ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 16 septembrie 2009 – JanSport Apparel/OAPI (BUILT TO RESIST)

(Cauza T-80/07)

„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BUILT TO RESIST — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”

Marcă comunitară — Definiția și dobândirea mărcii comunitare — Motive absolute de refuz — Mărci compuse exclusiv din semne sau indicații ce pot să servească pentru a desemna caracteristicile unui produs [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (c)] (a se vedea punctele 24-29 și 41-47)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 12 ianuarie 2007 (cauza R 1090/2006-2) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale BUILT TO RESIST ca marcă comunitară

Date privind cauza

Solicitantul mărcii comunitare: JanSport Apparel Corp. Marca comunitară vizată: Marca verbală națională „BUILT TO RESIST” pentru produse și servicii din clasele 16, 18 și 25 – cererea de înregistrare nr. 2937522 Decizia examinatorului: Refuzul înregistrării Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă JanSport Apparel Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 16 septembrie 2009 – JanSport Apparel/OAPI (BUILT TO RESIST)

(Cauza T-80/07)

„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BUILT TO RESIST — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”

Marcă comunitară — Definiția și dobândirea mărcii comunitare — Motive absolute de refuz — Mărci compuse exclusiv din semne sau indicații ce pot să servească pentru a desemna caracteristicile unui produs [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (c)] (a se vedea punctele 24-29 și 41-47)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 12 ianuarie 2007 (cauza R 1090/2006-2) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale BUILT TO RESIST ca marcă comunitară

Date privind cauza

Solicitantul mărcii comunitare: JanSport Apparel Corp. Marca comunitară vizată: Marca verbală națională „BUILT TO RESIST” pentru produse și servicii din clasele 16, 18 și 25 – cererea de înregistrare nr. 2937522 Decizia examinatorului: Refuzul înregistrării Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Acțiune în anulare

–

Motive

–

Nemotivare sau insuficiența motivării

–

Eroare de apreciere (art. 230 CE) (a se vedea punctele 36-39, 48, 50-52, 66, 67, 70, 74 și 77)

Subject of the case

Obiectul

Cerere de anulare a Deciziei C (2006) 465 final a Comisiei din 23 februarie 2006 de rambursare a valorii, majorate cu dobânzi de întârziere, a avansului plătit în temeiul contractului de sprijin financiar încheiat în cadrul programului Prince pentru o operațiune intitulată „The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren” (Eurogenesis), privind pregătirea pentru introducerea euro în mediul școlar

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă KEK Diavlos la plata cheltuielilor de judecată.
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Comunitățile Europene – Regim lingvistic – Regulamentul nr. 1 – Domeniu de aplicare (Regulamentul nr. 1 al Consiliului) (a se vedea punctele 52-54)

2. Comunitățile Europene – Regim lingvistic – Existența unui principiu general care consacră dreptul fiecărui cetățean la redactarea în limba sa a oricărui act susceptibil să îi afecteze interesele – Inexistență (Regulamentul nr. 1 al Consiliului) (a se vedea punctul 73)

3. Funcționari – Concurs – Anunț pentru ocuparea unui post vacant – Publicare în Jurnalul Oficial numai în anumite limbi oficiale (a se vedea punctele 77-85)

4. Funcționari – Concurs – Anunț pentru ocuparea unui post vacant – Publicare integrală în Jurnalul Oficial numai în anumite limbi oficiale (a se vedea punctele 91, 93 și 94)

5. Funcționari – Principii – Protecția încrederii legitime – Condiții (a se vedea punctele 110-112)

Subject of the case

Obiectul

Cerere de anulare a anunțurilor de concursuri generale EPSO/AD/94/07, privind constituirea unei liste de recrutare de administratori (AD 5) în domeniul informării, comunicării și mass‑media (JO 2007, C 45 A, p. 3), EPSO/AST/37/07, privind constituirea unei liste de recrutare de asistenți (AST 3) în domeniul comunicării și informării (JO 2007, C 45 A, p. 15), și EPSO/AD/95/07, privind constituirea unei liste de recrutare de administratori (AD 5) în domeniul științelor informației (bibliotecă/documentare) (JO 2007, C 103 A, p. 7)

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunile.

2) Obligă Republica Italiană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

3) Obligă Republica Lituania și Republica Elenă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.
În cadrul verificării respectării normelor de concurență pe piețele telecomunicațiilor, controlul ex ante al unei autorități de reglementare naționale și controlul ex post al Comisiei au un obiect și o finalitate distincte, întrucât normele privind concurența prevăzute de tratat completează, prin exercitarea unui control ex post, cadrul normativ adoptat de legiuitorul Uniunii în vederea reglementării ex ante a piețelor menționate.

Pe de altă parte, aprecierile Comisiei sunt efectuate în funcție de împrejurările specifice fiecărei cauze, iar deciziile referitoare la alte cauze nu pot avea decât un caracter indicativ, din moment ce circumstanțele cauzelor nu sunt identice. În consecință, evaluările Comisiei cu privire la împrejurările de fapt ale cauzelor anterioare nu pot fi transpuse de la un caz la altul, întrucât aceste circumstanțe diferă.

(a se vedea punctele 56 și 57)
Instanța Uniunii are dreptul de a aprecia, potrivit împrejurărilor fiecărei spețe, dacă buna administrare a justiției justifică respingerea pe fond a acțiunii, fără pronunțarea prealabilă cu privire la admisibilitate.

Articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul antidumping de bază nr. 384/96 [devenit articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1225/2009] nu conține nicio obligație a Comisiei de a încheia o procedură antidumping în curs atunci când nivelul de susținere a plângerii coboară sub un prag minim de 25 % din producția comunitară. Astfel, această dispoziție nu privește decât gradul de susținere a plângerii necesar pentru a permite Comisiei să deschidă o procedură. În plus, conform articolului 9 alineatul (1) din regulamentul menționat [devenit articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1225/2009], Comisia nu este supusă unei obligații de a încheia procedura în cazul retragerii plângerii. Soluția trebuie a fortiori să fie aceeași în cazul simplei scăderi a nivelului de susținere a acesteia. Articolul 5 alineatul (4) și articolul 9 alineatul (1) din regulamentul de bază fiind aplicabile procedurilor de reexaminare în temeiul articolului 11 alineatul (5) din acest regulament [devenit articolul 11 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1225/2009], principiile expuse mai sus sunt valabile de asemenea în cazul în care nivelul de susținere a cererii de reexaminare coboară sub pragul de 50 % din producția comunitară în cursul anchetei de reexaminare. Rezultă că instituțiile au întru totul dreptul de a continua procedura de reexaminare în pofida faptului că era posibil să nu mai fie atins pragul de 50 % menționat la articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.

În plus, articolul 9 alineatul (1) din regulamentul de bază nu obligă în mod expres instituțiile, pe plan strict formal, să țină cont de interesul Uniunii decât în ipoteza în care intenționează să încheie procedura ca urmare a retragerii plângerii.

(a se vedea punctele 84-87)
43

În plus, o marcă alcătuită din elemente dintre care fiecare este descriptiv cu privire la caracteristicile produselor sau ale serviciilor pentru care se solicită înregistrarea are ea însăși un caracter descriptiv cu privire la caracteristicile produselor sau ale serviciilor respective, în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, cu excepția cazului în care există o diferență perceptibilă între marca solicitată și simpla sumă a elementelor care o compun. Aceasta presupune că, datorită caracterului neobișnuit al juxtapunerii în raport cu produsele sau cu serviciile menționate, marca solicitată creează o impresie suficient de îndepărtată de aceea produsă de simpla reunire a indicațiilor date de elementele care o compun (a se vedea Hotărârea PAPERLAB, punctul 41 de mai sus, punctul 27 și jurisprudența citată).
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 2 iulie 2008 – Ashoka/OAPI (DREAM IT, DO IT!)

(Cauza T‑186/07)

„Marcă comunitară – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale DREAM IT, DO IT! – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94”

Marcă comunitară – Definiția și dobândirea mărcii comunitare – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 37 și 38)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 martie 2007 (cauza R 635/2006‑1) privind înregistrarea semnului verbal DREAM IT, DO IT! ca marcă comunitară

Date privind cauza

Solicitantul mărcii comunitare: Ashoka Marca comunitară vizată: Marca verbală DREAM IT, DO IT! pentru servicii din clasele 35, 36, 41 și 45 – cererea nr. 3844792 Decizia examinatorului: Respinge înregistrarea Decizia camerei de recurs: Respinge recursul





Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.
2)

Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Consiliu, de Vale Mill (Rochdale) Ltd, de Pirola SpA și de Colombo New Scal SpA.
Hotărârea Tribunalului (Camera întâi) din 17 septembrie 2019 – Irlanda și Aughinish Alumina/Comisia

(Cauzele conexate T-129/07 și T-130/07)

„Ajutoare de stat – Directiva 2003/96/CE – Accize pentru uleiurile minerale – Uleiuri minerale folosite drept combustibil în producția de alumină – Scutire de accize – Caracter selectiv al măsurii – Orientări comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului din 2001”

1. Ajutoare acordate de state – Noţiune – Caracterul selectiv al măsurii – Derogare de la sistemul fiscal general – Justificare întemeiată pe natura și pe structura sistemului – Sarcina probei – Scutire de la plata accizelor pentru păcura grea folosită în producția de alumină – Lipsa unor elemente care să demonstreze justificarea menționată [art. 87 alin. (1) CE] (a se vedea punctele 55, 56, 60, 61, 65, 69-72 şi 89-93)

2. Procedură jurisdicțională – Cerere de sesizare – Cerințe de formă – Expunere clară și precisă a motivelor invocate – Cerințe similare pentru criticile invocate în susținerea unui motiv – Trimitere globală la o declarație comună a Consiliului și a Comisiei cu ocazia adoptării unei directive – Admisibilitate [Statutul Curții de Justiție, art. 21 primul paragraf și art. 53 primul paragraf; Regulamentul de procedură al Tribunalului (1991), art. 44 alin. (1) lit. (c)] (a se vedea punctele 80-86)

3. Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare care pot fi considerate compatibile cu piața comună – Ajutoare pentru protecția mediului – Orientări comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului – Ajutoare sub forma scutirii de o taxă – Criterii de apreciere [art. 6 și art. 87 alin. (3) CE; Comunicarea Comisiei 2001/C 37/03, punctul 51 punctul 1] (a se vedea punctele 102-109 şi 111)

Obiectul

Cereri întemeiate pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea totală sau parţială a Deciziei 2007/375/CE a Comisiei din 7 februarie 2007 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producţia de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon şi în Sardinia, pusă în aplicare de Franţa, Irlanda şi, respectiv, Italia [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (JO 2007, L 147, p. 29), în măsura în care prin aceasta se constată existenţa unui ajutor de stat acordat de Irlanda începând de la data de 1 ianuarie 2004, în temeiul scutirii de accize pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil pentru producţia de alumină în Shannon (Irlanda) şi se dispune ca Irlanda să recupereze respectivul ajutor sau să anuleze ori să suspende plata acestuia

Dispozitivul

1) Respinge acţiunile.

2) Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată în cauza T-129/07.
176

În ceea ce privește indicarea motivelor specifice și concrete pentru care Consiliul a considerat, după reexaminare, că înghețarea fondurilor reclamantei se justifică în continuare, ceea ce constituie partea esențială a obligației de motivare care revine acestei instituții în cadrul adoptării unei decizii subsecvente de înghețare a fondurilor (Hotărârea OMPI, punctul 1 de mai sus, punctele 143 și 144), după cum rezultă din expunerea situației de fapt amintite la punctele 28 și 29 de mai sus, Consiliul a considerat, în a doua scrisoare de notificare, că motivele pentru a menține reclamanta pe lista în litigiu, comunicate în prealabil persoanei în cauză prin prima scrisoare de notificare, erau încă valabile. Pe de altă parte, expunerea de motive atașată la a doua scrisoare de notificare este absolut identică celei care fusese atașată la prima scrisoare de notificare. În ceea ce privește Decizia POAC, Consiliul s-a limitat să sublinieze, în a doua scrisoare de notificare, că Home Secretary încercase să introducă un recurs împotriva acesteia („the Council notes that the UK Home Secretary has sought to bring an appeal”).
6

Prin Decizia din 20 decembrie 2006 (denumită în continuare „decizia atacată”), Camera a doua de recurs a OAPI a respins recursul. Aceasta a considerat că publicul relevant era compus din consumatorii medii anglofoni cu o vârstă cuprinsă între 18 și 70 de ani. Pentru acest public, cuvântul „fun” în raport cu un vehicul terestru cu motor ar fi perceput în sensul că vehiculul are un aspect original și că are un mod de conducere deosebit de amuzant. În plus, cuvântul „fun” ar fi utilizat de profesioniști, dealeri de vehicule sau organizatori de activități pentru timpul liber, pentru a descrie o categorie de vehicule (de exemplu, moto quad, rally-kart, monster trucks) sau vehicule care au un mod de conducere amuzant (fun to drive). Camera de recurs a indicat că termenul „fun” făcea parte din vocabularul englez curent de bază și că, prin urmare, exista în mod clar un interes general pentru menținerea acestuia disponibil pentru alți comercianți și concurenți. În ceea ce privește piesele și accesoriile, camera de recurs a arătat că termenul „fun” putea fi perceput ca identificând piese și echipamente de „vehicule de amuzament” (fun vehicles) și că, de asemenea, anumite piese sau anumite accesorii puteau fi amuzante (fun). Prin urmare, marca FUN ar trebui considerată ca fiind descriptivă în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 și, pentru acest motiv, ca fiind lipsită de caracter distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din același regulament.
21

Potrivit unei jurisprudențe constante, o hotărâre de anulare, precum Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 13 de mai sus, operează ex tunc și, prin urmare, are efectul de a elimina retroactiv actul anulat din cadrul ordinii juridice (Hotărârea Curții din 26 aprilie 1988, Asteris și alții/Comisia, 97/86, 99/86, 193/86 și 215/86, Rec., p. 2181, punctul 30, Hotărârea Tribunalului din , Exporteurs in Levende Varkens și alții/Comisia, T-481/93 și T-484/93, Rec., p. II-2941, punctul 46, și Hotărârea Tribunalului din , Corus UK/Comisia, T-171/99, Rec., p. II-2967, punctul 50).
Solicitantul mărcii comunitare:

New Look Ltd
62

În ceea ce privește considerentul (16) al deciziei atacate, Republica Federală Germania susține, în primul rând, că nu se explică de către Comisie de ce o diferență „în plus” în raport cu cheltuielile prevăzute în planul de finanțare ar putea fi admisă, în timp ce o diferență „în minus” ar constitui o modificare importantă în sensul articolului 24 din Regulamentul nr. 4253/88. Or, trebuie să se sublinieze că, în considerentele (12) și (15) ale deciziei atacate, Comisia precizează că orice diferență, indiferent că este în plus sau în minus, constituie o modificare importantă. Aceasta precizează în continuare, în considerentul (16) al deciziei menționate, că diferențele în plus pot fi admise totuși, cu condiția ca importanța lor să fie limitată (la 20% din suma măsurii în cauză) și ca aceste diferențe să fie compensate în interiorul subprogramului/axei prioritare de o diferență în minus echivalentă, astfel încât „suma subprogramului […] să nu fi crescut”. În aceste împrejurări, trebuie să se constate că nu s-a considerat de către Comisie că diferențele „în plus” erau întotdeauna admise, în timp ce diferențele „în minus” nu erau admise și că, în consecință, decizia atacată nu putea să conțină o motivare în această privință.
59

În al doilea rând, reclamanta pretinde că aplicarea Regulamentului nr. 1/2003 coroborat cu articolul 65 CO a viciat întreaga procedură și subliniază că, în cazul în care Comisia ar fi întemeiat o amendă, atunci când articolul 65 CO era în vigoare, pe dispozițiile acestui articol coroborate cu cele ale Regulamentului nr. 17 al Consiliului din 6 februarie 1962, Primul regulament de punere în aplicare a articolelor [81 CE] și [82 CE] (JO 1962, 13, p. 204, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 3), decizia sa ar fi fost tot vădit nelegală și ar fi trebuit anulată. Întrucât articolul 65 CO nu mai este în prezent aplicabil, situația nu ar putea fi diferită, iar aplicabilitatea Regulamentului nr. 1/2003 în cazul încălcării articolului 65 CO ar trebui exclusă atât ratione materiae, cât și ratione temporis.
28

În această privință, trebuie arătat că, într-adevăr, potrivit unei jurisprudențe constante, în cadrul aplicării articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, trebuie apreciat dacă un semn descriptiv prezintă în prezent, din perspectiva mediilor interesate, o legătură cu respectiva categorie de produse sau dacă este rezonabil să se prevadă că, în viitor, s-ar putea stabili o astfel de legătură [a se vedea Hotărârea Tribunalului din 14 iunie 2001, Telefon & Buch/OAPI (UNIVERSALTELEFONBUCH și UNIVERSALKOMMUNIKATIONSVERZEICHNIS), T-357/99 și T-358/99, Rec., p. II-1705, punctul 29 și jurisprudența citată]. Totuși, această întrebare este distinctă de aceea privind stabilirea datei la care trebuie efectuată examinarea conformității mărcii cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 sau, în cazul unei proceduri de declarare a nulității, data la care trebuie verificată această conformitate. Astfel, împrejurarea că examinarea conformității cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 trebuie efectuată prin raportare la data depunerii cererii de înregistrare nu exclude o analiză prospectivă a caracterului descriptiv al mărcii, în măsura în care această analiză se întemeiază pe elemente care privesc situația de la data amintită.
39

În sfârșit, criteriul referitor la prezentarea ofertei ar privi forma ofertei, iar nu conținutul acesteia. Oferta prezentată de ofertantul selectat nu ar putea, așadar, să fie „în mod incontestabil superioară” în raport cu acest criteriu. În plus, reclamanta ar fi fost singura care și-a prezentat oferta sub forma unui DVD, în plus față de o prezentare în forma corespunzătoare. Or, aceasta ar fi obținut o notă mai mică decât ofertantul selectat.
34

În plus, percepția asupra mărcilor pe care o are consumatorul mediu al produselor sau serviciilor în cauză are un rol determinant în aprecierea globală a riscului de confuzie. Or, consumatorul mediu percepe o marcă în mod normal ca pe un tot și nu face o examinare a diferitelor detalii ale acesteia (Hotărârea Curții din 11 noiembrie 1997, SABEL, C-251/95, Rec., p. I-6191, punctul 23, și Hotărârea Curții Lloyd Schuhfabrik Meyer, citată anterior, punctul 25). În vederea acestei aprecieri globale, consumatorul mediu este prezumat a fi normal informat și suficient de atent și de avizat (Hotărârea Lloyd Schuhfabrik Meyer, citată anterior, punctul 26).
13

În primul rând, reclamantul afirmă că, în comerț, mezelurile sunt de obicei oferite în mod separat și sub o formă caracteristică, și anume sub o formă alungită și rotunjită. Or, forma solicitată ar diferi, în ceea ce privește ambele aspecte, de uzanțele sectorului în domeniul formelor de prezentare a produselor în cauză. Pe de o parte, cârnații care se fierb în apă clocotită și cei care se frig pe grătar, care se compun din mai multe elemente, nu ar fi, în speță, separați unii de ceilalți, ci asamblați. Pe de altă parte, prezentat în acest mod, mezelul nu ar conserva forma sa obișnuită alungită și rotunjită. Reclamantul precizează că acest mod de prezentare constituie, în ceea ce privește mezelurile, o formă originală și nouă care se apropie de forma unui covrig, fără să adopte însă în totalitate această formă, deoarece, spre deosebire de un covrig, aceasta se compune, în mod perceptibil, din mai multe elemente.
49

În ceea ce privește practica decizională anterioară, în final este suficient a se aminti că, potrivit unei jurisprudențe constante, deciziile privind înregistrarea unui semn ca marcă comunitară adoptate de camerele de recurs în temeiul Regulamentului nr. 40/94 sunt emise în exercitarea unei competențe reglementate, iar nu a unei puteri discreționare. Prin urmare, legalitatea deciziilor camerelor de recurs trebuie apreciată numai în temeiul acestui regulament, astfel cum a fost interpretat de instanța comunitară, și nu pe baza unei practici decizionale anterioare a camerelor de recurs [Hotărârea Curții din 15 septembrie 2005, BioID/OAPI, C-37/03 P, Rec., p. I-7975, punctul 47, Hotărârea Tribunalului din , Glaverbel/OAPI (Suprafața unei plăci de sticlă), T-36/01, Rec., p. II-3887, punctul 35, și Hotărârea Tribunalului din , Europig/OAPI (EUROPIG), T-207/06, Rep., p. II-1961, punctul 40]. În plus, o simplă practică, fie ea și una curentă, nu are valoare de informații precise, necondiționate și corespunzătoare în sensul jurisprudenței amintite la punctul 46 de mai sus (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din , Campoli/Comisia, T-135/05, Rec., p. II-A-2-1527, punctul 70). În plus, Anheuser-Busch invocă în sprijinul pretențiilor sale doar două decizii ale camerelor de recurs ale OAPI.
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 16 septembrie 2009 — JanSport Apparel/OAPI (BUILT TO RESIST)

(Cauza T‑80/07)

„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BUILT TO RESIST — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”

Marcă comunitară — Definiția și dobândirea mărcii comunitare — Motive absolute de refuz — Mărci compuse exclusiv din semne sau indicații ce pot să servească pentru a desemna caracteristicile unui produs [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (c)] (a se vedea punctele 24-29 și 41-47)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 12 ianuarie 2007 (cauza R 1090/2006‑2) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale BUILT TO RESIST ca marcă comunitară

Date privind cauza

Solicitantul mărcii comunitare: JanSport Apparel Corp. Marca comunitară vizată: Marca verbală națională „BUILT TO RESIST” pentru produse și servicii din clasele 16, 18 și 25 – cererea de înregistrare nr. 2937522 Decizia examinatorului: Refuzul înregistrării Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului





Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.