ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 27/19

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 13 noiembrie 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute

(Cauza C-592/15)

(2016/C 027/23)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Recurenți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Intimat: British Film Institute

Întrebările preliminare

(i) În absența legislației interne de transpunere, dispozițiile articolului 13 secțiunea A alineatul (1) litera (n) din A șasea directivă (1), în special sintagma „anumite servicii culturale”, sunt suficient de clare și precise pentru ca articolul 13 secțiunea A alineatul (1) litera (n) să aibă efect direct astfel încât prestarea acelor servicii culturale de către organismele de drept public sau de către alte organisme culturale recunoscute, cum ar fi prestarea efectuată de intimat în speță, să facă obiectul scutirii?

(ii) Dispozițiile articolului 13 secțiunea A alineatul (1) litera (n) din A șasea directivă, în special sintagma „anumite servicii culturale”, acordă statelor membre vreo marjă de apreciere în ceea ce priveşte aplicarea lor prin intermediul legislației de transpunere și, în cazul unui răspuns afirmativ, care este întinderea acestei marje de apreciere?

(iii) Concluziile enunțate mai sus se aplică și în cazul articolului 132 alineatul (1) litera (n) din Directiva principală TVA (2)?

(1) A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, JO L 145, p. 1.

(2) Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 27/19

Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Regatul Unit) la 13 noiembrie 2015 – The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

(Cauza C-591/15)

(2016/C 027/22)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

Întrebările preliminare

1. În sensul articolului 56 TFUE și având în vedere relația constituțională dintre Gibraltar si Regatul Unit: 1.1. Gibraltar și Regatul Unit trebuie să fie considerate ca făcând parte dintr-un singur stat membru în sensul dreptului Uniunii și astfel articolul 56 TFUE nu se aplică decât în măsura în care se poate aplica în cazul unei măsuri interne? sau 1.2. Având în vedere articolul 355 alineatul (3) TFUE, Gibraltar are statutul constituțional de teritoriu separat de Regatul Unit în cadrul Uniunii, astfel că furnizarea de servicii între Gibraltar și Regatul Unit trebuie să fie considerată ca fiind un schimb comercial în interiorul Uniunii în sensul articolului 56 TFUE? sau 1.3. Gibraltarul trebuie să fie tratat ca un stat sau un teritoriu terț, efectul fiind acela că dreptul Uniunii nu este aplicabil în cazul schimburilor comerciale dintre cele două decât în împrejurările în care dreptul Uniunii produce efecte între un stat membru și un stat terț? sau 1.4. Raportul constituțional dintre Gibraltar și Regatul Unit trebuie să fie tratat în alt mod în sensul articolului 56 TFUE?

2. Măsurile naționale de impozitare care au caracteristici cum sunt cele ale noului regim fiscal constituie o restricție privind dreptul la libera circulație a serviciilor în sensul articolului 56 TFUE?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 38/38

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 24 noiembrie 2015 – The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-628/15)

(2016/C 038/52)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamant: The Trustees of the BT Pension Scheme

Pârât: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

1) Având în vedere că Curtea, în răspunsul său la cea de a patra întrebare cuprinsă în Hotărârea din 12 decembrie 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue (C-446/04, Rec., p. I-11753), a stabilit că articolele 43 și 56 din Tratatul CE – în prezent articolele 49 și 63 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene – se opuneau legislației unui stat membru care permite societăților rezidente care distribuie acționarilor lor dividende care își au originea în dividende de origine străină încasate de acestea să opteze să fie impozitate în temeiul unui sistem care le permite să își recupereze impozitul pe profit plătit anticipat, dar care obligă, în primul rând, societățile menționate să plătească acest impozit pe profit anticipat și, ulterior, să solicite rambursarea, și, în al doilea rând, nu asigură un credit fiscal acționarilor lor, în vreme ce acești acționari ar fi obținut un astfel de credit fiscal în cazul unei distribuiri efectuate de o societate rezidentă care își avea originea în dividende de origine națională: există vreun drept în temeiul dreptului Uniunii conferit acestor acționari în mod individual, fie în temeiul articolului 63 TFUE, fie pe un alt temei, în cazurile în care aceștia sunt beneficiarii dividendelor alese a fi distribuite în temeiul acestui sistem, în special în cazul în care un acționar este rezident în același stat membru, precum societatea care distribuie dividendele?

2) În cazul în care acționarul menționat la prima întrebare nu dispune el însuși de un drept în temeiul articolului 63 TFUE, poate acesta să se întemeieze pe orice încălcare a drepturilor societății care distribuie dividendele, conferite de articolul 49 TFUE sau de articolul 63 TFUE?

3) În ipoteza în care răspunsul la prima sau la cea de a doua întrebare este că acționarul dispune de drepturi în temeiul dreptului Uniunii sau se poate întemeia pe acesta, dreptul Uniunii impune vreo cerință în ceea ce privește căile de atac care trebuie să fie puse la dispoziția acționarului în temeiul legislației naționale?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 48/22

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 3 decembrie 2015 – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-646/15)

(2016/C 048/28)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

1) Este compatibil cu libertatea de stabilire, cu libera circulație a capitalurilor sau cu libera prestare a serviciilor faptul ca un stat membru să adopte și să mențină în vigoare o dispoziție precum cea prevăzută la articolul 80 din Legea din 1992 privind impozitarea plusvalorilor (Taxation of Chargeable Gains Act 1992), potrivit căruia trebuie impozitate plusvalorile latente aferente activelor unui trust (fiducie), în situația în care trustee (fiduciarii) ai respectivului trust încetează, indiferent în ce moment, să aibă reședința sau reședința obișnuită pe teritoriul statului membru în cauză?

2) În ipoteza în care un astfel de impozit restrânge exercitarea libertății relevante, un astfel de impozit poate fi justificat în temeiul repartizării echilibrate a competenței de impozitare și este un astfel de impozit proporțional în situația în care legislația nu oferă trustee posibilitatea de a amâna plata impozitului sau de a-l plăti în rate și nici nu ia în considerare eventualele scăderi ulterioare ale valorii activelor trust-ului?

3) Este aplicabilă vreuna dintre libertățile fundamentale în cazul în care un stat membru percepe un impozit pe plusvalorile latente aferente creșterii valorii activelor deținute de trust-uri la data la care majoritatea trustee nu își mai au reședința sau reședința obișnuită pe teritoriul statului membru în cauză?

4) Restricția privind libertatea generată de impozitarea la retragerea trustee este justificată de nevoia de a asigura o repartizare echilibrată a competenței de impozitare în situația în care exista încă posibilitatea perceperii unui impozit pe plusvalorile realizate, însă numai dacă urmau să se manifeste anumite împrejurări specifice în viitor?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 59/6

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 30 noiembrie 2015 – London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-633/15)

(2016/C 059/05)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamant: London Borough of Ealing

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

1) Regatul Unit are dreptul, în temeiul articolului 133 ultimul paragraf din Directiva TVA (1), să impună organismelor de drept public condiția menționată la litera (d) a articolului menționat (i) în cazul în care operațiunile în cauză erau impozabile în Regatul Unit la 1 ianuarie 1989, dar celelalte servicii sportive erau scutite la acea dată și (ii) în cazul în care operațiunile în cauză nu au făcut obiectul scutirii în temeiul dreptului național înainte ca Regatul Unit să încerce să impună condiția prevăzută la articolul 133 litera (d)?

2) În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, Regatul Unit are dreptul să impună condiția prevăzută la articolul 133 litera (d) din Directiva TVA în cazul organismelor de drept public fără scop lucrativ, fără a aplica aceeași condiție organismelor fără scop lucrativ care nu sunt supuse dreptului public?

3) În cazul în care răspunsul la a doua întrebare de mai sus este afirmativ, Regatul Unit are dreptul să excludă de la beneficiul scutirii prevăzute la articolul 132 alineatul (l) litera (m) toate organismele publice fără scop lucrativ fără a aprecia în fiecare caz în parte dacă acordarea scutirii ar fi susceptibilă să cauzeze denaturări ale concurenței în dezavantajul întreprinderilor comerciale supuse TVA-ului?

(1) Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 59/7

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 2 decembrie 2015 – Minister for Justice and Equality/Tomas Vilkas

(Cauza C-640/15)

(2016/C 059/06)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal

Părțile din procedura principală

Reclamant: Minister for Justice and Equality

Pârât: Tomas Vilkas

Întrebările preliminare

1) Articolul 23 din Decizia-cadru (1) are în vedere și/sau permite să se convină asupra unei noi date a predării de mai multe ori?

2) În caz afirmativ, acest fapt este valabil în vreuna sau toate situațiile următoare: și anume, atunci când predarea persoanei căutate în termenul prevăzut la alineatul (2) a fost deja împiedicată de un caz de forță majoră în oricare dintre statele membre, ceea ce a condus la un acord asupra unei noi date a predării, iar un asemenea caz de forță majoră - i) se constată că există în continuare; sau ii) dacă a încetat, se constată că reapare; sau iii) dacă a încetat, a apărut o altă asemenea împrejurare care a împiedicat sau este susceptibilă să împiedice predarea persoanei căutate în termenul necesar, stabilit în raport cu noua dată de predare menționată?

(1) Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, JO L 190, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 6, p. 3.
3.

În opinia recurentei, în motivarea hotărârii Tribunalului există contradicţii şi erori logice în ceea ce priveşte stabilirea formei sub care a fost utilizată marca. Într-adevăr, Tribunalul a indicat că semnul utilizat nu poate diferi de forma sub care a fost înregistrat decât prin „elemente nesemnificative”, iar, pentru a se aprecia că utilizarea a fost utilă pentru a se conserva drepturile asupra mărcii, semnul utilizat şi marca înregistrată trebuie să fie considerate „ca fiind, în ansamblu, echivalente”. Potrivit recurentei, Tribunalul face menţiuni contradictorii şi erori de logică atunci când aplică aceste criterii de apreciere. În plus, Tribunalul a analizat în mod strict aspectul dacă cele trei elemente considerate distinctive se regăseau sau nu se regăseau în forma sub care marca a fost utilizată. Tribunalul a plecat, pe baza acestor criterii, de la premisa că marca a făcut obiectul unei utilizări utile, fără a lua în considerare faptul că formei sub care a fost utilizată marca i-au fost adăugate numeroase elemente, astfel încât semnul utilizat şi marca înregistrată nu ar mai putea fi considerate „ca fiind, în ansamblu, echivalente”.
3)

A treia întrebare: În privința unei mărfi transportate într-o zonă liberă de control tip I sub regim de tranzit extern, fără ca acest regim să se fi încheiat, marfa fiind sustrasă de sub supravegherea vamală în zona liberă, astfel încât pentru aceasta ia naștere o datorie vamală în temeiul articolului 203 alineatul (1) din Codul vamal (2), faptul generator intervine și TVA-ul devine exigibil în același moment, ulterior intervenirii unui alt fapt generator, și anume conform articolului 204 alineatul (1) litera (a) din Codul vamal, întrucât anterior acțiunii prin care marfa a fost sustrasă de sub supravegherea vamală nu s-a procedat la prezentarea mărfii unei autorități vamale situate pe teritoriul național, competentă pentru zona liberă, iar regimul de tranzit pe teritoriul respectiv s-a încheiat?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 78/9

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 24 decembrie 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College

(Cauza C-699/15)

(2016/C 078/10)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Pârât: Brockenhurst College

Întrebările preliminare

1) În temeiul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva TVA (1), prestările de servicii de restaurant și de divertisment furnizate de o instituție de învățământ membrilor publicului care plătesc pentru aceste servicii (și care nu sunt beneficiari ai prestației principale de servicii de învățământ) sunt „strâns legate” de furnizarea de servicii de învățământ în cazurile în care realizarea acelor prestații este facilitată de studenți (care beneficiază de prestația principală constând în servicii de învățământ) în cadrul procesului lor de educație și care constituie o componentă esențială a educației lor?

2) Pentru a stabili dacă prestările de servicii de restaurant și de divertisment se încadrează în scutirea prevăzută la articolul 132 alineatul (1) litera (i) ca prestări de servicii „strâns legate” de învățământ: a. este relevant faptul că studenții beneficiază mai degrabă de participarea la prestarea serviciilor în cauză decât de obiectul serviciilor respective? b. este relevant faptul că studenții nu beneficiază în mod direct sau indirect de aceste prestații, ci membrii publicului care plătesc pentru acestea și care nu sunt beneficiari ai prestației principale constând în servicii de învățământ? c. este relevant faptul că, din punctul de vedere al destinatarilor tipici ai serviciilor în cauză (și anume, membrii publicului care plătesc pentru acestea), prestațiile nu reprezintă un mijloc de a se bucura în cele mai bune condiții de o altă prestație, ci reprezintă un scop în sine? d. este relevant faptul că, din punctul de vedere al studenților, prestațiile în cauză nu constituie un scop în sine, participarea la realizarea prestațiilor reprezentând de fapt un mijloc de a beneficia în cele mai bune condiții de prestația principală constând în servicii de învățământ? e. în ce măsură ar trebui să fie luat în considerare principiul neutralității fiscale?

(1) Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoare adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediţie specială 09/vol. 3, p. 7).
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 98/21

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 28 decembrie 2015 – Secretary of State for the Home Department/David Davis, Tom Watson, Peter Brice și Geoffrey Lewis

(Cauza C-698/15)

(2016/C 098/28)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit)

Părțile din procedura principală

Reclamant: Secretary of State for the Home Department

Pârâți: David Davis, Tom Watson, Peter Brice și Geoffrey Lewis

Întrebările preliminare

1) Hotărârea Digital Rights Ireland și alții a Curții de Justiție, pronunțată în cauzele conexate C-293/12 și C-594/12 (EU:C:2014:238) (inclusiv, în special, punctele 60-62 din aceasta) stabilește cerințe imperative ale dreptului Uniunii aplicabile regimului național al unui stat membru care reglementează accesul la datele păstrate în conformitate cu legislația națională, în vederea respectării articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”)?
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 270/13

Recurs introdus la 4 iunie 2015 de The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 26 martie 2015 în cauza T-581/13, Royal County of Berkshire Polo Club/OAPI

(Cauza C-278/15 P)

(2016/C 270/17)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (reprezentant: J. Maitland-Walker, solicitor)

Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

Prin Ordonanța din 14 ianuarie 2016, Curtea (Camera a șasea) a declarat recursul inadmisibil.
—

soluționarea definitivă a acțiunii în anulare și admiterea concluziilor reclamantei din primă instanță în ceea ce privește Decizia Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha) (1);
—

anularea Deciziei 2014/489/UE (1) a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha);
1)

Articolul [14] alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) și articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78/CE (2) a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că sunt formulate suficient de clar și de precis, aplicându-se astfel statutului legal al unui funcționar public concediat, atunci când: a) concedierea s-a dispus din cauza reducerii numărului de posturi (funcții) identice ocupate de persoana concediată și de alți funcționari, atât bărbați cât și femei [;] b) concedierea s-a realizat pe baza unei dispoziții naționale neutre[;] c) dispozițiile naționale invocate în cazul de concediere menționat nu prevăd niciun criteriu și nicio obligație de apreciere în ceea ce privește toate persoanele care pot fi afectate de această concediere și nici obligația de a motiva concedierea persoanei respective?
1)

Obligația importatorului de a acționa cu bună-credință, prevăzută la articolul 220 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), trebuie înțeleasă în sensul că a) include obligația importatorului de a verifica circumstanțele în care a fost eliberat certificatul „A” pe care l-a primit exportatorul (certificatele pieselor care constituie marfa, rolul exportatorului în fabricarea mărfii etc.)? b) importatorul a acționat cu rea-credință pentru simplul motiv că exportatorul a acționat cu rea-credință (de exemplu, în cazul în care exportatorul nu indică autorităților vamale ale țării exportatoare originea reală a costurilor, valoarea pieselor care alcătuiesc marfa etc.)? c) obligația de a acționa cu bună-credință nu a fost respectată pentru simplul motiv că exportatorul a furnizat informații incorecte autorităților vamale ale țării exportatoare, inclusiv în cazul în care înseși autoritățile vamale au săvârșit erori în ceea ce privește eliberarea certificatului?
1.

a) Toate informațiile referitoare la o întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a transmis autorității de supraveghere, intră, fără vreo altă condiție, în sfera noțiunii „informație confidențială”, în sensul articolului 54 alineatul (1) a doua teză din Directiva 2004/39/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247, denumită în continuare „Directiva 2004/39/CE”), și implicit a noțiunii de secret profesional în sensul articolului 54 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/39/CE? b) „Secretul prudențial”, ca parte a secretului profesional în sensul articolului 54 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/39/CE, acoperă, fără vreo altă condiție, toate susţinerile autorității de supraveghere din dosare, inclusiv din corespondența acesteia cu alte organisme? În cazul unui răspuns negativ la întrebările a) sau b): c) Dispoziția referitoare la secretul profesional de la articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39/CE trebuie interpretată în sensul că, pentru a califica informaţiile drept confidențiale, prezintă relevanță: aa) dacă informațiile intră sub incidența secretului profesional prin natura lor sau dacă accesul la aceste informații ar putea aduce atingere în mod concret și efectiv interesului de a păstra caracterul confidențial al acestora, sau bb) dacă trebuie luate în considerare şi alte împrejurări în prezenţa cărora informațiile intră sub incidența secretului profesional sau cc) dacă, în ceea ce privește datele privind întreprinderea supravegheată din dosarele autorității de supraveghere și din înscrisurile acesteia referitoare la respectivele date, autoritatea de supraveghere se poate întemeia pe o prezumție relativă potrivit căreia acestea sunt secrete comerciale sau prudențiale?
—

Constatarea faptului că prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a unei reglementări care prevede o cotă de impozitare fiscală avantajoasă pentru legatele în beneficiul organismelor fără scop lucrativ stabilite în alte state membre ale UE/ale SEE sub rezerva reciprocității, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 TFUE și al articolului 40 din Acordul privind SEE;