RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 171/30

Acțiune introdusă la 2 aprilie 2013 — Transworld Oil Computer Centrum și alții/Eurojust

(Cauza T-192/13)

2013/C 171/57

Limba de procedură: olandeza

Părțile

Reclamanți: Transworld Oil Computer Centrum BV (Berg en Dal, Țările de Jos); Transworld Payment Solutions Ltd (Bermuda); Transworld ICT Solutions Ltd (Bangalore, India); Transworld Oil USA, Inc. (Houston, Statele Unite ale Americii); Bermuda First Curaçao Ltd (Bermuda) și Johannes Christiaan Martinus Augustinus Maria Deuss (Bermuda) (reprezentant: T. Barkhuysen, avocat)

Pârât: Eurojust

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

— Anularea deciziei de confirmare a Eurojust din 2 februarie 2013;

— obligarea Eurojust de a adopta o nouă decizie, pe baza cererii de confirmare din 31 decembrie 2012, ținând seama de hotărârea Tribunalului;

— obligarea Eurojust la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni și cererii de confirmare.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

1. Primul motiv întemeiat pe faptul că Eurojust nu a examinat toate temeiurile juridice la care reclamanții au făcut trimitere. Cererea de informații din 4 octombrie 2012 și cererea de confirmare a informațiilor din 31 decembrie 2012 se întemeiază pe diferite temeiuri, dintre care articolul 10 din Convenția Europeană a Drepturilor Omului și articolul 8 alineatul (2), articolul 41 alineatul (2) și articolul 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (JO 2010, C 83, p. 389). Cu toate acestea, Eurojust s-a întemeiat în decizia contestată exclusiv pe normele de acces la documente ale Eurojust. Celelalte motive la care reclamanții au făcut referire au fost ignorate în mod neîntemeiat de Eurojust.

2. Al doilea motiv întemeiat pe viciile care afectează adoptarea deciziei de confirmare și pe caracterul inadecvat al motivării Eurojust refuză să furnizeze informațiile solicitate invocând excepțiile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (b) din normele Eurojust privind accesul la documente. Cu toate acestea, Eurojust nu explică în decizia contestată sau nu explică în mod suficient motivul pentru care și în ce măsură sunt aplicabile acele excepții în cazul de față.

3. Al treilea motiv întemeiat pe aplicarea eronată a excepțiilor „investigație națională pendinte” și „combaterea marii criminalități” prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din normele Eurojust privind accesul la documente. Reclamanții au o suspiciune rezonabilă și justificată cu privire la faptul că un organ de represiune penală a acționat nelegitim cu ocazia unei investigații (preliminare) penale. În scopul de a fundamenta această suspiciune, reclamanții au formulat, printre altele, o cerere de informații la Eurojust. Eurojust susține că informațiile solicitate nu pot fi furnizate, întrucât o cercetare (preliminară) judiciară este încă în curs. Potrivit reclamanților, Eurojust invocă excepțiile menționate în mod neîntemeiat și fără a furniza o motivare suficientă.

4. Al patrulea motiv întemeiat pe aplicarea eronată a excepțiilor „sfera privată și integritatea persoanelor” prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din normele Eurojust privind accesul la documente. Eurojust nu a afirmat și nici nu a argumentat că documentele solicitate conțin date personale ale unor terți. În plus, simplul fapt că un document conține date personale nu presupune în mod necesar că sfera vieții private sau integritatea este afectată. Eventualele declarații ale unor funcționari, care nu sunt efectuate cu titlu personal, nu pot constitui un motiv de a refuza informațiile solicitate. În măsura în care sunt puse în discuție integritatea și viața privată ale unei persoane, Eurojust ar fi trebuit să examineze dacă și în ce mod documentele solicitate — eventual anonimizate și parțiale — puteau fi totuși transmise. Eurojust nu a procedat în acest sens în mod neîntemeiat.