RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 102/15

Recurs introdus la 21 ianuarie 2014 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 8 noiembrie 2013 în cauza T-536/10, Kessel Marketing & Vertriebs GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

(Cauza C-31/14)

2014/C 102/21

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Walicka, agent)

Celelalte părți din procedură: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, Janssen-Cilag GmbH

Concluziile recurentului

Recurentul solicită:

— anularea hotărârii atacate;

— respingerea acțiunii formulate împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului din 21 septembrie 2010 în cauza R 708/2010-4; cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

— obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în primă instanță și a celor aferente procedurii în recurs.

Motivele și principalele argumente

Recurentul afirmă că Tribunalul a confirmat decizia camerei de recurs potrivit căreia restrângerea de către a listei produselor și serviciilor care a fost solicitată de reclamanta în primă instanță ar fi prea vagă în cazul în care s-ar întemeia pe criteriul lipsei obligativității unei prescripții medicale. Cu toate acestea, recurentul arată că Tribunalul a statuat însă că acest caracter vag nu poate lipsi cu totul de pertinență cererea de restrângere în ansamblu. Oficiul mai consideră că, în prezența unui astfel de caracter vag, restrângerea listei de produse și servicii nu poate nici să fie înregistrată, nici să servească drept bază pentru compararea produselor și serviciilor. Dat fiind că în prezenta cauză s-a stabilit existența unui astfel de caracter vag, camera de recurs nu putea lua în considerare cererea de înregistrare respectivă.

În plus, Oficiul arată că Tribunalul a reținut că restrângerea invocată de reclamanta în primă instanță era inadmisibilă în măsura în care se întemeiază pe lipsa obligativității unei prescripții medicale pentru produsele în cauză. Criteriul obligativității unei prescripții medicale este inadecvat pentru a alcătui o subcategorie din produsele solicitate. Acesta nu ar fi un criteriu adecvat pentru a alcătui o subcategorie de produse farmaceutice pentru care să se solicite înregistrarea unei mărci. Or, în lipsa unei armonizări la nivel european, aspectul dacă un medicament este sau nu este supus obligativității unei prescripții medicale depinde de dispozițiile naționale în materie de produse farmaceutice, pe care legiuitorul național le poate modifica în orice moment. Dreptul la protecție printr-o marcă comunitară nu poate depinde de un criteriu aflat sub incidența dreptului național, nici de un criteriu susceptibil să fie modificat în timp. Oficiul nu contestă această analiză. Totuși, potrivit acestuia, Tribunalul a statuat, în egală măsură, în sensul săvârșirii unei erori de către camera de recurs atunci când nu a luat în considerare în totalitate restrângerea listei. În opinia acestuia, Tribunalul ar fi trebuit să procedeze la compararea produselor luând drept bază produsele desemnate de marca solicitată, astfel cum au fost restrânse de reclamanta în primă instanță, și produsele desemnate de marca anterioară, fără a ține seama de criteriul obligativității prescripției medicale.

În opinia Oficiului, hotărârea se întemeiază, în ceea ce privește cele expuse anterior, pe o încălcare a articolului 43 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) coroborat cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 (2), având în vedere că un caracter vag face ca lista de produse și servicii să devină în totalitate inadmisibilă. O restrângere inadmisibilă nu poate nici să fie înregistrată, nici să fie luată în considerare în cadrul comparării produselor. În opinia Oficiului, hotărârea încalcă de asemenea principiul caracterului obligatoriu al cererii de înregistrare, care constituie baza sistemului mărcii comunitare. Lista de produse și servicii trebuie să fie examinată, ca atare, în forma indicată de solicitantul mărcii. Oficiul consideră că nu are competența de a reformula lista de produse și servicii.

(1) Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).

(2) Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).