprecia din oficiu ca fiind neloială practica de a introduce în textul contractului o clauză privind dobânda moratorie?”