2

Situația de fapt este prezentată la punctele 13-29 din hotărârea atacată după cum urmează: „13 Reclamantul a intrat în funcție la [EUIPO] la data de 16 iulie 2001 și a beneficiat, începând cu 16 iulie 2002, de un contract de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (a) din RAA, în vigoare la acea dată, pentru o perioadă prevăzută inițial de patru ani, adică până la data de 15 iulie 2006. [omissis] 15 Ca urmare a participării sale la una dintre procedurile de selecție internă în domeniul «proprietății industriale» și ținând seama de poziția sa în clasament, reclamantului i s‑a propus și a acceptat, cu efect de la 1 iunie 2005, un act adițional la contractul de agent temporar. Articolele 4 și 5 din contractul respectiv au fost astfel modificate, contractul său devenind un «contract […] încheiat pentru o perioadă nedeterminată cu o clauză de reziliere», în conformitate cu noul articol 4. 16 Articolul 5 din contractul de agent temporar astfel modificat prevedea următoarele: «Prezentul contract va fi reziliat în condițiile prevăzute la articolul 47 din [RAA] în caz de neînscriere [a numelui] agentului în lista de rezervă a următorului concurs general din grupa sa de funcți[i] cu o specializare în proprietate industrială organizat de [Oficiul European pentru Selecția Personalului]. Prezentul contract va fi de asemenea reziliat în cazul în care agentul nu va accepta o ofertă de recrutare ca funcționar în cadrul grupei de funcții propuse de [EUIPO] imediat după publicarea listei de rezervă a concursului menționat. Pe de altă parte, [EUIPO] își rezervă dreptul de a rezilia prezentul contract pentru orice alt motiv prevăzut la articolele 47-50 din [RAA], în temeiul condițiilor menționate la aceste articole. În cazul în care condițiile de reziliere sunt îndeplinite, prezentul contract va înceta de drept la sfârșitul unei perioade de preaviz, conform articolului 47 literele (c) și (i) din [RAA].» [omissis] 18 La data de 19 decembrie 2007, directorul departamentului de resurse umane al [EUIPO] l‑a informat pe reclamant că concursurile generale OHIM/AD/02/07 și OHIM/AST/02/07 se numărau printre cele vizate de clauza de reziliere prevăzută la articolul 5 din contractul său de agent temporar, astfel cum a fost modificat la 1 iunie 2005. 19 Reclamantul s‑a prezentat la concursul general OHIM/AST/02/07, însă [numele său] nu a fost înscris în lista de rezervă. Contractul acestuia a fost reziliat printr‑o decizie din 12 martie 2009, cu efect din seara zilei de 15 septembrie 2009 (denumită în continuare «decizia din 12 martie 2009»). 20 Reclamantul a introdus o reclamație împotriva deciziei din 12 martie 2009. Întrucât reclamația sa a fost respinsă, acesta a atacat decizia menționată în cadrul unei acțiuni colective formulate împreună cu alți 13 agenți temporari și foști agenți temporari ai [EUIPO], înregistrată la grefa Tribunalului sub numărul de referință F‑102/09. 21 Acțiunea colectivă înregistrată sub numărul de referință F‑102/09 a determinat pronunțarea Hotărârii din 15 septembrie 2011, Bennett și alții/OAPI (F‑102/09, EU:F:2011:138, denumită în continuare «Hotărârea Bennett II»). În această hotărâre, Tribunalul a estimat, pe de o parte, că, în pofida dispozițiilor articolului 4, contractul reclamantului, astfel cum a fost modificat cu efect de la 1 iunie 2005, nu putea fi calificat drept un contract pe perioadă nedeterminată, care se caracterizează prin stabilitatea locului de muncă (Hotărârea Bennett II, punctul 86), și, pe de altă parte, că modificarea introdusă la 1 iunie 2005 în contractul său de agent temporar prin adăugarea unei clauze de reziliere trebuia să fie interpretată ca o primă reînnoire a contractului său pe perioadă determinată, în temeiul articolului 2 litera (a) din RAA (Hotărârea Bennett II, punctul 120). Prin aceeași hotărâre, Tribunalul a respins acțiunea în ceea ce îl privea pe reclamant și, în consecință, nu a dispus anularea deciziei din 12 martie 2009. 22 Anterior, în cadrul unei alte acțiuni colective, înregistrată la grefa Tribunalului sub numărul de referință F‑19/08, la care reclamantul a luat de asemenea parte și care a determinat pronunțarea Hotărârii din 2 iulie 2009, Bennett și alții/OAPI (F‑19/08, EU:F:2009:75, denumită în continuare «Hotărârea Bennett I»), Tribunalul, după ce a constatat că concursurile OHIM/AD/02/07 și OHIM/AST/02/07 au fost organizate doar în vederea recrutării a patru asistenți și, respectiv, a unui singur administrator, a apreciat la punctul 116 din hotărârea respectivă următoarele: «[P]ropunând unui număr de 31 de agenți, care participaseră cu succes la proceduri de selecție interne, un contract de agent temporar pe perioadă nedeterminată, cu o clauză de reziliere aplicabilă numai în cazul în care persoanele interesate nu ar fi înscrise într‑o listă de rezervă întocmită în urma unui concurs general cu specializare în proprietate industrială, a cărui organizare fusese anunțată chiar de președinte pentru anul 2007 sau 2008, [EUIPO] s‑a angajat în mod clar să mențină persoanele interesate cu titlu permanent în cadrul agenției, cu condiția ca acestea să figureze pe o astfel de listă de rezervă. În aceste condiții, limitând în total la cinci numărul posturilor vacante, în timp ce persoanele interesate erau în număr de [treizeci și unu], și limitând numărul laureaților înscriși în listele de candidați eligibili întocmite în urma [concursurilor OHIM/AD/02/07 și OHIM/AST/02/07], care erau, în plus, concursuri generale, la numărul exact de posturi vacante, [EUIPO] a redus în mod radical și obiectiv șansele reclamanților, în ansamblul lor, de a evita clauza de reziliere și, prin urmare, a golit angajamentele contractuale asumate față de personalul său temporar de o parte a conținutului lor.» [omissis] 25 În urma Hotărârilor Bennett I și Bennett II, [EUIPO] și reclamantul au semnat, la data de 1 decembrie 2011, un «protocol de reîncadrare în funcție», care prevedea «reîncadrarea» reclamantului în cadrul contractului său de agent temporar, astfel cum a fost modificat la 1 iunie 2005, articolul 5 din contract rămânând neschimbat, iar articolul 4 fiind suprimat (denumit în continuare «protocolul de reîncadrare»); prin același protocol, [EUIPO] a reîncadrat în mod efectiv reclamantul în funcția sa începând cu 1 decembrie 2011. [omissis] 27 La data de 28 noiembrie 2013, președintele [EUIPO] a informat reclamantul că, dată fiind publicarea anunțului de concurs în cauză, «clauza [de reziliere prevăzută la articolul 5 din contractul său de agent temporar] a[r] fi considerată [ca producând efecte] dacă numele [său] nu [figura] […] în liste[le] de rezervă ale […] concursurilor [generale OHIM/AD/01/13 și OHIM/AST/02/13]». 28 Reclamantul a participat la concursul general OHIM/AST/02/13 (denumit în continuare «concursul în cauză»), dar [numele său] nu a fost înscris în lista de rezervă. Contractul său de agent temporar a fost reziliat printr‑o decizie din 4 iunie 2014, cu efect de la sfârșitul unei perioade de preaviz de șase luni începând din aceeași zi, și anume de la 3 decembrie 2014 (denumită în continuare «decizia atacată»). 29 La data de 4 septembrie 2014, reclamantul a introdus o reclamație împotriva deciziei atacate, care a fost respinsă la 12 ianuarie 2015.”