ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Dispozitivul
1) Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupr a fondului cauzei.
2) Reclamanta supor tă propriil e cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale pârâtului.
(1) JO C 252, 31.8.2013.
Acțiune introdusă la 31 decembr ie 2013 – Inviv o Ltd/OL AF
(Cauza T-690/13)
(2014/C 151/26)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclama ntă: Invivo Ltd (Abinsk , Rusia) (reprezentant: T. Huopalainen, avocat)
Pârât: Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)
Concluziile
Reclamanta solicită Tribunalului:
— controlul legalității abținer ii de a acționa a pârâtului în cauza OF/2013/0902, ulteri oară solicităr ii de a acționa venite 
din partea reclamantei;
— oblig area pârâtului să acționeze.
Motiv ele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv , întemeiat pe abținerea de a acționa potr ivit articolului 265 TFUE, având 
în vedere că sunt în discuție interesele financ iare al UE în sensul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1073/1099 (1) în 
măsura în care agenția națională care acordă ajutorul primeșt e majorit atea fondur ilor sale de la UE și în măsura în care în 
frauda invocată imp lică participarea unor entități juridice din cel puțin două state membre. 
(1) Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuat e de 
Oficiul European de Lupta Antifraudă (OLAF) (JO L 136, p. 1, Ediție specială, 01/vol . 2 p. 129).
Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – Schniga/OCSP – Brookf ield New Zealand (Gala Schnitzer)
(Cauza T-91/14)
(2014/C 151/27)
Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
Părțile
Reclama ntă: Schniga GmbH (Bolzano, Italia) (reprezentanți: G. Wür tenberg er și R. Kunze, avocați)
Pârât: Oficiul Comunitar pentr u Soiur i de Plante (OCSP)
Cealaltă parte din procedur a care s-a aflat pe rolul camere i de recurs: Brookfield New Zealand Ltd (Havelock Nor th, Noua 
Zeelandă)C 151/20 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 19.5.2014
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 112/34

Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2013 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe și alții/Comisia

(Cauza T-646/13)

2014/C 112/46

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamante: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe și alții (reprezentanți: E. Johansson, J. Lund și C. Lund, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— anularea Deciziei C (2013) 5969 final a Comisiei din 13 septembrie 2013, notificată la 16 septembrie 2013;

— obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

1. Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură — Reclamantele susțin că decizia atacată încalcă normele de procedură prevăzute la articolul 296 alineatul (2) TFUE și la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011 (1). — Reclamantele susține, printre altele, în acest context, că Comisia nu menționează cele 11 teme care fac obiectul inițiativei cetățenești și care, în opinia acesteia, excedează cadrul în care este abilitată să prezinte o propunere de act juridic al Uniunii în vederea aplicării tratatelor. Reclamantele susțin totodată că Comisia nu precizează de ce aceste teme ar exceda acest cadru. — Pe de altă parte, reclamantele susțin, în cadrul acestui motiv, că Comisia nu precizează de ce Regulamentul nr. 211/2011 nu ar permite înregistrarea uneia sau mai multor părți ale unui proiect de inițiativă cetățenească.

2. Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor sau a unei norme de drept care privește aplicarea acestora — Reclamantele susțin în această privință încălcarea articolului 11 TUE, a articolului 24 alineatul (1) TFUE și a articolului 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 211/2011. — Reclamantele susțin, în acest context, că niciuna dintre temele în legătură cu care Comisia ar trebui să fie invitată să prezinte propuneri nu ar exceda în mod vădit cadrul în care ar fi abilitată să prezinte o propunere de act juridic al Uniunii în vederea aplicării tratatelor. Acestea adaugă că, chiar și în ipoteza în care una dintre teme ar exceda acest cadru, Comisia ar fi trebuit să înregistreze proiectul de inițiativă cetățenească, limitându-l la temele care, în opinia acesteia, nu excedează în mod vădit acest cadru.

(1) Regulamentul (UE) nr. 211/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 privind inițiativa cetățenească (JO L 65, p. 1, rectificare în JO L 94, p. 49).
—

constatarea faptului că marca reclamantei MAKING LIFE BETTER AT WORK are caracterul distinctiv necesar, în raport cu produsele și serviciile invocate în cauză, pentru înregistrarea ca marcă comunitară;
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 85/21

Acțiune introdusă la 20 decembrie 2013 — Bilbaína de Alquitranes și alții/Comisia

(Cauza T-689/13)

2014/C 85/37

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Spania), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit), Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Țările de Jos), Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia), Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Polonia), Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Regatul Unit), Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Spania), SGL Carbon GmbH (Meitingen, Germania), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austria), SGL Carbon (Passy, Franța), SGL Carbon, SA (La Coruña, Spania), SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Polonia) și ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Germania) (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— admiterea cererii ca admisibilă și fondată;

— anularea actului atacat în măsura în care clasifică CTPHT ca H400 și H410;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamantele vizează anularea în parte a Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO L 261, p. 5) (denumit în continuare „Regulamentul CLP”) în măsura în care prevede pentru smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă, nr. CAS 65996-93-2 (denumite în continuare „SGHTI”) clasificarea „Aquatic Acute 1 (H400)” și „Aquatic Chronic 1 (H410)” (denumit în continuare „actul atacat”).

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

1. Prin intermediul primului motiv se pretinde că actul atacat este nelegal întrucât încalcă prevederile Regulamentelor REACH și CLP cu privire la clasificarea substanțelor ca toxice pentru mediul acvatic și studiile care trebuie recunoscute în acest sens, precum și principiul egalității de tratament, în măsura în care respinge studiile realizate în conformitate cu Regulamentul REACH și cu liniile directoare ale OCDE și impune teste care nu se bazează pe nicio metodă standardizată acceptată.

2. Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că actul atacat este nelegal întrucât se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere, având în vedere că nu a luat în considerare proprietățile inerte intrinseci ale SGHTI care au în special un impact semnificativ în testele cu raze și aplicarea metodei însumării. De asemenea, acesta a stabilit factorii M pentru constituenții HAP în lipsa unei analize adecvate a studiilor la care se face referire și a respins informația furnizată de reclamante fără o justificare valabilă.
Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2014 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines și alții/Consiliul

(Cauza T-14/14)

(2014/C 71/49)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran), Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran), IRISL Europe GmbH (Hamburg, Germania), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran), Irano — Misr Shipping Co. (Teheran), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran), Shipping Computer Services Co. (Teheran), Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran) și Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (reprezentanți: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister și M. Taher, Solicitor)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— anularea Deciziei 2013/497/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 272, p. 46) și a Regulamentului (UE) nr. 971/2013 al Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 272, p. 1);

— obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

1. Primul motiv este întemeiat pe lipsa unui temei juridic adecvat pentru măsurile contestate, care au reținut drept criterii pentru înscrierea pe listă o legătură cu primul reclamant (IRISL), la puțin timp după ce acestuia din urmă i-a fost admisă acțiunea în anulare.

2. Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a încrederii legitime a reclamantelor și a principiilor finalității, securității juridice, non bis in idem, autorității de lucru judecat și nediscriminării.

3. Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a dreptului la apărare al reclamantelor întrucât nu a informat IRISL sau pe celelalte reclamante cu privire la intenția sa de a adopta măsurile contestate și nu a dat reclamantelor posibilitatea de a formula observații.

4. Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că măsurile contestate încalcă drepturile fundamentale ale reclamantelor, inclusiv dreptul acestora la respectarea reputației și a proprietății.
—

anularea Deciziei din 5 noiembrie 2013 a Comisiei Europene prin care s-a refuzat înregistrarea inițiativei cetățenești „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!” (denumită în continuare „inițiativa”) potrivit Regulamentului (UE) nr. 211/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 privind inițiativa cetățenească (JO L 65, p. 1), astfel cum a fost comunicată reprezentantului și reprezentantului supleant ai reclamanților la 5 noiembrie 2013 printr-o scrisoare care poartă referința „C(2013) 7612 final” (denumită în continuare „decizia atacată”) și
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 112/47

Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2014 – Bredenkamp și alții/Consiliul și Comisia

(Cauza T-66/14)

2014/C 112/60

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Insula Man), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare) și Fodya (Private) Ltd (Harare) [reprezentanți: P. Moser, QC (Queen's Counsel) și G. Martin, Solicitor]

Pârâte: Comisia Europeană și Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

— adoptarea unei măsuri de organizare a procedurii pentru a-i obliga pârâți să furnizeze toate informațiile sau probele care s-ar putea afla în posesia lor privind introducerea reclamanților pe listă;

— obligarea Consiliului și/sau a Comisiei să plătească reclamanților despăgubiri pentru prejudiciul moral și material suferit ca urmare a impunerii în mod nelegal de sancțiuni ale Uniunii reclamanților prin adăugarea (și menținerea până în 2012) a numelor lor în anexa la Regulamentul (CE) nr. 314/2004 al Consiliului prin: Poziția Comună 2009/68/PESC a Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 77/2009 al Comisiei; Decizia 2010/92/PESC a Consiliului și Regulamentul (UE) nr. 173/2010 al Comisiei, și, respectiv, Decizia nr. 2011/101/PESC a Consiliului și Regulamentul (UE) nr. 174/2011 al Comisiei;

— obligarea la plata unei dobânzi compuse calculate la rata Euribor + 2% (sau orice astfel de rată a dobânzii la care pot fi obligate pârâtele) și aferente sumei plătibile reclamanților, cu începere de la data pronunțării hotărârii;

— obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă patru motive.

1. Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că actele în cauză sunt lipsite de orice temei juridic, întrucât sunt adoptate doar în temeiul articolelor 60 și 301 CE, care privesc adoptarea de măsuri exclusiv față de țări terțe, iar nu față de persoane private și societăți.

2. Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că actele în cauză prezintă erori de fapt vădite prin aceea că nu demonstrează legăturile strânse întreținute cu guvernul din Zimbabwe și nici sprijinul financiar sau de altă natură furnizat regimului, nerespectând prin urmare sarcina probei care incumbă pârâților și conducând la un proces nelegal de luare a deciziilor.

3. Al treilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că actele în cauză au încălcat norme fundamentale de procedură întrucât sunt nemotivate sau insuficient motivate și pe faptul că nu s-a dat reclamanților posibilitatea să fie ascultați sau să prezinte observații dezincriminatorii.
—

anularea Deciziei Comisiei C (2013) 6261 din 16 octombrie 2013 privind ajutorul de Stat nr.SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) adresate Republicii Slovace; și
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 129/30

Acțiune introdusă la 7 februarie 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines și alții/Consiliul

(Cauza T-87/14)

2014/C 129/37

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); IRISL Europe GmbH (Hamburg, Germania); IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran); Irano Misr Shipping Co. (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Shipping Computer Services Co. (Teheran); Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran); South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran); și Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (reprezentanți: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, și M. Taher, Solicitor)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— Anularea Deciziei 2013/685/PESC a Consiliului din 26 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 316, p. 46) şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1203/2013 din 26 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 316, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantelor;

— declararea inaplicabilităţii Deciziei 2013/497/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 272, p. 46) şi a Regulamentului (UE) nr. 971/2013 al Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 272, p. 1);

— obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

Motivele și principalele argumente

În vederea obţinerii declarării nelegalităţii măsurilor din octombrie, reclamantele invocă „obiecţia nelegalităţii” în sensul că: acestea sunt lipsite de temei juridic corespunzător, încalcă încrederea legitimă a reclamantelor şi principiile finalităţii, securităţii juridice, non bis in idem şi res judicata, discriminează Islamic Republic of Iran Shipping Lines şi încalcă drepturile sale fundamentale în mod nejustificat şi disproporţionat, încalcă dreptul la apărare al reclamantelor şi reprezintă un abuz de putere al Consiliului.

În vederea anulării măsurilor atacate, reclamantele invocă următoarele motive.

1. Primul motiv, întemeiat pe inexistenţa unui temei legal corespunzător pentru măsurile atacate.

2. Al doilea motiv, întemeiat pe săvârşirea de către Consiliu a unei erori vădite prin deciziile de a include pe fiecare dintre reclamante.

3. Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a dreptului la apărare al reclamantelor.

4. Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă încrederea legitimă a reclamantelor şi principiile finalităţii, securităţii juridice, non bis in idem, res judicata şi nediscriminării.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 135/59

Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Canadian Solar Emea și alții/Consiliul

(Cauza T-163/14)

2014/C 135/78

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Canadian Solar Emea GmbH (München, Germania); Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, China); Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, China); Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, China); și Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și J. Charles, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— declararea admisibilității acțiunii;

— anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 325, p. 66), în măsura în care se aplică reclamantelor;

— obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

1. Primul motiv: adoptând măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie expediate din Republica Populară Chineză, deși în avizul de inițiere se menționau doar modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, instituțiile au încălcat articolul 10 alineatele (12) și (13) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului (1).

2. Al doilea motiv: adoptând măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie care nu au făcut obiectul unei anchete antisubvenții instituțiile au încălcat articolele 1 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

3. Al treilea motiv: neefectuând decât o singură anchetă pentru două produse distincte (și anume modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și celulele), instituțiile au încălcat articolul 2 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

(1) Regulamentul din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 188, p. 93)
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 142/44

Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Yingli Energy (China) și alții/Consiliul

(Cauza T-161/14)

2014/C 142/57

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, China); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, China); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, China); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, China); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Beijing, China); Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Beijing); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Germania); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Germania); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Franța); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spania); Yingli Green Energy Italia Srl (Roma, Italia) și Yingli Green Energy International AG (Kloten, Elveția) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și J. Charles, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— declararea admisibilității acțiunii;

— anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 325, p. 66), în măsura în care se aplică reclamantelor;

— obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

1. Primul motiv: prin adoptarea de măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie expediate din Republica Populară Chineză, deși în avizul de inițiere se menționau doar modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, instituțiile au încălcat articolul 10 alineatele (12) și (13) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului (1).

2. Al doilea motiv: prin adoptarea de măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie care nu au făcut obiectul unei anchete antisubvenții instituțiile au încălcat articolele 1 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

3. Al treilea motiv: prin faptul că nu au efectuat decât o singură anchetă pentru două produse distincte (și anume modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și celulele), instituțiile au încălcat articolul 2 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

(1) Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 188, p. 93).