ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 255/33

Acțiune introdusă la 13 iunie 2020 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute

(CEFA Certified European Financial Analyst)

(Cauza T-369/20)

(2020/C 255/43)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: European Federation of Financial Analysts'Societies (EFFAS) (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: S. Merico și G. Macías Bonilla, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Statele Unite)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „CEFA Certified European Financial Analyst” – cererea de înregistrare nr. 14 902 341

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 31 martie 2020 în cauza R 1082/2019-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— anularea deciziei atacate;

— obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat
C 271/40

Acțiune introdusă la 29 mai 2020 – Sogia Ellas/Comisia

(Cauza T-347/20)

(2020/C 271/51)

Limba de procedură: greaca

Părțile

Reclamantă: Sogia Ellas AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia și E. Kalogiannis, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— Declararea admisibilității acțiunii pe care a formulat-o;

— anularea în întregime a deciziei sau, în subsidiar, în partea care o privește pe reclamantă (1)

— în subsidiar, anularea articolului 2 din decizie, în partea în care impune recuperarea cuantumurilor care corespund ajutoarelor în litigiu sau, în subsidiar, în partea care o privește pe reclamantă; și

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

1. Primul motiv întemeiat pe interpretarea eronată și pe nemotivarea de către Comisie a existenței unui ajutor de stat: nu sunt îndeplinite criteriile avantajului economic, selectivității și denaturării concurenței.

2. Al doilea motiv întemeiat pe faptul că măsurile în litigiu constituie ajutoare compatibile în sensul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.

3. Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiilor bunei administrări, audierii prealabile și motivării deciziei, precum și pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

4. Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (2) și a articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (3), precum și pe faptul că decizia a fost adoptată cu încălcarea principiilor securității juridice și încrederii legitime.

5. Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că decizia a fost adoptată cu încălcarea principiului proporționalității.

(1) Decizia (UE) 2020/394 a Comisiei din 7 octombrie 2019 privind măsurile SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) puse în aplicare de Republica Elenă sub formă de subvenții pentru dobânzi și garanții legate de incendiile din 2007 (prezenta decizie vizează numai sectorul agricol) [notificată cu numărul C(2019) 7094] (JO L 76, p. 4).

(2) Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO 1999, L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol.1, p. 41).

(3) Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).
—

anularea deciziei Comitetului Unic de Rezoluție din 15 aprilie 2020 privind calcularea contribuțiilor ex-ante pentru anul 2020 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2020/24) („Decision of the Single Resolution Board of 15 April 2020 on the calculation of the 2020 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/24]”), inclusiv a anexei la aceasta, și, în orice caz, în măsura în care această decizie, inclusiv anexa la aceasta, vizează contribuția care trebuie plătită de reclamantă, precum și
1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a constatat în mod eronat că finanțarea Femern A/S constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE Primul motiv se împarte în patru aspecte. În primul rând, reclamantul susține că decizia atacată este afectată de o eroare de drept întrucât Comisia constată, în considerentele (190)-(194) ale acesteia, că activitățile Femern A/S nu intră în sfera exercitării autorității publice. În această privință, reclamantul susține: — că metoda adoptată de Comisie în considerentele (190)-(194) pentru a determina dacă activitățile Femern A/S intră în sfera exercitării autorității publice este contrară articolului 107 alineatul (1) TFUE; — că, în aprecierea aspectului dacă activitățile Femern A/S intră în sfera exercitării autorității publice, apreciere străină normelor Uniunii Europene privind ajutoarele de stat și concurența, Comisia a săvârșit o eroare de drept, acordând importanță problemei existenței operatorilor privați, ale căror activități ar putea fi considerate drept alternative celor ale Femern A/S și care se consideră concurenți ai acesteia; — că, întrucât a constatat în mod concret că activitățile Femern A/S privind planificarea, construirea și exploatarea legăturii dintre cele două coaste nu intră în sfera exercitării autorității publice, Comisia a săvârșit o eroare de drept. În al doilea rând, reclamantul afirmă că decizia atacată este afectată de o eroare de drept întrucât Comisia constată, în considerentul (193) al acesteia, că Femern A/S propune servicii de transport pe o piață, în concurență cu terți. În al treilea rând, reclamantul susține că decizia atacată este afectată de o eroare de drept întrucât Comisia constată, în considerentele (192)-(194) și (196) ale acesteia, că Femern A/S este un „operator economic” supus unei „logici economice” care „exploatează comercial” legătura stabilită. În al patrulea rând, reclamantul pretinde că decizia atacată este afectată de o eroare de drept întrucât Comisia constată, în considerentele (233)-(240) ale acesteia, că finanțarea Femern A/S este susceptibilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.
2.

Al doilea motiv, potrivit căruia Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și Comunicarea PIIEC (2) prin săvârșirea unor erori de drept și a unor erori vădite de apreciere atunci când a considerat ajutorul compatibil cu piața internă. Acest motiv este împărțit în patru aspecte: — în primul rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare atunci când a constatat că legătura fixă este în interesul european; — în al doilea rând, se susține că Comisia a săvârșit o eroare atunci când a constatat că ajutorul este necesar, întrucât ajutorul nu are niciun efect de stimulare și nu îndeplinește cerințele scenariului contrafactual și ale existenței unor proiecte alternative stabilite în Comunicarea PIIEC. De asemenea, Comisia a săvârșit o eroare în decizia atacată atunci când s-a întemeiat pe un RIR scăzut în mod eronat, întrucât l-a calculat pe baza unei durate de viață foarte scurte a proiectului de 40 de ani, ceea ce nu corespunde duratei reale de viață a infrastructurii, respectiv perioada în care Femern A/S va putea exploata din punct de vedere economic legătura fixă; — în al treilea rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare atunci când a considerat că ajutorul este proporțional, întrucât ajutorul este nelimitat în timp. Comisia a săvârșit de asemenea mai multe erori vădite în analiza privind deficitul de finanțare. Comisia s-a întemeiat în mod eronat pe durata de viață foarte scurtă de mai sus a proiectului, ceea ce a condus la o proporție mai mare a costurilor în comparație cu veniturile obținute din operarea legăturii fixe; Comisia a subestimat veniturile preconizate ale Femei A/S și a supraestimat costurile preconizate, incluzând în special costurile de operare în calculul deficitului de finanțare. În sfârșit, Comisia concluzionează în mod eronat că elementul de ajutor constă în rata dobânzii plătite de Femern A/S statului danez, în timp ce, dat fiind că niciun operator privat nu era dispus să investească în proiect în lipsa unui ajutor de stat semnificativ, elementul de ajutor constă în cuantumul total al împrumuturilor de stat și al împrumuturilor acoperite de garanțiile de stat. — în al patrulea rând, se susține că Comisia a săvârșit o eroare atunci când a concluzionat că ajutorul nu cauzează o denaturare nejustificată a concurenței, întrucât ajutorul conduce la crearea unei poziții dominante a Femern A/S pe piața relevantă, creează capacitate excedentară și permite Femern A/S să utilizeze prețuri sub cost. Comisia nu a recunoscut că aceste efecte negative depășesc orice efecte pozitive create de ajutor.
2.

Al doilea motiv, pe întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind PIIEC (2), prin comiterea unor erori de drept și a unor erori vădite de apreciere atunci când a considerat ajutorul compatibil cu piața internă. Acest motiv se împarte în patru motive subordonate: — în primul rând, reclamantele susțin că Comisia a comis o eroare considerând că legătura fixă este de interes european; — în al doilea rând, Comisia a comis o eroare considerând că ajutorul este necesar, întrucât ajutorul nu are niciun efect stimulativ și nu îndeplinește cerințele referitoare la scenariul contrafactual și la existența unor proiecte alternative stabilite în Comunicarea privind PIIEC. De asemenea, Comisia a comis o eroare în decizia atacată bazându-se pe o rată internă de rentabilitate (RIR) în mod eronat scăzută, calculată pe baza unei durate de viață foarte scurte a proiectului de 40 de ani, care nu corespunde duratei de viață reale a infrastructurii, adică perioadei în care Femern A/S va putea exploata din punct de vedere economic legătura fixă; — în al treilea rând, Comisia a comis o eroare susținând că ajutorul este proporțional, întrucât ajutorul este nelimitat în timp. De asemenea, Comisia a comis o serie de erori vădite în analiza deficitului de finanțare. Comisia s-a întemeiat în mod eronat pe durata de viață menționată mai sus foarte scurtă a proiectului, din care a rezultat o proporție mai mare a costurilor în comparație cu veniturile obținute din funcționarea legăturii fixe; Comisia a subestimat veniturile preconizate ale Femern A/S și a supraestimat costurile preconizate prin includerea, în special, a costurilor de exploatare în calculul deficitului de finanțare. În sfârșit, Comisia a concluzionat în mod eronat că elementul de ajutor consta în rata dobânzii plătită de Femern A/S statului danez, în timp ce, ca urmare a faptului că niciun operator privat nu era dispus să investească în proiect în lipsa unui ajutor de stat semnificativ, elementul de ajutor constă în întreaga valoare a împrumuturilor de stat și în valoarea împrumuturilor acoperite de garanțiile de stat; — în al patrulea rând, Comisia a comis o eroare considerând că ajutorul nu cauzează o denaturare nejustificată a concurenței, întrucât ajutorul conduce la crearea unei poziții dominante a Femern A/S pe piața relevantă, creează un exces de capacitate și îi permite Femern A/S să practice prețuri inferioare costurilor. În sfârșit, Comisia a ignorat faptul că ajutorul este folosit pentru îngreunarea accesului la portul reclamantelor din Germania. Comisia nu a recunoscut că aceste efecte negative depășesc orice efecte pozitive create de ajutor.
Acțiune introdusă la 10 iulie 2020 – Jindal Saw și Jindal Saw Italia/Comisia

(Cauza T-440/20)

(2020/C 297/58)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Jindal Saw Ltd (New Delhi, India), Jindal Saw Italia SpA (Trieste, Italia) (reprezentanți: R. Antonini, E. Monard și B. Maniatis, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/527 al Comisiei din 15 aprilie 2020 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India în ceea ce privește Jindal Saw Limited, ca urmare a hotărârii Tribunalului în cauza T-301/16;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

1. Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 și a principiului general al neretroactivității.

2. Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al neretroactivității și a principiului general al securității juridice.

3. Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 264 și 266 TFUE.

4. Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a articolului 5 alineatele (1) și (4) TUE.

5. Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o cale de atac efectivă și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

6. Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 103 din Codul vamal al Uniunii și a articolului 296 TFUE.
Acțiune introdusă la 10 iulie 2020 – Jindal Saw și Jindal Saw Italia/Comisia

(Cauza T-441/20)

(2020/C 297/59)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Jindal Saw Ltd (New Delhi, India), Jindal Saw Italia SpA (Trieste, Italia) (reprezentanți: R. Antonini, E. Monard și B. Maniatis, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/526 al Comisiei din 15 aprilie 2020 de reinstituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India în ceea ce privește Jindal Saw Limited, ca urmare a hotărârii Tribunalului în cauza T-300/16;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

1. Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 și a principiului general al neretroactivității.

2. Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al neretroactivității și a principiului general al securității juridice.

3. Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 264 și 266 TFUE.

4. Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a articolului 5 alineatele (1) și (4) TUE.

5. Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o cale de atac efectivă și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

6. Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 103 din Codul vamal al Uniunii și a articolului 296 TFUE.
C 329/25

Acțiune introdusă la 19 august 2020 – Aldi/EUIPO (CUCINA)

(Cauza T-527/20)

(2020/C 329/45)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CUCINA – cererea de înregistrare nr. 18 135 080

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 19 iunie 2020 în cauza R 463/2020-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— anularea deciziei atacate;

— obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

— încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;
1.

Primul motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate în temeiul articolului 277 TFUE, prin care se urmărește declararea de către Tribunal a inaplicabilității articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015 L 11, p. 44). — Se afirmă în această privință că articolul menționat din regulamentul delegat: a) încalcă articolul 103 alineatul (7) din Directiva 2014/59 prin faptul că stabilește un sistem de calcul care impune unei entități cu un profil de risc conservator o contribuție ex ante proprie unei entități cu un profil de risc foarte ridicat; b) încalcă articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prin faptul că restrânge în mod nejustificat dreptul fundamental la libertatea de a desfășura o activitate comercială al reclamantei; c) încalcă principiul proporționalității prin faptul că nu ia în considerare dubla contabilizare a anumitor datorii ale reclamantei, determinând astfel o restricție inutilă și disproporționată vădit nejustificată.
C 339/32

Acțiune introdusă la 27 august 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)

(Cauza T-542/20)

(2020/C 339/40)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Germania) (reprezentanți: J.-C. Plate și R. Kaase, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pfizer Inc. (New York, New York, Statele Unite)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale RUXIMBLIS – cererea de înregistrare nr. 17 865 738

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 16 iunie 2020 în cauza R 1877/2019-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— anularea deciziei atacate;

— obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii în fața Camerei de recurs.

Motivul invocat

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.
2.

Al doilea motiv de procedură, prin care se invocă nerespectarea mandatului de către anchetator – se mai invocă de asemenea încălcarea de către pârâtă a articolului 4 alineatul (2) și a articolului 7 alineatul (6) din Decizia FRA nr. 2013/01 (1), a articolului 4 alineatul (1) literele (a), (b), (c), (d) și a articolului 5 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2018/1725 (2) și, înainte de aplicabilitatea Regulamentului (UE) 2018/1725, încălcarea articolului 4 alineatul (1) literele (a), (b), (c), (d) și a articolului 5 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) 45/2001 (3) – se mai invocă în plus încălcarea efectelor unei hotărâri de anulare.
—

anularea Deciziei C(2020) 3287 final a Comisiei din 26 mai 2020 privind măsurile SA.39990 (2016/C) (ex 2016/NN) (ex 2014/FC) (ex 2014/CP) – puse în aplicare de Belgia în favoarea Ducatt NV și
—

anularea deciziei adoptate de Comisia Europeană în cadrul unui contract de achiziții publice cu referința TAXUD/2019/OP/0006, intitulat „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform”: — de respingere a ofertei consorțiului format de reclamante; — de atribuire a contractului consorțiului ARHS-IBM;
2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 108 alineatul (2) TFUE, în ceea ce privește scutirile de la plata anumitor impozite — În această privință se arată că dreptul la scutirea fiscală în litigiu este supus unor condiții definite în mod general pentru procedurile de insolvență și că, astfel cum s-a recunoscut în decizia atacată, nici în prezent nu este posibil să se prevadă dacă va putea fi îndeplinită condiția referitoare la existența unei diferențe pozitive între activul întreprinderii la începutul procedurii de administrare extraordinară, pe de o parte, și activul rezultat la finalul procedurii de administrare extraordinară, pe de altă parte. — În acești termeni, scutirea de impozitul pe profit este condiționată integral de realizarea unor evenimente viitoare și incerte care au împiedicat până în prezent consolidarea oricărui avantaj pentru Tirrenia AS și care fac absolut eventuală, astfel cum se recunoaște în decizie, realizarea unui asemenea avantaj în viitor. În consecință, în lumina tuturor condițiilor prevăzute de dreptul național pentru obținerea avantajului în discuție, nu se poate considera că Tirrenia AS a dobândit avantajul ipotetic rezultat din scutirea de la plata impozitului. Prin urmare, această scutire nu se încadrează în sfera noțiunii de ajutor de stat, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE și, așadar, nu este ajutor de stat. — În plus, dacă se continuă să se prezume că condițiile prevăzute pentru scutirea fiscală în discuție pot fi realizate în viitor, este îndoielnic că această împrejurare ar putea surveni cu ocazia lichidării totale a Tirrenia. — Se precizează că, chiar dacă măsura examinată trebuie să se concretizeze în termenii unui avantaj, Tirrenia AS nu participă la schimburile comerciale în cadrul Uniunii Europene, nu deține nicio poziție pe piața națională care poate fi menținută sau consolidată, reducând astfel posibilitățile întreprinderilor stabilite în alte state membre să intre pe piața italiană.
Acțiune introdusă la 5 octombrie 2020 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Cauza T-616/20)

(2020/C 399/59)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz și C. Elkemann, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect” în culorile alb, roșu și negru – cererea de înregistrare nr. 15 385 719

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 iulie 2020 în cauza R 424/2020-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— anularea deciziei atacate;

— obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente acțiunii la Tribunal și obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața EUIPO.

Motivele invocate

— încălcarea articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

— încălcarea articolului 91 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

— încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;