RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:F:2010 :171 1ORDONANȚA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PU BLICE
(Camera întâi)
16 decembrie 2010
Cauza F-25/10
AG
împotriva
Parlamentului European
„Funcție publică — Funcționari — Concediere după terminarea perioadei de probă — 
Inadmisibilitate vădită — Tardivitatea acțiunii — Notificare prin scrisoare recomandată cu confirmare 
de primire”
Obiectul:Acțiune formulată în temeiul ar ticolului 270 TFUE, aplicabil Tratatului CEEA în 
conformitate cu ar ticolul 106a din acesta, prin care AG solicită printre altele anularea 
deciziei Parlamentului European din 14 mai 2009 p rin care a f ost dispusă concedierea sa 
la terminarea pe rioadei sale de probă și a d eciziei Parlamentului European di n 
21 decembrie 2009 p rin care a f ost respinsă reclamația sa împotriva deciziei me nționate, 
precum și obligarea Parlamentului European la repararea prejudiciilor pe c are le-ar fi 
suferit reclamanta ca urmare a a cestor decizii
Decizia: Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă. Reclamanta suportă toate cheltuielile de judecată.
Sumarul ordonanței
Funcționari — Acțiune — Termene — Punct de p lecare — Notificare — Noțiune
[Statutul funcționarilor, art. 90 a lin. (2)]
Atunci când o d ecizie este no tificată prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire, se consideră 
că destinatarul său a l uat cunoștință de respectiva decizie prin faptul că a s emnat confirmarea de 
primire. În cazul în care o s crisoare recomandată nu poate fi semnată de destinatarul său, întrucât 
acesta este absent de la domiciliu la momentul trecerii p oștașului și nu întreprinde niciun demers sau 
nu ridi că scrisoarea în termenul în care aceasta este păstrată în m od no rmal de serviciile poștale, 
trebuie să se considere că decizia a f ost legal no tificată destinatarului său la da ta expirării a cestui 
termen.
Cu toate acestea, prezumția că destinatarul a p rimit notificarea deciziei la expirarea termenului normal 
de păstrare a s crisorii r ecomandate de către serviciile poștale nu ar e un caracter absolut. A stfel, 
aplicarea ei este condiționată de dovedirea, de către ad ministrație, a legalității no tificării p rin scrisoare 
recomandată, în special prin lăsarea unui aviz privind trecerea poștașului la ultima adr esă indicată de 
destinatar. În plus, această prezumție nu este irefragabilă. Destinatarul poate încerca să demonstreze 
că nu a p utut, de exemp lu, din motive d e boală sau ca urmare a u nui caz de forță majoră independent 
de voința sa, să ia e fectiv cunoștință de avizul privind trecerea poștașului.
2 ECLI:EU:F:2010 :171SUMAR—CAUZAF-25/10
AG/PARLAMENTULEUROPEAN
Nu se poate considera însă că o a bsență m otivată numai de faptul că destinatarul deciziei era în 
vacanță reprezintă un m otiv legitim care împiedică aplicarea prezumției că no tificarea a a vut loc. În 
cazul în care această prezumție ar p utea fi răsturnată pe b aza unor motive care privesc interese strict 
personale ale destinatarului actului, acesta ar p utea, într-o anumită măsură, să aleagă momentul la 
care consideră că a l uat efectiv cunoștință de respectivul act.
Or, prezumția de no tificare nu ad uce nicidecum atingere dreptului la o c ale de atac efectivă, în special 
previzibilității no rmelor care trebuie să reglementeze accesul la instanțele Uniunii. Astfel, termenul de 
introducere a a cțiunii de 3 luni și 10 zile este suficient de lung pe ntru ca situația în care destinatarul 
este absent deoarece este plecat în vacanță să nu afecteze posibilitățile de a e xercita căile de atac.
(a se vedea punctele 41-44, 48 ș i 50)