Acțiune introdusă la 19 aprilie 2010 — Alcoa Trasformazioni/Comisia

(Cauza T-177/10)

(2010/C 161/81)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, avocat, T. Müller-Ibold, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei Comisiei din 19 noiembrie 2009 (C(2009) 5497) în ceea ce privește ajutorul de stat C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), pe care l-ar fi acordat Italia în favoarea Alcoa Trasformazioni S.r.l.;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prezenta acțiune în anulare are ca obiect decizia adoptată de Comisia Europeană la 19 noiembrie 2009 împotriva Alcoa Trasformazioni S.r.l (1).

Prin această decizie, prelungirea regimului tarifar aplicabil întreprinderilor deținute de Alcoa în Sardinia și în Veneția, astfel cum a fost prevăzută la articolul 11 alineatul 11 din Decretul-lege nr. 35 (2) din 14 martie 2005, intrat în vigoare la 1 ianuarie 2006, a fost calificată drept ajutor de stat și drept incompatibilă cu piața comună, fiind dispusă recuperarea sa parțială.

În acest sens, trebuie amintit că, începând cu anul 1996, reclamantei i-a fost aplicat un tarif preferențial pentru energia electrică de alimentare a celor două întreprinderi producătoare de aluminiu primar din Sardinia și din Veneția. Acest tarif a fost notificat la data respectivă Comisiei în cadrul procedurii de privatizare a Alumix, întreprindere producătoare de aluminiu aflată sub controlul statului italian, cesionată ulterior reclamantei. În anul 1996, Comisia a conchis că tariful respectiv nu constituia ajutor de stat.

În cadrul deciziei atacate, Comisia consideră că, din cauza anumitor modificări, tariful contestat reprezintă o măsură complet diferită de cea examinată în anul 1996.

Potrivit reclamantei, decizia este ilegală, pentru următoarele motive:

— încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care decizia califică tariful aplicat pentru energia electrică achiziționată de Alcoa pentru cele două întreprinderi producătoare de aluminiu primar situate în Sardinia și în Veneția drept „ajutor”, deși respectivul tarif nu conferă niciun avantaj beneficiarei;

— încălcarea articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care decizia nu cuantifică în mod corect valoarea ajutorului;

— încălcarea articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care decizia califică în mod greșit tariful în discuție drept ajutor de funcționare, incompatibil cu orientările în materie de ajutoare de stat în scopuri regionale;

— încălcarea principiului bunei administrări și a articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care Comisia și-a modificat în mod radical propria evaluare în cursul procedurii, în ceea ce priveșe impactul introducerii mecanismului de piață pe care ea însăși l-a propus pentru Sardinia, fără a oferi vreo explicație sau vreun preaviz, și, în plus, la finalul unei cercetări insuficiente;

— încălcarea principiului încrederii legitime și a articolului 108 TFUE, în măsura în care decizia califică tariful în discuție drept ajutor „nou”, iar nu drept ajutor „existent”.

În sfârșit, reclamanta susține că prin adoptarea deciziei atacate, pârâta a încălcat o serie de norme fundamentale de fond.

(1) Decizia Comisiei din 19 noiembrie 2009 privind ajutoarele de stat C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) și C 36/B/2006 (ex N 38/2006) pe care Italia le-a acordat în favoarea Alcoa Trasformazioni S.r.l.

(2) Privind „dispozițiile de urgență în cadrul planului de acțiune pentru dezvoltarea economică, socială și teritorială”, astfel cum a fost modificat și ridicat la rang de lege prin Legea nr. 80 din 14 mai 2005.