RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:F:2010 :158 1HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PU BLICE
(Camera a d oua)
9 decembrie 2010
Cauza F-83/05
Kristine E z erniece Liljeberg și alții
împotriva
Comisiei Europene
„Funcție publică — Funcționari — Numire — Juriști lingviști înscriși pe o l istă de rezervă anterior 
intrării în vigoare a no ului statut — Discriminare în raport cu juriștii lingviști recrutați de alte instituții 
și organisme a le Uniunii”
Obiectul:Acțiune introdusă în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care doamna Ezerniece 
Liljeberg și alți no uă funcționari, toți juriști lingviști în cadrul Comisiei, solicită în 
principal anularea deciziilor lor de numire di n 6 octombrie 2004 , în m ăsura în care 
stabilesc încadrar ea acestora în gradul A*6, deși ar f i trebuit să fie încadra ți în gradul A*7
Decizia: Respinge acțiunea. Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate 
din cheltuielile de judecată efectuate de reclamanți. Reclamanții suportă jumătate di n 
cheltuielile de judecată efectuate.
Sumarul hotărârii
1. Funcționari — Recrutare — Numire în grad — Introducerea unei noi structuri a c arierelor prin 
Regulamentul nr. 723/2004 — Dispoziții tranzitorii de î ncadrare în grad
[Statutul funcționarilor, anexa XIII, art. 13 a lin. (2); Regulamentul nr. 723/2004 a l Consiliului]
2. Funcționari — Recrutare — Numire în grad — Numire într-un grad superior al carierei — Putere de 
apreciere a a utorității împuternicite să facă numiri — Control jurisdicțional — Limite
[Statutul funcționarilor, anexa XIII, art. 13 a lin. (2); Regulamentul nr. 723/2004 a l Consiliului]
3. Funcționari — Repartizare — Corespondență între grad și post — Încadrare într-un post de g rad 
superior — Drept la reîncadrare — Inexistență
[Statutul funcționarilor, art. 7 alin. (1)]
4. Funcționari — Egalitate de t ratament — Tratament diferențiat al diferitelor categorii de a genți în 
materie de g aranții statutare — Lipsa discriminării
5. Funcționari — Principii — Protecția încrederii legitime — Condiții
6. Funcționari — Obligația de s olicitudine care incumbă administrației — Conținut — Limite
[Statutul funcționarilor, anexa XIII, art. 13 a lin. (2)]
2 ECLI:EU:F:2010 :158SUMAR—CAUZAF-83/05
EZERNIECELILJEBERGȘIALȚII/COMISIA
1. Deciziile de încadrar e în grad ad optate de alte instituții în afară de Comisie, în temeiul articolului 13 
alineatul (2) din anexa XIII la statut, constituie măsuri care nu pot fi invocate în susținerea motivului 
întemeiat pe î ncălcarea de Comisie a p rincipiului egalității de tratament.
În ceea ce privește susținerea potrivit căreia juriștii lingviști încadra ți în gradul A*6 d e Comisie ar f i 
discriminați în ra port cu candida ții care au reușit la același concurs și care au fost încadra ți în 
gradul A*7 d e celelalte instituții, reiese de la ar ticolul 13 a lineatul (2) din anexa XIII l a statut că 
fiecare instituție este abilitată să determine da că este necesară încadrar ea unui jurist lingvist în 
gradul A*7. În consecință, funcționarii r ecrutați de o i nstituție și încadra ți în acest grad î n temeiul 
acestei dispoziții trebuie considerați ca fiind într-o situație diferită de cea a f uncționarilor recrutați de 
altă instituție care a a les să nu aplice dispoziția me nționată.
Astfel, faptul de a f igura pe a ceeași listă de rezervă nu este relevant în raport cu aplicarea articolului 13 
alineatul (2) din anexa XIII la statut din moment ce, astfel cum s- a amintit, revine fiecărei instituții să 
decidă da că este necesar să recurgă la această di spoziție pe ntru încadrar ea unui jurist lingvist în 
gradul A*7. În continuare, jurisprudența potrivit căreia toți candida ții care au reușit la același concurs 
sunt în aceeași situație vizează recrutarea funcționarilor de aceeași instituție, iar n u de instituții diferite. 
În cele di n urmă, deși, potrivit principiului unicității funcției publice, astfel cum e ste enunțat la 
articolul 9 alineatul (3) din Tratatul de la Amsterdam, toți funcționarii t uturor instituțiilor Uniunii 
sunt supuși unui statut unic, un asemenea principiu nu implică faptul că instituțiile trebuie să facă uz 
în m od similar d e puterea de apreciere care le-a fost recunoscută prin statut, în condițiile în care, 
dimpotrivă, beneficiază de un principiu al autonomiei.
(a se vedea punctele 55, 58 ș i 59)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 16 septembrie 1997 , Gimenez/Comitetul Regiunilor, T-220/95, RecFP, p. I-A-275 
și II-775, punctul 72
2. În cazul în care ad ministrația di spune de o l argă putere de apreciere în ra port cu decizia da că se 
impune să utilizeze o di spoziție, în scopul de a n u lipsi dispoziția respectivă de orice efect util, 
administrația este obligată, în ra port cu împrejurările particulare cu care se confruntă, să realizeze o 
apreciere concretă a a plicării eve ntuale a di spoziției vizate.
Cu toate acestea, potrivit articolului 13 a lineatul (2) din anexa XIII la statut, instituțiile pot recruta 
funcționari pe p osturi de jurist lingvist cu gradul A*7 s au AD 7, ceea ce implică faptul că autoritatea 
împuternicită să facă numiri n u este obligată să aplice această dispoziție, iar f uncționarii no u recrutați 
nu au un dr ept subiectiv la o a stfel de încadrar e.
Dat fiind că autoritatea împuternicită să facă numiri di spune de o l argă putere de apreciere în raport cu 
decizia de a u tiliza sau de a n u utiliza articolul 13 a lineatul (2) din anexa XIII la statut, controlul 
jurisdicțional al unei decizii d e încadrar e în g rad n u se poate substitui aprecierii a utorității 
împuternicite să facă numiri. În consecință, instanța Uniunii trebuie să se limiteze să verifice da că nu 
a avut loc o î ncălcare a no rmelor fundamentale de procedură, dacă autoritatea împuternicită să facă
ECLI:EU:F:2010 :158 3SUMAR—CAUZAF-83/05
EZERNIECELILJEBERGȘIALȚII/COMISIA
 numiri n u și-a întemeiat decizia pe da te m ateriale inexacte sau incomplete, dacă decizia n u este 
afectată de abuz de putere, de o e roare de dr ept sau de motivare insuficientă sau da că autoritatea 
împuternicită să facă numiri n u și-a folosit puterea de apreciere în mod vădit eronat.
(a se vedea punctele 75-77)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 5 octombrie 1995 , Alexopoulou/Comisia, T-17/95, RecFP, p. I-A-227 ș i II-683, 
punctul 21; 26 octombrie 2004 , Brendel/Comisia, T-55/03, RecFP, p. I-A-311 ș i II-1437 , punctul 60; 15 noiembrie 
2005 , Righini/Comisia, T-145/04, RecFP, p. I-A-349 ș i II-1547 , punctul 53
Tribunalul Funcției Publice: 26 aprilie 2006 , Falcione/Comisia, F-16/05, RecFP, p. I-A-1-3 și II-A-1-7, punctul 49; 
20 septembrie 2007 , Giannopoulos/Consiliul, F-111/06, RepFP, p. I-A-1-253 ș i II-A-1-1415 , punctul 52
3. Chiar da că un funcționar acceptă să își exercite atribuțiile într-un post corespunzător unui grad 
superior gradului său, principiul corespondenței dintre grad ș i post nu conferă funcționarului niciun 
drept la schimbarea gradului corespunzător postului său într-un grad s uperior.
Oricare ar f i situația, nicio dispoziție din statut sau din Regimul aplicabil celorlalți agenți nu impune 
administrației să țină seama de situația anterioară a c andida ților care au reușit la un concurs pentru a 
determina încadrar ea lor în grad.
(a se vedea punctele 89 și 90)
Trimitere la:
Curte: 12 iulie 1973 , Tontodonati/Comisia, 28/72, Rec., p. 779, punctul 8
Tribunalul de Primă Instanță: 7 mai 1991 , Jon gen/Comisia, T-18/90, Rec., p. II-187, punctul 27; 6 iulie 1999 , 
Séché/Comisia, T-112/96 și T-115/96, RecFP, p. I-A-115 ș i II-623, punctul 182
Tribunalul Funcției Publice: 12 martie 2009 , Arpaillange și alții/Comisia, F-104/06, RepFP, p. I-A-1-57 și II-A-1-273, 
punctul 106
4. Nu pot fi puse în di scuție di ferențele de statut existente între di feritele categorii d e pe rsoane 
angajate în serviciul Uniunii, fie în calitate de funcționari p ropriu-ziși, fie în una di ntre di feritele 
categorii d e agenți a c ăror activitate este reglementată de Regimul aplicabil celorlalți agenți, definiția 
fiecăreia di ntre aceste categorii fiind corespunzătoare unor nevoi legitime a le ad ministrației Uniunii și 
naturii sarcinilor, permanente sau temp orare, pe c are trebuie să le îndeplinească.
(a se vedea punctul 93)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 17 noiembrie 2009 , Palazzo/Comisia, F-57/08, RepFP, p. I-A-1-437 ș i II-A-1-2371 , 
punctul 38 și jurisprudența citată
5. Dreptul de a s olicita protecția încrederii legitime r evine oricărui particular care se află într-o situație 
din care reiese că administrația, oferindu-i asigurări precise și concordante, l-a determinat să nutrească 
speranțe întemeiate.
Este necesară îndeplinirea a t rei condiții pe ntru a s e solicita protecția încrederii legitime. În primul 
rând, trebuie ca ad ministrația să îi d ea pe rsoanei interesate asigurări p recise, necondiționate și 
concordante, provenite din surse autorizate și fiabile. În al doilea rând, aceste asigurări trebuie să fie 
de natură să dea naștere unei așteptări legitime di n partea celui căruia îi e rau adr esate. În al treilea
4 ECLI:EU:F:2010 :158SUMAR—CAUZAF-83/05
EZERNIECELILJEBERGȘIALȚII/COMISIA
 rând, asigurările da te trebuie să fie în conformitate cu dispozițiile statutului și cu no rmele aplicabile în 
general sau, cel puțin, eve ntuala lor nelegalitate trebuie să fie de natură să rămână neobservată de către 
un funcționar rezonabil și diligent, în raport cu elementele pe c are le are la dispoziție și cu capacitatea 
sa de a d esfășura ve rificările necesare.
În ceea ce privește deciziile de încadrar e în grad, eve ntualele afirmații ale unui șef de unitate nu pot fi 
considerate informații provenite din surse autorizate și fiabile, dat fiind că aceste decizii sunt exclusiv 
de compe tența autorității împuternicite să facă numiri.
(a se vedea punctele 98, 99 ș i 101)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 6 iulie 1999 , Forvass/Comisia, T-203/97, RecFP, p. I-A-129 ș i II-705, punctul 70; 
11 iulie 2002 , W asmeier/Comisia, T-381/00, RecFP, p. I-A-125 ș i II-677, punctul 106; Righini/Comisia, citată 
anterior, punctele 130 ș i 131; 8 decembrie 2005 , Reynolds/Parlamentul European, T-237/00, RecFP, p. I-A-385 
și II-1731 , punctul 146
Tribunalul Funcției Publice: 11 septembrie 2008 , Bui Van/Comisia, F-51/07, RepFP, p. I-A-1-289 ș i II-A-1-1533 , 
punctul 55; 11 mai 2010 , Maxwell/Comisia, F-55/09, punctul 87
6. Obligația de solicitudine reflectă echilibrul drepturilor și obligațiilor reciproce pe c are le-a creat 
statutul în relațiile dintre autoritățile publice și agenții serviciului public. Această obligație implică în 
principal luarea în considerare de către autoritate, atunci când ia o d ecizie cu privire la situația unui 
funcționar sau agent, a t uturor elementelor care îi p ot determina decizia și, în același timp, luarea în 
considerare nu numai a i nteresului serviciului, ci și a i nteresului funcționarului în cauză. Protecția 
drepturilor și a i ntereselor funcționarilor trebuie întotdeauna limitată de respectarea no rmelor în 
vigoare.
Obligația d e solicitudine nu p oate avea dr ept obiect transformarea posibilității oferite potrivit 
articolului 13 a lineatul (2) din anexa XIII l a statut într-o obligație a ad ministrației. În consecință, 
faptul că autoritatea împuternicită să facă numiri n u a a plicat articolul 13 a lineatul (2) me nționat nu 
poate reprezenta per se o î ncălcare a o bligației de solicitudine.
(a se vedea punctele 110 ș i 111)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: Forvass/Comisia, citată anterior, punctele 53 și 54 și jurisprudența citată
Tribunalul Funcției Publice: 28 iunie 2006 , Grünheid/Comisia, F-101/05, RecFP, p. I-A-1-55 ș i II-A-1-199, 
punctul 149