ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Cauza T-701/16 P: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2018 – Comisia/AV („Recurs — Funcţie publică — Agenţi temporari — Recrutare — Examen medical — Declaraţii incomplete în cadrul examenului medical — Aplicare retroactivă a rezervei medicale — Neadmitere la beneficiul prestaţiei de invaliditate — Executare a unei hotărâri a Tribunalului Funcţiei Publice de anulare a deciziei iniţiale”)

Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2018 – Comisia/AV

(Cauza T-701/16 P) ( 1 )

„(„Recurs — Funcţie publică — Agenţi temporari — Recrutare — Examen medical — Declaraţii incomplete în cadrul examenului medical — Aplicare retroactivă a rezervei medicale — Neadmitere la beneficiul prestaţiei de invaliditate — Executare a unei hotărâri a Tribunalului Funcţiei Publice de anulare a deciziei iniţiale”)”

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Berardis Kayser, C. Ehrbar și T. Bohr, ulterior C. Ehrbar și T. Bohr, agenți)

Cealaltă parte din procedură: AV (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

Obiectul

Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcţiei Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 21 iulie 2016, AV/Comisia (F-91/15, EU:F:2016:170), având ca obiect anularea acestei hotărâri

Dispozitivul

1) Anulează Hotărârea Tribunalului Funcţiei Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 21 iulie 2016, AV/Comisia (F-91/15).

2) Trimite cauza spre rejudecare unei alte camere a Tribunalului decât cea care s-a pronunţat cu privire la prezentul recurs.

3) Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

( 1 ) JO C 14, 16.1.2017.
Cauza T-662/16: Hotărârea Tribunalului din 3 mai 2018 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer (Styriagra) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de marcă a Uniunii Europene verbală Styriagra — Marca Uniunii Europene verbală anterioară VIAGRA — Profit obținut în mod nejustificat ca urmare a caracterului distinctiv sau a renumelui mărcii anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul(5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

Hotărârea Tribunalului din 3 mai 2018 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer (Styriagra)

(Cauza T-662/16) ( 1 )

„[„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de marcă a Uniunii Europene verbală Styriagra — Marca Uniunii Europene verbală anterioară VIAGRA — Profit obținut în mod nejustificat ca urmare a caracterului distinctiv sau a renumelui mărcii anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul(5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”

Părţile

Reclamantă: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Austria) (reprezentanţi: inițial D. Reichelt și L. Figura, ulterior T. Schafft, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: D. Gája și D. Walicka, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Pfizer Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanţi: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 iunie 2016 (cauza R 724/2015-5), privind o procedură de opoziție între Pfizer și Gall Pharma

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Gall Pharma GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

( 1 ) JO C 441, 28.11.2016
Cauza T-111/16: Hotărârea Tribunalului din 5 iunie 2018 – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale THE RICH PRADA — Mărci naționale și internaționale verbale și figurative anterioare PRADA — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001] — Profit obținut în mod necuvenit din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare — Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001] — Risc de confuzie]

Hotărârea Tribunalului din 5 iunie 2018 – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA)

(Cauza T-111/16) ( 1 )

„[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale THE RICH PRADA — Mărci naționale și internaționale verbale și figurative anterioare PRADA — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001] — Profit obținut în mod necuvenit din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare — Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001] — Risc de confuzie]”

Părţile

Reclamantă: Prada SA (Luxembourg, Luxemburg) (reprezentant: F. Jacobacci, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: The Rich Prada International PT (Surabaya, Indonezia) (reprezentant: Y. Zhou, solicitor)

Obiectul

Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 13 ianuarie 2016 (cauzele conexate R 3076/2014-2 și R 3186/2014-2) astfel cum a fost modificată la 14 martie 2017, privind o procedură de opoziție între Prada și The Rich Prada International.

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Prada SA la plata cheltuielilor de judecată.

( 1 ) JO C 175, 17.5.2016.
C 427/47

Hotărârea Tribunalului din 9 octombrie 2018 – Mass Response Service/Comisia

(Cauza T-885/16) (1)

(„Acțiune în anulare - Concurență - Concentrări - Piața cu amănuntul a serviciilor de telecomunicații mobile și piața cu ridicata a serviciilor de acces și de inițiere a apelurilor în Germania - Achiziția E-Plus de către Telefónica Deutschland - Decizie prin care concentrarea este declarată compatibilă cu piața internă și cu funcționarea Acordului privind SEE - Punerea în aplicare a elementului non-MNO din angajamentele finale - Acte care nu sunt supuse căilor de atac - Inadmisibilitate”)

(2018/C 427/59)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Mass Response Service GmbH (Viena, Austria) (reprezentanți: J.-M. Schultze, S. Pautke și C. Ehlenz, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Khan, M. Farley și C. Vollrath, agenți)

Obiectul

Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se urmărește, printre altele, anularea pretinselor decizii ale Comisiei cuprinse in e-mailurile din 24 și din 29 octombrie 2016 privind punerea în aplicare a măsurilor de corecție non-MNO prevăzute în angajamentele finale devenite obligatorii prin Decizia C(2014) 4443 final a Comisiei din 2 iulie 2014 de declarare a compatibilității unei concentrări cu piața internă și cu funcționarea Acordului privind SEE, sub rezerva respectării anumitor angajamente (cazul M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Constată că nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție introduse de Telefónica Deutschland Holding AG și de Drillisch AG.

3) Obligă Mass Response Service GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

4) Telefónica Deutschland Holding suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

5) Drillisch suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

(1) JO C 38, 6.2.2017.
3)

The Yokohama Rubber Co. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.
1)

Anulează Decizia Comisiei Europene din 3 iunie 2016 de a elimina Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd de pe lista societăților încadrate la codul adițional TARIC A 950 și de a o încadra la codul adițional TARIC C 129 pentru toate codurile din Nomenclatura combinată menționate la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2272 al Comisiei din 7 decembrie 2015 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite țevi și tuburi fără sudură din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Groupe Canal +/Comisia

(Cauza T-873/16) (1)

((„Concurență - Înțelegeri - Distribuție de televiziune - Decizie potrivit căreia anumite angajamente devin obligatorii - Exclusivitate teritorială - Evaluare preliminară - Afectarea drepturilor contractuale ale terților - Proporționalitate”))

(2019/C 72/27)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Franța) (reprezentanți: P. Wilhelm, P. Gassenbach și O. de Juvigny, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, C. Urraca Caviedes și L. Wildpanner, agenți)

Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas, J. Bousin, E. de Moustier și P. Dodeller, agenți), Union des producteurs de cinéma (UPC) (Paris, Franța) (reprezentant: É. Lauvaux, avocat), C More Entertainment AB (Stockholm, Suedia) (reprezentanți: L. Johansson și A. Acevedo, avocați) și European Film Agency Directors – EFADs (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: O. Sasserath, avocat)

Intervenient în susținerea pârâtei: Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC) (Bruxelles) (reprezentant: A. Fratini, avocat)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și privind anularea Deciziei Comisiei din 26 iulie 2016 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza AT.40023 – Acces transfrontalier la televiziunea cu plată), care face obligatorii din punct de vedere juridic angajamentele oferite de Paramount Pictures International Ltd și Viacom Inc., în cadrul acordurilor de licență cu privire la conținutul audiovizual pe care aceștia le-au încheiat cu Sky UK Ltd și Sky plc

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Groupe Canal + SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, cu excepția celor aferente intervenției Republicii Franceze, a European Film Agency Directors – EFADs, a Union des producteurs de cinéma (UPC) și a C More Entertainment AB, precum și de Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC).

3) Republica Franceză, EFADs, UPC și C More Entertainment vor suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisie în legătură cu intervențiile acestora.

(1) JO C 38, 6.2.2017.
C 82/41

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia

(Cauza T-165/16) (1)

((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate cu compania aeriană Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))

(2019/C 82/46)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați și B. Byrne, solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, L. Armati și S. Noë, agenți)

Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: S. Boelaert și S. Petrova, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/287 a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.26500 – 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008) pus în aplicare de Germania în favoarea întreprinderii Flughafen Altenburg-Nobitz și a companiei aeriene Ryanair Ltd (JO 2016, L 59, p. 22)

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de Comisia Europeană.

3) Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 222, 20.6.2016.
C 220/34

Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Stemcor London și Samac Steel/Comisia

(Cauza T-749/16) (1)

(„Dumping - Importul anumitor produse plate din oțel laminate la rece originare din China și din Rusia - Taxă antidumping definitivă - Înregistrarea importurilor - Aplicarea retroactivă a taxei antidumping definitive - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1329 - Cunoașterea de către importator a practicilor de dumping și a prejudiciului - Nouă argumentație substanțială a importurilor de natură să compromită grav efectul corector al taxei antidumping definitive - Articolul 10 alineatul (4) literele (c) și (d) din Regulamentul (UE) 2016/1036”)

(2019/C 220/43)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Stemcor London Ltd (Londra, Regatul Unit) și Samac Steel Supplies Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: F. Di Gianni și C. Van Hemelrijck, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, N. Kuplewatzky, T. Maxian Rusche și E. Schmidt, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtei: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: O. Prost, A. Coelho Dias și S. Seeuws, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1329 al Comisiei din 29 iulie 2016 de percepere a taxei antidumping definitive pentru importurile înregistrate de anumite produse plate din oțel laminate la rece originare din Republica Populară Chineză și din Federația Rusă (JO 2016, L 210, p. 27)

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Stemcor London Ltd și Samac Steel Supplies Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană și de Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL.

(1) JO C 6, 9.1.2017.
1)

Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/387 al Comisiei din 17 martie 2016 de instituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India în măsura în care privește Jindal Saw Ltd.
1)

Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/388 al Comisiei din 17 martie 2016 de instituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India, în măsura în care acesta privește Jindal Saw Ltd.
C 164/42

Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2019 — Pometon/Comisia

(Cauza T-433/16) (1)

(„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a abrazivilor din oțel - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea prețurilor în ansamblul SEE - Procedura «hibrid» decalată cronologic - Prezumția de nevinovăție - Principiul imparțialității - Carta drepturilor fundamentale - Proba încălcării - Încălcare unică și continuă - Restrângerea concurenței prin obiect - Durata încălcării - Amendă - Adaptarea excepțională a cuantumului de bază - Obligația de motivare - Proporționalitate - Egalitate de tratament - Competență de fond”)

(2019/C 164/43)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Pometon SpA (Maerne di Martellago, Italia) (reprezentanți: E. Fabrizi, V. Veneziano și A. Molinaro, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și B. Mongin, agenți)

Obiectul

Demande fondée sur l’article 263 TFUE et tendant à l’annulation de la décision C (2016) 3121 final de la Commission, du 25 mai 2016, relative à une procédure d’application de l’article 101 TFUE et de l’article 53 de l’accord EEE (affaire AT.39792 — Abrazivi din oțel)

Dispozitivul

1) Anulează articolul 2 din Decizia C(2016) 3121 final a Comisiei din 25 mai 2016 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza AT.39792 — Abrazivi din oțel).

2) Stabilește la 3 873 375 de euro cuantumul amenzii aplicate Pometon SpA.

3) Respinge în rest acțiunea.

4) Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 371, 10.10.2016.
Hotărârea Tribunalului din 28 mai 2020 – CK Telecoms UK Investments/Comisia

(Cauza T-399/16) (1)

(„Concurență - Concentrări - Activități de telecomunicații fără fir - Piața cu amănuntul a serviciilor de telecomunicații mobile - Piața cu ridicata a serviciilor de acces și de inițiere a apelurilor în rețelele publice de telefonie mobilă - Achiziționarea Telefónica Europe de către Hutchison - Decizie de declarare a concentrării ca fiind incompatibilă cu piața internă - Piață de oligopol - Obstacol semnificativ în calea unei concurențe concurrence efective - Efecte necoordonate - Sarcina probei - Nivel probatoriu - Cote de piață - Efecte ale concentrării asupra prețurilor - Analiză cantitativă a presiunii în creștere previzibile asupra prețurilor - Concurenți apropiați - Constrângere concurențială semnificativă - Forță concurențială importantă - Acorduri de partajare a rețelei - Nivel de concentrare - Indice al Herfindahl-Hirschmann - Eroare de drept - Eroare de apreciere”)

(2020/C 230/26)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: CK Telecoms UK Investments Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: T. Wessely, O. Brouwer, avocați, A. Woods, M. Davis, I. Ditchfield, S. Prichard, J. Aitken, R. Romney, M. Dickson, K. Asakura, Solicitors, și B. Kennelly, QC)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski şi C. Urraca Caviedes, agenţi)

Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord (reprezentanţi: S. Jones, S. Brandon, S. Huijts, C. Blairs, M. Rahman, J. McInnes, M. Brown, B. Potterill, S. Cardell, C. Brannigan, S. Munday, C. Short şi A. Dadley, agenți, asistaţi de R. Williams şi J. Morrison, Barristers), EE Ltd (Hatfield, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Lindsay, Barrister, C. Chapman şi J. Hulsmann, Solicitors)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei Comisiei C(2016) 2796 final din 11 mai 2016 privind declararea ca fiind incompatibilă cu piața internă a operațiunii de concentrare rezultând din achiziționarea Telefónica Europe plc de către Hutchison 3G UK Investments Ltd (cazul COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK).

Dispozitivul

1) Anulează Decizia C(2016) 2796 final a Comisiei din 11 mai 2016 privind declararea ca fiind incompatibilă cu piața internă a operațiunii de concentrare rezultând din achiziționarea Telefónica Europe plc de către Hutchison 3G UK Investments Ltd (cazul COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK).

2) Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de CK Telecoms UK Investments Ltd.

3) Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord și EE Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 371, 10.10.2016.
C 230/22

Hotărârea Tribunalului din 28 mai 2020 – Cerafogli/BCE

(Cauza T-483/16 RENV) (1)

(„Funcție publică - Personal al BCE - Plângere pentru discriminare și hărțuire morală - Anchetă administrativă internă - Respingerea plângerii - Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă - Dreptul de a fi ascultat - Cerere de acces la procesele-verbale de audiere a martorilor - Distrugerea dosarului de anchetă - Caracter probant al probelor prezentate Tribunalului - Examinare lacunară - Hărțuire morală - Eroare de drept - Obligație de asistență - Răspundere - Legătură de cauzalitate - Prejudiciu moral”)

(2020/C 230/27)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Maria Concetta Cerafogli (Roma, Italia) (reprezentant: L. Levi, avocată)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Feyerbacher şi B. Ehlers, agenţi, asistaţi de B. Wägenbaur, avocat)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50 a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene prin care se urmărește, pe de o parte, anularea Deciziei BCE din 24 noviembrie 2009 de închidere a anchetei interne deschise ca urmare a plângerii reclamantei pentru discriminare și atingere adusă demnității sale, constituind o hărțuire morală și o încălcare a politicii privind demnitatea la locul de muncă în vigoare în cadrul BCE și, în măsura în care este necesar, anularea Deciziei BCE din 24 martie 2010 de respingere a recursului extraordinar al acesteia și, pe de altă parte, obligarea BCE la plata de daune-interese.

Dispozitivul

1) Anulează Decizia Băncii Centrale Europene (BCE) din 24 noiembrie 2009 de închidere a anchetei administrative interne deschise ca urmare a plângerii doamnei Maria Concetta Cerafogli și Deciziea BCE din 24 martie 2010 de respingere a recursului extraordinar al doamnei Cerafogli.

2) Obligă BCE să îi plătească doamnei Cerafogli suma de 20 000 de euro cu titlu de daune-interese.

3) Respinge în rest acțiunea.

4) Obligă BCE să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de doamna Cerafogli, aferente procedurii inițiale în fața Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene în cauza F-43/10, procedurii recursului în cauza T-114/13 P și prezentei proceduri de trimitere spre rejudecare în cauza T-483/16 RENV.

5) O obligă pe doamna Cerafogli săsuporte o treime din propriile cheltuieli de judecată, aferente procedurii inițiale în fața Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene în cauza F-43/10, procedurii recursului în cauza T-114/13 P și prezentei proceduri de trimitere spre rejudecare în cauza T-483/16 RENV.

(1) JO C 209, 31.7.2010 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-43/10 și transferată către Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016 sub numărul F-43/10 RENV).
2)

În cauza T-377/16, anulează decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și decizia SRB din sesiunea sa executivă din 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care acestea o privesc pe Hypo Vorarlberg Bank AG.
1)

Anulează decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și decizia SRB din sesiunea sa executivă din 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care acestea o privesc pe Portigon AG.