83

În al șaptelea rând, în considerentul (317) al deciziei atacate, Comisia a invocat un memorandum datat 16 februarie 2000 și redactat de un colaborator al Akcros către unul dintre superiorii săi (denumit în continuare „memorandumul Akcros”), al cărui conținut, pe care reclamanta nu îl contestă, va fi reprodus integral, după cum urmează: „Am discutat cu directorii de marketing care cunosc foarte bine piețele UE ale stabilizatorilor […] În prezent, noi și cea mai parte a concurenților noștri UE participăm la grupuri industriale (unul pentru ESBO și altul pentru stabilizatorii din staniu), al căror obiectiv principal constă în consolidarea informațiilor de pe piață sub formă de vânzări lunare de tone. Fiecare întreprindere membră trimite aceste informații AC‑Treuhand, Elveția, care transmite rezultatele tuturor întreprinderilor participante sub formă de totaluri […] Nu apare nicio informație concurențială. Aceasta mi se pare cât se poate de legal și de util. Totuși, de două până la patru ori pe an, întreprinderile membre se întâlnesc în Elveția pentru a dezbate puncte de interes comun, precum perspectivele și tendințele pieței, activitățile întreprinderilor care nu sunt membre și așa mai departe. Deși reuniunea prezidată de AC‑Treuhand nu pare în sine abuzivă, mi s‑a raportat că odată ce erau împreună, concurenții discutau despre nivelurile prețurilor și despre clienți. Acesta este motivul pentru care aș recomanda să se comunice AC‑Treuhand că nu vom mai participa la reuniunile menționate, însă vom trimite informațiile privind vânzările noastre pentru a beneficia de acest serviciu. Acum doi ani, situația acestor grupuri era total diferită. Apoi au apărut foile roșii: acestea conțineau procesul‑verbal al reuniunilor și detaliau deciziile grupurilor referitoare la creșterea tarifelor și la împărțirea piețelor. În aceste procese‑verbale se vorbea și despre clienți specifici. Procesele‑verbale menționate nu erau distribuite, ci păstrate în dosarele AC‑Treuhand, în «securitate», întrucât Elveția nu era membru al UE. În anul 1996 sau în anul 1997, acest tip de reuniune nu a mai avut loc, probabil din cauza presiunilor sporite de a nu exercita astfel de activități, ca urmare a unei aplicări mai riguroase a legilor. Nu doar un membru al grupului staniu a exercitat o presiune asupra reprezentantului nostru pentru a reveni la situația în care stabilirea prețurilor și împărțirea pieței erau convenite regulat în cursul acestor reuniuni AC‑Treuhand. Barloecher exercită cea mai puternică presiune asupra noastră, precum și asupra altor membri care nu sunt în favoarea unui astfel de acord. Aceștia vorbesc mai precis despre «înghețarea» cotelor de piață, însă dacă un membru își majorează cota luând un client, el ar trebui să cedeze un alt client pentru a restabili echilibrul. Acest aspect ar fi confirmat de verificările lunare ale cotelor. Nu mai acceptăm să participăm la astfel de activități abuzive, iar acesta este un motiv suplimentar pentru care ar trebui să ne retragem de la reuniunile menționate […] În rezumat, se pare că au existat reuniuni/discuții abuzive la care Akcros a participat într‑adevăr. Deși probabil vom mai avea încă discuții ocazionale care are putea fi considerate nepotrivite, nu mai participăm la aceste reuniuni oficiale care sunt în mod clar inadecvate. Aș recomanda să: 1) se notifice AC‑Treuhand că nu vom mai asista la reuniunile din Elveția pentru grupurile staniu și [ESBO/esteri], deși vom continua să trimitem datele noastre ca și anterior; 2) se organizeze o formare de sensibilizare […] pentru directorii noștri de marketing (și alții), pentru ca aceștia să cunoască în mod clar limitele care nu trebuie depășite în cadrul contactelor cu concurenții. Vă rog să îmi comunicați dacă sunteți de acord cu aceste sugestii.”