RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 180/6

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iunie 2009 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, care își desfășoară activitatea sub denumirea comercială „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”), Starion International Ltd

(Cauza C-487/07) (1)

(Directiva 89/104/CEE - Mărci - Articolul 5 alineatele (1) și (2) - Utilizare într-o publicitate comparativă - Dreptul de a obține interzicerea acestei utilizări - Profit obținut în mod neloial din renume - Atingere adusă funcțiilor mărcii - Directiva 84/450/CEE - Publicitate comparativă - Articolul 3a alineatul (1) literele (g) și (h) - Condițiile în care publicitatea comparativă este permisă - Profit obținut în mod neloial din reputația unei mărci - Prezentarea unui bun drept o imitație sau o reproducere)

2009/C 180/09

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din acțiunea principală

Reclamante: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

Pârâte: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, care își desfășoară activitatea sub denumirea comercială „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”), Starion International Ltd

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (Civil Division) — Interpretarea articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/104/CEE: Prima Directivă a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) și a articolului 3a alineatul (1) literele (g) și (h) din Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la publicitatea înșelătoare (JO L 250, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 153), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997 (JO L 290, p. 18, Ediție specială, 15/vol. 4, p. 196) — Utilizarea de către un comerciant în cadrul unui anunț publicitar pentru propriile produse sau servicii a unei mărci deținute de un concurent, în vederea comparării caracteristicilor, și în special a mirosului produselor comercializate de concurent

Dispozitivul

1) Articolul 5 alineatul (2) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că existența unui profit obținut în mod neloial din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii, potrivit acestei dispoziții, nu presupune nici existența unui risc de confuzie, nici existența riscului unei atingeri aduse caracterului distinctiv sau renumelui mărcii sau în general titularului acesteia. Profitul care rezultă din utilizarea de către un terț a unui semn similar unei mărci de renume este obținut de terț în mod neloial din respectivul caracter distinctiv sau din respectivul renume al mărcii atunci când acesta încearcă prin utilizarea menționată să se situeze în contextul imaginii mărcii de renume pentru a beneficia de puterea sa de atracție, de reputația și de prestigiul acesteia din urmă și să exploateze, fără o compensație financiară, efortul comercial al titularului mărcii pentru a crea și pentru a menține imaginea acesteia.

2) Articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 89/104 trebuie interpretat în sensul că titularul unei mărci înregistrate are dreptul să obțină interzicerea utilizării de către un terț într-o publicitate comparativă care nu îndeplinește toate condițiile pentru a fi permisă, prevăzute la articolul 3a alineatul (1) din Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 privind publicitatea înșelătoare și comparativă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997, a unui semn identic cu această marcă pentru produse sau servicii identice cu cele pentru care a fost înregistrată marca menționată, chiar și atunci când această utilizare nu poate aduce atingere funcției esențiale a mărcii, care constă în a indica proveniența produselor sau a serviciilor, cu condiția ca această utilizare să aducă atingere sau să fie susceptibilă să aducă atingere uneia dintre celelalte funcții ale mărcii.

3) Articolul 3a alineatul (1) din Directiva 84/450, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55, trebuie interpretat în sensul că persoana care publică reclama ce menționează în mod expres sau implicit în cadrul unei publicități comparative că produsul pe care îl comercializează constituie o imitație a unui produs care poartă o marcă de notorietate prezintă „bunuri sau servicii ca imitații sau reproduceri” în sensul articolului 3a alineatul (1) litera (h). Profitul realizat de persoana care publică reclama datorită unei astfel de publicități comparative nepermise trebuie considerat ca fiind obținut „în mod neloial” din reputația acestei mărci în sensul articolului 3a alineatul (1) litera (g).

(1) JO C 8, 12.1.2008.