18

Camera de recurs a considerat în această privință că: „20. Reclamanta recunoaște că a fost informată de OAPI, la 27 martie 2006, despre neprimirea actului de introducere a recursului care se susține că a fost trimis prin fax la 30 ianuarie 2006, mai precis în ultima zi a termenului de depunere a recursului. După toate verificările necesare, la 30 martie, actul de introducere a recursului a fost depus din nou. În consecință, reclamanta trebuie să fi avut cunoștință de actul omis înainte de această dată. 21. Cererea de restitutio in integrum a fost depusă la 30 mai 2006, respectiv în termenul de două luni de la încetarea obstrucționării (și anume necunoașterea faptului că actul de introducere a recursului nu a fost transmis prin fax la 30 ianuarie 2006). Prin urmare, cererea este admisibilă. […] 24. Astfel, din dispozițiile articolului 78 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94, astfel cum a fost modificat, coroborate cu cele ale articolului 78a din Regulamentul nr. 40/94, introdus de Regulamentul (CE) nr. 422/2004 al Consiliului, și în special din cuprinsul alineatului (2) reiese că restitutio in integrum nu se aplică atunci când termenul nerespectat este termenul de depunere a unui recurs prevăzut la articolul 59 din Regulamentul nr. 40/94. În temeiul acestor noi dispoziții, legiuitorul pare să fi intenționat să acopere o lacună existentă înainte de modificare în cuprinsul articolului 78 alineatul (5), care excludea restitutio in integrum numai atunci când termenul nerespectat era termenul de formulare a unei opoziții prevăzut la articolul 42 din Regulamentul nr. 40/94 (a se vedea în această privință Deciziile din 22 mai 2003, pronunțate în cauzele conexate R-388/2002-2 și R-393/2002-2, CosmoOne Hellas MarketSite/Cosmopolitan Television, et al.). Întrucât termenul de formulare a unei opoziții (în temeiul articolului 42 din Regulamentul nr. 40/94) și termenul de introducere a unui recurs (în temeiul articolului 59 din Regulamentul nr. 40/94) sunt peremptorii și sunt stabilite prin Regulamentul nr. 40/94), sistemul anterior care excludea restitutio in integrum în primul caz, dar nu și în cel de al doilea caz, s-a dovedit lipsit de coerență internă și a trezit scepticismul camerelor (a se vedea Decizia din 22 mai 2003 din cauza R-194/2003-2, Met-L-Chek/Met-L-Check, și Decizia din 24 octombrie 2003 din cauza R-937/2002-2, Paragon/Paragon). Această incoerență a fost corectată de legiuitor în Regulamentul nr. 422/2004, care indică fie direct la articolul 78 alineatul (5), astfel cum a fost modificat, fie indirect prin trimitere la articolul 78a din Regulamentul nr. 40/94, termenele peremptorii stabilite de Regulamentul nr. 40/94 cărora nu li se aplică restitutio in integrum, punând pe picior de egalitate termenul peremptoriu de formulare a unei opoziții și termenul de introducere a unui recurs. 25. Din dispozițiile sus-menționate, astfel cum au fost modificate sau introduse de Regulamentul nr. 422/2004, intrat în vigoare la 25 iulie 2005, reiese că restitutio in integrum este exclusă atunci când termenul nerespectat este termenul de introducere a unui recurs prevăzut la articolul 59 din Regulamentul nr. 40/94. 26. În consecință, cererea de restitutio in integrum trebuie respinsă în cazul depunerii tardive a actului de introducere a recursului.”