ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 30/2

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

(Cauza C-673/13 P) (1)

((Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Mediu - Convenția de la Aarhus - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Articolul 6 alineatul (1) - Riscul de a aduce atingere intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice - Noțiunea de informații care se referă la emisii în mediu - Documente privind procedura de autorizare a unei substanțe active conținute în produse fitosanitare - Substanța activă glifosat))

(2017/C 030/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, P. Ondrůšek, P. Oliver și L. Pignataro-Nolin, agenți)

Interveniente în susținerea recurentei: American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (repezentanți: M. Abenhaïm, avocat, K. Nordlander, advokat, și P. Harrison, solicitor), CropLife International AISBL (CLI) (reprezentanți: D. Abrahams, barrister, R. Cana și E. Mullier, avocats, precum și A. Patsa, dikigoros), European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Protection Association (ECPA) (reprezentanți: I. Antypas și D. Waelbroeck, avocats, precum și D. Slater, solicitor), European Crop Care Association (ECCA) (reprezentant: S. Pappas, dikigoros), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și A. Lippstreu, agenți)

Celelalte părți din procedură: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (reprezentanți: B.N. Kloostra și A. van den Biesen, advocaten)

Intervenient în susținerea celeilaltei părţi în proces: Regatul Suediei (reprezentanţi: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, U. Persson, C. Meyer-Seitz și N. Otte Widgren, agenți)

Dispozitivul

1) Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 8 octombrie 2013, Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia (T-545/11, EU:T:2013:523).

2) Trimite cauza T-545/11 spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

3) Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

(1) JO C 71, 8.3.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 26/8

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 20 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL

(Cauza C-40/14) (1)

((Trimitere preliminară - Uniunea vamală și tariful vamal comun - Scutirea de taxe la import - Animale special pregătite pentru a fi utilizate în laborator - Instituție publică sau de utilitate publică sau instituție privată desemnată - Importator care are drept clienți astfel de instituții - Ambalaje - Cuști care servesc pentru transportul de animale))

(2015/C 026/10)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour de cassation

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

Pârâtă: Utopia SARL

Dispozitivul

1) Articolul 60 din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 al Consiliului din 28 martie 1983 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale, astfel cum a fost modificat prin Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările Tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, trebuie interpretat în sensul că, dacă animalele pregătite special pentru a fi utilizate în laborator pe care un importator le introduce pe teritoriul Uniunii sunt destinate unei instituții publice sau de utilitate publică, sau unei instituții private desemnate, care are ca activitate principală învățământul sau cercetarea științifică, acest importator, chiar dacă nu este el însuși o astfel de instituție, poate să beneficieze de scutirea de taxele la import prevăzută la acest articol pentru acest tip de marfă.

2) Regula generală 5 litera (b) din Nomenclatura combinată prevăzută în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, trebuie interpretată în sensul că cuștile care servesc pentru transportul de animale vii destinate cercetării în laborator nu intră în categoria ambalajelor care trebuie clasificate împreună cu mărfurile pe care le conțin.

(1) JO C 102, 7.4.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 213/8

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd, în lichidare, Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

(Cauza C-80/14) (1)

([Trimitere preliminară - Politica socială - Concedieri colective - Directiva 98/59/CE - Articolul 1 alineatul (1) primul paragraf litera (a) - Noțiunea „unitate” - Metode de calcul al numărului de lucrători concediați])

(2015/C 213/12)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamante: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson

Pârâți: WW Realisation 1 Ltd, în lichidare, Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

Dispozitivul

Noțiunea „unitate” utilizată la articolul 1 alineatul (1) primul paragraf litera (a) punctul (ii) din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective trebuie interpretată în același mod ca noțiunea utilizată la litera (a) punctul (i) a aceluiași paragraf.

Articolul 1 alineatul (1) primul paragraf litera (a) punctul (ii) din Directiva 98/59 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede o obligație de informare și de consultare a lucrătorilor în cazul concedierii, într-o perioadă de 90 de zile, a cel puțin 20 de lucrători dintr-o anumită unitate a unei întreprinderi, iar nu în cazul în care numărul cumulat al concedierilor în toate unitățile sau în anumite unități ale unei întreprinderi în aceeași perioadă atinge sau depășește pragul de 20 de lucrători.

(1) JO C 151, 19.5.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 205/12

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 23 aprilie 2015 – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-227/14 P) (1)

([Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE - Piața mondială a ecranelor cu cristale lichide (LCD) - Stabilirea prețurilor - Amenzi - Orientări privind calcularea amenzilor (2006) - Punctul 13 - Stabilirea valorii vânzărilor - Întreprindere comună - Luarea în considerare a vânzărilor către societățile-mamă - Comunicarea privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (2002) - Punctul 23 litera (b) ultimul paragraf - Imunitate parțială la amendă - Elemente de probă cu privire la fapte necunoscute anterior de Comisie])

(2015/C 205/17)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (reprezentanți: A. Winckler și F.-C. Laprévote, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Ronkes Agerbeek și P. Van Nuffel, agenți)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă LG Display Co. Ltd și LG Display Taiwan Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

(1) JO C 303, 8.9.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 294/12

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 iulie 2015 – InnoLux Corp., anciennement Chimei InnoLux Corp./Comisia Europeană

(Cauza C-231/14 P) (1)

([Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 101 TFUE - Articolul 53 din Acordul privind SEE - Piața mondială a ecranelor cu cristale lichide (LCD) - Stabilirea prețurilor - Amenzi - Orientări privind calcularea cuantumului amenzilor (2006) - Punctul 13 - Determinarea valorii vânzărilor în legătură cu încălcarea - Vânzări interne ale produsului în cauză în afara SEE - Luarea în considerare a vânzărilor de produse finite care integrează produsul în cauză către terți în SEE])

(2015/C 294/15)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: InnoLux Corp., fostă Chimei InnoLux Corp. (reprezentanți: J.-F. Bellis, avocat, R Burton, Solicitor]

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, F. Ronkes Agerbeek şi P. Van Nuffel, agenţi]

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă InnoLux Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

(1) JO C 212, 7.7.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 302/9

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Ireland – Irlanda) – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality

(Cauza C-218/14) (1)

([Trimitere preliminară - Directiva 2004/38/CE - Articolul 13 alineatul (2) primul paragraf litera (a) - Dreptul de ședere al membrilor familiei unui cetățean al Uniunii - Căsătorie între un cetățean al Uniunii și un resortisant al unei țări terțe - Păstrarea dreptului de ședere al resortisantului unei țări terțe după plecarea cetățeanului Uniunii din statul membru gazdă, urmată de un divorț - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) - Resurse suficiente - Luare în considerare a resurselor soțului resortisant al unei țări terțe - Dreptul resortisanților unor țări terțe de a lucra în statul membru gazdă pentru a contribui la obținerea unor resurse suficiente])

(2015/C 302/11)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Ireland

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly

Pârât: Minister for Justice and Equality

cu participarea: Immigrant Council of Ireland

Dispozitivul

1) Articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, trebuie interpretat în sensul că un resortisant al unei țări terțe, divorțat de un cetățean al Uniunii, a cărui căsătorie, înainte de inițierea procedurii judiciare de divorț, a durat cel puțin trei ani, din care cel puțin un an în statul membru gazdă, nu poate beneficia de păstrarea dreptului de ședere în acest stat membru în temeiul dispoziției respective, atunci când inițierea procedurii judiciare de divorț este precedată de plecarea, din statul membru menționat, a soțului cetățean al Uniunii.

2) Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2004/38 trebuie interpretat în sensul că cetățeanul Uniunii dispune de suficiente resurse pentru el și pentru membrii familiei sale, astfel încât să nu devină o sarcină pentru sistemul de asistență socială al statului membru gazdă în cursul șederii, chiar în cazul în care aceste resurse provin în parte din resursele soțului său, care este resortisant al unei țări terțe.

(1) JO C 223, 14.7.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 302/11

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof Den Haag – Țările de Jos) – TOP Logistics BV, Van Caem International BV/Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd și Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd/TOP Logistics BV, Van Caem International BV

(Cauza C-379/14) (1)

((Trimitere preliminară - Mărci - Directiva 89/104/CEE - Articolul 5 - Produse care poartă o marcă puse în liberă circulație și plasate în regimul de suspendare a accizelor fără consimțământul titularului mărcii - Dreptul titularului de a se opune acestei plasări - Noțiunea „utilizare în comerț”))

(2015/C 302/14)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Gerechtshof Den Haag

Părțile din procedura principală

Reclamante: TOP Logistics BV, Van Caem International BV, Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd

Pârâte: Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd, TOP Logistics BV, Van Caem International BV

Dispozitivul

Articolul 5 din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că titularul unei mărci înregistrate în unul sau în mai multe state membre se poate opune plasării de către un terț a mărfurilor care poartă această marcă în regimul de suspendare a accizelor, după ce anterior, fără consimțământul titularului, le-a introdus în Spațiul Economic European și le-a pus în liberă circulație.

(1) JO C 388, 3.11.2014.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 363/12

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)/Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

(Cauza C-106/14) (1)

([Trimitere preliminară - Mediu și protecția sănătății umane - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) - Articolul 7 alineatul (2) și articolul 33 - Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită din compoziția articolelor - Obligații de notificare și de informare - Calculul pragului de 0,1 % din greutate])

(2015/C 363/14)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamante: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

Pârât: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

Dispozitivul

1) Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 366/2011 al Comisiei din 14 aprilie 2011, trebuie interpretat în sensul că, în scopul aplicării acestei dispoziții, fabricantului îi revine sarcina de a determina dacă o substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită identificată în conformitate cu articolul 59 alineatul (1) din acest regulament, cu modificările ulterioare, este prezentă într-o concentrație de peste 0,1 % din greutatea oricărui articol pe care îl produce, iar importatorului unui produs alcătuit din mai multe articole îi revine sarcina de a determina, pentru fiecare articol, dacă o astfel de substanță este prezentă într-o concentrație de peste 0,1 % din greutatea acestui articol.

2) Articolul 33 din Regulamentul nr. 1907/2006, cu modificările ulterioare, trebuie interpretat în sensul că, în scopul aplicării acestei dispoziții, furnizorului unui produs, alcătuit din unul sau din mai multe articole care conțin o substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită identificată potrivit articolului 59 alineatul (1) din acest regulament într-o concentrație de peste 0,1 % din greutate pentru fiecare articol, îi revine obligația de a informa beneficiarul și, la cerere, consumatorul cu privire la prezența acestei substanțe, comunicându-le, cel puțin, denumirea substanței în cauză.

(1) JO C 142, 12.5.2014.
2)

Articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul nr. 987/2009 trebuie interpretat în sensul că nu implică faptul că părintelui copilului pentru care sunt acordate prestațiile familiale, care are reședința în statul membru care are obligația de a plăti acele prestații, trebuie să i se recunoască dreptul la respectivele prestații ca urmare a faptului că celălalt părinte, care are reședința în alt stat membru, nu a depus o cerere de prestații familiale.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 68/3

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) și alții (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT și alții (C-26/14)

(Cauzele conexate C-25/14 și C-26/14) (1)

((Trimitere preliminară - Articolul 56 TFUE - Libera prestare a serviciilor - Principiile egalității de tratament și nediscriminării - Obligația de transparență - Domeniul de aplicare al acestei obligații - Convenții colective naționale - Sistem de protecție socială complementar față de sistemul general - Desemnarea de către partenerii sociali a unui organism asigurător însărcinat cu gestionarea acestui sistem - Extinderea acestui sistem, prin ordin de ministru, la toți lucrătorii salariați și la toți angajatorii din sectorul de activitate vizat - Limitarea în timp a efectelor unei decizii preliminare a Curții de Justiție))

(2016/C 068/04)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamante: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

Pârâți: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) și alții (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT și alții (C-26/14)

Dispozitivul

Obligația de transparență care decurge din articolul 56 TFUE se opune extinderii de către un stat membru la toți angajatorii și lucrătorii salariați dintr-un sector de activitate a unui acord colectiv încheiat de organizațiile reprezentative ale angajatorilor și ale lucrătorilor salariați pentru un sector de activitate, prin care se încredințează unui operator economic unic, ales de partenerii sociali, gestionarea unui sistem de asigurări sociale complementare obligatorii instituit în favoarea lucrătorilor salariați, fără ca reglementarea națională să prevadă o publicitate adecvată care să permită autorității publice competente să țină pe deplin seama de informațiile transmise privind existența unei oferte mai avantajoase.

Efectele prezentei hotărâri nu vizează acordurile colective de desemnare a unui organism unic de gestiune a unui sistem de asigurări sociale complementare care au devenit obligatorii anterior datei pronunțării prezentei hotărâri prin decizia unei autorități publice pentru toți angajatorii și lucrătorii salariați dintr-un sector de activitate, fără a aduce atingere acțiunilor în justiție introduse anterior acestei date.

(1) JO C 85, 22.3.2014.
1)

Întrucât nu s-a asigurat că evacuările stațiilor de epurare a apelor urbane reziduale sunt supuse unui nivel adecvat de tratare, conform dispozițiilor relevante ale secțiunii B din anexa I la Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008, în aglomerările Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Almodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua și Mangualde, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 din directiva menționată.
2)

Într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în care un teren și o clădire în construcție pe acest teren au fost dobândite prin constituirea unui drept in rem care dă titularului său dreptul de a utiliza aceste bunuri imobile, articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (b) din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7, trebuie interpretat în sensul că valoarea acestui drept in rem care trebuie luată în considerare în baza de impozitare a unei livrări în sensul articolului 5 alineatul (7) litera (a) din această directivă corespunde valorii sumelor care trebuie plătite anual cu titlu de contraprestație, pe durata rămasă din contractul de emfiteoză care instituie acest drept in rem, corectate sau capitalizate potrivit aceleiași metode cu cea utilizată pentru a stabili valoarea de constituire a dreptului de emfiteoză.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 260/5

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Regatul Unit) - Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-607/14) (1)

([Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Scutire - Articolul 135 alineatul (1) litera (d) - Operațiuni privind plățile și viramentele - Noțiune - Cumpărare prin telefon sau pe internet de bilete de cinema - Plată cu cardul de debit sau cu cardul de credit - Servicii numite „de procesare a plății cu cardul”])

(2016/C 260/06)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Bookit, Ltd

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Dispozitivul

Articolul 135 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că scutirea de taxa pe valoarea adăugată care este prevăzută în cuprinsul acestuia pentru operațiunile privind plățile și viramentele nu se aplică unui serviciu numit „de procesare a plății cu cardul de debit sau cu cardul de credit”, precum cel în discuție în litigiul principal, efectuat de o persoană impozabilă, prestator al acestui serviciu, atunci când o persoană cumpără prin intermediul acestui prestator un bilet de cinema pe care respectivul prestator îl vinde în numele și pe seama unei alte entități, indiferent dacă acea persoană plătește cu cardul de debit sau cu cardul de credit.

(1) JO C 81, 9.3.2015.