RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 78/4

Recurs introdus la 4 decembrie 2015 de Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH şi alţii împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 25 septembrie 2015 în cauza T-360/13, Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV şi alţii/Comisia Europeană

(Cauza C-651/15 P)

(2016/C 078/05)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurenţi: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH şi alţii (reprezentanţi: C. Mereu, avocat, J. Beck, solicitor)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS) şi alţii

Concluziile recurenţilor

Recurenții solicită Curții:

— declararea recursului ca fiind admisibil și fondat;

— anularea hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-360/13;

— pronunțarea pe fond cu privire la cererea de anulare a recurenților sau trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunța asupra fondului cererii de anulare.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurenții invocă următoarele argumente:

Primul motiv de recurs – Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că Directiva 98/24 (1) și Directiva 2004/37 (2) nu reprezintă „legislație comunitară specială” în sensul articolului 58 alineatul (2) din Regulamentul REACH (3), care impune cerințe minime care permit să se controleze în mod corespunzător riscul pentru sănătatea umană care rezultă din utilizarea trioxidului de crom pentru acoperirea de suprafețe și în industria galvanizării.

În raționamentul său, Tribunalul interpretează articolul 58 alineatul (2) din Regulamentul REACH într-un mod care depășește formularea clară și obiectivul acestei dispoziții, precum și modul în care trebuie interpretate Directiva 98/24 și Directiva 2004/37. Pe scurt, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept (i) referindu-se la excepția prevăzută la articolul 58 alineatul (2) din Regulamentul REACH ca fiind una care se aplică „substanțelor” prin opoziție cu „utilizările”, (ii) separând triplul criteriu de la articolul 58 alineatul (2) și neexaminând pe fond cea de a treia parte a criteriului („control corespunzător al riscului”), și (iii) considerând că Directiva 98/24 și Directiva 2004/37 nu impun cerințe minime pentru controlul riscului legat de utilizarea trioxidului de crom pentru acoperirea de suprafețe și în industria galvanizării, cu alte cuvinte, în special referindu-se la lipsa unor valori limită admise pentru expunerea profesională.

Al doilea motiv de recurs – constatările cuprinse în hotărârea atacată privind marja de apreciere a Comisiei sunt eronate:

În cazul în care primul motiv de recurs este admis, constatarea Tribunalului potrivit căreia Comisia și-a exercitat în mod corespunzător puterea sa de apreciere atunci când a decis dacă să acorde sau să nu acorde exceptarea prevăzută la articolul 58 alineatul (2) din Regulamentul REACH este eronată.

Al treilea motiv de recurs – neanalizarea în mod corespunzător a primului motiv și a celei de a doua părți a celui de al patrulea motiv:

În cazul în care primul motiv de recurs este admis, raționamentul de la punctele 68-69 și 84-85 din hotărârea atacată nu mai este valabil și trebuie examinate din nou atât primul motiv, cât și a doua parte a celui de al patrulea motiv invocat în fața Tribunalului.

(1) Directiva 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 privind protecția sănătății și securității lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezența agenților chimici la locul de muncă [a paisprezecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 131, p. 11, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 47).

(2) Directiva 2004/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni sau mutageni la locul de muncă [a șasea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE a Consiliului] (JO L 158, p. 50, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 45).

(3) Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).