ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

în consecință: — anularea deciziei Băncii Centrale Europene din 24 noiembrie 2009 de respingere a plângerilor recurentei pentru discriminare și atingere adusă demnității sale ca urmare a comportamentului managementului acesteia și, în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 24 martie 2010 de respingere a recursului extraordinar; — admiterea cererilor recurentei, astfel cum sunt formulate în acțiunea administrativă și, mai precis: — încetarea oricărei forme de discriminare și de hărțuire morală a recurentei, fie în formă verbală, fie în cadrul sarcinilor care îi sunt încredințate și al modalităților de lucru; — obținerea unei retractări scrise din partea domnului G., cu privire la declarațiile sale jignitoare și amenințătoare; — în orice caz, obținerea reparării prejudiciului moral și material suferit evaluat ex aequo et bono la 50 000 EUR (prejudiciul moral) și la 15 000 EUR (prejudiciul material); — obligarea BCE la prezentarea raportului complet al anchetei administrative interne, cu toate anexele acestuia, inclusiv a proceselor verbale ale ședințelor. În plus, obligarea BCE la prezentarea tuturor comunicărilor dintre echipa însărcinată cu ancheta și/sau persoana care a condus ancheta, și Comitetul executiv și/sau președintele BCE; — citarea ca martor a fostului consilier pe probleme sociale al intimatei.
2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatului și a dreptului adoptat în aplicarea acestuia: — reclamanta consideră că decizia atacată încalcă dreptul Uniunii deoarece este afectată de următoarele vicii: (a) eroare vădită cu privire la fapte, la elementele de probă și la forța probantă a datelor, întrucât Comisia evaluează și interpretează greșit datele furnizate de părți și, prin urmare, nu deduce concluziile cele mai plauzibile din elementele de probă care figurează la dosar; (b) eroare în interpretarea articolului 101 TFUE și încălcarea, pe cale de consecință, a dispoziției menționate, întrucât Comisia, în mod greșit și nejustificat, a calificat părțile drept potențiali concurenți pe toate piețele care se pretinde că sunt acoperite de obligația de neconcurență în cauză; această obligație nu putea fi calificată drept restricție prin obiect și Comisia nu a demonstrat producerea niciunui efect; (c) încălcarea obligației de a investiga și de a se pronunța, în măsura în care decizia atacată nu analizează și nici nu respinge argumentele pertinente prezentate de părți în special cu privire la întinderea clauzei de neconcurență; (d) încălcarea principiului in dubio pro reo, întrucât Comisia consideră certe anumite fapte defavorabile reclamantei, referitor la care există îndoieli semnificative și cu privire la care însăși Comisia nu are certitudini; (e) încălcarea principiilor pe care Comisia s-a angajat să le respecte la impunerea amenzilor, în special a dispozițiilor punctului 13 din liniile directoare în materie, întrucât Comisia a calculat cuantumul amenzii pentru toate piețele comunicații electronice, indiferent că sunt situate sau nu sunt situate în peninsula iberică, neluând în considerare nici faptul că, în orice caz, încălcarea invocată nu a depășit data de 29 octombrie 2010; (f) încălcarea principiului proporționalității, având în vedere circumstanțele speței și criteriile care trebuie respectate la impunerea amenzilor.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 123/22

Acțiune introdusă la 11 martie 2013 — Hanwha SolarOne și alții/Parlamentul European și alții

(Cauza T-136/13)

2013/C 123/38

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, China), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, China), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, China) și Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (reprezentant: F. Graafsma, avocat)

Pârâți: Parlamentul European, Comisia Europeană și Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— anularea Regulamentului (UE) nr. 1168/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 344, p. 1), în măsura în care a fost aplicat reclamantelor;

— anularea deciziei Comisiei din 3 ianuarie 2013 prin care aceasta a refuzat să examineze cererile reclamantelor privind recunoașterea statutului acestora de întreprinderi care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață și

— obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic.

Reclamantele solicită anularea Regulamentului (UE) nr. 1168/2012 în măsura în care se aplică reclamantelor și cererilor reclamantelor privind recunoașterea statutului acestora de întreprinderi care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață, adresate Comisiei Europene conform articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, în cadrul procedurii antidumping privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare din Republica Populară Chineză (avizul de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 6 septembrie 2012, JO C 269, p. 5). Reclamantele solicită de asemenea anularea deciziei din 3 ianuarie 2013 prin care Comisia a refuzat să examineze cererile reclamantelor privind recunoașterea statutului acestora de întreprinderi care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață, depuse în cadrul investigației menționate.

Reclamantele susțin că Regulamentul (UE) nr. 1168/2012, astfel cum a fost aplicat de Comisie reclamantelor prin decizia din 3 ianuarie 2013, și decizia din 3 ianuarie 2013 prin care Comisia a stabilit că nu va examina cererilor reclamantelor privind recunoașterea statutului lor de întreprinderi care își desfășoară activitatea în condițiile unei economii de piață nu respectă încrederea legitimă a reclamantelor și sunt aplicate retroactiv în defavoarea acestora în lipsa unor motive temeinice. Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 1168/2012, astfel cum a fost aplicat de Comisie reclamantelor prin decizia din 3 ianuarie 2013, și decizia din 3 ianuarie 2013 încalcă în mod vădit principiile fundamentale ale securității juridice și bunei-credințe.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 123/24

Acțiune introdusă la 13 martie 2013 — Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology/Comisia

(Cauza T-144/13)

2013/C 123/41

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd (Hangzhou, China) (reprezentanți: V. Akritidis și Y. Melin, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a deciziei nr. H4/JN/Ref.t13.000011 a Comisiei Europene, comunicată prin scrisoarea din 3 ianuarie 2013, prin care Comisia a informat reclamanta că nu va examina cererea sa de recunoaștere a statutului de întreprindere care operează în cadrul economiei de piață, depusă în temeiul articolului 2 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul nr. 1225/2009 al Consiliului, în cadrul procedurii antidumping privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, deschisă la 6 septembrie 2012 (AD 590);

— declararea inaplicabilității în ceea ce o privește pe reclamantă în cadrul prezentei cereri introductive, în temeiul articolului 277 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a Regulamentului (UE) nr. 1168/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 344, p. 1);

— în consecință, obligarea Comisiei și a eventualilor intervenienți la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic identic cu cel invocat în cauza T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology/Comisia.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 123/27

Acțiune introdusă la 14 martie 2013 — Et Solar Industry și alții/Comisia

(Cauza T-153/13)

2013/C 123/47

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Et Solar Industry Ltd (Taizhou City, China), Et Energy Co. Ltd (Taizhou City) și Dotec Electric Co. Ltd (Taizhou City) (reprezentant: R. MacLean, Solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— declararea acțiunii ca fiind admisibilă;

— anularea deciziei Comisiei, expusă în scrisoarea din 3 ianuarie 2013, care stabilește că cererea reclamantelor de aplicare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață („TEP”) nu va mai fi examinată;

— obligarea pârâtei și a oricăror intervenienți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante cu ocazia prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

1. Primul motiv prin care se susține că decizia atacată trebuie să fie anulată întrucât Comisia a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că a încălcat și nu a respectat dreptul reclamantelor la protecția încrederii legitime, precum și principiul proporționalității și, astfel, a respins în mod nelegal și fără o justificare valabilă cererea reclamantelor de aplicare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, în cadrul unei anchete antidumping.
2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE Comisia a analizat în mod vădit eronat situația de fapt și, pentru acest motiv, a considerat că reducerea prețurilor terenurilor este incompatibilă cu piața internă. Reducerea prețului terenurilor îndeplinește toate cerințele, iar Comisia nu a precizat în mod suficient, având în vedere deciziile sale anterioare, motivul pentru care această reducere nu este compatibilă. În continuare, Comisia a recurs în mod eronat la disfuncționalitățile pieței, în calitate de criteriu de aplicare a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE. Prin urmare, Comisia a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE.
—

constatarea faptului că respingerea de către Comisia Europeană a cheltuielilor reclamantei în cuantum de cinci sute șaptezeci și opt de mii nouă sute treizeci și șapte de euro (EUR 578 937) în temeiul contractului referitor la proiectul „A sophisticated multi-parametric system for the continuous — effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)” pe baza rezultatului auditului 11-BA135-006 constituie o încălcare a obligațiilor sale contractuale și că reclamanta ar trebui să restituie Comisiei Europene suma de douăzeci și una de mii o sută șaptezeci și unu de euro (EUR 21 171), iar nu suma de patru sute optzeci și șapte de mii o sută unu euro (EUR 487 101) și valoarea despăgubirii pentru prejudiciile suferite care va fi stabilită de Comisia Europeană;
1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 3.2.1 coroborat cu articolul 5.2.2 ultimul paragraf din ‘Grant Agreement no. 2007- 0266/001 — 001 for the operational implementation of the Youth in action programme’ între Comisia Europeană și Agenzia Nazionale per i Giovani. — În această privință, reclamanta susține că, deși a fost depășită în mod efectiv limita pe persoană pentru fiecare cursant (pentru motive organizatorice și din cauza constrângerilor de timp), nu pare nici rezonabil și nici conform scopului urmărit prin Decizia nr. 1719/2006/CE de dezvoltare a cooperării în domeniul tineretului în cadrul Uniunii Europene, să se solicite rambursarea fondurilor cheltuite în mod efectiv în scopurile care se încadrează în „Grant Agreement no. 2007 — 0266/001 — 001”.
2.

Al doilea motiv întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și de fapt, întrucât a concluzionat în mod eronat că Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development („DARD”) nu aplicase în mod corect sau nu aplicase deloc dispozițiile referitoare la recuperarea plăților excedentare, la sancțiuni și la neconformitatea intenționată și pe faptul că Comisia, în consecință, a supraestimat și/sau nu a ținut seama de considerații privind întinderea pierderilor eventuale pentru Fondurile Uniunii Europene. În particular, Comisia: — a criticat în mod eronat o recalculare pretins „sistematică” a drepturilor la plată de către DARD; — a susținut în mod greșit că erorile săvârșite în 2005 puteau avea efecte materiale asupra elementului istoric al valorii drepturilor; — a adoptat o metodă eronată de calcul al plăților excedentare; — a adoptat o abordare eronată a sancțiunilor, în particular: — prin adoptarea unei metode eronate de calcul al sancțiunilor și — prin susținerea în mod eronat că trebuia să fie impusă o sancțiune pentru fiecare an în cazurile în care o sancțiune era aplicabilă în 2005, dar nu și pentru exercițiile următoare, în speță 2009, în cazul în care plățile excedentare rezultau din aceeași eroare ca și cea sancționată în 2005; — a adoptat o abordare eronată a neconformității intenționate.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 178/11

Acțiune introdusă la 18 martie 2013 — TestBioTech și alții/Comisia

(Cauza T-177/13)

2013/C 178/20

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: TestBioTech eV (München, Germania), European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV (Braunschweig, Germania) și Sambucus eV (Vahlde, Germania) (reprezentanți K. Smith, QC, J. Stevenson, Barrister)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— declararea acțiunii ca fiind admisibilă;

— anularea deciziei Comisiei din 8 ianuarie 2013 de respingere a cererilor reclamantelor de reexaminare internă a Deciziei nr. 2012/347/UE a Comisiei din 28 iunie 2012 de autorizare a introducerii pe piață de către Monsanto Europe SA, în temeiul Regulamentului nr. 1829/2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic, a produselor acesteia din soia modificată genetic „MON 87701 × MON 89788”;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante și

— dispunerea oricărei alte măsuri considerate adecvată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

1. Prin intermediul primului motiv se susține că evaluarea EFSA potrivit căreia soia este „substanțial echivalentă” cu produsele sale de referință relevante este nelegală și se bazează pe o evaluare științifică ce nu a fost efectuată în conformitate cu propriile orientări și/sau pe o eroare vădită de apreciere.

2. Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că faptul că EFSA nu a acordat o semnificație corespunzătoare sau o minimă semnificație potențialelor efecte sinergice/combinatorii dintre soia și alți factori și/sau nu a solicitat efectuarea unei evaluări adecvate a toxicității contravine propriilor orientări, obligațiilor sale legale și/sau constituie o eroare vădită de apreciere.

3. Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că faptul că EFSA nu a solicitat efectuarea unei evaluări imunologice adecvate contravine propriilor orientări, obligațiilor sale legale și/sau constituie o eroare vădită de apreciere.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 226/25

Acțiune introdusă la 11 iunie 2013 — Pappalardo și alții/Comisia

(Cauza T-316/13)

(2013/C 226/33)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamanți: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italia), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara), Fedemar Srl (Cetara), Testa Giuseppe E C. Snc (Catania, Italia), Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara), Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Italia) și Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (reprezentanți: V. Cannizzaro și L. Caroli, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

— Constatarea răspunderii extracontractuale a Comisiei Europene pentru prejudiciul cauzat prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase-pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană, anulat de Curtea de Justiție prin hotărârea din 17 martie 2011 pronunțată în cauza C-221/09;

— în consecință, obligarea Comisiei la repararea prejudiciilor cauzate;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamanții din prezenta cauză precizează că răspunderea extracontractuală în discuție rezultă din faptul că prin Regulamentul nr. 530/2008, Comisia a dispus în mod abuziv interzicerea pescuitului de ton roșu începând cu 16 iunie 2008 pentru navele care arborează pavilionul Greciei, al Franței, al Italiei, al Ciprului și al Maltei, în timp ce pentru navele care arborează pavilionul Spaniei, s-a dispus o astfel de interdicție numai începând cu 23 iunie 2008.

Potrivit reclamanților, în prezenta cauză sunt îndeplinite toate condițiile pentru angajarea răspunderii instituțiilor europene pentru activitatea lor legislativă, mai precis încălcarea gravă a unei norme care protejează particularii, caracterul real al prejudiciului și existența legăturii cauzale între acest comportament și prejudiciul invocat.

Reclamanții subliniază în această privință că Regulamentul nr. 530/2008 a fost anulat în totalitate de Curtea de Justiție pentru motivul încălcării principiului nediscriminării și că potrivit unei jurisprudențe constante încălcarea acestui principiu se numără printre cazurile de încălcare gravă a unei norme superioare care vizează protejarea particularilor.
2.

Al doilea motiv: Tribunalul Funcției Publice a săvârșit o eroare de drept prin constatarea faptului că un candidat a cărui notă inițială se situează sub nota de trecere conform unor criterii prestabilite, nu este îndreptățit la o evaluare comparativă (punctul 41), întrucât: — potrivit unei jurisprudențe constante, orice candidat la un concurs EPSO are dreptul la o evaluare comparativă, indiferent dacă nota sa se situează peste sau sub nota de trecere; — comisia nu și-a îndeplinit obligația de evaluare comparativă nu numai în privința recurentului, ci și față de toți ceilalți candidați în cadrul probei orale deoarece timpul alocat sesiunii de evaluare finală era vădit insuficient; și — hotărârea atacată nu se întemeiază pe argumentele pertinente invocate de recurent și nu ține seama de incoerența argumentelor pârâtei.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 252/39

Acțiune introdusă la 2 iulie 2013 — Crown Equipment (Suzhou) și Crown Gabelstapler/Consiliul

(Cauza T-351/13)

2013/C 252/66

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd. (Suzhou, China) și Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Germania) (reprezentanți: K. Neuhaus, H.-J. Freund și B. Ecker, avocați

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

— declararea admisibilității acțiunii;

— anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 (1) din 22 aprilie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1008/2011 din 10 octombrie 2011 în ceea ce le privește pe reclamante;

— obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale reclamantelor.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

1. Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (2) sau a articolului 296 alineatul (2) TFUE, în măsura în care Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere sau și-a încălcat obligația de motivare atunci când a selectat Brazilia ca țară analogă pentru stabilirea valorii normale. Consiliul a constatat eronat sau nu a motivat faptul că există o concurență suficientă pe piața braziliană, în special prin raportare la nivelul de concurență dintre producătorii locali și la nivelul de concurență exercitat de importuri.

2. Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 sau a articolului 296 alineatul (2) TFUE, în măsura în care Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere sau și-a încălcat obligația de motivare atunci când a respins o cerere de ajustare la valoarea normală pentru a se ține seama de efectul unei taxe de import de 14 % aplicate asupra produsului în cauză în țara analogă Brazilia.

3. Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului, în măsura în care Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere, cu ocazia aplicării „regulii taxei celei mai mici”, prin compararea marjei de dumping stabilite în regulamentul contestat cu nivelul de eliminare a prejudiciului stabilit în investigația inițială din 2005, în loc să stabilească un nou nivel de eliminare a prejudiciului.

(1) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 372/2013 al Consiliului din 22 aprilie 2013 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1008/2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de transpalete manuale și componente de bază ale acestora originare din Republica Populară Chineză în urma unei reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (JO L 112, p. 1).

(2) Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51).
—

în cazul în care DIGIT semnează contractul Servicii transeuropene de telematică între administrații — noua generație [Trans European Services for Telematics between Administrations — new generation] („TESTA-ng”), obligarea Comisiei să despăgubească reclamanta pentru prejudiciul pe care l-a suferit ca urmare a deciziei nelegale a DIGIT.
—

anularea Deciziei pârâtei din 16 aprilie 2013, în versiunea Deciziei din 22 mai 2013 (LS/MD/13/313), în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de acces la anexele A și B la „Exchange Agreement dated 15. February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NBCs listed herein”;
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 260/43

Acțiune introdusă la 28 iunie 2013 — Out of the blue/OAPI — Dubois și alții (FUNNY BANDS)

(Cauza T-344/13)

2013/C 260/77

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Out of the blue (Lilienthal, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt și D. Kipping, avocați)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frédéric Dubois și alții (Lasne, Belgia)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

— Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 4 aprilie 2013, cauza R 542/2012-2;

— obligarea OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă;

— în cazul în care domnul Dubois intervine în cadrul prezentei proceduri, obligarea intervenientului la plata propriilor cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Marca comunitară vizată: marca verbală care conține elementul verbal „FUNNY BANDS” pentru produse și servicii din clasele 14, 17 și 35 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 350 794.

Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

Marca sau semnul invocat: semnul neînregistrat „FUNNY BANDS” pentru diferite produse și servicii și activități.

Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.