ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 16 mai 2022 – Friends of the Irish Environment CLG/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

(Cauza C-330/22)

(2022/C 284/22)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court (Irlanda)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Friends of the Irish Environment CLG

Pârâți: Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

Întrebările preliminare

1) În condițiile în care Regulamentul din 2020 (1) a fost înlocuit și/sau măsurile naționale de transpunere au expirat, este necesară formularea prezentei cereri de decizie preliminară?

2) Anexa IA la Regulamentul 2020/123/UE al Consiliului este lipsită de validitate, în raport cu scopurile și obiectivele Regulamentului (UE) 1380/2013 (2) (denumit în continuare „Regulamentul PCP”), în special articolul 2 alineatele (1) și (2) din Regulamentul PCP, inclusiv obiectivul prevăzut la articolul 2 alineatul (2) teza a doua și principiile bunei guvernanțe prevăzute la articolul 3 literele (c) și (d) din Regulamentul PCP (inclusiv măsura în care acesta se aplică stocurilor pentru care se impune o abordare precaută), coroborate cu articolele 9, 10, 15 și 16 din Regulamentul PCP și considerentele regulamentului menționat, precum și cu articolele 1, 2, 3, 4, 5, 8 și 10 din Regulamentul (UE) 2019/472 (3) al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile pescuite în apele occidentale și apele adiacente și pentru activitățile de pescuit care exploatează stocurile respective (denumit în continuare „Regulamentul privind apele occidentale”), în măsura în care capturile totale admisibile (denumite în continuare „TAC”) stabilite prin Regulamentul din 2020 nu respectă avizul de zero capturi pentru producția maximă durabilă (denumită în continuare „MSY”) emis de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (denumit în continuare „ICES”) pentru anumite specii?

(1) Regulamentul (UE) 2020/123 al Consiliului din 27 ianuarie 2020 de stabilire, pentru anul 2020, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele de pescuit ale Uniunii, în anumite ape din afara acesteia (JO 2020, L 25, p. 1).

(2) Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO 2013, L 354, p. 22).

(3) JO 2019, L 83, p. 1
Recurs introdus la 18 februarie 2022 de Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 8 decembrie 2021 în cauza T-595/19, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

(Cauza C-121/22 P)

(2022/C 294/17)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (reprezentanți: V. Marsland, Solicitor, și C. Milbradt, avocați)

Celelalte părţi din procedură: European Union Intellectual Property Office (EUIPO), Fontana Food AB

Prin Ordonanța din 15 iunie 2022, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) nu a admis recursul și a decis că Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi va suporta propriile cheltuieli de judecată.
—

anularea în totalitate a Deciziei C(2017) 1742 final din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 [TFUE], al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) (denumită în continuare „decizia”) sau, cu titlu subsidiar, anularea deciziei în măsura în care prin aceasta se constată aplicarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE serviciilor de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre SEE spre țări terțe și reduce amenda aplicată recurentei la 26 775 000 de euro sau la o sumă pe care Curtea o consideră adecvată;
3)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: (a) dreptul la o cale de atac efectivă prevăzut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune ca un stat membru solicitant să pună în aplicare o decizie de transfer până la soluționarea cererii reclamantului de exercitare a puterii de apreciere în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III (b) dreptul la o cale de atac efectivă prevăzut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune ca un stat membru solicitant să pună în aplicare o decizie de transfer până la soluționarea unei contestații introduse prin intermediul unei căi de atac jurisdicționale specifice având ca obiect controlul legalității acțiunii administrative („judicial review”), formulată în temeiul dispozițiilor de drept național împotriva unei decizii de refuz în temeiul articolului 17? (c) În subsidiar, o contestație prin intermediul unei acțiuni în „judicial review” formulată conform dispozițiilor dreptului național împotriva unei decizii de refuz în temeiul articolului 17 are ca efect suspendarea termenului de punere în aplicare a unei decizii de transfer în temeiul articolului 29 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III sau are în alt mod un efect suspensiv asupra deciziei de transfer?
(1)

Articolul 3 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 785/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind cerințele de asigurare a operatorilor de transport aerian și a operatorilor de aeronave (1) trebuie interpretat în sensul că o persoană — care se află în afara elicopterului unui transportator aerian [al Uniunii], în timp ce acesta se află în zbor, dar care este suspendată de un cablu de ridicare ce face parte integrantă din elicopter (sau este o componentă a acestuia), și care a decolat odată cu elicopterul (fiind suspendată de cablul de ridicare); — care a fost transportată cu titlu gratuit în cadrul unei operațiuni asigurate de stat (cu un elicopter aparținând statului și utilizat în cadrul serviciului de poliție) în calitate de transportator în temeiul unui „contract de transport” încheiat între transportatorul aerian (escadron de stat) și angajatorul persoanei care îndeplinea sarcina specială [respectiv în temeiul uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 411/2006 Z.z., z 10. mája 2006 k návrhu zásad vykonávania letov lietadiel v policajných službách (Ordonanța Guvernului Republicii Slovace nr. 411/2006 din 10 mai 2006 privind proiectul de norme pentru zborurile aeronavelor în cadrul serviciilor de poliție) și nariadenie Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 50/2012 zo dňa 14. marca 2012 o vyžadovaní a schvaľovaní letov (Decretul Ministerului de Interne al Republicii Slovace nr. 50/2012 din 14 martie 2012 privind cererea și aprobarea zborurilor), care prevedea că aeronavele transportatorului aerian vor efectua zboruri pentru a asigura îndeplinirea sarcinilor angajatorului persoanei în cauză]; — scopul transportului era acela de a efectua o misiune specială precum cea în discuție în acțiunea principală [efectuarea unei misiuni de serviciu constând în formarea specializată a ofițerilor din cadrul Hasičský a záchranný zbor (unitate de stingere a incendiilor și de salvare) cu ajutorul unui echipament aerian (elicopter) sub forma unui exercițiu de ridicare cu troliul pentru salvator și salvat], și — care participa la o misiune în calitate de membru stagiar al unui modul de stingere a incendiilor, atașat la elicopter prin intermediul unui cablu de ridicare, reprezentând un echipament al elicopterului (sau o componentă integrantă a acestuia), urmând instrucțiunile pilotului și ale operatorului de bord, și care urma să fie ridicat la bordul elicopterului în timpul zborului, (a) are calitatea de pasager sau (b) are calitatea de membru al echipajului aeronavei sau al echipajului de cabină?
2)

Atunci când se apreciază dacă există circumstanțe inevitabile și extraordinare la locul de destinație sau în vecinătatea imediată a acestuia la momentul rezilierii contractului privind pachetul de servicii de călătorie și dacă acestea afectează în mod semnificativ executarea pachetului: (i) trebuie să se țină seama numai de circumstanțe obiective, ceea ce înseamnă că un efect semnificativ asupra executării pachetului este legat numai de imposibilitatea obiectivă și trebuie interpretat ca incluzând numai cazurile în care executarea contractului devine imposibilă atât din punct de vedere material, cât și juridic, sau trebuie totuși să includă și cazurile în care executarea contractului nu este imposibilă, dar (în speță, din cauza temerii întemeiate de infectare cu COVID-19) devine complicată și/sau ineficientă din punct de vedere economic (în ceea ce privește siguranța călătorilor, riscul pentru sănătatea și/sau viața acestora, posibilitatea de a atinge obiectivele călătoriei în scop de agrement); (ii) sunt relevanți factori subiectivi cum ar fi călătoria unor adulți împreună cu copii cu vârsta sub 14 ani sau apartenența la un grup cu risc mai ridicat din cauza vârstei sau a stării de sănătate a călătorului etc.? Călătorul are dreptul de a rezilia contractul privind pachetul de servicii de călătorie în cazul în care, ca urmare a pandemiei și a circumstanțelor asociate acesteia, în opinia călătorului mediu, călătoria către și dinspre destinație devine nesigură, generează inconveniente pentru călător sau îi provoacă acestuia o temere întemeiată cu privire la un risc pentru sănătate sau de infectare cu un virus periculos?
F)

Se poate considera că legislația națională conține măsuri suficient de disuasive împotriva folosirii contractelor sau a reînnoirilor succesive ale contractelor de muncă temporare, contrare clauzei 5 din acordul-cadru, care respectă cerințele stabilite de jurisprudența CJUE în Hotărârea din 7 martie 2018 în cauza C-494/16 (2), Santoro, și în Hotărârea din 8 mai 2019, C-494/17 (3), Rossato, în ceea ce privește repararea prejudiciului suferit de lucrător prin restitutio in integrum, atunci când prevede numai o indemnizație forfetară și obiectivă (20 de zile de salariu pentru fiecare an de muncă, în limita unui an [de salariu]), dar nu este prevăzută nicio indemnizație suplimentară pentru repararea integrală a prejudiciului cauzat, în cazul în care acesta depășește suma respectivă?
F)

Se poate considera că legislația națională conține măsuri suficient de disuasive împotriva folosirii contractelor sau a reînnoirilor succesive ale contractelor de muncă temporare, contrare clauzei 5 din acordul-cadru, care respectă cerințele stabilite de jurisprudența CJUE în Hotărârea din 7 martie 2018 în cauza C-494/16 (2), Santoro, și în Hotărârea din 8 mai 2019 în cauza C-494/17 (3), Rossato, în ceea ce privește repararea prejudiciului suferit de lucrător prin restitutio in integrum, atunci când prevede numai o indemnizație forfetară și obiectivă (20 de zile de salariu pentru fiecare an de muncă, în limita unui an [de salariu]), dar nu este prevăzută nicio indemnizație suplimentară pentru repararea integrală a prejudiciului cauzat, în cazul în care acesta depășește această sumă?
2)

Articolul 3 alineatul (5) din Directiva 2000/31 trebuie să fie interpretat în sensul că omiterea notificării măsurii adoptate Comisiei și statului membru de stabilire a platformei, care în temeiul acestei dispoziții, trebuie să fie efectuată, în cazuri de urgență, „în cel mai scurt timp posibil” (ex post), are drept consecință ca – după expirarea unui termen suficient pentru notificare (ex post) – această măsură să nu mai poată fi aplicată unui anumit serviciu?
A)

Se poate considera că legislația națională conține măsuri suficient de disuasive împotriva folosirii contractelor sau a reînnoirilor succesive ale contractelor de muncă temporare, contrare clauzei 5 din acordul-cadru, care respectă cerințele stabilite de jurisprudența CJUE în Hotărârea din 7 martie 2018 în cauza C-494/16 (1), Santoro, și în Hotărârea din 8 mai 2019 în cauza C-494/17 (2), Rossato, în ceea ce privește repararea prejudiciului suferit de lucrător prin restitutio in integrum, atunci când prevede numai o indemnizație forfetară și obiectivă (20 de zile de salariu pentru fiecare an de muncă, în limita unui an [de salariu]), dar nu este prevăzută nicio indemnizație suplimentară pentru repararea integrală a prejudiciului cauzat, în cazul în care acesta depășește suma respectivă?
Recurs introdus la 12 mai 2022 de the airscreen company GmbH & Co. KG împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 7 martie 2022 în cauza T-382/21, the airscreen company GmbH & Co. KG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-320/22 P)

(2022/C 424/22)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: the airscreen company GmbH & Co. KG (reprezentanți: O. Spieker, D. Mienert, J. Selbmann, avocați)

Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Moviescreens Rental GmbH

Prin Ordonanța din 28 septembrie 2022, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera de admitere în principiu a recursurilor) nu a admis în principiu recursul și a obligat recurenta la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.
—

Tribunalul a denaturat conținutul dosarului invocând o evaluare implicită a unei situații de FOLTF (failing or likely to fail) (entitatea se află sau este susceptibilă să se afle în dificultate) și a omis să menționeze că SRB a indicat în mod expres în apărarea sa că nu a efectuat o evaluare a FOLTF; și
2)

Articolul 2 alineatul (1) coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2011/92 și cu punctul 17 litera (a), precum și cu punctul 24 din anexa I la această directivă trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale potrivit căreia, în cazul în care: a) o instalație de creștere intensivă a puilor maturi se adaugă unei asemenea instalații care a fost deja autorizată; b) instalația care se adaugă (29 990 de locuri) și instalația deja autorizată (84 000 de locuri) depășesc împreună pragul de 85 000 de locuri stabilit pentru puii maturi la punctul 17 litera (a) din anexa I la Directiva 2011/92; c) instalația care se adaugă nu atinge nici pragul prevăzut de dreptul național pentru o evaluare preliminară pe baza localizării (30 000 de locuri), nici pragul prevăzut de dreptul național pentru o evaluare preliminară generală (40 000 de locuri) și d) deși, în ceea ce privește instalația deja autorizată, nu a fost efectuată o evaluare a efectelor asupra mediului, ci o analiză de la caz la caz în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2011/92 (sub forma unei evaluări preliminare generale în temeiul dreptului național), a cărei concluzie a fost că nu era necesară efectuarea unei evaluări a efectelor asupra mediului în ceea ce privește instalația deja autorizată, o evaluare a efectelor asupra mediului trebuie să fie efectuată în privința instalației care se adaugă numai în cazul în care o evaluare de la caz la caz în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2011/92 (sub forma unei evaluări preliminare generale în temeiul dreptului național) are drept concluzie că adăugarea noii instalații este susceptibilă să aibă efecte negative semnificative sau alte efecte negative semnificative asupra mediului?
Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank Den Haag, sediul din Middelburg (Țările de Jos) la 11 august 2022 – SN și alții/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Cauza C-540/22)

(2022/C 463/20)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Rechtbank Den Haag, sediul din Middelburg

Părțile din procedura principală

Reclamanți: SN, AS, RA, AA, OK, SD, IS, YZ, VK, VM, SP, OZ, OK, MM, PS, OP, ST, OO, ST, OS, AB, AT, PM, IY, SO, HY, VK, VL, DT, DM, DK, OK, MK, VM, VM, AY, PD, SS, OH, AZ, RS, VD, AI, OK

Pârât: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Întrebările preliminare

1) Libera circulație a serviciilor garantată la articolele 56 și 57 TFUE cuprinde un drept de ședere într-un stat membru, derivat din acest drept, pentru lucrători din țări terțe care pot fi angajați în statul respectiv de un prestator de servicii stabilit în alt stat membru?

2) În cazul unui răspuns negativ, articolul 56 TFUE se opune ca, în cazul în care durata furnizării serviciilor este mai mare de trei luni, să fie obligatorie solicitarea unui permis de ședere pentru fiecare lucrător în parte, alături de o obligație de notificare simplă pentru prestatorul de servicii?
Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polonia) la 13 octombrie 2022 – Rzecznik Praw Dziecka și alții

(Cauza C-638/22)

(2022/C 482/14)

Limba de procedură: polona

Instanța de trimitere

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Părțile din procedura principală

Recurenți: T.C., Rzecznik Praw Dziecka, Prokurator Generalny

Celelalte părți din procedură: M.C., Prokuratora Prokuratury Okręgowej we Wrocławiu

Întrebarea preliminară

Articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (1) și articolele 22, 24, 27 alineatul (6) și 28 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) 2019/1111 al Consiliului din 25 iunie 2019 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești și privind răpirea internațională de copii (reformare) (2) coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opun aplicării unei dispoziției de drept național potrivit căreia, în cauzele privind deplasarea unei persoane aflate sub autoritate părintească sau sub tutelă inițiate în temeiul Convenției asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, încheiată la Haga la 25 octombrie 1980, la cererea Prokurator Generalny [procurorul general], a Rzecznik Praw Dziecka [mediatorul pentru drepturile copiilor] sau a Rzecznika Praw Obywatelskich [mediatorul pentru drepturile cetățenilor], depusă la Sąd Apelacyjny w Warszawie [Curtea de Apel din Varșovia] în termen de cel mult două săptămâni de la data rămânerii definitive a ordonanței privind deplasarea persoanei aflate sub autoritate părintească sau sub tutelă, executarea ordonanței respective se suspendă de drept?

(1) JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183.

(2) JO 2019, L 178, p. 1.
1)

motivul întemeiat pe temeiul juridic eronat pentru adoptarea regulamentului respectiv și, prin urmare, pe încălcarea articolului 192 alineatul (2) litera (c) TFUE coroborat cu articolul 194 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE, în măsura în care regulamentul în discuție nu a fost adoptat în temeiul articolului 192 alineatul (2) litera (c) TFUE, care impune Consiliului unanimitatea, deși are un impact semnificativ asupra alegerii unui stat membru între diferite surse de energie și asupra structurii generale a aprovizionării sale energetice. Polonia invocă mai întâi împotriva regulamentului atacat motivul întemeiat pe caracterul eronat al temeiului său juridic, și anume articolul 122 alineatul (1) TFUE. Ea susține că obiectivul principal al regulamentului atacat este de a avea un impact semnificativ asupra condițiilor de utilizare a resurselor energetice, asupra alegerii între diferite surse de energie și asupra structurii generale a aprovizionării energetice. Dat fiind că respectivul regulament afectează în mod semnificativ libertatea de constituire a mixului energetic, el ar fi trebuit să fie adoptat în temeiul articolului 192 alineatul (2) litera (c) TFUE, la care face referire articolul 194 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE, adică în conformitate cu o procedură legislativă specială în cadrul căreia Consiliul statuează în unanimitate.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 142/2

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Salzgitter AG, Republica Federală Germania

(Cauza C-408/04 P) (1)

(Recurs - Ajutoare de stat - Aprobare din partea Comisiei în temeiul Tratatului CE - Întreprindere siderurgică - Articolul 4 litera (c) CO și articolele 67 CO și 95 CO - Tratatul CECO - Tratatul CE - Codurile privind ajutoarele acordate siderurgiei - Aplicare concomitentă - Incompatibilitatea ajutorului - Notificarea obligatorie a ajutoarelor acordate - Lipsa notificării către Comisie - Lipsa prelungită de reacție din partea Comisiei - Decizie de restituire - Principiul securității juridice - Protecția încrederii legitime - Dreptul la apărare - Obligație de motivare)

(2008/C 142/02)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz și M. Niejahr, agenți)

Celelalte părți în proces: Salzgitter AG (reprezentanți: J. Sedemund, și T. Lübbig, Rechtsanwâlte), Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, W.-D. Plessing, C. Schulze-Bahr, agenți)

Obiectul

Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene (Camera a patra extinsă) din 1 iulie 2004 Salzgitter/Comisia (T-308/00), prin care Tribunalul a anulat articolele 2 și 3 din Decizia 2000/797/CECO a Comisiei din 28 iunie 2000 privind ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea Salzgitter AG, Preussag Stahl AG și a filialelor siderurgice ale grupului, regrupate în prezent sub denumirea Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) (JO L 323, p. 5), în ceea ce privește obligarea Germaniei de a recupera de la reclamantă ajutoarele în cauză — Încălcarea articolului 4 litera (c) CO și a celui de al treilea, a celui de al patrulea și a celui de al cincilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei — Încălcarea dreptului la apărare

Dispozitivul

1) Respinge recursul incidental.

2) Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 1 iulie 2004, Salzgitter/Comisia (T-308/00), în măsura în care aceasta anulează articolele 2 și 3 din Decizia 2000/797/CECO a Comisiei din 28 iunie 2000 privind ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea Salzgitter AG, Preussag Stahl AG și a filialelor siderurgice ale grupului, regrupate în prezent sub denumirea Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG), și stabilește cheltuielile de judecată.

3) Trimite cauza Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

4) Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

(1) JO C 314, 18.12.2004.