ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 408/9

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) – Regatul Unit) – Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions

(Cauza C-618/16) (1)

([Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Articolul 45 TFUE - Actul de aderare din 2003 - Anexa XII capitolul 2 - Posibilitatea unui stat membru de a deroga de la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 și de la articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2004/38/CE - Resortisant polonez care nu a efectuat o perioadă de 12 luni de muncă înregistrată în statul membru gazdă])

(2018/C 408/08)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

Părțile din procedura principală

Apelant: Rafal Prefeta

Intimat: Secretary of State for Work and Pensions

Dispozitivul

Anexa XII capitolul 2 la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană trebuie interpretată în sensul că autoriza, în perioada de tranziție prevăzută de aceasta, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord să excludă de la beneficiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE un resortisant polonez, precum domnul Rafal Prefeta, care nu îndeplinea condiția prevăzută de legislația națională de a fi desfășurat o activitate de muncă înregistrată pe teritoriul său pentru o perioadă neîntreruptă de 12 luni.

(1) JO C 38, 6.2.2017.
C 206/3

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 martie 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Comisia Europeană, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

(Cauza C-591/16 P) (1)

(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Produse farmaceutice - Piața medicamentelor antidepresive (citalopram) - Acorduri de soluționare amiabilă a litigiilor referitoare la brevete pentru procedee de fabricație, încheiate între un producător de medicamente originale, titular al acestor brevete, și producători de medicamente generice - Articolul 101 TFUE - Concurență potențială - Restrângere prin obiect - Calificare - Calculul cuantumului amenzii - Vânzări care au legătură directă sau indirectă cu încălcarea)

(2021/C 206/04)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (reprezentanți: inițial de R. Subiotto, QC, și T. Kuhn, Rechtsanwalt, ulterior de R. Subiotto, QC)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Rayment și D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, și S. Kingston, SC), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (reprezentanți: F. Carlin, barrister, și N. Niejahr, Rechtsanwältin)

Intervenient în susținerea Comisiei Europene: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanţi: inițial D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery și D. Robertson, agenți, asistați de J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, și T. Sebastian, barrister, ulterior D. Guðmundsdóttir, agent, asistată de J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, și T. Sebastian, barrister)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă H. Lundbeck A/S și Lundbeck Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

3) European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

4) Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 30, 30.1.2017.
C 206/4

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 martie 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-601/16 P) (1)

(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Produse farmaceutice - Piața medicamentelor antidepresive (citalopram) - Acorduri de soluționare amiabilă a litigiilor referitoare la brevete pentru procedee de fabricație, încheiate între un producător de medicamente originale, titular al acestor brevete, și producători de medicamente generice - Articolul 101 TFUE - Concurență potențială - Restrângere prin obiect - Calificare - Calculul cuantumului amenzii)

(2021/C 206/05)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (reprezentanți: C. Firth, S. Kon și C. Humpe, Solicitors)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Rayment și D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC și S. Kingston, SC)

Intervenient în susținerea celeilaltei părţi în proces: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery și D. Robertson, agenți, asistați de J. Holmes, QC, apoi D. Guðmundsdóttir, agent, asistată de J. Holmes, QC)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă Arrow Group ApS și Arrow Generics Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

3) Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 30, 30.1.2017.
C 206/2

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 martie 2021 – Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-586/16 P) (1)

(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Produse farmaceutice - Piața medicamentelor antidepresive (citalopram) - Acorduri de soluționare amiabilă a litigiilor referitoare la brevete pentru procedee de fabricație, încheiate între un producător de medicamente originale, titular al acestor brevete, și producători de medicamente generice - Articolul 101 TFUE - Concurență potențială - Restrângere prin obiect - Calificare - Calcularea cuantumului amenzii)

(2021/C 206/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (reprezentanți: R. Vidal, solicitor, B. Kennelly, QC și L. Penny, solicitor)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Rayment, D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, și S. Kingston, SC)

Intervenientă în susținerea celeilaltei părţi în proces: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery și D. Robertson, agenți, asistați de J. Holmes, QC, ulterior D. Guðmundsdóttir, agent, asistat de J. Holmes, QC)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă Sun Pharmaceutical Industries Ltd și Ranbaxy (UK) Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

3) Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 30, 30.1.2017.
6)

Într-o situație în care regimul, prevăzut de Directiva 2003/49, de scutire de impozitul reținut la sursă a dobânzilor plătite de o societate rezidentă a unui stat membru unei societăți rezidente a unui alt stat membru nu este aplicabil din cauza constatării existenței unei fraude sau a unui abuz, în sensul articolului 5 din această directivă, aplicarea libertăților consacrate de Tratatul FUE nu poate fi invocată pentru a repune în discuție reglementarea primului stat membru care stabilește impozitarea acestor dobânzi. În afara unei astfel de situații, articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că: — nu se opune, în principiu, unei reglementări naționale potrivit căreia o societate rezidentă care plătește dobânzi unei societăți nerezidente este obligată să efectueze o reținere la sursă asupra acestor dobânzi, în timp ce această societate rezidentă nu are o asemenea obligație atunci când societatea care percepe dobânzile este și ea o societate rezidentă, dar se opune unei reglementări naționale care prevede o astfel de reținere la sursă în caz de plată de dobânzi de către o societate rezidentă către o societate nerezidentă, în timp ce o societate rezidentă care percepe dobânzi de la o altă societate rezidentă nu este supusă obligației de a plăti un avans din impozitul pe profit în cursul primilor doi ani de impozitare și, prin urmare, nu este obligată la plata acestui impozit în legătură cu aceste dobânzi decât la o scadență sensibil mai îndepărtată decât cea a acestei rețineri la sursă; — se opune unei reglementări naționale care impune societății rezidente care are obligația de a efectua o reținere la sursă asupra dobânzilor plătite de aceasta unei societăți nerezidente obligația, în caz de plată tardivă a acestei rețineri, de a plăti dobânzi moratorii a căror rată este mai ridicată decât cea aplicabilă în caz de plată tardivă a impozitului pe profit datorat printre altele pentru dobânzile percepute de o societate rezidentă de la o altă societate rezidentă; — se opune unei reglementări naționale care prevede că, atunci când o societate rezidentă este supusă unei obligații de reținere la sursă asupra dobânzilor pe care le plătește unei societăți nerezidente, nu se ține seama de cheltuielile sub formă de dobânzi, legate direct de activitatea de credit în cauză, pe care le a suportat această din urmă societate, în timp ce, potrivit acestei reglementări naționale, astfel de cheltuieli pot fi deduse de o societate rezidentă care percepe dobânzi de la o altă societate rezidentă, în scopul stabilirii venitului său impozabil.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 83/5

Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 18 ianuarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Frédéric Jahin/Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

(Cauza C-45/17) (1)

([Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Articolele 63 și 65 TFUE - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 11 - Contribuții aferente veniturilor din capital care participă la finanțarea sistemului de securitate socială al unui stat membru - Scutire pentru resortisanții Uniunii Europene afiliați la un regim de securitate socială al unui alt stat membru - Persoane fizice afiliate la un regim de securitate socială dintr-un stat terț - Diferență de tratament - Restricție - Justificare])

(2018/C 083/07)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamant: Frédéric Jahin

Pârâți: Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

Dispozitivul

Articolele 63 și 65 TFUE trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun legislației unui stat membru, precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia un resortisant al acestui stat membru care are reședința într-un stat terț, altul decât un stat membru al Spațiului Economic European (SEE) sau Confederația Elvețiană, unde este afiliat la un regim de securitate socială, este supus, în statul membru menționat, unor contribuții aferente veniturilor din capital în baza unei cotizații la regimul de securitate socială instituit de acesta, în timp ce un resortisant al Uniunii care intră sub incidența unui regim de securitate socială al unui alt stat membru este scutit de aceste contribuții în conformitate cu principiul unicității legislației aplicabile în materie de securitate socială, în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială.

(1) JO C 121, 18.4.2017.
Cauza C-13/17: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, fost Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Produse cosmetice — Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 — Articolul 10 alineatul (2) — Evaluarea siguranței produsului cosmetic — Calificarea evaluatorului siguranței — Recunoașterea echivalenței ciclurilor de formare — Discipline similare farmaciei, toxicologiei sau medicinei — Putere de apreciere a statelor membre]

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, fost Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique

(Cauza C-13/17) ( 1 )

„[Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Produse cosmetice — Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 — Articolul 10 alineatul (2) — Evaluarea siguranței produsului cosmetic — Calificarea evaluatorului siguranței — Recunoașterea echivalenței ciclurilor de formare — Discipline similare farmaciei, toxicologiei sau medicinei — Putere de apreciere a statelor membre]”

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fédération des entreprises de la beauté

Pârâte: Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, fost Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique

Dispozitivul

1) Articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind produsele cosmetice trebuie interpretat în sensul că recunoașterea echivalenței ciclurilor de formare, prevăzută la această dispoziție, poate viza alte cicluri de formare decât cele oferite în state terțe.

2) Articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1223/2009 trebuie interpretat în sensul că acesta conferă fiecărui stat membru competența de a stabili discipline „similare” farmaciei, toxicologiei sau medicinei, precum și niveluri de calificare care îndeplinesc cerințele acestui regulament, cu condiția să respecte obiectivele stabilite de regulamentul menționat care constau în special în garantarea faptului că evaluatorul siguranței produselor cosmetice dispune de o calificare care să îi permită asigurarea unui nivel înalt de protecție a sănătății umane.

( 1 ) JO C 95, 27.3.2017.
2)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, coroborat cu articolul 138 și cu articolul 143 alineatul (2) litera (c) din această directivă, astfel cum a fost modificată, trebuie să fie interpretat în sensul că: — documentele prin care se confirmă transportul de bunuri de la un antrepozit fiscal situat în statul membru de import care nu are ca destinație cumpărătorul, ci un antrepozit fiscal situat în alt stat membru, pot fi considerate elemente de probă suficiente în ceea ce privește expedierea sau transportul acestor bunuri către un alt stat membru; — documentele precum scrisorile de expediție întocmite pe baza Convenției referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele, semnată la Geneva la 19 mai 1956, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 5 iulie 1978, și documentele administrative electronice care însoțesc deplasarea bunurilor în regim suspensiv de accize pot fi luate în considerare pentru a se demonstra că, la momentul importului într un stat membru, bunurile în discuție sunt destinate să fie expediate sau transportate către un alt stat membru, în sensul articolului 143 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată, cu condiția ca documentele menționate să fie prezentate la acest moment și să cuprindă toate informațiile necesare. Aceste documente, precum și confirmările electronice ale livrării produselor și raportul de primire întocmit la finalul unei deplasări în regim suspensiv de accize sunt de natură să demonstreze că bunurile menționate sunt efectiv expediate sau transportate către un alt stat membru, în conformitate cu articolul 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată.
Cauza C-363/17 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 iunie 2018 – Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA/Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV (Recurs — Dumping — Importuri de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, din Tailanda și din Taiwan — Decizia de punere în aplicare 2013/226/UE — Decizie de a încheia procedura de reexaminare în temeiul expirării măsurilor fără a institui o taxă antidumping definitivă — Răspundere extracontractuală — Legătură de cauzalitate — Obligație de motivare)

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 iunie 2018 – Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA/Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV

(Cauza C-363/17 P) ( 1 )

„(Recurs — Dumping — Importuri de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, din Tailanda și din Taiwan — Decizia de punere în aplicare 2013/226/UE — Decizie de a încheia procedura de reexaminare în temeiul expirării măsurilor fără a institui o taxă antidumping definitivă — Răspundere extracontractuală — Legătură de cauzalitate — Obligație de motivare)”

Părțile

Recurente: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

Celelalte părți din procedură: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA și Novapet SA la plata cheltuielilor de judecată.

( 1 ) JO C 283, 28.8.2017.
Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Regatul Unit) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/DPAS Limited

(Cauza C-5/17) (1)

([Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Scutire - Articolul 135 alineatul (1) litera (d) - Operațiuni privind plățile și viramentele - Noțiune - Domeniu de aplicare - Plan de plată pentru asistență stomatologică prin debitare directă])

(2018/C 328/10)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Părțile din procedura principală

Recurenți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Intimată: DPAS Limited

Dispozitivul

Articolul 135 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că scutirea de taxa pe valoarea adăugată care este prevăzută pentru operațiunile privind plățile și viramentele nu se aplică unei prestări de servicii, precum cea în discuție în litigiul principal, care constă în solicitarea adresată de persoana impozabilă instituțiilor financiare interesate, pe de o parte, ca o sumă de bani să fie transferată din contul bancar al unui pacient în contul bancar al persoanei impozabile în temeiul unui mandat de debitare directă și, pe de altă parte, ca această sumă, după deducerea remunerației datorate persoanei impozabile respective, să fie transferată din contul bancar al acesteia din urmă către contul bancar al medicului stomatolog și, respectiv, al asigurătorului pacientului respectiv.

(1) JO C 78, 13.3.2017.
Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 iulie 2018 – Société des produits Nestlé SA/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (C-84/17 P),/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Société des produits Nestlé SA (C-85/17 P), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd, Société des produits Nestlé SA (C-95/17 P)

(Cauzele conexate C-84/17 P, C-85/17 P și C-95/17 P) (1)

([Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Marcă tridimensională reprezentând forma unei tablete de ciocolată cu patru bare - Acțiune îndreptată împotriva motivării - Inadmisibilitate - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (3) - Dovada caracterului distinctiv dobândit prin utilizare])

(2018/C 328/11)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurenți: Société des produits Nestlé SA (reprezentanți: G.S.P. Vos, advocaat și S. Malynicz QC) (C-84/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd (reprezentanți: T. Mitcheson, QC, și J. Lane Heald, barrister, mandatați de P. Walsh, J. Blum și C. MacLeod, solicitors) (C-85/17 P), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral, agent) (C-95/17 P)

Celelalte părți din procedură: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd (reprezentanți: T. Mitcheson, QC, și J. Lane Heald, barrister, mandatați de P. Walsh și J. Blum, solicitors), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent) (C-84/17 P), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent), Société des produits Nestlé SA (reprezentanți: G.S.P. Vos, advocaat, și S. Malynicz, QC) (C-85/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, fostă Cadbury Holdings Ltd (reprezentanți: T. Mitcheson, QC, și J. Lane Heald, barrister, mandatați de P. Walsh și J. Blum, solicitors), Société des produits Nestlé SA (reprezentanți: G.S.P. Vos, advocaat, și S. Malynicz, QC) (C-95/17 P)

Intervenientă în susținerea recurenților îm cauza C-84/17 P: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (reprezentant: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

Dispozitivul

1) Respinge recursurile.

2) Société des produits Nestlé SA, European Association of Trade Mark Owners (Marques), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, precum și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 178, 6.6.2017.

JO C 161, 22.5.2017.