Keywords

Summary



Keywords

1. Cooperare judiciară în materie civilă – Procedura europeană de somație de plată –Regulamentul nr. 1896/2006 – Procedură cu caracter contradictoriu – Lipsă

[Regulamentul nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 1 alin. (1) lit. (a) și art. 12 alin. (3)]

2. Cooperare judiciară în materie civilă – Procedura europeană de somație de plată –Regulamentul nr. 1896/2006 – Opoziție la somația europeană de plată fără contestarea competenței instanței din statul membru de origine – Efecte – Înfățișarea pârâtului, în sensul articolului 24 din Regulamentul nr. 44/2001 – Lipsă – Opoziție care conține motive referitoare la fond – Irelevanță

(Regulamentul nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 6 și 17; Regulamentul nr. 44 al Consiliului, art. 24)

Summary

1. Regulamentul nr. 1896/2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată are ca obiectiv în special simplificarea, accelerarea și reducerea costurilor litigiilor transfrontaliere referitoare la creanțele pecuniare necontestate. Procedura simplificată și uniformă instituită prin acest regulament nu este contradictorie. Astfel, pârâtul nu are cunoștință de emiterea somației europene de plată decât în momentul în care aceasta îi este comunicată sau notificată. La acel moment, el are posibilitatea fie de a plăti reclamantului suma care este menționată în somație, fie de a se opune, făcând opoziție la instanța de origine.

(a se vedea punctele 28 și 29)

2. Articolul 6 din Regulamentul nr. 1896/2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată coroborat cu articolul 17 din acest regulament trebuie interpretat în sensul că o opoziție la somația europeană de plată care nu conține o contestare a competenței instanței din statul membru de origine nu poate fi considerată înfățișare, în sensul articolului 24 din Regulamentul nr. 44/2001 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, și că împrejurarea că pârâtul a prezentat, în cadrul opoziției pe care a formulat-o, motive referitoare la fondul cauzei este lipsită de relevanță în această privință.

Astfel, pe de o parte, atunci când pârâtul nu contestă competența instanței din statul membru de origine în opoziția sa la somația europeană de plată, această opoziție nu poate să producă, în privința pârâtului, alte efecte decât cele care reies din articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1896/2006. Aceste efecte sunt încheierea procedurii europene de somație de plată și trecerea automată a litigiului la procedura civilă de drept comun, cu excepția cazului în care reclamantul a cerut în mod expres ca procedura să ia sfârșit în acest caz.

Pe de altă parte, o asemenea opoziție însoțită de aceste motive nu poate fi considerată, în vederea determinării instanței competente în temeiul articolului 24 din Regulamentul nr. 44/2001, drept prima apărare prezentată în cadrul procedurii civile de drept comun care urmează după procedura europeană de somație de plată. Astfel, a considera că o asemenea opoziție este echivalentă cu prima apărare ar însemna să se recunoască faptul că procedura europeană de somație de plată și procedura civilă de drept comun care urmează după aceasta constituie, în principiu, una și aceeași procedură. Or, o asemenea interpretare s-ar concilia cu greu cu împrejurarea că prima dintre aceste proceduri urmează normele prevăzute de Regulamentul nr. 1896/2006, în timp ce a doua se desfășoară, astfel cum reiese de la articolul 17 alineatul (1) din regulamentul menționat, în conformitate cu normele de procedură civilă de drept comun. Această interpretare ar contraveni și faptului că această procedură civilă nu se desfășoară în mod necesar în fața aceleiași instanțe precum cea în fața căreia se desfășoară procedura europeană de somație de plată. În sfârșit, o asemenea interpretare ar contraveni obiectivului urmărit prin opoziția la somația europeană de plată. În această privință, nicio dispoziție din Regulamentul nr. 1896/2006, în special articolul 16 alineatul (3) din acest regulament, nu impune pârâtului obligația de a preciza motivele opoziției sale, astfel încât aceasta nu este destinată să servească drept cadru pentru o apărare de fond, ci să permită pârâtului să conteste creanța.

(a se vedea punctele 31, 38-40 și 43 și dispozitivul)