13

Tribunalul a examinat apoi admisibilitatea cererii introductive în considerarea dispozițiilor din Statutul Curții referitoare la cerințele privind reprezentarea părților în fața sa și s-a pronunțat în termenii următori la punctele 16-23 din ordonanța atacată: „16 Potrivit unei jurisprudențe constante, rezultă […] în special din folosirea termenului «reprezentate» la articolul 19 al treilea paragraf din Statutul Curții, că, pentru a sesiza Tribunalul cu o acțiune, o «parte», în sensul acestui articol, nu este autorizată să acționeze ea însăși, ci aceasta trebuie să recurgă la serviciile unui terț care trebuie să aibă dreptul de a-și exercita profesia în fața unei instanțe a unui stat membru sau a unui stat parte la Acordul privind Spațiul Economic European (SEE) (a se vedea Ordonanța Tribunalului din 19 noiembrie 2009, EREF/Comisia, T-94/07, nepublicată în Repertoriu, punctul 14 și jurisprudența citată). 17 Această cerință de a recurge la un terț corespunde concepției privind rolul avocatului potrivit căreia acesta este considerat colaborator al justiției și este chemat să acorde, în deplină independență și în interesul superior al acesteia, asistența legală de care clientul are nevoie. Această concepție corespunde tradițiilor juridice comune statelor membre și se regăsește de asemenea în ordinea juridică a Uniunii, astfel cum rezultă chiar din articolul 19 din Statutul Curții (Ordonanța din 19 noiembrie 2009, EREF/Comisia, [citată anterior], punctul 15). 18 În speță, trebuie subliniat de la bun început că referirea făcută de reclamant la obligațiile de independență care decurg din normele profesionale care reglementează profesia de consilier juridic nu este de natură, prin ea însăși, să demonstreze că [doamnele] Gruszecka și Pawłowska aveau dreptul să îl reprezinte în fața Tribunalului. Astfel, conceptul de independență a avocatului nu este definit numai în mod pozitiv, și anume prin referire la obligațiile de etică profesională, ci și în mod negativ, și anume prin absența unui raport de muncă (a se vedea în acest sens Hotărârea [din 14 septembrie 2010,] Akzo Nobel Chemicals și Akcros Chemicals/Comisia și alții, [...] [C-550/07 P, Rep., p. I-8301,] punctele 44 și 45, și Ordonanța din 29 septembrie 2010, EREF/Comisia, […] [C-74/10 P și C-75/10 P], punctul 53). 19 Se impune apoi constatarea că reclamantul admite că [doamnele] Gruszecka și Pawłowska au cu UKE un raport de muncă. Acesta indică, în această privință, că directorul general al UKE decide cu privire la «angajarea [lor], condițiile [lor] de muncă și încetarea relațiilor [lor] de muncă». 20 În sfârșit, tot potrivit reclamantului, UKE are ca atribuție să îl asiste pe președintele său în atribuțiile statutare care îi sunt conferite. 21 Prin urmare, chiar admițând că se poate face o distincție clară între președintele UKE și UKE și că nu există un raport de muncă formal între reclamant și consilierii săi juridici, este la fel de adevărat că cerințele stabilite de jurisprudența citată la punctele 16 și 17 de mai sus nu sunt îndeplinite în speță. Astfel, existența unui raport de subordonare în cadrul UKE – chiar dacă numai față de directorul său general –, deși funcția sa exclusivă este asistarea reclamantului, implică un grad de independență mai scăzut decât cel al unui consilier juridic sau cel al unui avocat care își desfășoară activitatea într-un cabinet extern în raport cu clientul său. 22 Această concluzie nu este infirmată de trimiterile făcute de reclamant la legislația poloneză care reglementează profesia de consilier juridic. Astfel cum s-a subliniat la punctul 18 de mai sus, etica profesională nu este, prin ea însăși, de natură să demonstreze că se îndeplinește cerința de independență. În plus, potrivit jurisprudenței, dispozițiile privind reprezentarea părților neprivilegiate în fața Tribunalului trebuie interpretate, în măsura în care este posibil, în mod autonom, fără să se facă trimitere la dreptul național (Ordonanța din 19 noiembrie 2009, EREF/Comisia [citată anterior], punctul 16). 23 Din cele de mai sus rezultă că raportul de muncă dintre [doamnele] Gruszecka și Pawłowska, pe de o parte, și UKE, pe de altă parte, nu este compatibil cu reprezentarea reclamantului în fața Tribunalului.”