ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 162/2

Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 6 februarie 2020 – UH/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland și Attorney General

(Cauza C-64/20)

(2020/C 162/02)

Limba de procedură: irlandeza

Instanța de trimitere:

High Court (Irlanda)

Părțile din procedura principală:

Reclamant: UH

Pârâte: Minister for Agriculture, Food and the Marine, Irlanda și Attorney General

Întrebările preliminare

1) Instanța națională dispune de puterea discreționară de a refuza acordarea unor măsuri, în condițiile în care constată că dreptul național nu a pus în aplicare un anumit aspect al unei directive a Uniunii Europene (UE) și, în cazul în care instanța dispune de această putere discreționară, care sunt elementele adecvate care ar trebui să fie luate în considerare în ceea ce privește puterea discreționară și/sau instanța națională este îndreptățită să ia în considerare aceleași elemente pe care le ar lua în considerare dacă ar examina o încălcare a dreptului național?

2) Principiul efectului direct al dreptului Uniunii ar fi încălcat dacă instanța națională ar refuza acordarea unor măsuri în speță, ca urmare a intrării în vigoare a articolului 7 din Regulamentul (UE) 2019/6 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 (care urmează să fie aplicat de la 28 ianuarie 2022), în pofida faptului că instanța națională a stabilit că dreptul național nu a pus în aplicare obligația prevăzută la articolul 61 alineatul (1), la articolul 58 alineatul (4) și la articolul 59 alineatul (3) din Directiva 2001/82/CE (2), respectiv obligația ca ambalajul și eticheta produselor medicamentoase veterinare să fie prezentate în limbile oficiale ale statului membru, mai precis, în Irlanda, atât în limba irlandeză, cât și în limba engleză?

(1) Regulamentul (UE) 2019/6 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind produsele medicinale veterinare și de abrogare a Directivei 2001/82/CE (JO 2019, L 4, p. 43).

(2) Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO 2001, L 311, p. 1).
1.

a) Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/2120 (1), într-un caz în care un tarif de telefonie mobilă care prevede pentru traficul de date mobil un volum de date inclus lunar, după a cărui consumare urmează o restricționare a vitezei de transfer, și care poate fi extins cu o opțiune tarifară gratuită, în baza căreia pot fi utilizate anumite servicii ale așa-numiților parteneri de conținut ai companiei de servicii de telecomunicații, fără ca volumul de date consumat prin utilizarea acestor servicii să fie inclus în volumul de date inclus lunar în tariful de telefonie mobilă, în cazul în care clientul final este însă de acord cu o limitare a lățimii de bandă la maximum 1,7 Mb/s pentru video streaming indiferent dacă este vorba de video streaming de la partenerii de conținut sau de la alți furnizori, trebuie interpretat în sensul că acordurile privind caracteristicile serviciilor de acces la internet în sensul articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/2120 trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute de articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2015/2120? b) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 a): Articolul 3 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) 2015/2120 trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea de față, limitarea lățimii de bandă se consideră a fi o încetinire a unei categorii de servicii? c) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 b): Termenul de congestionare iminentă a rețelei în sensul articolului 3 alineatul (3) al treilea paragraf litera (c) din Regulamentul (UE) 2015/2120 trebuie interpretat în sensul că acesta include doar congestionarea (iminentă) excepțională sau temporară a rețelei? d) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 b): Articolul 3 alineatul (3) al treilea paragraf litera (c) din Regulamentul (UE) 2015/2120 trebuie interpretat în sensul că, într-o procedură precum cea de față, cerința de a trata în mod egal categoriile echivalente de trafic se opune limitării lățimii de bandă, care se aplică doar în cazul unei opțiuni suplimentare, iar nu și în cazul altor tarife de telefonie mobilă și care este valabilă, în plus, doar pentru video streaming? e) În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 b): Articolul 3 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) 2015/2120 trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea de față, limitarea lățimii de bandă, a cărei valabilitate depinde de activarea unei opțiuni suplimentare și pe care clientul final o poate dezactiva în orice moment pentru până la 24 ore, îndeplinește cerința conform căreia o categorie de servicii poate fi încetinită doar dacă acest lucru este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor prevăzute de articolul 3 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) 2015/2120?
2)

În special, dispozițiile de drept al Uniunii menționate se opun coexistenței: i) unei norme care prevede aplicarea unei cote de impozitare de 28 % plus valorilor obținute de nerezidenți din proprietăți imobiliare, ii) unei norme care prevede că se ia în considerare numai 50 % din soldul plus valorilor obținute pe durata unui an referitoare la cesiunile realizate de rezidenți, iii) și a unei norme care prevede că rezidenții din alte state membre ale Uniunii Europene pot opta pentru impozitarea conform cotelor de impozitare generale aplicabile rezidenților (în locul cotei de impozitare speciale aplicabile nerezidenților), cu condiția să se cumuleze toate veniturile acestora, atât cele realizate în statul respectiv, cât și în afara, în aceleași condiții care sunt aplicabile rezidenților?
Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Business and Property Courts of England and Wales (Regatul Unit) la 22 aprilie 2020 – Joint Trustee (1) in Bankruptcy of Mr M. şi Joint Trustee (2) in Bankruptcy of Mr M./Doamna M, MH, ILA şi domnul M

(Cauza C-168/20)

(2020/C 262/15)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice, Business and Property Courts of England and Wales [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Tribunalele Comercial și al Proprietății (Regatul Unit)]

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Joint Trustee (1) in Bankruptcy of Mr M. şi Joint Trustee (2) in Bankruptcy of Mr M.

Pârâţi: Doamna M, MH, ILA şi domnul M

Întrebările preliminare

1) În cazul în care un resortisant al unui stat membru și-a exercitat drepturile conferite de articolele 21 TFUE și 49 TFUE și de Directiva privind drepturile cetățenilor (Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1)) deplasându-se sau stabilindu-se în Regatul Unit, este compatibil cu aceste dispoziții ca articolul 11 din WRPA 1999 [Welfare Reform and Pensions Act 1999 (Legea privind reforma sistemului de asigurări sociale și de pensii din 1999)] să subordoneze excluderea din masa credală a drepturilor la pensie în cadrul unui sistem de pensii, inclusiv a celor stabilite și autorizate din punct de vedere fiscal în alt stat membru, condiției ca, la momentul declarării insolvenței, sistemul de pensii să fie înregistrat în conformitate cu articolul 153 din FA 2004 [Finance Act 2004 (Legea finanțelor din 2004)] sau să fie recunoscut prin articolul 2 din 2002 Regulations [Occupational and Personal Pension Schemes (Bankruptcy) (no 2) [Regimuri de pensii profesionale și individuale (procedura insolvenței) (nr. 2) (Norme) din 2002)]] și, prin urmare, să fie autorizat din punct de vedere fiscal în Regatului Unit?

2) Pentru a răspunde la întrebarea (1), este pertinent sau necesar: a) să se stabilească dacă particularul s-a mutat în Regatul Unit, în principal, pentru a-și declara insolvența pe teritoriul Regatului Unit? b) să se ia în considerare (i) măsurile de protecție de care poate beneficia persoana în stare de insolvență în privința sistemelor de pensii neautorizate în temeiul articolului 12 din WRPA 1999 și (ii) posibilitatea pe care o au administratorii în procedura insolvenței de a recupera creanțe în ceea ce privește fondurile autorizate de pensii? c) să se ia în considerare cerințele la care sunt supuse sistemele de pensii înregistrate și autorizate din punct de vedere fiscal în Regatul Unit?

(1) Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).
Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 22 mai 2020 – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-209/20)

(2020/C 262/19)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Părțile din procedura principală

Apelantă: Renesola UK Ltd

Intimaţi: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

1) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1357/2013 (1) al Comisiei, în măsura în care are ca obiect să determine țara de origine a modulelor solare fabricate din materiale care provin din mai multe jurisdicții conferind originea țării în care au fost fabricate celulele solare, se opune cerinței cuprinse în articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (2) al Consiliului (Codul vamal comunitar), și anume că mărfurile în producerea cărora intervin două sau mai multe țări sunt considerate originare din țara în care a avut loc ultima transformare sau prelucrare substanțială, justificată din punct de vedere economic, efectuată într-o întreprindere echipată în acest scop și din care a rezultat un produs nou sau care reprezintă un stadiu de fabricație important, și este, prin urmare, lipsit de validitate?

2) În ipoteza în care Regulamentul nr. 1357/2013 este lipsit de validitate, articolul 24 din Codul vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că asamblarea modulelor solare din celule solare și alte componente constituie o transformare sau o prelucrare substanțială?

(1) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1357/2013 al Comisiei din 17 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (JO 2013, L 341, p. 47).

(2) Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO 1992, L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58).
C 262/16

Recurs introdus la 22 mai 2020 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 12 martie 2020 în cauza T-732/20, Valencia Club de Fútbol/ Comisia Europeană

(Cauza C-211/20 P)

(2020/C 262/20)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană

Celelalte părți din procedură: Valencia Club de Fútbol, S.A.D. și Regatul Spaniei

Concluziile recurentei

— Anularea hotărârii atacate în partea în care Tribunalul anulează Decizia (UE) 2017/365 a Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) pus în aplicare de Spania pentru Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva și Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (JO 2017, L 55, p. 12) în ceea ce privește măsura 1, care constă în garanția de stat acordată de IVF la 5 noiembrie 2009 pentru acoperirea împrumutului bancar contractat de Fundación Valencia pentru subscrierea de acțiuni în cadrul Valencia CF, în contextul majorării capitalului Valencia CF;

— trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

— soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia își întemeiază calea de atac pe un motiv unic, întemeiat pe faptul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept al Uniunii atunci când a interpretat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) din tratat, în special în legătură cu demonstrarea existenței statutului de avantaj. Mai precis, la punctele 124-138 ale hotărârii atacate, Tribunalul, în primul rând, a interpretat în mod eronat Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor [107] și [108 TFUE] privind ajutoarele de stat sub formă de garanții (JO 2008, C 155, p. 10) coroborată cu Comunicarea Comisiei privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont (JO 2008, C 14, p. 6), precum și decizia în litigiu. În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în ceea ce privește sarcina probei în materia existenței unui avantaj care decurge dintr-o garanție individuală și în ceea ce privește obligația de diligență a Comisiei în cadrul unei proceduri oficiale de investigare. În al treilea rând, Tribunalul a denaturat faptele.
2)

O restricție cantitativă, care condiționează posibilitatea de a comanda și de a elibera pacientului un medicament – care nu are autorizație de introducere pe piață într-un stat membru, dar care are o astfel de autorizație în alt [stat membru al SEE] – de existența unei prescripții medicale și a unei declarații emise de autoritatea farmaceutică, inclusiv în cazul în care medicamentul este înregistrat în alt stat membru drept medicament care se eliberează fără prescripție medicală, este justificată în vederea protecției sănătății și a vieții persoanelor, în sensul articolului 36 TFUE?
2)

În măsura în care dreptul [Uniunii Europene] arătat mai sus nu se opune reglementării naționale indicate la prima întrebare, dispozițiile articolului 4 alineatul (l) literele (a) și (c), respectiv ale articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1307 din 17.12.2013 pot fi interpretate în sensul că poate fi considerat un „fermier activ” persoana juridică ce are încheiat un contract de concesiune în împrejurări precum cele din litigiul principal și care deține animale în baza unor contracte de împrumut de folosință încheiate cu persoane fizice, contracte prin care împrumutătorii încredințează împrumutaților, cu titlu gratuit, animalele pe care le dețin în calitate de proprietari, în scopul folosirii pentru pășunat, pe suprafețele de pășune puse la dispoziție de împrumutați și în intervalele de timp negociate?
C 313/9

Cerere de decizie preliminară introdusă de Appeals Service Northern Ireland (Regatul Unit) la 7 aprilie 2020 – VI/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-247/20)

(2020/C 313/11)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Appeals Service Northern Ireland

Părțile din procedura principală

Apelantă: VI

Intimată: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

1) Un copil cu drept de ședere permanentă în SEE este obligat să își mențină asigurarea medicală completă pentru a-și păstra dreptul de ședere, precum ar trebui în calitate de persoană care se întreține singură, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul din 2016?

2) Cerința, prevăzută la articolul 4 alineatul (3) litera (b) din Immigration (European Economic Area) Regulations 2016 [Regulamentul din 2016 privind imigrația (Spațiul Economic European)] [potrivit căreia asigurarea medicală completă în Regatul Unit există doar în cazul unui elev sau student ori al unei persoane independente din punct de vedere material, ținând seama de articolul 16 alineatul (2) litera (b) punctul (ii) din regulamentul menționat, dacă o asemenea asigurare acoperă atât persoana respectivă, cât și toți membrii de familie relevanți], este nelegală în conformitate cu dreptul Uniunii având în vedere articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2004/38 (1) și jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene cuprinsă la punctul 70 din Hotărârea Teixiera (C-480/08)?

3) În urma deciziei de la punctul 53 din hotărârea Ahmad v. Secretary of State for the Home Department [2014] EWCA Civ 988, angajamentele reciproce referitoare la spațiul comun de călătorie stabilite în ceea ce privește asigurarea medicală între Regatul Unit și Republica Irlanda sunt considerate „angajamente reciproce” și, prin urmare, constituie asigurare medicală completă în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul din 2016?

(1) Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).
C 423/29

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 septembrie 2020 – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Cauza C-452/20)

(2020/C 423/43)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelant: PJ

Intimate: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Întrebarea preliminară

Articolul 25 alineatul 2 din Decretul regal nr. 2316 din 24 decembrie 1934, astfel cum a fost înlocuit prin articolul 24 alineatul 3 din Decretul legislativ nr. 6/2016 (de transpunere a Directivei 2014/40/UE (1) privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE) – în măsura în care prevede că „[o]rice persoană care vinde sau furnizează tinerilor sub 18 ani produse din tutun, țigarete electronice sau flacoane de reumplere care conțin nicotină ori noi produse din tutun se sancționează cu amendă administrativă de la 500 de euro la 3 000 de euro și cu suspendarea pentru o perioadă de 15 zile a autorizației pentru desfășurarea activității” –, încalcă sau nu principiile comunitare al proporționalității și al precauției, care rezultă din articolul 5 TUE, din articolul 23 alineatul (3) din Directiva 2014/40, precum și din considerentele (21) și (60) ale aceleiași directive, prin faptul că dă prioritate principiului precauției, fără a-l modera prin aplicarea principiului proporționalității, sacrificând astfel în mod disproporționat interesele operatorilor economici în favoarea protecției dreptului la sănătate, prin aceasta negarantând echilibrul just între diversele drepturi fundamentale, impunând în plus o sancțiune care nu urmărește în mod eficace obiectivul de reducere a prevalenței fumatului în rândul tinerilor, cu încălcarea considerentului (8) al directivei?

(1) JO 2014, L 127, p. 1
2)

Cu privire la informațiile obligatorii în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48/CE a) Articolul 10 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că pe lângă menționarea tipului de credit trebuie să se indice, dacă este cazul, că este vorba despre un contract de credit legat? În cazul unui răspuns negativ: b) Articolul 10 alineatul (2) litera (l) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că rata dobânzii de întârziere aplicabilă la data încheierii contractului de credit trebuie comunicată ca valoare absolută sau, cel puțin, trebuie indicată ca valoare absolută rata dobânzii de referință aplicabilă (în speță, rata dobânzii de bază în conformitate cu articolul 247 din BGB [Codul civil]), din care este stabilită, prin adăugare, rata dobânzii de întârziere aplicabilă (în speță, de cinci puncte procentuale, în conformitate cu articolul 288 alineatul (1) a doua teză din BGB)? În cazul unui răspuns negativ: c) Articolul 10 alineatul (2) litera (t) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că textul contractului de credit trebuie să conțină condițiile de formă esențiale în ceea ce privește accesul la o procedură extrajudiciară de contestare și la o cale de atac? În cazul unui răspuns afirmativ la una dintre întrebările 2 a), 2 b) și 2 c): d) Articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera (b) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că termenul de retragere începe să curgă numai atunci când informațiile prevăzute la articolul 10 alineatul (2) din aceeași directivă au fost comunicate integral și exact, fără să prezinte relevanță aspectul dacă lipsa sau inexactitatea unei informații este de natură să afecteze posibilitatea consumatorului de a aprecia întinderea obligațiilor sale? În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 a) și/sau la una dintre întrebările 2 a), 2 b) și 2 c):
C 423/27

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugalia) la 10 septembrie 2020 – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S.A.

(Cauza C-426/20)

(2020/C 423/41)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos

Părțile din procedura principală

Reclamanți: GD, ES

Pârâtă: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S.A.

Întrebarea preliminară

Articolul 3 alineatul (1) litera (f) și articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2008/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind munca prin agent de muncă temporară (1) se opun unei dispoziții precum cea care figurează la articolul 185 alineatul 6 din Código do Trabalho [Codul muncii] (adoptat prin Legea nr. 7/2009 din 12 februarie 2009), potrivit căreia un lucrător temporar are în orice caz dreptul la concediu plătit și la prime de vacanță numai în mod proporțional cu timpul de lucru prestat pentru întreprinderea utilizatoare, chiar dacă raportul său de muncă ia naștere într-un an calendaristic și încetează după doi sau trei ani calendaristici de la data respectivă, în condițiile în care unui lucrător angajat direct de întreprinderea utilizatoare și care ocupă același loc de muncă pentru aceeași perioadă i se aplică regimul general al concediilor, ceea ce îi garantează o perioadă mai mare de concediu plătit și prime de vacanță mai mari, deoarece acestea nu sunt proporționale cu timpul de lucru prestat?

(1) JO 2008, L 327, p. 9.
3)

(a) Pentru a aprecia dacă există o relație de dependență, astfel cum se menționează la punctul 1), i se atribuie o importanță decisivă chestiunii dacă părintele, resortisant al unei țări terțe, înainte de cererea de acordare a dreptului de ședere sau de decizia prin care i se refuză acest drept sau înainte de momentul în care o instanță judecătorească (națională) trebuie să decidă într-o procedură judiciară desfășurată ca urmare a acestui refuz, asigura sau nu întreținerea zilnică a cetățeanului minor al Uniunii Europene și dacă există alte persoane care și-au asumat în trecut această întreținere și/sau acestea și-o pot asuma (în continuare)? (b) În acest context, cetățeanului minor al Uniunii Europene i se poate solicita ca, pentru a-și putea exercita în mod efectiv drepturile conferite de dreptul Uniunii, să se stabilească pe teritoriul Uniunii la celălalt părinte, cetățean al Uniunii Europene, care este posibil să nu mai aibă autoritate asupra minorului? (c) În caz afirmativ, situația este diferită dacă acest părinte are (a avut) sau nu autoritatea asupra minorului și/sau el își asumă (și-a asumat) sau nu îngrijirea legală, financiară sau afectivă a minorului și dacă părintele este sau nu este dispus să își asume această îngrijire a minorului și/sau întreținerea acestuia? (d) Dacă se constată că părintele resortisant al unei țări terțe are autoritatea exclusivă asupra cetățeanului minor al Uniunii Europene, aceasta înseamnă că cerinței privind îngrijirea legală, financiară și/sau afectivă i se acordă o importanță mai mică?