ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2

Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Canterbury Hockey Club și Canterbury Ladies Hockey Club (denumite în continuare împreună „Hockey Clubs”), pe de o parte, și Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (denumiți în continuare „Commissioners”), pe de altă parte, privind aplicarea taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”) asupra cotizațiilor percepute de England Hockey Limited (denumită în continuare „England Hockey”), în schimbul cărora efectuează prestări de servicii în favoarea Hockey Clubs, în timp ce, în opinia acestora din urmă, prestările respective trebuiau scutite de TVA.
27

Rezultă că întrebările referitoare la interpretarea dreptului comunitar adresate de instanța națională în contextul normativ și de fapt pe care îl definește sub răspunderea sa și a cărui exactitate Curtea nu are competența să o verifice beneficiază de o prezumție de pertinență. Refuzul Curții de a se pronunța asupra unei cereri formulate de o instanță națională nu poate interveni decât atunci când este evident că interpretarea dreptului comunitar solicitată de instanța națională nu are nicio legătură cu realitatea sau cu obiectul acțiunii principale, atunci când problema este de natură ipotetică ori atunci când Curtea nu dispune de elementele de fapt sau de drept necesare pentru a răspunde în mod util la întrebările care îi sunt adresate (a se vedea în special Hotărârea din 5 decembrie 2006, Cipolla și alții, C-94/04 și C-202/04, Rec., p. I-11421, punctul 25, precum și Hotărârea din , van der Weerd și alții, C-222/05-C-225/05, Rep., p. I-4233, punctul 22).
17

Articolul 4 din Decretul regal 3/1998, care stabilește condițiile de obținere a licenței de controlor de trafic aerian, are următorul cuprins: „Licența de controlor de trafic aerian este eliberată candidaților care îndeplinesc următoarele condiții: a) au 21 de ani împliniți; b) posedă un titlu profesional aeronautic civil de controlor de trafic aerian; c) au urmat formarea teoretică și practică cerută pentru a obține una dintre calificările menționate la articolul 7 din prezentul decret regal; d) au absolvit în mod satisfăcător și sub supravegherea unui controlor calificat desemnat în acest sens un stagiu de trei luni care constă în controlul efectiv al traficului aerian. Condiția impusă la litera c) a prezentului articol poate fi îndeplinită în cursul perioadei descrise la acest punct; e) dețin un certificat de aptitudine fizică și psihologică valabil care poate fi periodic reînnoit.”
6

Articolul 7 din Directiva 96/9, intitulat „Obiectul protecției”, instituie un drept sui generis formulat astfel: „(1) Statele membre prevăd pentru producătorul unei baze de date dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau ale unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului acesteia, atunci când obținerea, verificarea sau prezentarea acestui conținut atestă o investiție substanțială din punct de vedere calitativ sau cantitativ. (2) În înțelesul prezentului capitol: (a) «extragere» înseamnă transferul permanent sau temporar al ansamblului sau al unei părți substanțiale din conținutul bazei de date pe un alt suport prin orice mijloc sau sub orice formă; (b) «reutilizare» înseamnă orice formă de punere la dispoziția publicului a totalității sau a unei părți substanțiale a conținutului bazei prin distribuția de copii, prin închiriere, prin transmitere on-line sau sub alte forme. Prima vânzare a unei copii a bazei de date în cadrul Comunității de către titularul dreptului sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de a controla revânzarea acestei copii în cadrul Comunității. Împrumutul public nu este un act de extragere sau reutilizare. (3) Dreptul menționat la alineatul (1) poate fi transferat, cedat sau acordat în temeiul unei licențe contractuale. (4) Dreptul menționat la alineatul (1) se aplică în mod independent de posibilitatea ca baza de date să fie protejată prin dreptul de autor sau prin alte drepturi. În plus, se aplică în mod independent de posibilitatea ca conținutul acestei baze de date să fie protejat prin dreptul de autor sau prin alte drepturi. Protecția bazelor de date prin dreptul menționat la alineatul (1) nu aduce atingere drepturilor existente cu privire la conținutul lor. (5) Extragerea și reutilizarea repetate și sistematice ale unor părți nesubstanțiale ale conținutului bazei de date, care ar presupune acte contrare unei exploatări normale a acestei baze de date sau care ar aduce în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date, nu sunt autorizate.”
6

Articolul 1 litera (a) din Directiva 92/51 prevede: „În sensul prezentei directive: (a) prin diplomă se înțelege orice titlu oficial de calificare sau orice set de astfel de titluri: — care a fost acordat de o autoritate competentă într-un stat membru, desemnată în conformitate cu actele cu putere de lege sau cu actele administrative ale statului respectiv; — din care rezultă că titularul a absolvit: (i) fie un ciclu de studii postliceale, altul decât cel prevăzut la articolul 1 litera (a) liniuța a doua din Directiva 89/48/CEE, cu o durată de cel puțin un an sau cu o durată echivalentă, în caz de frecvență redusă, pentru care una dintre condițiile de acces este, de regulă, absolvirea unui ciclu de studii gimnaziale și liceale necesar pentru a avea acces la învățământul universitar sau superior, precum și calificarea profesională care este eventual necesară în mod suplimentar în raport cu acest ciclu de studii postliceale; (ii) fie unul din ciclurile de calificare prezentate în anexa C; și — din care rezultă că titularul posedă calificările profesionale necesare pentru a avea acces la o profesie reglementată în statul membru respectiv sau pentru a o exercita, în cazul în care formarea atestată prin acest titlu a fost dobândită în principal în Comunitate sau în afara acesteia, în instituțiile de învățământ care asigură o formare conformă actelor cu putere de lege sau actelor administrative ale unui stat membru ori dacă titularul diplomei are o experiență profesională de trei ani certificată de statul membru care a recunoscut un titlu oficial de calificare eliberat într-o țară terță. Este asimilat unei diplome, în sensul primului paragraf, orice titlu oficial de calificare sau orice set de astfel de titluri, eliberat de o autoritate competentă într-un stat membru, în cazul în care acesta atestă o formare dobândită în Comunitate și recunoscută de o autoritate competentă din acest stat membru ca fiind de nivel echivalent, prin care se conferă aceleași drepturi de acces la o profesie reglementată sau de exercitare a acesteia.”
4

În temeiul articolului 9 punctul 5 din BVG, supraviețuitorii victimelor de război beneficiază în principal de drepturile la pensie de urmaș prevăzute la articolele 38-52 din aceeași lege. În afara pensiei principale, care, de altfel, nu este indexată, există, sub rezerva îndeplinirii anumitor condiții suplimentare, un drept la compensare în cazul pierderii de venit, cauzată de invaliditate, de către victima de război, calculat în raport cu venitul teoretic care ar fi fost încasat în lipsa invalidității (articolul 40a din BVG), precum și, eventual, un drept la o indemnizație pentru îngrijiri (articolul 40b din BVG) și/sau un drept la o pensie de compensare (articolul 41 din BVG). În plus, dacă soțul supraviețuitor a împlinit vârsta de 45 de ani, acesta poate pretinde, în temeiul articolului 41 alineatul 1 litera b) și al articolului 41 alineatul 2 din BVG, o pensie de compensare completă, sub rezerva deducerii unor eventuale venituri personale.
6

Articolul 18 din Regulamentul nr. 3665/87, în versiunea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 2955/94 al Comisiei din 5 decembrie 1994 (JO L 312, p. 5, denumit în continuare „Regulamentul nr. 3665/87”), prevedea: „(1) Dovada finalizării formalităților vamale pentru punere în consum este furnizată, la alegerea exportatorului, sub forma unuia dintre următoarele documente: (a) documentul vamal sau o copie sau fotocopie a acestuia; această copie sau fotocopie trebuie să fie autentificată ca fiind conformă cu originalul de către instituția care a andosat documentul original, o agenție oficială din țara terță în cauză, o agenție a unui stat membru din țara terță în cauză sau de către agenția care răspunde de achitarea restituirii; (b) un certificat de descărcare și de punere în consum întocmit de o agenție internațională de supraveghere și control care este aprobată de un stat membru. Data și numărul documentului vamal de punere în consum trebuie să fie trecute pe certificatul în cauză. (2) În cazul în care exportatorul, chiar și după ce a întreprins toate demersurile necesare, nu poate să obțină documentul pentru care optează în conformitate cu alineatul (1) litera (a) sau (b) sau în cazul în care există îndoieli cu privire la autenticitatea documentului pus la dispoziție, dovada finalizării formalităților vamale pentru punere în consum poate fi făcută sub forma unuia dintre următoarele documente: […] (3) În toate situațiile exportatorul trebuie să depună o copie sau o fotocopie a documentelor de transport. (4) În anumite cazuri speciale care urmează a fi stabilite, în conformitate cu procedura stabilită în articolul 38 din Regulamentul nr. 136/66/CEE [al Consiliului din 22 septembrie 1966 privind organizarea comună a piețelor în sectorul uleiurilor și grăsimilor (JO 1966, 172, p. 3025)] și în articolele corespunzătoare din celelalte regulamente cu privire la organizarea comună a piețelor, Comisia poate stabili ca dovada efectuării importului, după cum este aceasta menționată la alineatele (1) și (2), să se facă sub forma unui anumit document sau în oricare alt mod.” [traducere neoficială]
52

Desigur, având în vedere notele explicative ale SA privind pozițiile 8101 și 8102 din acesta, s-ar putea eventual admite că, prin sinterizare, tungstenul și molibdenul sub formă de pulbere dobândesc proprietăți suplimentare, cum ar fi maleabilitatea. Totuși, nu este mai puțin adevărat că, astfel cum reiese din aceleași note, barele din tungsten sau din molibden „simplu obținute prin sinterizare” rezultă din „coeziunea particulelor din pulbere într-o masă solidă și rezistentă, fără să aibă loc dezagregarea barelor”. Astfel cum reiese în special din ultima parte a notei explicative a SA privind poziția 8101 menționată, în lipsa prelucrării sau a transformării ulterioare a unor astfel de bare, faptul că, în urma sinterizării, tungstenul sau molibdenul nu se mai prezintă sub formă de pulbere, ci sub formă de masă solidă, nu ar putea, ca atare, să aibă drept consecință faptul că metalele în cauză nu mai sunt considerate ca prezentându-se sub forma lor brută, cel puțin în scopul aplicării NC.
12

Potrivit articolului 28 alineatele (1), (4) și (5) din Regulamentul privind accesul persoanelor la traficul rutier (Regulamentul privind permisele de conducere) [Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straßenverkehr (Fahrerlaubnis-Verordnung)] din 18 august 1998 (BGBl. 1998 I, p. 2214, denumit în continuare „FeV”), în versiunea care rezultă din Regulamentul din (BGBl. 2006 I, p. 1329): „(1) Posesorii unui permis de conducere valabil al [Uniunii Europene] sau al [Spațiului Economic European (denumit în continuare «SEE»)], cu domiciliul stabil, în sensul articolului 7 alineatul (1) sau (2), în Germania, sunt autorizați – sub rezerva limitării prevăzute la alineatele (2)-(4) – să conducă vehicule în această țară, în limita drepturilor pe care le au. Condițiile care se aplică permiselor de conducere străine sunt respectate de asemenea în Germania. În lipsa unor dispoziții contrare, dispozițiile prezentului regulament se aplică acestor permise de conducere. […] (4) Autorizația menționată la alineatul (1) nu se aplică posesorilor unui permis de conducere al [Uniunii] sau al SEE, […] 3. al căror permis de conducere a făcut în Germania obiectul unei măsuri de retragere provizorie sau definitivă adoptate de un tribunal ori al unei măsuri de retragere executorii cu efect imediat sau al unei măsuri definitive adoptate de o autoritate administrativă, cărora le-a fost refuzat permisul de conducere printr-o decizie definitivă sau cărora le-a fost retras permisul de conducere nu numai pentru că au renunțat între timp la acesta, […] […] (5) Dreptul de a utiliza în Germania un permis de conducere al [Uniunii] sau al SEE după adoptarea uneia dintre deciziile menționate la alineatul (4) punctele 3 și 4 este acordat la cerere în cazul în care au dispărut motivele care au justificat retragerea sau interdicția de a solicita dreptul de a conduce. […]”
37

În această privință, trebuie arătat că Brutélé s-a constituit nu sub forma unei societăți pe acțiuni sau a unei societăți anonime susceptibile să urmărească obiective independent de acționarii săi, ci sub forma unei societăți cooperative intercomunale reglementate de Legea privind asociațiile intercomunale. În plus, în temeiul articolului 3 din această lege, asociațiile intercomunale nu au caracter comercial.
58

H & S susține că Tribunalul a încălcat articolul 239 din Codul vamal, întrucât a impus unui importator diligența de a contesta clasificarea tarifară efectuată de administrația sa vamală. Or, în cauză, această societate nu avea motiv să procedeze astfel, din moment ce, pe de o parte, clasificarea produselor „necoapte” la subpoziția tarifară 19019099 îi părea conformă cu NC, iar pe de altă parte, regulamentul de clasificare putea viza numai produse „coapte”. În plus, recurenta consideră că operatorii nu pot fi obligați să ia cunoștință de dispozițiile aplicabile în diferitele versiuni lingvistice publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Continuând să întocmească declarații vamale prin utilizarea subpoziției 19019099 din NC, declarații acceptate de administrația vamală, recurenta ar fi acționat cu diligența necesară. În plus, în cazul în care ar exista o neglijență, aceasta ar fi săvârșită de comisionarul vamal și nu îi poate fi imputată. În sfârșit, H & S consideră că, deși este posibil să fi dat dovadă de neglijență, aceasta ar fi minimă față de aceea săvârșită de administrația vamală.
6

Versiunea în limba olandeză a NC descrie poziția 1905 și subpozițiile aferente după cum urmează: „1905 Brood, gebak, biscuits en andere bakkerswaren, ook indien deze producten cacao bevatten; ouwel in bladen, hosties, ouwels voor geneesmiddelen, plakouwels en dergelijke producten van meel of van zetmeel […] 1905 90 – andere: […] 1905 90 20 – – ouwel in bladen, hosties, ouwels voor geneesmiddelen, plakouwels en dergelijke producten, van meel of van zetmeel. ”
9

În redactarea în vigoare în perioada cuprinsă între 1 septembrie 2000 și , articolul 2.2 din WSF 2000 prevedea următoarele: „1. Poate beneficia de o bursă de studii studentul care: a. are cetățenia olandeză; b. nu are cetățenia olandeză, însă are reședința în Țările de Jos și este asimilat unui resortisant olandez în materie de burse de studii în virtutea unui tratat ori a unei decizii a unei organizații internaționale sau c. nu are cetățenia olandeză, însă are reședința în Țările de Jos și face parte dintr-un grup de persoane asimilate prin act administrativ resortisanților olandezi în materia burselor de studii.”
16

Articolul 28 din această lege are următorul cuprins: „1. Președintele UKE adoptă decizia privind acordarea accesului în termen de 90 de zile începând de la data depunerii cererii menționate la articolul 27 alineatul 2, ținând cont de următoarele criterii: 1) interesul utilizatorilor rețelelor de telecomunicații; 2) obligațiile impuse întreprinderilor de telecomunicații; 3) promovarea de servicii de telecomunicații moderne; 4) natura aspectelor în litigiu existente și posibilitatea practică, în raport cu aspectele tehnice și economice ale accesului, de a pune în aplicare soluțiile propuse de întreprinderile de telecomunicații care sunt părți la negocieri sau care pot ține loc de soluții alternative; 5) garantarea: a) integralității rețelei și a interoperabilității serviciilor, b) condițiilor nediscriminatorii de acces, c) dezvoltării concurenței pe piața serviciilor de telecomunicații; 6) puterea pe piață a întreprinderilor de telecomunicații ale căror rețele sunt interconectate; 7) interesul public, inclusiv în ceea ce privește protecția mediului; 8) continuitatea serviciilor universale. 2. Președintele UKE adoptă decizia de acordare a accesului în favoarea entităților menționate la articolul 4 punctele 1, 2, 4, 5, 7 și 8, în termen de 60 de zile începând de la data depunerii cererii menționate la articolul 27 alineatul 2, ținând cont de criteriile prevăzute la alineatul 1 [al prezentului articol] punctele 1-4, la punctul 5 literele a) și c) și la punctele 6-8, de apărarea și de securitatea statului, de securitatea publică și de ordinea publică, precum și de caracterul specific al misiunilor asumate de aceste entități. 3. În cadrul interconectării rețelelor, decizia de acordare a accesului poate cuprinde dispozițiile [obligatorii și variabile în funcție de tipurile de rețele interconectate]. 4. Decizia de acordare a accesului înlocuiește partea din contractul de acces acoperită prin decizia menționată. 5. Dacă părțile interesate încheie un contract de acces, dispozițiile din decizia de acces care sunt acoperite prin acest contract devin inaplicabile de plin drept. 6. Decizia de acces poate fi modificată de președintele UKE la solicitarea fiecăreia dintre părțile vizate sau din oficiu, atunci când aceasta este justificată de necesitatea garantării protecției intereselor utilizatorilor finali, a unei concurențe eficiente sau a interoperabilității serviciilor. 7. În situația unor pretenții financiare ca urmare a neexecutării sau a executării deficitare a obligațiilor care decurg din decizia de acces, trebuie să fie sesizată instanța. 8. Dacă una dintre părți este o întreprindere de telecomunicații căreia i s-a impus o obligație în temeiul [în special al articolului] 45, președintele UKE adoptă decizia privind accesul, care cuprinde toate dispozițiile necesare în vederea garantării accesului.”
3

Articolul 2 alineatul (1) din anexa XIII la statut stabilește criteriile de corespondență dintre gradele funcționarilor prevăzute de Statutul funcționarilor Comunităților Europene în versiunea aplicabilă până la 30 aprilie 2004 (denumit în continuare „vechiul statut”) și cele prevăzute de statut. Aceste criterii sunt indicate în tabelul următor: Vechiul grad Noul grad (intermediar) Vechiul grad Noul grad (intermediar) Vechiul grad Noul grad (intermediar) Vechiul grad Noul grad (intermediar) A 1 A *16 A 2 A *15 A 3/LA 3 A *14 A 4/LA 4 A *12 A 5/LA 5 A *11 A 6/LA 6 A *10 B 1 B *10 A 7/LA 7 A *8 B 2 B *8 A 8/LA 8 A *7 B 3 B *7 C 1 C *6 B 4 B *6 C 2 C *5 B 5 B *5 C 3 C *4 D 1 D *4 C 4 C *3 D 2 D *3 C 5 C *2 D 3 D *2 D 4 D *1
47

Interdicția prevăzută la această dispoziție are drept scop să garanteze că efectele unui ajutor nu se produc înainte de împlinirea unui termen rezonabil în care Comisia să poată examina proiectul în detaliu și, dacă este cazul, să inițieze procedura prevăzută la alineatul (2) al aceluiași articol (Hotărârea din 14 februarie 1990, Franța/Comisia, cunoscută sub denumirea „Boussac Saint Frères”, C-301/87, Rec., p. I-307, punctul 17, precum și Hotărârea din 12 februarie 2008, CELF și Ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, Rep., p. I-469, punctul 36).
1)

Prin extinderea, prin articolul 2 alineatul 44 din Legea nr. 350 din 24 decembrie 2003 privind dispozițiile pentru formarea bugetului anual și multianual al statului (Legea bugetului pentru anul 2004) [legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)], la anul 2002 a amnistiei fiscale prevăzute la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289 din 27 decembrie 2002 privind dispozițiile pentru formarea bugetului anual și multianual al statului (Legea bugetului pentru anul 2003) [legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)] și prin prevederea, astfel, a unei renunțări generale și nediferențiate la verificarea operațiunilor impozabile efectuate în cursul perioadei fiscale aferente anului 2002, Republica Italiană nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 2 alineatul (1) literele (a), (c) și (d) și al articolelor 193-273 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, care, începând cu 1 ianuarie 2007, au abrogat și înlocuit articolele 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, precum și în temeiul articolului 10 CE.
9

Potrivit notei 5 din capitolul 84: „A. Prin «mașini automate de prelucrare a datelor» în sensul prevederilor poziției 8471 se înțelege mașinile apte pentru: […] (B) Mașinile automate de prelucrare a datelor pot să se prezinte sub formă de sisteme care conțin un număr variabil de unități distincte. Sub rezerva dispozițiilor paragrafului (E) de mai jos, se consideră ca făcând parte din sistemul complet orice unitate care îndeplinește simultan următoarele condiții: (a) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într-un sistem automat de prelucrare a datelor; (b) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități și (c) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem. (C) Prezentate separat, unitățile mașinilor automate de prelucrare a datelor se clasifică la poziția 8471 [din NC (denumită în continuare «poziția 8471»)]. (D) Imprimantele, tastaturile, dispozitivele de intrare în coordonate X-Y și unitățile de memorie pe disc care îndeplinesc condițiile enunțate la paragraful (B) punctele (b) și (c) de mai sus se clasifică întotdeauna ca unități de la poziția 8471. (E) Mașinile care îndeplinesc o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, și care încorporează o mașină automată de prelucrare a datelor sau care lucrează în legătură cu o astfel de mașină se clasifică la pozițiile corespunzătoare funcției lor respective sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală.” [traducere neoficială]
5

În dreptul austriac, articolul 10a din Legea din 1970 privind protecția mărcilor (Markenschutzgesetz 1970, BGBl. 260/1970, denumită în continuare „MSchG”) are următorul cuprins: „Prin utilizarea unui semn pentru desemnarea unui produs sau a unui serviciu se înțelege în special: 1. aplicarea semnului pe produse, pe ambalajul acestora sau pe obiecte pentru care serviciul este prestat sau ar trebui prestat; 2. oferirea produselor, punerea lor în circulație sau deținerea lor în aceste scopuri sub acest semn ori oferirea sau prestarea de servicii sub acest semn; 3. importul sau exportul de produse sub acest semn; 4. utilizarea semnului în documentele de afaceri, în anunțuri sau în publicitate.”
16

Întrucât acțiunile deținute la C-GmbH de către A.T., societatea sa mamă, au fost evaluate, ca urmare a cesionării, în bilanțul contabil și fiscal al G-SA nu la valoarea lor contabilă, astfel cum a fost înscrisă până atunci în bilanțul fiscal al A.T., ci la valoarea lor de tranzacționare stabilită prin contractul de cesiune, în cadrul impozitării pe anul 2000, Finanzamt a respins, în temeiul articolului 23 alineatul 4 prima teză și al articolului 20 alineatul 4 prima teză din UmwStG, precum și în temeiul unei circulare privind UmwStG emisă de Bundesministerium der Finanzen (BMF – Ministerul Federal de Finanțe), cererea A.T. de a menține valorile contabile istorice ale acțiunilor C-GmbH cesionate pentru acțiunile dobândite în schimb la capitalul G-SA. Prin urmare, Finanzamt a considerat că cesiunea era impozabilă și a impozitat în consecință plusvaloarea corespunzătoare diferenței dintre costurile inițiale de achiziție ale acțiunilor la C-GmbH și valoarea lor de tranzacționare.