ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
26

Pe de altă parte, aprecierea globală, în ceea ce privește similitudinea vizuală, fonetică sau conceptuală dintre mărcile în conflict, trebuie să se întemeieze pe impresia de ansamblu produsă de acestea, ținând seama în special de elementele lor distinctive și dominante. Într-adevăr, din modul de redactare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, potrivit căruia „există un risc de confuzie [în percepția publicului]”, rezultă că percepția asupra mărcilor pe care o are consumatorul mediu al tipului de produse sau de servicii în cauză are un rol determinant în aprecierea globală a riscului de confuzie. Or, în mod normal, consumatorul mediu percepe o marcă ca pe un tot și nu face o examinare a diferitelor detalii ale acesteia (a se vedea Hotărârea CAPIO, punctul 23 de mai sus, punctul 73 și jurisprudența citată; a se vedea de asemenea, prin analogie, Hotărârea SABEL, punctul 24 de mai sus, punctul 23, și Hotărârea Lloyd Schuhfabrik Meyer, punctul 23 de mai sus, punctul 25).
Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 iunie 2008 (cauza R 1590/2007‑2) privind o procedură de opoziţie între 2nine Ltd şi Pacific Sunwear of California, Inc.
Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 iunie 2008 (cauza R 1591/2007‑2) privind o procedură de opoziție între 2nine Ltd și Pacific Sunwear of California, Inc.
1

Reclamanta, Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd, este titular al desenului sau modelului industrial comunitar înregistrat sub numărul 214/903-0001 și depus la 11 august 2004, pentru care se revendică data de 22 aprilie 2004 drept dată de prioritate (denumit în continuare „desenul sau modelul industrial contestat”). Desenul sau modelul industrial contestat, destinat utilizării pentru „echipamente de comunicare”, este reprodus astfel:
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 iulie 2008 (cauza R 1012/2007‑2), privind o procedură de declarare a nulității între Psytech International Ltd și Institute for Personality & Ability Testing, Inc.
3)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc și Troy Chemical Co. BV suportă propriile cheltuieli de judecată.
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 23 septembrie 2011 – NEC Display Solutions Europe/OAPI – C More Entertainment (see more)

(Cauza T‑501/08)

„Marcă comunitară – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative see more – Mărcile naționale verbale anterioare CMORE – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”

1. Marcă comunitară – Definiția și dobândirea mărcii comunitare – Motive relative de refuz – Opoziție a titularului unei mărci anterioare identice sau similare înregistrate pentru produse sau servicii identice sau similare – Risc de confuzie cu marca anterioară [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 21, 22 și 58)

2. Marcă comunitară – Definiția și dobândirea mărcii comunitare – Motive relative de refuz – Opoziție a titularului unei mărci anterioare identice sau similare înregistrate pentru produse sau servicii identice sau similare – Risc de confuzie cu marca anterioară – Caracter distinctiv redus al mărcii anterioare – Incidență [Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctul 57)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 august 2008 (cauza R 1388/2007-4) privind o procedură de opoziție între C More Entertainment AB și NEC Display Solutions Europe GmbH

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.
9

La 7 mai 2004, Comisia a adoptat Decizia 2005/691/CE privind ajutorul de stat nr. C 44/03 (ex NN 158/01) pe care Austria intenționează să îl acorde BB (JO 2005, L 263, p. 8) (denumită în continuare „Decizia din 2004”). În esență, Comisia a considerat că cele două acorduri de garantare de către Land Burgenland în favoarea BB constituiau ajutoare de stat, în special pentru că aceste măsuri fuseseră adoptate în condiții care nu ar fi fost acceptabile pentru un investitor privat și, prin urmare, confereau BB un avantaj artificial față de concurenții săi. În plus, măsurile menționate și efectele acestora asupra concurenților actuali și potențiali din alte state membre denaturează sau amenință să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. Cu toate acestea, Comisia a concluzionat că măsurile de restructurare în litigiu erau compatibile cu piața comună, potrivit articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE coroborat cu Liniile directoare comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (JO 1999, C 288, p. 2). În cadrul examinării viabilității pe termen lung a întreprinderii beneficiare a ajutorului, Comisia a subliniat că își întemeiase aprecierea pe informațiile furnizate de autoritățile austriece, în special pe calendarul de finalizare a privatizării planificate a BB.
82

Comisia a considerat că încălcarea a vizat ansamblul SEE, având în vedere că autorii acesteia vindeau produsele în cauză cel puțin în SEE, iar cota lor cumulată din vânzări reprezenta cel puțin 80 % pe acest teritoriu, dat fiind că își aprovizionau clienții din SEE pe baza instalațiilor de producție și a antrepozitelor instalate pe tot acest teritoriu și că obiectul înțelegerii era la scară europeană. Comisia a subliniat în această privință că, deși discuțiile difereau în funcție de țara SEE în cauză, acestea aveau, toate, același obiect anticoncurențial [considerentele (368)-(371) ale deciziei atacate].
162

Cu siguranță, reclamantul a susținut, în cursul procedurii în fața camerei de recurs, că, dacă examinarea SUMOST 01 ar fi fost realizată utilizând, în vederea examinării comparative, descrierea inițială a LEMON SYMPHONY, aceste două soiuri ar fi fost considerate net distincte (a se vedea decizia atacată A 007/2007, p. 2). Cu toate acestea, respectiva teză a fost în mod expres respinsă de camera de recurs, care a arătat în decizia atacată că „[p]rocedura de examinare nu ar fi avut un curs diferit dacă oficiul nu ar fi adaptat și nu ar înregistrat imediat descrierea soiului [...]” [„The test procedure would not have taken a different course if the Office had not immediately adapted and registered the variety description…”]. În plus, reclamantul nu a repus în discuție în mod specific această apreciere în cadrul prezentei acțiuni.
15

Prin Decizia 2009/611/CE din 8 iulie 2008 privind măsurile C 58/02 (ex N 118/02) pe care Franța le-a pus în aplicare în favoarea SNCM (JO 2009, L 225, p. 180, denumită în continuare „decizia atacată”), Comisia a apreciat că măsurile cuprinse în Planul din 2002 constituiau ajutoare de stat ilegale în sensul articolului 88 alineatul (3) CE, dar erau compatibile cu piața comună în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE și al articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE, și că măsurile din Planul de privatizare din 2006 (denumit în continuare „Planul din 2006”) nu constituiau ajutoare de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE.
130

În sfârșit, în cererea introductivă, Republica Elenă admite că, pentru anul 2003, anumiți producători nu au depus declarații electronice, conform dispozițiilor Regulamentului nr. 3508/92, ci manuscrise. Or, potrivit articolului 6 din acest regulament, fiecare fermier trebuie să prezinte, pentru fiecare an, o cerere de ajutoare în care să fie indicate parcelele agricole, ale căror modalități de identificare sunt precizate la articolul 4 din același regulament. În aceste condiții, Republica Elenă nu poate susține că parcelele agricole sunt identificate începând din 2003 conform regulamentului menționat.
43

Articolele 1 și 2 din dispozitivul deciziei atacate au următorul cuprins: „Articolul 1 Din data de 22 mai 1992 până la 19 decembrie 2007, organizația de plată MasterCard și persoanele juridice care o reprezintă, respectiv [reclamantele], au încălcat articolul 81 [CE] și, de la 1 ianuarie 1994 până la 19 decembrie 2007, articolul 53 din Acordul privind SEE prin stabilirea, în fapt, a unui preț minim pe care comercianții trebuie să îl achite băncii acceptante în schimbul acceptării cardurilor de plată în [SEE], și aceasta prin intermediul comisioanelor interbancare generice în cadrul SEE pentru cardurile de credit și de debit cu plată amânată pentru consum cu însemnele MasterCard și pentru cardurile de debit cu însemnul MasterCard sau Maestro. Articolul 2 Organizația de plată MasterCard și persoanele juridice care o reprezintă sunt obligate să pună capăt încălcării prevăzute la articolul 1 în conformitate cu dispozițiile articolelor 3-5 de mai jos. Organizația de plată MasterCard și persoanele juridice care o reprezintă vor evita repetarea încălcării prin orice act sau comportament descris la articolul 1 care are un obiect sau un efect identic ori similar. În mod special, vor evita aplicarea comisioanelor interbancare SEPA/în cadrul zonei euro.”
30

În ceea ce privește prima declarație scrisă, camera de recurs a apreciat mai întâi, la punctul 17 din decizia atacată, că aceasta nu poate să aibă valoarea probatorie „deplină” a unei declarații scrise în sensul articolului 76 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 40/94. Camera de recurs a arătat că, pentru ca o asemenea declarație să poată avea o astfel de valoare, persoana interesată trebuie să demonstreze că, potrivit legislației statului în care a fost făcută, „este calificată drept declarație dată «sub jurământ» sau «în mod solemn» ori, cel puțin, are un efect echivalent”. Or, în speță, reclamanta nu ar fi precizat care sunt dispozițiile din legislația germană care sancționează „o declarație falsă dată în fața O[API] în cursul unei proceduri pendinte referitoare la o marcă comunitară în același mod în care sancționează o declarație falsă dată sub jurământ în fața autorităților germane”. În continuare, la punctul 18 din decizia atacată, camera de recurs a precizat că simplul fapt că declarația scrisă în cauză nu ar fi fost făcută „în forma prevăzută” de dispoziția menționată anterior nu este însă suficient pentru a concluziona că aceasta este lipsită de orice valoare probatorie. Astfel, OAPI ar putea să țină seama de această declarație în cadrul „examinării globale” a documentelor prezentate, iar declarația respectivă ar putea să faciliteze „aprecierea sistematică” și înțelegerea diverselor documente prezentate ca probe, precum și să completeze informațiile cuprinse în acestea. Cu toate acestea, ar fi necesar ca afirmațiile cuprinse în declarația scrisă să fie susținute de elemente de probă suplimentare și obiective. În sfârșit, la punctele 19-21 din decizia atacată, camera de recurs a considerat că documentele justificative anexate la declarația scrisă în cauză, cu excepția paginii datate august 2004 a unuia dintre cele două cataloage de târguri comerciale, nu coroborează în mod suficient locul, durata și importanța utilizării mărci anterioare.
70

Astfel, din procesul-verbal al reuniunii consiliului de administrație al reclamantei, care a avut loc la puțin timp după adoptarea deciziei atacate (16 iulie 2008), și anume la 26 august 2008, anexat la observațiile reclamantei cu privire la excepția de inadmisibilitate, rezultă că s-a considerat, cu această ocazie, că prevederile modelului de contract referitoare la teritorii nu trebuiau să fie modificate („The Board unanimously agreed that the territorial provisions of the CISAC Model contract should be left intact”).
—

un fax din 28 ianuarie 2000, prin care domnul A., angajat al Del Monte, i-a solicitat în termenii următori domnului A. W. să îi furnizeze o explicație cu privire la diferența dintre „prețul final” și „prețul preconizat”: „Ca urmare a conversației noastre telefonice de ieri, aș dori să îmi exprim o dată în plus neîncrederea la citirea raportului de vânzări al Interfrucht pentru săptămâna 3. Am nevoie de o explicație completă cu privire la diferența dintre prețul dvs. final de [...] și «prețul preconizat» de [...] Faptul că Interfrucht a participat la o campanie promoțională cu câteva supermagazine, deși piața bananelor era în final în curs de revenire la nivelul său normal – pentru perioada dată –, este absolut stupefiant! Despre ce fel de strategie comercială este vorba? În plus, ar fi timpul să vă dați seama că vindeți fructele noastre. Știți foarte bine că Del Monte participă la [...] % din rezultatele finale; cum puteți lua o astfel de decizie, și anume să luați parte la o promoție, fără să încercați să obțineți aprobarea partenerilor voștri? Sau cel puțin să îi informați! [...] Pentru a agrava lucrurile, am vorbit în două rânduri cu persoana din întreprinderea dvs. care răspunde de comercializarea bananelor pentru a discuta condițiile și prețurile pieței [...] Am aflat că [Weichert] își va menține prețurile «foarte aproape» de prețul oficial!!! [...] În orice caz, [acest lucru] este complet inacceptabil. Această problemă va fi abordată cu prioritate cu ocazia întâlnirii noastre cu [domnul E.], săptămâna viitoare [...] Dorim să vă informăm că, dacă performanța dvs. comercială nu se ameliorează, în sensul de a fi mai coordonată cu mersul pieței și de un nivel comparabil cu cel al altor operatori ai Del Monte, Del Monte va pune în aplicare toate acțiunile necesare pentru protejarea intereselor sale” [considerentul (389) al deciziei atacate];
83

Astfel, în ceea ce privește uzina de tratare a nămolurilor, Regatul Spaniei susține că, spre deosebire de colectoare, aceasta nu are funcția de a transporta ape pluviale sau uzate, ci de a evita deversarea în râul Huerva a nămolurilor rezultate din procesul de transformare a apei în apă potabilă în vederea consumului personal, comercial sau industrial în întregul oraș. Cu toate acestea, problema nu este cea de a stabili dacă uzina de tratare a nămolurilor are în sine o funcție tehnică diferită de cea a unui colector, ci aceea de a aprecia dacă, prin raportare la articolul 14 alineatul (10) primul paragraf din Directiva 93/38, colectoarele și uzina de tratare a nămolurilor aparțin unei serii de lucrări, al căror rezultat are o funcție tehnică comună care constă în asanarea apelor uzate. Or, Regatul Spaniei nu neagă că uzinele de tratare a nămolurilor contribuie la asanarea apelor uzate ale orașului Zaragosa.
2

Destinatarii deciziei atacate sunt, pe lângă reclamantă, următoarele societăți: Esso Deutschland GmbH, Esso Société anonyme française, ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA și Exxon Mobil Corp. (denumite în continuare, împreună, „ExxonMobil”); H&R ChemPharm GmbH, H&R Wax Company Vertrieb GmbH și Hansen & Rosenthal KG (denumite în continuare, împreună, „H&R”); Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG; MOL Nyrt.; Repsol YPF Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA și Repsol YPF SA (denumite în continuare, împreună, „Repsol”); Sasol Wax GmbH, Sasol Wax. International AG, Sasol Holding in Germany GmbH și Sasol Ltd (denumite în continuare, împreună, „Sasol”); Shell Deutschland Oil GmbH,·Shell Deutschland Schmierstoff GmbH, Deutsche Shell GmbH, Shell International Petroleum Company Ltd, The Shell Petroleum Company Ltd, Shell Petroleum NV și The Shell Transport and Trading Company Ltd (denumite în continuare, împreună, „Shell”); RWE Dea AG și RWE AG (denumite în continuare, împreună, „RWE”), precum și Total SA și Total France SA (denumite în continuare, împreună, „Total”) [considerentul (1) al deciziei atacate].
2

Destinatarii deciziei atacate sunt următoarele societăți: ENI SpA; Esso Deutschland GmbH, Esso Société anonyme française, ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA și Exxon Mobil Corp. (denumite în continuare, împreună, „ExxonMobil”); H&R ChemPharm, H&R Wax Company Vertrieb GmbH și Hansen & Rosenthal KG (denumite în continuare, împreună, „H&R”); Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (denumită în continuare „Tudapetrol”); MOL Nyrt.; Repsol YPF Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA și Repsol YPF SA (denumite în continuare, împreună, „Repsol”); Sasol Wax GmbH, Sasol Wax International AG, Sasol Holding in Germany GmbH și Sasol Ltd (denumite în continuare, împreună, „Sasol”); Shell Deutschland Oil GmbH, Shell Deutschland Schmierstoff GmbH, Deutsche Shell GmbH, Shell International Petroleum Company Ltd, The Shell Petroleum Company Ltd, Shell Petroleum NV și The Shell Transport and Trading Company Ltd (denumite în continuare, împreună, „Shell”); RWE Dea AG și RWE AG (denumite în continuare, împreună, „RWE”), precum și Total SA și Total France SA (denumite în continuare, împreună, „Total”) [considerentul (1) al deciziei atacate].
2

Destinatarii deciziei atacate sunt, pe lângă reclamantă și societatea‑mamă a acesteia, Total SA (denumite în continuare, împreună, „grupul Total” sau „Total”), următoarele societăți: ENI SpA, Esso Deutschland GmbH, Esso Société Anonyme Française, ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA și Exxon Mobil Corp. (denumite în continuare, împreună, „ExxonMobil”), H&R ChemPharm GmbH, H&R Wax Company Vertrieb GmbH și Hansen & Rosenthal KG (denumite în continuare, împreună, „H&R”), Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG, MOL Nyrt., Repsol YPF Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA și Repsol YPF SA (denumite în continuare, împreună, „Repsol”), Sasol Wax GmbH, Sasol Wax. International AG, Sasol Holding in Germany GmbH și Sasol Ltd (denumite în continuare, împreună, „Sasol”), Shell Deutschland Oil GmbH,·Shell Deutschland Schmierstoff GmbH, Deutsche Shell GmbH, Shell International Petroleum Company Ltd, The Shell Petroleum Company Ltd, Shell Petroleum NV și The Shell Transport and Trading Company Ltd (denumite în continuare, împreună, „Shell”), RWE Dea AG și RWE AG (denumite în continuare, împreună, „RWE”) [considerentul (1) al deciziei atacate].
Keywords

Subject of the case

Dizpozitiv



Keywords

Marcă comunitară – Observații ale terților și opoziție – Examinarea opoziției – Dovadă a utilizării mărcii anterioare – Termen stabilit de Oficiu – Furnizarea de elemente de probă suplimentare după expirarea termenului, însă în prezența unor elemente noi – Admisibilitate [Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, art. 1 norma 22 alin. (1)] (a se vedea punctele 27 și 31)

2. Marcă comunitară – Observații ale terților și opoziție – Examinarea opoziției – Dovadă a utilizării mărcii anterioare – Utilizare serioasă – Noțiune – Criterii de apreciere [Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, art. 42 alin. (2) și (3)] (a se vedea punctele 51-53)

3. Marcă comunitară – Definiția și dobândirea mărcii comunitare – Motive relative de refuz – Opoziție a titularului unei mărci anterioare identice sau similare înregistrate pentru produse sau servicii identice sau similare – Risc de confuzie cu marca anterioară [Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 87, 94 și 97)

Subject of the case

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 iulie 2009 (cauza R 1051/2008-1) privind o procedură de opoziție între Vallis K. – Vallis A. & Co. OE și New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG

Dizpozitiv

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.
Articolul 255 alineatul (2) CE conferă Consiliului răspunderea de a determina principiile generale și limitele care guvernează dreptul de acces la documente. Or, articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei extinde în mod explicit dreptul de acces la toate documentele deținute de o instituție, indiferent dacă acestea au fost întocmite de ea sau dacă sunt emise de state membre sau de alți terți. În plus, excluderea a numeroase documente emise de statele membre din domeniul de aplicare al dreptului de acces în sensul articolului 255 alineatul (1) CE ar intra în conflict cu obiectivul de transparență urmărit de acest articol și garantat de articolul 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, sub rezerva anumitor excepții care sunt de strictă interpretare. Pe de altă parte, din Declarația nr. 35 privind articolul 255 alineatul (1) CE, anexată la Actul final al Tratatului de la Amsterdam, rezultă că autorii acestui tratat nu au intenționat să excludă documentele statelor membre din domeniul de aplicare al articolului 255 alineatul (1) CE. Prin urmare, dreptul primar al Uniunii nu justifică o interpretare restrictivă a dreptului de acces la documentele care provin de la statele membre.

(a se vedea punctele 29 și 41-44)
2)

Adolf Würth GmbH & Co. KG și Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de European Industrial Fasteners Institute AISBL.
2)

Ecka Granulate GmbH & Co. KG și non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.
2)

Shanghai Biaowu High-Tensile Fasteners Co. Ltd și Shanghai Prime Machinery Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de European Industrial Fasteners Institute AISBL.
2)

Gem-Year Industrial Co. Ltd și Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de European Industrial Fasteners Institute AISBL.