ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 118/20

Recurs introdus la 6 februarie 2015 de Trefilerías Quijano, S.A. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șasea) din 25 noiembrie 2014 în cauzele conexate T-427/10 și T-576/10 și în cauza T-439/12, Trefilerías Quijano/Comisia

(Cauza C-54/15 P)

(2015/C 118/26)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Recurentă: Trefilerías Quijano, S.A. (reprezentanți: F. González Díaz și A. Tresandi Blanco, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

— anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), a Ordonanței Tribunalului din 25 noiembrie 2014 pronunțată în cauzele conexate T-427/10 și T-576/10 și în cauza T-439/12, Trefilerías Quijano/Comisia;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente atât prezentei proceduri, cât și procedurii desfășurate în fața Tribunalului

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurenta invocă un motiv unic.

Recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în aprecierea interesului Trefilerías Quijano pentru exercitarea unei acțiuni în justiție, atât în cadrul acțiunii în anulare în cauza T-576/10, împotriva Deciziei Comisiei din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei C (2010) 4387 (final) privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și a articolului 53 alineatul (1) din Acordul SEE (Cazul COMP/38.344 – Oțel pentru precomprimare), cât și în cadrul adaptării motivelor acțiunii și a cererilor formulate în cauza T-427/10 în legătură cu Decizia Comisiei din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei C (2010) 4387 (final) privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și a articolului 53 alineatul (1) din Acordul privind SEE (Cazul COMP/38.344 – Oțel pentru precomprimare).
2)

În cadrul aprecierii legate de interzicerea de a utiliza denumirea „Verlados” pentru o băutură spirtoasă produsă din mere și comercializată în Finlanda sub această denumire, în scopul protejării indicației geografice „Calvados”, ce relevanță prezintă pentru interpretarea noțiunii „evocare”, în sensul prevăzut la articolul 16 litera (b) din Regulamentul nr. 110/2008, următoarele împrejurări: a. primul segment („Verla”) din denumirea „Verlados” corespunde numelui unui sat din Finlanda, pe care consumatorul finlandez l-ar putea recunoaște, b. primul segment („Verla”) din denumirea „Verlados” face trimitere la întreprinderea care fabrică acest produs, Viiniverla Oy, c. „Verlados” este un produs local fabricat în Verla, din care se comercializează câteva sute de litri pe an în restaurantul propriu al domeniului viticol și care poate fi achiziționat la comandă, într-o cantitate limitată, de la întreprinderea de stat care comercializează băuturi alcoolice, în conformitate cu Legea privind alcoolul, d. cuvintele „Verlados” și „Calvados” au câte trei silabe, dintre care numai o silabă este comună („dos”), dar ultimele patru litere din fiecare cuvânt, și anume jumătate din numărul total al literelor, sunt identice („ados”)?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 146/30

Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 4 martie 2015 – Kødbranchens Fællesråd acţionând în numele Århus Slagtehus A/S și alții/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri și Fødevarestyrelsen

(Cauza C-112/15)

(2015/C 146/36)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Østre Landsret

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Kødbranchens Fællesråd acţionând în numele societăților Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S și Vejle Eksportslagteri A/S

Pârâți: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri și Fødevarestyrelsen

Întrebarea preliminară

Articolul 27 alineatul (4) litera (a) coroborat cu punctele 1 şi 2 din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (1) trebuie să fie interpretat în sensul că statele membre, la stabilirea taxelor percepute întreprinderilor din sectorul alimentar, nu pot să includă în acestea cheltuielile pentru salariile şi formarea profesională a personalului din sectorul public angajat în vederea finalizării unei instruiri care îndeplineşte cerinţele prevăzute pentru „personalul auxiliar oficial” de Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (2), dar care, înainte de admiterea la cursul de formare profesională sau pe parcursul acestuia nu efectuează inspecţia cărnii?

(1) JO 2004, L 165, p. 1.

(2) JO 2004, L 139, p. 206.
3)

Articolul 4 alineatul (3) din Directiva 2011/96/UE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care aplică un impozit pentru distribuirea de dividende, în situația în care respectiva reglementare are ca rezultat impozitarea unei societăți pentru o parte din dividendele sale care depășește plafonul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din directivă menționat, atunci când distribuie un dividend primit în alt an decât anul în care l-a primit, în timp ce nu aceasta este situația atunci când această societate distribuie din nou un dividend în același an în care îl primește?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 178/7

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 2 martie 2015 – Nokia Italia SpA și alții/Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) și alții

(Cauza C-110/15)

(2015/C 178/07)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelante: Nokia Italia SpA, Hewlett-Packard Italiana srl, Telecom Italia SpA, Samsung Electronics Italia SpA, Dell SpA, Fastweb SpA, Sony Mobile Communications Italy SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

Intimați: Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC), Società italiana degli autori ed editori (SIAE), Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti esecutori (IMAIE), in liquidazione, Associazione nazionale industrie cinematografiche audiovisive e multimediali (Anica), Associazione produttori televisivi (Apt)

Întrebările preliminare

1) Ordinea juridică comunitară – în special considerentul (31) al Directivei 2001/29/CE (1) și articolul 5 alineatul (2) litera (b) din aceeași directivă – se opune unei reglementări naționale (mai precis articolului 71 sexies din LDA [Legea privind dreptul de autor] italiană coroborat cu articolul 4 din [decretul din] 30 decembrie 2009) care prevede că, în cazul suporturilor și al dispozitivelor achiziționate în scopuri vădit străine de cel al realizării de copii private – mai exact pentru uz exclusiv profesional –, stabilirea criteriilor de scutire „ex ante” de la plata redevenței ține de înțelegerea – sau de „libera negociere” – a părților, în special în ceea ce privește „protocoalele de aplicare” prevăzute la articolul 4 citat anterior, în lipsa unor prevederi generale și a oricărei garanții privind egalitatea de tratament între SIAE și entitățile obligate să plătească compensația sau asociațiile profesionale ale acestora?

2) Ordinea juridică comunitară – în special considerentul (31) al Directivei 2001/29/CE și articolul 5 alineatul (2) litera (b) din aceeași directivă – se opune unei reglementări naționale (mai precis articolului 71 sexies din LDA italiană coroborat cu [decretul din] 30 decembrie 2009 și cu instrucțiunile stabilite de SIAE în materie de rambursări) care prevede că, în cazul suporturilor și al dispozitivelor achiziționate în scopuri vădit străine de cel al realizării de copii private – mai exact pentru uz exclusiv profesional –, rambursarea poate fi solicitată numai de utilizatorul final, iar nu de producătorul suporturilor și dispozitivelor?”

(1) Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230).
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 171/20

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 6 martie 2015 – Secretary of State for the Home Department/NA

(Cauza C-115/15)

(2015/C 171/24)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Recurent: Secretary of State for the Home Department

Intimată: NA

Întrebările preliminare

1) Cetățeanul unei țări terțe care este fost soț al unui cetățean al Uniunii trebuie să poată dovedi că fostul său soț exercita drepturi conferite prin tratat în statul membru gazdă la momentul divorțului lor pentru a-și păstra dreptul de ședere în temeiul articolului 13 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE (1)?

2) Un cetățean al Uniunii Europene are potrivit dreptului Uniunii dreptul de ședere într-un stat membru gazdă în temeiul articolelor 20 și 21 TFUE în situația în care singurul stat din cadrul Uniunii în care cetățeanul are dreptul să aibă reședinţa este cel a cărui cetățenie o deține, dar există o constatare de fapt a unei instanțe competente potrivit căreia expulzarea cetățeanului din statul membru gazdă în statul membru a cărui cetățenie o deține ar încălca drepturile sale conferite de articolul 8 din CEDO sau de articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii?

3) Atunci când cetățeanul Uniunii la care se referă a doua întrebare (de mai sus) este un copil, părintele în a cărui îngrijire exclusivă se află copilul respectiv are un drept derivat de ședere în statul membru gazdă în cazul în care copilul ar trebui să își însoțească părintele la expulzarea acestuia din urmă din statul membru gazdă?

4) Un copil are drept de ședere în statul membru gazdă potrivit articolului 12 din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68/CEE (2) [în prezent articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 (3)] dacă părintele copilului care este cetățean al Uniunii și care a fost angajat în statul membru gazdă a încetat să aibă reședința în acest stat înainte de începerea studiilor de către copil în statul respectiv?

(1) Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 56).

(2) Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO 1968, L 257, p. 2, Ediţie specială, 05/vol. 1, p. 11).

(3) Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (JO L 141, p. 1).
2)

În domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1223/2009 se încadrează astfel și un produs care, deși nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1) litera (a) din acesta, potrivit destinației sale principale este perceput de un consumator mediu normal informat, atent și avizat că reprezintă un produs cosmetic, de exemplu atunci când ambalajul cuprinde mențiuni precum „Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive” sau „Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive”?
2.

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: 2.1. Țara în care s-a produs prejudiciul [articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul Roma II] trebuie considerată orice stat pe teritoriul căruia se desfășoară activitatea comercială a întreprinderii pârâte, astfel încât clauzele contestate trebuie examinate în conformitate cu dreptul statului în care se află instanța sesizată în cazul în care entitatea care are calitate procesuală activă contestă utilizarea acestor clauze de comerț electronic în raport cu consumatorii stabiliți în acest stat? 2.2. Există o legătură vădit mai strânsă [articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul Roma II] cu dreptul statului în care întreprinderea pârâtă își are sediul în cazul în care condițiile comerciale generale ale acesteia prevăd că în privința contractelor încheiate de întreprinderea respectivă se aplică dreptul acestui stat? 2.3. O astfel de clauză privind alegerea dreptului aplicabil are ca efect, pentru alte motive, faptul că examinarea clauzelor contractuale contestate trebuie efectuată în conformitate cu dreptul acelui stat în care își are sediul întreprinderea pârâtă?
3.

Prin intermediul celui de al treilea motiv de recurs, recurentul invocă o încălcare a principiului egalității. La calcularea valorii ajutoarelor sub formă de garanții pe baza schemelor de ajutoare autorizate și neautorizate este vorba despre situații materiale similare care, fără nicio justificare obiectivă, sunt tratate în mod diferit. În plus, la aplicarea metodei de 0,5 %, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a realizat o distincție între garanțiile acordate anterior publicării Comunicării din anul 2000 privind garanțiile și cele acordate ulterior acestei publicări. Cu toate acestea, în prezenta cauză, practica aplicată de Comisie în raport cu Germania este mai specială decât Comunicarea privind garanțiile, cu caracter general, iar metoda de calcul contestată în speță ar fi în plus admisibilă numai în cazul în care ar trebui să fie evaluată în lumina Comunicării din anul 2000 privind garanțiile.
1)

Articolul 1 alineatul (2), articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (c), articolul 14 alineatul (1), articolul 24 alineatul (1), articolul 73, articolul 78 litera (b) și articolul 135 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 (1) (denumită în continuare „Directiva privind TVA-ul”) trebuie interpretate în sensul că livrarea de bunuri și acordarea unui împrumut, efectuate în temeiul unui contract încheiat între integrator și integrat, constituie operațiuni independente („distinct and independent”) în scopuri de TVA sau în sensul că are loc o operațiune unică („single”) a cărei bază de impozitare include, în plus față de contravaloarea bunurilor livrate, dobânzile aferente împrumutului acordat?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 236/30

Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Ireland (Irlanda) la 22 mai 2015 – Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan

(Cauza C-237/15)

(2015/C 236/40)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Ireland

Părțile din procedura principală

Reclamant: Minister for Justice and Equality

Pârât: Francis Lanigan

Întrebările preliminare

1) Care este efectul nerespectării termenelor prevăzute la articolul 17 din Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare şi procedurile de predare între statele membre (2002/584/JAI) (1) coroborat cu articolul 15 din respectiva decizie-cadru?

2) Nerespectarea termenelor prevăzute la articolul 17 din Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare şi procedurile de predare între statele membre (2002/584/JAI) îi conferă anumite drepturi persoanei care a fost privată de libertate în așteptarea deciziei privind predarea sa pe o durată care depăşeşte termenele prevăzute?

(1) JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 228/6

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 29 aprilie 2015 – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Cauza C-198/15)

(2015/C 228/07)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamante: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd

Pârât: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Întrebările preliminare

Întrebările dresate privesc anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (1) al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei, și poziția 8713 din aceasta.

(1) Cuvintele „pentru invalizi” înseamnă „doar” pentru invalizi?

(2) Care este semnificația cuvântului „invalizi”; în special: (a) semnificația sa este limitată la persoane care au o invaliditate în plus față de limitarea capacității lor de a merge sau de a merge cu ușurință sau include doar persoane a căror unică limitare vizează capacitatea lor de a merge sau de a merge cu ușurință? (b) „invalid” denotă mai mult decât o limitare marginală a unei anumite abilități? (c) o limitare temporară, precum cea rezultată în urma fracturării unui picior, poate să constituie o invaliditate?

(3) Notele explicative la Nomenclatura combinată din 4 ianuarie 2005 (2005/C 1/03) (2), prin excluderea scuterelor echipate cu coloane de direcție separate, modifică semnificația poziției 8713?

(4) Posibilitatea utilizării unui vehicul de către un invalid afectează clasificarea tarifară dacă se poate spune că vehiculul are caracteristici speciale care atenuează efectele unei invalidități?

(5) Dacă adaptarea pentru utilizarea de către persoanele valide este un factor relevant, în ce măsură ar trebui ca dezavantajele unei asemenea utilizări să fie, de asemenea, un factor relevant în determinarea unei astfel de adaptări?

(1) JO L 301, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

(2) JO C 137, p. 1.
I.

În legătură cu Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (1) [denumit în continuare „Regulamentul nr. 593/2008”]: 1) Expresia „din circumstanțele respective reiese”, prevăzută la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008, poate fi interpretată de o instanță a unui stat membru în sensul că examinarea „circumstanțelor care trebuie luate în considerare” pentru a stabili dacă este rezonabil să se considere că consimțământul nu a fost exprimat, în conformitate cu legea țării în care partea are reședința obișnuită, trebuie să se raporteze la circumstanțele încheierii contractului, la obiectul contractului și la executarea acestuia? 1.1. Efectul la care se referă articolul 10 alineatul (2), derivat din situaţia descrisă la punctul 1 de mai sus, trebuie interpretat în sensul că atunci când, ca urmare a referirii [la legea țării în care îşi are reședința obișnuită] făcută de o parte, rezultă din circumstanțele care trebuie luate în considerare că exprimarea consimţământului cu privire la legea aplicabilă în conformitate cu alineatul (1) nu era un efect rezonabil al comportamentului părţii respective, instanţa trebuie să aprecieze existența și validitatea clauzei contractuale în conformitate cu legea țării în care își are reședința obișnuită partea care a făcut referirea respectivă? 2) Instanţa din statul membru în cauză poate interpreta dispozițiile articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008 în sensul că poate aprecia în mod discreţionar – având în vedere ansamblul împrejurările cauzei – dacă, ţinând seama de circumstanțele care trebuie luate în considerare, exprimarea consimţământului cu privire la legea aplicabilă în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) nu era un efect rezonabil al comportamentului părții respective? 3) În cazul în care – în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008 – o parte face referire la legea țării în care își are reşedinţa obișnuită pentru a stabili că nu şi-a dat consimțământul, instanța dintr-un stat membru trebuie să ia în considerare legea țării în care își are reşedinţa obișnuită partea respectivă, în sensul că, în temeiul acestei legi, având în vedere „circumstanțele” menționate, consimțământul părții în cauză cu privire la legea desemnată în contract nu era un comportament rezonabil? 3.1. În acest caz, este contrară dreptului comunitar interpretarea instanței unui stat membru potrivit căreia examinarea „circumstanțelor” pentru a stabili dacă este rezonabil să se considere că consimțământul nu a fost exprimat se raportează la circumstanțele încheierii contractului, la obiectul contractului și la executarea acestuia?
—

constatarea faptului că prin prevederea regimului TVA-ului privind grupurile independente de persoane, astfel cum este definit la articolul 44 alineatul 1 litera y) din Legea din 12 februarie 1979 privind TVA, prin articolele 1-4 din Regulamentul Marelui Ducat din 21 ianuarie 2004 privind scutirea de TVA a prestărilor de servicii furnizate membrilor lor de grupuri independente de persoane, prin Circulara administrativă nr. 707 din 29 ianuarie 2004 în măsura în care aceasta comentează articolele 1-4 din Regulamentul Marelui Ducat, și prin nota din 18 decembrie 2008 redactată de grupul de lucru care activează în cadrul Comitetului de Observare a Piețelor [Comité d'Observation des Marchés (Cobma)] în acord cu Administrația Înregistrării și a Domeniilor (Administration de l'Enregistrement et des Domaines), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi incumbă în temeiul Directivei TVA ( 1 ), în special al articolului 2 alineatul (1) litera (c) și al articolului 132 alineatul (1) litera (f), al articolului 1 alineatul (2) al doilea paragraf, al articolului 168 litera (a) și al articolului 178 litera (a), precum și al articolului 14 alineatul (2) litera (c) și al articolului 28 din această directivă;
2)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1): a) Articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 se aplică și în cazul în care se examinează dacă un divorț poate fi recunoscut pe teritoriul național? b) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2 a): (1) Trebuie să se ia în considerare în mod abstract o comparație din care rezultă că, deși legea forului garantează accesul la divorț și celuilalt soț, divorțul este, din cauza apartenenței la unul dintre sexe, supus altor condiții de drept procedural și material decât cele privind accesul la divorț al primului soț? sau (2) aplicabilitatea normei depinde de faptul dacă legislația străină, care este discriminatorie in abstracto, discriminează și în mod concret în speță? c) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2 b): Se poate considera un motiv de neaplicare a normei faptul că soțul discriminat a consimțit la divorț – chiar și sub forma primirii unei plăți compensatorii?