20

În aceste condiții, Consiglio di Stato a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare: „I. 1) Articolul 267 al treilea paragraf TFUE, privind obligația instanței de ultim grad de jurisdicție de a efectua o trimitere preliminară atunci când o parte în proces ridică problema interpretării dreptului comunitar, se opune aplicării dispozițiilor procesuale naționale care prevăd un sistem de restricții de natură procedurală, precum termene de introducere a acțiunii, specificitatea motivelor, interdicția de a modifica cererea în cursul procesului, interdicția modificării de către instanță a cererii părții? 2) Articolul 267 al treilea paragraf TFUE, privind obligația instanței de ultim grad de jurisdicție de a efectua o trimitere preliminară atunci când o parte în proces ridică problema interpretării dreptului comunitar, se opune competenței instanței naționale de a filtra, din punctul de vedere al relevanței întrebării și al gradului de claritate al dispoziției comunitare? 3) În cazul în care articolul 267 al treilea paragraf TFUE este interpretat în sensul că impune instanței naționale de ultim grad de jurisdicție o obligație necondiționată de trimitere preliminară a unei întrebări privind interpretarea dreptului comunitar formulată de o parte în proces, acesta este conform cu principiul duratei rezonabile a procesului, de asemenea prevăzut de dreptul comunitar? 4) În ce împrejurări de fapt și de drept nerespectarea articolului 267 al treilea paragraf TFUE de către instanța națională constituie o «încălcare vădită a dreptului comunitar», iar această noțiune poate avea un conținut și o sferă de aplicare diferite în cadrul acțiunii speciale împotriva statului, în sensul Legii nr. 117 din 13 aprilie 1988 privind repararea prejudiciilor cauzate în exercitarea funcțiilor judiciare […]? II. În cazul în care Curtea […] ar accepta teza «filtrului larg» […], care se opune aplicării normelor procesuale naționale referitoare la specificitatea motivelor acțiunii, întrebările preliminare de drept comunitar trebuie adresate Curții […] în chiar termenii în care au fost formulate de apelantul [din procedura principală], redați [în continuare]: «1) […] prezentăm Curții […] o cerere de decizie preliminară referitoare la interpretarea articolului 101 TFUE […] în raport cu dispozițiile legale și deontologice ce guvernează profesia de geolog și cu competențele instituționale și cu normele de funcționare ale [CNG], aplicabile în prezenta cauză, redate în continuare, în vederea verificării validității și a conformității lor cu dispoziția europeană (și anume articolul 101 TFUE) referitoare la domeniul concurenței. […] [reproducerea articolului 9 din Legea nr. 112/1963] [reproducerea articolului 14 alineatul (1) și a articolului 17 din Legea nr. 616 din 25 iulie 1966 privind dispozițiile de punere în aplicare a Legii din 3 februarie 1963, nr. 112, privind protecția titlului și a profesiei de geolog] [reproducerea articolelor 6 și 7 din Codul deontologic] [reproducerea articolului 17 din Codul deontologic]. În special, în această privință, se solicită Curții […] să se pronunțe cu privire la aspectul dacă indicarea, ca normă legală obligatorie în toate elementele sale, a Decretului-lege nr. 223/2006, cuprinzând un sistem numeric și cronologic, singurul sistem istoric și legitim, atât la nivel intern, cât și la nivel comunitar, care este cert că nu are nicio incidență asupra cunoașterii și a caracterului obligatoriu al normei juridice, este conform cu articolul 101 TFUE. [reproducerea articolelor 18 și 19 din Codul deontologic] Având în vedere că: — Regulamentul […] nr. 2137/85 […], ce are ca scop „de a facilita sau dezvolta activitățile economice ale membrilor săi”, stabilește, în al șaselea considerent, că acesta „nu aduce atingere aplicării la nivel național a normelor juridice și/sau deontologice privind condițiile de exercitare ale unei activități sau ale unei profesii”; — [reproducerea considerentului (43) al Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3)]; — [reproducerea considerentului (115) al Directivei 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50)]. În sfârșit, Curții […] i se solicită să se pronunțe asupra conformității cu articolul 101 TFUE a distincției descrise mai sus, făcută în drept și din punct de vedere al organizării ordinului, între întreprinderea profesională și întreprinderea comercială, precum și între concurența profesională și concurența comercială. 2) a) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii interzice sau se opune referirii la demnitatea și la prestigiul profesional – în speță, geolog – în stabilirea onorariilor profesionale? b) În sensul articolului 101 TFUE sau al unei alte norme de drept al Uniunii, referirea la demnitatea și la prestigiul profesional presupune efecte de restrângere a concurenței profesionale? c) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii stabilește că cerințele de demnitate și de prestigiu, în calitate de componente ale compensației profesionistului, în legătură cu tarifele definite expres ca susceptibile de derogări numai în privința limitelor minime – având în vedere referirea expresă și formală, cuprinsă la articolul 17 din [Codul deontologic], la reglementarea care permite o astfel de derogare (Decretul-lege nr. 223/2006 […]) – pot fi considerate ca inducând comportamente care restrâng concurența? d) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii interzice referirea la tariful profesional – stabilit, pentru geologi, printr-o dispoziție adoptată de stat, respectiv decretul ministerial al ministrului justiției în acord cu ministrul activităților productive, de la care se poate deroga în ceea ce privește limitele minime prin efectul, încă o dată, al articolului 17 din […] Codul deontologic – ca simplu element tehnic și profesional de referință pentru stabilirea onorariilor? e) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii interzice corespondența între, pe de o parte, importanța prestațiilor, cerințele legate de prestigiu și de demnitate astfel cum sunt definite și la articolele 6 și 7 din [Codul deontologic] și, pe de altă parte, onorariile profesionale, astfel cum se prevede la articolul 2233 [al doilea paragraf] din Codul civil, potrivit căruia „în orice caz, cuantumul onorariilor (profesionale) trebuie să fie adaptat importanței lucrărilor și demnității profesiei”? f) Prin urmare, potrivit articolului 101 TFUE, se poate considera că trimiterea la articolul 2233 [al doilea paragraf] din Codul civil este legitimă și că nu are ca efect restrângerea concurenței? g) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii stabilește, în cadrul reglementării concurenței, egalitatea juridică între un ordin profesional – în speță cel al geologilor –, astfel cum este reglementat de norme specifice adoptate de stat în vederea atingerii unor scopuri instituționale, și înțelegerile și concentrările de întreprinderi comerciale care corespund unor înțelegeri anticoncurențiale? h) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii permite asimilarea unei contribuții la un ordin profesional, obligatorie în temeiul legii – în vederea atingerii unor funcții și scopuri instituționale – cu activitatea de vânzare de bunuri și de servicii și cu profitul economic obținut prin intermediul unor comportamente anticoncurențiale de concentrări de întreprinderi comerciale? i) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii justifică aplicarea în speță a unei sancțiuni? j) Articolul 101 TFUE sau o altă normă de drept al Uniunii justifică supunerea la o prelevare forțată din contribuția la ordinul profesional, obligatorie în temeiul legii, asimilând această contribuție cu profitul și cu încasarea obținute dintr-o înțelegere economică sau comercială anticoncurențială?» III. 1) În subsidiar, în cazul în care Curtea […] ar răspunde la întrebările privind interpretarea articolului 267 al treilea paragraf TFUE în sensul absenței unei incidențe a normelor naționale de procedură și al existenței unei obligații de sprijin din partea instanței naționale și ar considera întrebarea adresată, astfel cum a fost formulată de apelant, ca fiind prea generală: dreptul comunitar al concurenței și al profesiilor, în special dispozițiile comunitare invocate de apelant în întrebarea sa, se opun adoptării unor coduri deontologice profesionale care determină onorariile în funcție de demnitatea și de prestigiul profesiei, de calitatea și de cantitatea muncii prestate, având ca efect faptul că onorariile care se situează sub tariful minim (și, prin urmare, mai concurențiale) ar putea fi sancționate, pe plan disciplinar, pentru încălcarea normelor deontologice? 2) În subsidiar, în cazul în care Curtea […] ar răspunde la întrebările privind interpretarea articolului 267 al treilea paragraf TFUE în sensul absenței unei incidențe a normelor naționale de procedură și al existenței unei obligații de sprijin din partea instanței naționale și ar considera întrebarea adresată, astfel cum a fost formulată de apelant, ca fiind prea generală: dreptul comunitar al concurenței, în special reglementarea care interzice înțelegerile care restrâng concurența, poate fi interpretat în sensul că o înțelegere restrictivă poate lua forma unor norme deontologice stabilite de ordine profesionale atunci când aceste norme, prin indicarea demnității și a prestigiului profesiei, precum și a calității și a cantității muncii prestate drept criterii de stabilire a onorariului profesionistului, au ca efect interdicția de a deroga de la tarifele minime și, prin urmare, au de asemenea un efect de restrângere a concurenței din cauza acestei interdicții? 3) În subsidiar, în cazul în care Curtea […] ar răspunde la întrebările privind interpretarea articolului 267 al treilea paragraf TFUE în sensul absenței unei incidențe a normelor naționale de procedură și al existenței unei obligații de sprijin din partea instanței naționale și ar considera întrebarea adresată, astfel cum a fost formulată de apelant, ca fiind prea generală: atunci când dreptul național prevede norme de protecție a concurenței mai stricte decât cele comunitare, în special prin stabilirea posibilității de a deroga de la tarifele profesionale minime, deși dreptul comunitar pare să permită în continuare în anumite condiții interdicția de a deroga de la tarifele minime, și atunci când, prin urmare, un comportament al ordinului profesional care impune interdicția de a deroga de la tarifele minime constituie, din punctul de vedere al dreptului național, o înțelegere care restrânge concurența, în condițiile în care din punctul de vedere al dreptului comunitar ar putea să nu constituie o astfel de înțelegere, dreptul comunitar al concurenței, în special reglementarea comunitară a înțelegerilor care restrâng concurența, se opune unui astfel de rezultat, și anume că un anumit comportament ar fi sancționabil ca înțelegere restrictivă a concurenței în temeiul reglementării naționale, dar nu și în temeiul reglementării comunitare, de fiecare dată când normele naționale de protecție a concurenței sunt mai stricte decât cele comunitare?”