RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 153/46

Acțiune introdusă la 24 aprilie 2009 — Gem-Year și Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang)/Consiliul

(Cauza T-172/09)

2009/C 153/90

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Gem-Year Industrial Co. Ltd și Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (reprezentanți: K. Adamantopoulos și Y. Melin, lawyers)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile reclamantei

— Anularea Regulamentului (CE) nr. 91/2009 al Consiliului privind impunerea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză, în măsura în care: — încălcând articolul 5 alineatele (1) și (4) din regulamentul de bază, Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere a situației de fapt concluzionând că producătorii comunitari care au depus plângere aveau calitate de a acționa, — încalcă articolul 1 alineatele (1), (2) și (4) și articolul 2 alineatul (8), precum și articolul 5 alineatele (2) și (10) din regulamentul de bază, impunând taxe antidumping asupra unor diferite produse, — încalcă articolul 3 alineatele (3) și (4) din regulamentul de bază prin faptul că, în temeiul unei erori vădite de apreciere a situației de fapt din speță, consideră că industria comunitară a suferit un prejudiciu material, — respinge fără justificare cererile producătorilor exportatori chinezi de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață, încălcând a doua parte a primei liniuțe de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, — încalcă articolul 2 alineatul (7) litera (c), astfel cum a fost interpretat conform Acordului OMC și alineatului 15 din Protocolul de aderare a Chinei la OMC, prin faptul că a respins cererea producătorilor din industria elementelor de fixare de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață întemeindu-se pe situația din altă industrie, — concluziile acestuia sunt întemeiate pe informații insuficiente, încălcând obligația de a examina cu atenție și imparțialitate toate aspectele relevante ale fiecărui caz individual, astfel cum garantează dreptul comunitar în procedurile administrative, — încalcă articolul 1 alineatele (1) și (2), articolul 2, articolul 3 alineatul (1), articolul 5, articolul 6, articolul 8, articolul 10 alineatul (1), articolul 11 și articolul 15 din regulamentul de bază antisubvenții, întrucât utilizează respingerea cererii de acordare a unui tratament ca societate care funcționează în condițiile unei economii de piață pentru a compensa subvențiile;

— obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prin acțiunea formulată, reclamantele urmăresc să obțină anularea Regulamentului (CE) nr. 91/2009 al Consiliului privind impunerea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză (1) întemeindu-se pe următoarele motive:

Reclamantele susțin că Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere a situației de fapt concluzionând că întreprinderile care au depus plângere aveau calitate de a acționa potrivit articolului 5 alineatele (1) și (4) din regulamentul de bază (2), în condițiile în care ar fi trebuit să țină seama de marja de eroare din statisticile pe care le-a utilizat pentru a calcula producția comunitară totală și ar fi trebuit să corecteze această valoare în consecință. În plus, reclamantele susțin că regulamentul atacat încalcă articolul 1 alineatele (1), (2) și (4), articolul 2 alineatul (8), precum și articolul 5 alineatele (2) și (10) din regulamentul de bază, impunând taxe antidumping asupra unor diferite produse, deși o anchetă antidumping nu poate privi decât un singur produs. În continuare, reclamantele afirmă că Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere a situației de fapt din speță și a încălcat articolul 3 alineatele (3) și (4) din regulamentul de bază întrucât a concluzionat, la considerentul (161) al regulamentului atacat, că industria comunitară a suferit un prejudiciu material, în condițiile în care această concluzie nu este întemeiată decât pe un indicator negativ de prejudiciu, pe o concluzie contradictorie și pe mai multe evaluări întemeiate pe speculații.

Reclamantele susțin de asemenea că regulamentul atacat încalcă a doua parte a primei liniuțe de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) prin faptul că respinge cererile producătorilor exportatori chinezi de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață pentru motivul că costurile celui mai important factor de producție nu reflectau prețurile internaționale nedenaturate de pe piață, în condițiile în care acest articol impune societăților care solicită să li se acorde tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață numai să dovedească faptul că achiziționează principalul factor de producție la prețul pieței.

În plus, reclamantele susțin că regulamentul atacat încalcă articolul 2 alineatul (7) litera (c), astfel cum a fost interpretat conform Acordului OMC și alineatului 15 din Protocolul de aderare a Chinei la OMC, prin faptul că a respins cererea producătorilor din industria elementelor de fixare de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață întemeindu-se pe situația din altă industrie. Mai mult, în opinia reclamantelor, concluziile din regulamentul atacat sunt întemeiate pe informații insuficiente, încălcând obligația de a examina cu atenție și imparțialitate toate aspectele relevante ale fiecărui caz individual, astfel cum garantează dreptul comunitar în procedurile administrative.

În sfârșit, reclamantele susțin că regulamentul atacat încalcă articolul 1 alineatele (1) și (2), precum și articolul 2 și articolul 3 alineatul (1) din regulamentul de bază antisubvenții (3), prin faptul că nu a stabilit dacă subvențiile constatate în cursul anchetei antidumping erau erau subvenții astfel cum sunt definite în aceste articole, cu alte cuvinte, că au existat contribuții financiare, că acestea erau specifice, că acordau un avantaj și că rezulta așadar un prejudiciu pentru industria comunitară. În mod similar, potrivit reclamantelor, Comisia nu a analizat deloc prejudiciul, conform articolului 8 din regulamentul de bază antisubvenții, nici nu a calculat avantajele conferite beneficiarului, astfel cum impun articolele 5 și 6 din regulamentul menționat. În plus, reclamantele afirmă că nu au fost urmate de către Comisie procedurile prevăzute la articolul 10 alineatul (1) și la articolul 11 și că aceasta nu a stabilit întemeindu-se pe fapte existența unor subvenții în compensație și a prejudiciului rezultat astfel, după cum impune articolul 15 din regulamentul de bază antisubvenții, întrucât utilizează respingerea cererii de acordare a unui tratament ca societate care funcționează în condițiile unei economii de piață pentru a compensa subvențiile.

(1) JO L 29, p. 1.

(2) Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1).

(3) Regulamentul (CE) nr. 2026/97 al Consiliului din 6 octombrie 1997 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 288, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 15, p. 180).