Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 noiembrie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sø- og Handelsretten – Danemarca) – Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD Danmark ApS/Abacus Medicine A/S și Novartis AG/Abacus Medicine A/S și Novartis AG/Abacus Medicine A/S și Novartis AG/Paranova Danmark A/S și H. Lundbeck A/S/Paranova Danmark A/S și MSD Danmark ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Merck Sharp & Dohme Corp./2CARE4 ApS și Ferring Lægemidler A/S/Paranova Danmark A/S

(Cauza C-224/20) (1)

(„Trimitere preliminară - Articolele 34 și 36 TFUE - Libera circulație a mărfurilor - Proprietate intelectuală - Mărci - Regulamentul (UE) 2017/1001 - Marcă a Uniunii Europene - Articolul 9 alineatul (2) - Articolul 15 - Directiva (UE) 2015/2436 - Apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la mărci - Articolul 10 alineatul (2) - Articolul 15 - Drept conferit de marcă - Epuizarea drepturilor conferite de marcă - Import paralel de medicamente - Reambalarea produsului care poartă marca - Ambalaj exterior nou - Înlocuirea mărcii care figurează pe ambalajul exterior original cu o altă denumire a produsului - Reaplicarea mărcii titularului specifice produsului, cu excluderea celorlalte mărci sau semne distinctive care figurează pe acest ambalaj original - Opoziție a titularului mărcii - Împărțirea artificială a piețelor între statele membre - Medicamente de uz uman - Directiva 2001/83/CE - Articolul 47a - Elemente de siguranță - Înlocuire - Elemente echivalente - Regulamentul delegat (UE) 2016/161 - Articolul 3 alineatul (2) - Dispozitiv de protecție împotriva modificărilor ilicite”)

(2023/C 15/04)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Sø- og Handelsretten

Părțile din procedura principală

Reclamante: Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD Danmark ApS, Novartis AG, H. Lundbeck A/S, Ferring Lægemidler A/S

Pârâte: Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S, 2CARE4 ApS

Dispozitivul

1) Articolul 9 alineatul (2) și articolul 15 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene, precum și articolul 10 alineatul (2) și articolul 15 din Directiva (UE) 2015/2436 a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2015 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci coroborate cu articolele 34 și 36 TFUE trebuie interpretate în sensul că titularul unei mărci are dreptul să se opună comercializării de către un importator paralel a unui medicament reambalat într-un ambalaj exterior nou pe care este aplicată această marcă atunci când înlocuirea dispozitivului de protecție împotriva modificărilor ilicite de pe ambalajul exterior original, efectuată în conformitate cu articolul 47a alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012, ar lăsa urme vizibile sau perceptibile la atingere ale deschiderii acestui din urmă ambalaj în măsura în care: — nu există nicio îndoială că aceste urme ale deschiderii sunt cauzate de reambalarea acestui medicament de către importatorul paralel respectiv și — aceste urme nu provoacă, pe piața statului membru de import sau pe o parte importantă a acesteia, o rezistență atât de puternică din partea unei proporții semnificative a consumatorilor față de medicamentele astfel reambalate, încât ar constitui un obstacol în calea accesului efectiv pe această piață.

2) Directiva 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26, și Regulamentul delegat (UE) 2016/161 al Comisiei din 2 octombrie 2015, de completare a Directivei 2001/83, trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru să prevadă că medicamentele importate paralel trebuie, în principiu, să facă obiectul unei reambalări într-un ambalaj nou și că se poate recurge la reetichetare, precum și la aplicarea unor elemente de siguranță noi pe ambalajul exterior original al acestor medicamente doar la cerere și în împrejurări excepționale, cum ar fi, printre altele, un risc legat de furnizarea medicamentului în cauză.

3) Articolul 9 alineatul (2) și articolul 15 din Regulamentul 2017/1001, precum și articolul 10 alineatul (2) și articolul 15 din Directiva 2015/2436 coroborate cu articolele 34 și 36 TFUE trebuie interpretate în sensul că o reglementare a unui stat membru care prevede că medicamentele importate paralel trebuie, în principiu, să fie reambalate într-un ambalaj nou și că se poate recurge la reetichetare și la aplicarea de elemente de siguranță noi pe ambalajul exterior original al acestor medicamente doar la cerere și în împrejurări excepționale nu împiedică exercitarea de către titularul unei mărci a dreptului său de a se opune comercializării, de către un importator paralel, a unui medicament reambalat într-un ambalaj exterior nou pe care este aplicată marca respectivă.

4) Articolul 9 alineatul (2) și articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001, precum și articolul 10 alineatul (2) și articolul 15 alineatul (2) din Directiva 2015/2436 coroborate cu articolele 34 și 36 TFUE trebuie interpretate în sensul că prima dintre cele cinci condiții enunțate la punctul 79 din Hotărârea din 11 iulie 1996, Bristol Myers Squibb și alții (C 427/93, C 429/93 și C 436/93, EU:C:1996:282) – potrivit căreia titularul unei mărci se poate opune în mod legitim comercializării ulterioare într-un stat membru a unui medicament purtând această marcă și importat dintr-un alt stat membru, atunci când importatorul medicamentului respectiv l a reambalat și a aplicat din nou marca menționată și când o astfel de reambalare a medicamentului respectiv într-un ambalaj exterior nou nu este în mod obiectiv necesară în scopul comercializării sale în statul membru de import – trebuie să fie îndeplinită în ipoteza în care marca ce figura pe ambalajul exterior original al medicamentului în cauză a fost înlocuită cu o denumire diferită a produsului pe ambalajul exterior nou al acestui medicament, din moment ce ambalajul său direct poartă marca respectivă și/sau ambalajul exterior nou face referire la aceasta.

5) Articolul 9 alineatul (2) și articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001, precum și articolul 10 alineatul (2) și articolul 15 alineatul (2) din Directiva 2015/2436 trebuie interpretate în sensul că titularul unei mărci se poate opune comercializării într-un stat membru, de către un importator paralel, a unui medicament, importat dintr-un alt stat membru, pe care acest importator l a reambalat într-un ambalaj exterior nou pe care a reaplicat marca titularului, specifică acestui produs, dar nu și celelalte mărci și/sau celelalte semne distinctive care figurau pe ambalajul exterior original al acestui medicament, atunci când prezentarea acestui ambalaj exterior nou este efectiv de natură să prejudicieze reputația mărcii sau când această prezentare nu permite sau permite numai cu dificultate consumatorului normal informat și suficient de atent să stabilească dacă medicamentul respectiv provine de la titularul mărcii sau de la o întreprindere legată economic de acesta sau, dimpotrivă, de la un terț, aducând astfel atingere funcției mărcii de indicare a originii.

(1) JO C 279, 24.8.2020.