ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 209/4

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit) — The Queen la cererea: Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd/Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

(Cauza C-58/08) (1)

(Regulamentul (CE) nr. 717/2007 - Roamingul în rețelele publice de telefonie mobilă în interiorul Comunității - Validitate - Temei juridic - Articolul 95 CE - Principiile proporționalității și subsidiarității)

2010/C 209/04

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din acțiunea principală

Reclamantă: The Queen la cererea: Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd

Pârât: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

Cu participarea: Office of Communications, Hutchison 3G UK Ltd, GSM Association

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 717/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2007 privind roaming-ul în rețelele publice de telefonie mobilă în interiorul Comunității și de modificare a Directivei 2002/21/CE (JO L 171, p. 32) — Alegerea temeiului juridic — Validitatea articolului 4 alineatul (2) litera (a) și a articolului 6 alineatul (3)din regulament, care stabilesc un tarif maxim pentru apelurile în roaming, în raport cu principiile proporționalității și subsidiarității

Dispozitivul

Examinarea întrebărilor adresate nu a evidențiat elemente de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 717/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2007 privind roamingul în rețelele publice de telefonie mobilă în interiorul Comunității și de modificare a Directivei 2002/21/CE.

(1) JO C 107, 26.4.2008.
1.

Prin refuzul de a pune la dispoziția Comisiei Comunităților Europene resursele proprii corespunzătoare datoriei vamale rezultate din eliberarea, începând cu 27 februarie 1997, de către Direzione Compartimentale delle Dogane per le Regioni Puglia e Basilicata, cu sediul în Bari, a unor aprobări nelegale de înființare și de funcționare a unor depozite vamale de tip C la Taranto, urmate de aprobări subsecvente de transformare sub control vamal și de perfecționare activă, până la revocarea acestora, la 4 decembrie 2002, Republica Italiană nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 din Decizia 2000/597/CE, Euratom a Consiliului din 29 septembrie 2000 privind sistemul de resurse proprii al Comunităților Europene și al articolelor 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 209/4

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — The Sporting Exchange Ltd, care acționează sub denumirea de Betfair/Minister van Justitie

(Cauza C-203/08) (1)

(Articolul 49 CE - Restricții privind libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Exploatarea de jocuri de noroc prin internet - Reglementare care rezervă o autorizație unui operator unic - Reînnoirea autorizației fără asigurarea condițiilor concurențiale - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Aplicare în domeniul jocurilor de noroc)

2010/C 209/05

Limba de procedură: olandeza

Instanța de trimitere

Raad van State

Părțile din acțiunea principală

Reclamant: The Sporting Exchange Ltd, care acționează sub denumirea de Betfair

Pârât: Minister van Justitie

Cu participarea: Stichting de Nationale Sporttotalisator

Obiectul

Interpretarea articolului 49 CE — Reglementare națională care interzice organizarea de jocuri și pariuri în lipsa unei autorizări, și care rezervă dreptul de a obține o eventuală autorizație unui operator unic pentru a proteja binele social și sănătatea publică — Refuzul de autorizare a unui operator (prin internet) autorizat deja în alte state membre, inclusiv în statul membru în care are sediul social — Reînnoirea unei astfel de autorizații, fără licitație — Motive imperative de interes general

Dispozitivul

1. Articolul 49 CE trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru, precum cea în cauză în acțiunea principală, care supune organizarea și promovarea jocurilor de noroc unui regim de exclusivitate în favoarea unui singur operator și care interzice oricărui alt operator, inclusiv un operator cu sediul într un alt stat membru, să ofere prin internet, pe teritoriul statului membru în cauză, servicii care sunt supuse regimului menționat.

2. Articolul 49 CE trebuie să fie interpretat în sensul că principiul egalității de tratament și obligația de transparență care decurge de aici sunt aplicabile procedurilor de acordare și de reînnoire a unei autorizații în beneficiul unui operator unic în domeniul jocurilor de noroc, în măsura în care nu este vorba despre un operator public a cărui gestiune este supusă supravegherii directe a statului sau despre un operator privat asupra activităților căruia autoritățile publice sunt în măsură să exercite un control strict.

(1) JO C 197, 2.8.2008.
1.

Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 8 noiembrie 2007, Bavarian Lager/Comisia (T-194/04), în măsura în care prin aceasta se anulează decizia Comisiei din 18 martie 2004 de respingere a unei cereri de acces la conținutul complet al procesului verbal al reuniunii din 11 octombrie 1996 care cuprinde numele tuturor participanților și în măsura în care obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată ale The Bavarian Lager Co. Ltd.
2.

Pentru a stabili dacă se poate considera că un comerciant, a cărui activitate este prezentată pe pagina sa de internet sau pe cea a unui intermediar, își „direcționează” activitatea către statul membru pe teritoriul căruia este domiciliat consumatorul, în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 44/2001, trebuie să se verifice dacă, înainte de încheierea eventuală a unui contract cu consumatorul, rezultă din aceste pagini de internet și din activitatea globală a comerciantului că acesta din urmă intenționa să intre în relații comerciale cu consumatori domiciliați în unul sau mai multe state membre, printre care cel în care este domiciliat acest consumator, în sensul că era dispus să încheie un contract cu aceștia. Următoarele elemente, a căror enumerare nu este exhaustivă, pot constitui indicii care permit să se considere că activitatea comerciantului este direcționată către statul membru în care este domiciliat consumatorul, și anume natura internațională a activității, menționarea unor itinerarii cu punctul de plecare în alte state membre pentru a se deplasa la locul în care are sediul comerciantul, utilizarea unei alte limbi sau a unei alte monede decât limba sau moneda utilizate în mod obișnuit în statul membru în care are sediul comerciantul, cu posibilitatea de a rezerva și de a confirma rezervarea în această limbă diferită, menționarea unor coordonate telefonice cu indicarea prefixului internațional, efectuarea unor cheltuieli pentru un serviciu de referențiere pe internet în scopul de a facilita accesul consumatorilor domiciliați în alte state membre la pagina de internet a comerciantului sau a intermediarului său, utilizarea unui nume de domeniu de prim nivel diferit de cel al statului membru în care are sediul comerciantul și menționarea unei clientele internaționale alcătuite din clienți domiciliați în diferite state membre. Revine instanței naționale sarcina de a verifica existența unor astfel de indicii. În schimb, este insuficientă simpla accesibilitate a paginii de internet a comerciantului sau a intermediarului în statul membru pe teritoriul căruia este domiciliat consumatorul. Aceeași este situația în cazul menționării unei adrese electronice, precum și a altor date de contact sau în cazul utilizării unei limbi sau a unei monede care sunt limba și/sau moneda utilizate în mod obișnuit în statul membru în care are sediul comerciantul.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 346/4

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 — Deutsche Telekom AG/Comisia Europeană, Vodafone D2 GmbH, fostă Vodafone AG & Co. KG, fostă Arcor AG & Co. KG și alții

(Cauza C-280/08 P) (1)

(Recurs - Concurență - Articolul 82 CE - Piețele serviciilor de telecomunicații - Acces la rețeaua fixă a operatorului tradițional - Prețuri cu ridicata pentru serviciile intermediare de acces la bucla locală furnizate concurenților - Prețuri cu amănuntul pentru serviciile de acces furnizate abonaților - Practici tarifare ale unei întreprinderi dominante - Comprimarea marjelor concurenților - Prețuri aprobate de autoritatea de reglementare națională - Marjă de manevră a întreprinderii dominante - Imputabilitatea încălcării - Noțiunea „abuz” - Criteriul concurentului la fel de eficient - Calcularea comprimării marjelor - Efectele abuzului - Cuantumul amenzii)

2010/C 346/06

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Deutsche Telekom AG (reprezentanți: U. Quack, S. Ohlhoff și M. Hutschneider, Rechtsanwälte)

Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentați: K. Mojzesowicz, W. Mölls și O. Weber, agenți), Vodafone D2 GmbH, fostă Vodafone AG & Co. KG, fostă Arcor AG & Co. KG (reprezentant: M. Klusmann, agent), Versatel NRW GmbH, fostă Tropolys NRW GmbH, fostă CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord GmbH, fostă Versatel Nord-Deutschland GmbH, fostă KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd GmbH, fostă Versatel Süd-Deutschland GmbH, fostă tesion Telekommunikation GmbH, Verstel West GmbH, fostă Versatel West-Deutschland GmbH, fostă Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (reprezentant: N. Nolte, Rechtsanwalt)

Obiectul

Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) din 10 aprilie 2008, în cauza T-271/03, Deutsche Telekom/Comisia, prin care Tribunalul a respins acțiunea prin care se solicita anularea Deciziei 2003/707/CE a Comisiei din 21 mai 2003 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 82 CE (Cauzele COMP/C 1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (JO L 263, p. 9) și, cu titlu subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei — Abuz de poziție dominantă — Prețuri de acces la rețeaua fixă de telecomunicații în Germania — Caracterul abuziv al practicilor privind prețul avute de o întreprindere dominantă care facturează concurenților tarife aferente prestațiilor intermediare pentru accesul la bucla locală mai ridicate decât prețurile cu amănuntul pe care le facturează propriilor abonați

Dispozitivul

1. Respinge recursul.

2. Obligă Deutsche Telekom AG la plata cheltuielilor de judecată.

(1) JO C 223, 30.8.2008.
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 aprilie 2010 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — The Queen, la cererea Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

(Cauza C-62/09) (1)

(Directiva 2001/83/CE - Articolul 94 - Stimulente financiare oferite cabinetelor medicale care prescriu anumite medicamente pacienților lor - Autorități publice responsabile în domeniul sănătății - Medici - Libertatea de a prescrie)

(2010/C 161/14)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din acțiunea principală

Reclamante: The Queen, la cererea Association of the British Pharmaceutical Industry

Pârâtă: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

Cu participarea: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Interpretarea articolului 94 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a parlamentului european și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 3, p. 3) — Punere în aplicare de către o entitate publică integrată într-un serviciu național, a unui program de stimulare financiară în favoarea cabinetelor medicale care prescriu un anumit medicament pacienților

Dispozitivul

Articolul 94 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004, trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune unor programe de stimulente financiare, precum cel în discuție în acțiunea principală, puse în aplicare de autoritățile naționale responsabile în domeniul sănătății publice în vederea reducerii cheltuielilor lor totale în materie și care urmăresc să favorizeze, pentru tratamentul anumitor afecțiuni, prescrierea de către medici a unor medicamente anume desemnate și care conțin o substanță activă diferită de cea a medicamentului care era prescris anterior sau care ar fi putut fi prescris dacă nu exista un astfel de program de stimulare.

(1) JO C 90, 18.4.2009.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 234/14

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit) — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport

(Cauza C-343/09) (1)

(Trimitere preliminară - Validitate - Directiva 2009/30/CE - Articolul 1 alineatul (8) - Directiva 98/70/CE - Articolul 8a - Poluare atmosferică - Carburanți - Utilizarea de aditivi metalici în carburanți - Limita conținutului de metil ciclopentadienil tricarbonil mangan (MMT) - Etichetare - Studiu de impact - Eroare vădită de apreciere - Principiul precauției - Proporționalitate - Egalitate de tratament - Securitate juridică - Admisibilitate)

2010/C 234/20

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din acțiunea principală

Reclamantă: Afton Chemical Limited

Pârât: Secretary of State for Transport

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Validitatea Directivei 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 98/70/CE în ceea ce privește specificațiile pentru benzine și motorine, de introducere a unui mecanism de monitorizare și reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 1999/32/CE a Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru carburanții folosiți de navele de navigație interioară și de abrogare a Directivei 93/12/CEE (JO L 140, p. 88) — Validitate în ceea ce privește obligația de etichetare pentru carburanții care conțin aditivi metalici și în ceea ce privește stabilirea unei valori limită pentru prezența metil ciclopentadienil tricarbonil manganului (MMT) — Eroare vădită de apreciere — Încălcarea principiilor proporționalității, egalității de tratament și securității juridice

Dispozitivul

Examinarea întrebărilor nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 1 alineatul (8) din Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 98/70/CE în ceea ce privește specificațiile pentru benzine și motorine, de introducere a unui mecanism de monitorizare și reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 1999/32/CE a Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru carburanții folosiți de navele de navigație interioară și de abrogare a Directivei 93/12/CEE, în măsura în care introduce un nou articol 8a alineatele (2) și (4)-(6) în Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului.

(1) JO C 267, 7.11.2009.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 246/4

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de VAT and Duties Tribunal, Manchester — Regatul Unit) — Astra Zeneca UK Limited/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Cauza C-40/09) (1)

(A șasea directivă TVA - Articolul 2 punctul 1 - Noțiunea „prestări de servicii efectuate cu titlu oneros” - Tichete valorice puse la dispoziție de o societate angajaților săi în cadrul remunerării acestora din urmă)

2010/C 246/06

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

VAT and Duties Tribunal, Manchester

Părțile din acțiunea principală

Reclamantă: Astra Zeneca UK Limited

Pârâti: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — VAT and Duties Tribunal, Manchester — Interpretarea articolului 2 alinatul (1), a articolului 6 alineatul (2) și a articolului 17 alineatul (2) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare — (JO L 145, p. 1) — Noțiunea de prestări de servicii cu titlu oneros — Bonuri de cumpărare puse la dispoziția unui salariat în conformitate cu contratul de muncă al acestuia și care a primit calificarea de salariu pentru o parte din valoarea bonurilor

Dispozitivul

Articolul 2 punctul 1 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7/CE a Consiliului din 10 aprilie 1995, trebuie interpretat în sensul că punerea la dispoziția angajaților săi a unui tichet valoric de către o societate care l a achiziționat la un preț ce include taxa pe valoarea adăugată, în schimbul renunțării de către acești angajați la o parte din remunerația lor în bani, constituie o prestare de servicii efectuată cu titlu oneros în sensul acestei dispoziții.

(1) JO C 90, 18.4.2009.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 346/13

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal — Regatul Unit) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc

(Cauza C-175/09) (1)

(A șasea directivă TVA - Scutire - Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 - Operațiuni privind plățile și viramentele - Recuperare a creanțelor - Planuri de plată pentru asistență stomatologică - Servicii de colectare și de procesare a plăților pe seama clienților unui prestator de servicii)

2010/C 346/21

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal

Părțile din acțiunea principală

Reclamanți: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Pârâtă: Axa UK plc

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal — Interpretarea articolului 13 B litera (d) din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) — Scutiri — Domeniu de aplicare — Noțiunea „servicii care au drept efect transferul de fonduri și conduc la modificări juridice și financiare” — Servicii de colectare, prelucrare și recuperare a creanțelor clienților unui agent comercial — Scheme de plată pentru servicii de îngrijire dentară

Dispozitivul

Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că nu face obiectul scutirii de taxa pe valoarea adăugată prevăzute la această dispoziție o prestare de servicii care constă, în esență, în faptul de a solicita băncii unui terț transferul prin intermediul sistemului de „debit direct” a unei sume datorate de această persoană clientului prestatorului de servicii pe seama acestuia din urmă, de a trimite clientului o situație a sumelor primite, de a lua legătura cu terțul de la care prestatorul de servicii nu a primit plata și, în cele din urmă, de a da ordin băncii prestatorului de servicii să transfere în contul bancar al clientului plățile primite, diminuate cu remunerația prestatorului.

(1) JO C 153, 4.7.2009.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 328/5

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) — Regatul Unit) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal

(Cauza C-162/09) (1)

(Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Directiva 2004/38/CE - Articolul 16 - Drept de ședere permanentă - Aplicarea în timp - Perioade încheiate înainte de data transpunerii)

2010/C 328/08

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din acțiunea principală

Reclamant: Secretary of State for Work and Pensions

Pârât: Taous Lassal

în prezența: The Child Poverty Action Group

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Cetățean al Uniunii care a locuit în mod legal în Regatul Unit timp de cinci ani înainte de 30 aprilie 2006, data limită de transpunere a directivei, și care a părăsit ulterior teritoriul pentru o perioadă de 10 luni — Luarea în considerare a perioadei încheiate înainte de 30 aprilie 2006 la recunoașterea unui drept de ședere permanent

Dispozitivul

Articolul 16 alineatele (1) și (4) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul că:

— perioade de ședere neîntreruptă de cinci ani încheiate înainte de data transpunerii Directivei 2004/38, respectiv 30 aprilie 2006, conform unor instrumente de drept al Uniunii anterioare acestei date trebuie să fie luate în considerare în scopul dobândirii dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) din această directivă și

— absențele din statul membru gazdă mai scurte de doi ani consecutivi intervenite înainte de 30 aprilie 2006 și ulterioare unei șederi legale neîntrerupte de cinci ani încheiate înaintea acestei date nu sunt de natură să afecteze dobândirea dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) menționat anterior.

(1) JO C 153, 4.7.2009.