23.

În contextul acestei proceduri, prin Ordonanța din 4 mai 2015, primită la Curte la 15 mai 2015, Pécsi Törvényszék (Tribunalul din Pécs) a adresat Curții următoarele întrebări preliminare: „(I) În legătură cu Regulamentul [nr. 593/2008] […]: 1) Expresia «din circumstanțele respective reiese», prevăzută la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008, poate fi interpretată de o instanță a unui stat membru în sensul că examinarea «circumstanțelor care trebuie luate în considerare» pentru a stabili dacă este rezonabil să se considere că consimțământul nu a fost exprimat, în conformitate cu legea țării în care partea are reședința obișnuită, trebuie să se raporteze la circumstanțele încheierii contractului, la obiectul contractului și la executarea acestuia? 1.1) Efectul la care se referă articolul 10 alineatul (2), derivat din situația descrisă la punctul 1 de mai sus, trebuie interpretat în sensul că, atunci când, ca urmare a referirii [la legea țării în care are reședința obișnuită] făcute de o parte, rezultă din circumstanțele care trebuie luate în considerare că exprimarea consimțământului cu privire la legea aplicabilă în conformitate cu alineatul (1) nu era un efect rezonabil al comportamentului părții respective, instanța trebuie să aprecieze existența și validitatea clauzei contractuale în conformitate cu legea țării în care are reședința obișnuită partea care a făcut referirea respectivă? 2) Instanța din statul membru în cauză poate interpreta dispozițiile articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008 în sensul că poate aprecia în mod discreționar – având în vedere ansamblul împrejurărilor cauzei – dacă, ținând seama de circumstanțele care trebuie luate în considerare, exprimarea consimțământului cu privire la legea aplicabilă în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) nu era un efect rezonabil al comportamentului părții respective? 3) În cazul în care – în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008 – o parte face referire la legea țării în care are reședința obișnuită pentru a stabili că nu și‑a dat consimțământul, instanța dintr‑un stat membru trebuie să ia în considerare legea țării în care are reședința obișnuită partea respectivă, în sensul că, în temeiul acestei legi, având în vedere «circumstanțele» menționate, consimțământul părții în cauză cu privire la legea desemnată în contract nu era un comportament rezonabil? 3.1) În acest caz, este contrară dreptului comunitar interpretarea instanței unui stat membru potrivit căreia examinarea «circumstanțelor» pentru a stabili dacă este rezonabil să se considere că consimțământul nu a fost exprimat se raportează la circumstanțele încheierii contractului, la obiectul contractului și la executarea acestuia? (II) În legătură cu Regulamentul [nr. 44/2001]: 1) Este contrară dispozițiilor articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 interpretarea unei instanțe a unui stat membru potrivit căreia este necesară desemnarea unei anumite instanțe sau – având în vedere prevederile considerentului (14) al regulamentului menționat – este suficient ca din modul de redactare să se deducă în mod neechivoc voința sau intenția părților? 1.1) Este compatibilă cu dispozițiile articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 interpretarea instanței unui stat membru potrivit căreia o clauză atributivă de competență inclusă în condițiile generale de achiziție ale uneia dintre părți, în temeiul căreia părțile au stipulat că litigiile care decurg din sau sunt legate de validitatea, de executarea sau de încetarea comenzii care nu pot fi soluționate pe cale amiabilă între părți vor fi supuse jurisdicției exclusive și definitive a instanțelor dintr‑un oraș al unui anumit stat membru – în concret, instanțele din Paris – este suficient de precisă întrucât se pot deduce fără echivoc din modul de redactare al acesteia – având în vedere considerentul (14) al regulamentului menționat – voința sau intenția părților în ceea ce privește statul membru desemnat?”