93.

Având în vedere considerațiile de mai sus, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Cour constitutionnelle după cum urmează: „1) Articolele 21 TFUE, 45 TFUE, 56 TFUE și 63 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun reglementării naționale care condiționează, în anumite comune, cesionarea unor terenuri și a construcțiilor ridicate pe acestea de dovedirea de către cumpărător sau de către chiriaș a unei legături suficiente cu aceste comune dacă existența legăturii menționate este evaluată potrivit următoarelor criterii alternative: — cerința domicilierii persoanei căreia ar urma să îi fie cesionat bunul imobil în comuna în cauză timp de cel puțin șase ani anteriori cesiunii; — obligația potențialului cumpărător sau chiriaș, la data cesiunii, de a desfășura activități în comună și — existența unei legături profesionale, familiale, sociale sau economice datorită unei împrejurări importante și de lungă durată. 2) Articolele 107 TFUE și 108 TFUE coroborate cu Decizia 2005/842/CE a Comisiei din 28 noiembrie 2005 privind aplicarea articolului 86 alineatul (2) din Tratatul CE la ajutorul de stat, sub forma compensației pentru obligația de serviciu public, acordat anumitor întreprinderi cărora le-a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general trebuie interpretate în sensul că impun ca măsurile prevăzute la articolele 3.1.3, 3.1.10, la articolul 4.1.20 alineatul 3 al doilea paragraf și la articolele 4.1.21 și 4.1.23 din decretul funciar și imobiliar să fie notificate Comisiei anterior adoptării acestor dispoziții dacă se constată că măsurile menționate sunt susceptibile să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre și că acestea nu îndeplinesc condițiile Hotărârii din 24 iulie 2003, Altmark Trans și Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Rec., p. I-7747). 3) Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări care are ca efect legarea de drept a acordării unei autorizații de construire sau de parcelare privind un proiect care are o anumită dimensiune minimă de o «obligație socială» care constă în realizarea, în limita unui procentaj determinat din proiect, a unor locuințe sociale care trebuie ulterior să fie vândute, la prețuri plafonate, unui organism public sau prin subrogarea acestuia, dacă se constată că această reglementare nu respectă principiul proporționalității. 4) Noțiunea «contract de achiziții publice de lucrări» care figurează la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretată în sensul că se aplică unei reglementări care are ca efect legarea de drept a acordării unei autorizații de construire sau de parcelare privind un proiect care are o anumită dimensiune minimă de o obligație socială care constă în realizarea unor locuințe sociale care trebuie ulterior să fie vândute, la prețuri plafonate, unui organism public sau prin subrogarea acestuia, cu condiția ca, în primul rând, respectiva reglementare să prevadă existența unui contract încheiat între autoritatea contractantă și un operator economic și ca, în al doilea rând, operatorul economic să dispună de posibilitatea reală de a negocia cu autoritatea contractantă conținutul contractului menționat, precum și prețul aplicabil lucrărilor realizate.”