Keywords

Summary



Keywords

1. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Regim temporar de restructurare a industriei zahărului – Cote

[Regulamentul nr. 320/2006 al Consiliului, art. 3 alin. (1) lit. (b); Regulamentul nr. 493/2006 al Comisiei, art. 9]

2. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Regim temporar de restructurare a industriei zahărului

[Regulamentul nr. 320/2006 al Consiliului, art. 3 alin. (1) lit. (b) și art. 5 alin. (1) și (2); Regulamentul nr. 968/2006 al Comisiei, art. 11 alin. (1)]

3. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Regim temporar de restructurare a industriei zahărului – Producție peste cotă

[Regulamentul nr. 318/2006 al Consiliului, art. 15; Regulamentul nr. 968/2006 al Comisiei, art. 26 alin. (1) și art. 27 alin. (3)]

4. Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Zahăr – Regim temporar de restructurare a industriei zahărului – Producție peste cotă

[Regulamentul nr. 320/2006 al Consiliului, art. 3 alin. (5); Regulamentul nr. 968/2006 al Comisiei, art. 26 alin. (1)]

Summary

1. Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 320/2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune trebuie interpretat în sensul că termenul „cotă” care figurează în acesta include și cotele tranzitorii în sensul articolului 9 din Regulamentul nr. 493/2006 de stabilire a măsurilor tranzitorii în cadrul reformei organizării comune a pieței în sectorul zahărului și de modificare a Regulamentelor nr. 1265/2001 și nr. 314/2002.

Astfel, după cum reiese din considerentul (10) al Regulamentului nr. 493/2006, cotele tranzitorii au fost instituite în scopul sporirii, în anul de comercializare 2006/2007, a cotelor prevăzute de Regulamentul nr. 318/2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului și în special la articolul 7 din acesta, dat fiind că acestea din urmă, la fel precum cotele prevăzute de reglementarea aplicabilă anterior, și anume Regulamentul nr. 1260/2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului, se aplicau timp de 12 luni, iar anul de comercializare menționat cuprindea în mod excepțional 15 luni. Având în vedere acest obiectiv precis urmărit de legiuitorul Uniunii, care este numai acela de a adapta volumul cotelor la lungimea excepțională a anului de comercializare 2006/2007, cotele tranzitorii nu pot fi considerate ca fiind de natură diferită de cele a căror simplă sporire o constituie în vederea atingerii obiectivului menționat. Această sporire este de altfel proporțională cu prelungirea excepțională a anului de comercializare menționat.

(a se vedea punctele 42, 43 și 51 și dispozitiv 1)

2. Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 320/2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune trebuie interpretat în sensul că angajamentul de renunțare la cota aplicabilă producției de zahăr, de izoglucoză și de sirop de inulină, atribuită unei întreprinderi și pe care aceasta a atribuit‑o uneia sau mai multora dintre uzinele sale, produce efecte la data la care, având în vedere informațiile care îi sunt comunicate sau care sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , întreprinderea care își asumă acest angajament este în măsură să știe, în calitate de întreprindere care acționează cu o diligență normală, că, din punctul de vedere al autorităților competente, condițiile pentru obținerea ajutorului de restructurare, stabilite la articolul 5 alineatul (2) din același regulament, sunt îndeplinite.

Astfel, după cum reiese din articolul 5 alineatul (2), prin exercitarea propriei competențe, în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 320/2006, de a decide cu privire la acordarea ajutorului de restructurare, statele membre, odată ce au stabilit îndeplinirea condițiilor prevăzute în această primă dispoziție, nu mai au nicio marjă de apreciere care să le permită să decidă neacordarea ajutorului. Rezultă că o întreprindere este în măsură să știe că va obține ajutorul de restructurare din momentul în care ia cunoștință de faptul că, din punctul de vedere al autorităților competente, condițiile de obținere a acestui ajutor, stabilite la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 320/2006, sunt îndeplinite. O astfel de informație poate rezulta atât din comunicările făcute acestei întreprinderi de aceste autorități în urma introducerii cererii sale de ajutor de restructurare, cât și prin publicarea efectuată de Comisie în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , privind disponibilitatea resurselor financiare necesare în fondul de restructurare. Or, în aceste condiții, cu riscul de a se aduce atingere obiectivului urmărit de legiuitorul Uniunii prin adoptarea Regulamentului nr. 320/2006, care este restructurarea sectorului zahărului în vederea reducerii capacității de producție nerentabile în Uniune prin instituirea unui ajutor destinat întreprinderilor care au cea mai scăzută productivitate, astfel încât acestea să își abandoneze producția care face obiectul cotei și să renunțe la cotele respective, nu se poate considera că angajamentul de renunțare la cotă produce efecte numai la data acordării ajutorului de restructurare în sensul articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 968/2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 320/2006. Astfel, o asemenea interpretare ar fi de natură să permită unei întreprinderi care și‑a luat angajamentul de renunțare la cotă și care este sigură că obține un ajutor de restructurare în schimbul acestui angajament să producă încă sub cota la care se presupune că renunță, ceea ce este cu totul contrar scopului urmărit de reglementarea în cauză.

(a se vedea punctele 57-61 și dispozitiv 2)

3. Articolul 26 alineatul (1) și articolul 27 din Regulamentul nr. 968/2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 320/2006, precum și articolul 15 din Regulamentul nr. 318/2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului trebuie interpretate în sensul că o producție, presupunând că aceasta este contrară angajamentului de renunțare la cota aplicabilă producției de zahăr, de izoglucoză și de sirop de inulină, atribuită unei întreprinderi și pe care aceasta a atribuit‑o uneia sau mai multora dintre uzinele sale, poate determina recuperarea ajutorului, impunerea unei sancțiuni și perceperea taxei pe excedent, astfel cum sunt acestea prevăzute în respectivele dispoziții. În ceea ce privește sancțiunea prevăzută la articolul 27 alineatul (3) din Regulamentul nr. 968/2006, revine instanței naționale sarcina de a aprecia dacă, având în vedere toate circumstanțele speței, neconformitatea poate fi calificată drept intenționată sau poate fi considerată ca rezultând dintr‑o neglijență gravă. Principiile non bis in idem , proporționalității și nediscriminării trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei aplicări cumulative a acestor măsuri.

În ceea ce privește, în particular, principiul non bis in idem , recuperarea ajutorului în sensul articolului 26 alineatul (1) din Regulamentul nr. 968/2006 constituie retragerea unui avantaj obținut nejustificat în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2988/95 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene. Or, astfel cum reiese din articolul 4 alineatul (4) din acest regulament, o asemenea măsură nu constituie o sancțiune căreia, astfel cum confirmă în mod explicit al zecelea considerent al aceluiași regulament, i se poate aplica principiul non bis in idem . Același lucru este valabil cu privire la taxa pe excedent în sensul articolului 15 din Regulamentul nr. 318/2006. Astfel, din articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2988/95 reiese că se pot aplica sancțiuni administrative dacă s‑au comis abateri intenționate sau din neglijență. În ceea ce privește abaterea, aceasta este definită la articolul 1 alineatul (2) din același regulament ca fiind, în esență, orice încălcare a unei dispoziții a dreptului Uniunii. Or, reglementarea în materie de producție peste cotă și în special capitolul 3 din Regulamentul nr. 318/2006 nu permit să se concluzioneze că o astfel de producție trebuie calificată drept abatere în sensul articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2988/95. Desigur, este adevărat că taxa pe excedent reprezintă un stimulent economic important de a nu produce peste cotă. Cu toate acestea, nu reiese din reglementarea menționată că producția peste cotă ar constitui, ca atare, o încălcare a unei dispoziții de drept al Uniunii și, așadar, o abatere care să poată determina, în condițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2988/95, impunerea unei sancțiuni.

(a se vedea punctele 70-73 și 81 și dispozitiv 3)

4. Articolul 26 alineatul (1) din Regulamentul nr. 968/2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 320/2006 trebuie interpretat în sensul că, presupunând că o întreprindere și‑a respectat angajamentul de a dezafecta parțial instalațiile de producție din uzinele în cauză, dar nu și‑a respectat angajamentul de renunțare la cota aplicabilă producției de zahăr, de izoglucoză și de sirop de inulină, care îi este atribuită și pe care a atribuit‑o uneia sau mai multora dintre uzinele sale, cuantumul ajutorului de recuperat este egal cu partea de ajutor corespunzătoare angajamentului nerespectat. Această parte a ajutorului trebuie determinată pe baza cuantumurilor stabilite la articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul nr. 320/2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune.

(a se vedea punctul 92 și dispozitiv 4)