ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 august (cerere de decizie preliminară formulată de Riigikohus – Estonia) – Viking Motors AS și alții/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

(Cauza C-475/17) (1)

((Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 401 - Impozite naționale care se pot caracteriza ca taxe pe cifra de afaceri - Interzicere - Noțiunea „taxă pe cifra de afaceri” - Taxă locală pe vânzări - Caracteristicile esențiale ale TVA ului - Lipsă))

(2018/C 352/17)

Limba de procedură: estona

Instanța de trimitere

Riigikohus

Părțile din procedura principală

Reclamante: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS, Selver AS

Pârâți: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

Dispozitivul

Articolul 401 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că nu se opune păstrării sau introducerii unei taxe precum taxa locală pe vânzări în discuție în litigiul principal.

(1) JO C 347, 16.10.2017.
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd, care acționează sub denumirea comercială „Mylan”/Gilead Sciences Inc.

(Cauza C-121/17) (1)

([Trimitere preliminară - Medicamente de uz uman - Tratarea virusului imunodeficienței umane (HIV) - Medicamente princeps și medicamente generice - Certificat suplimentar de protecție - Regulamentul (CE) nr. 469/2009 - Articolul 3 litera (a) - Condiții de obținere - Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” - Criterii de apreciere])

(2018/C 328/15)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (Chancery Division)

Părțile din procedura principală

Reclamante: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd, care acționează sub denumirea comercială „Mylan”

Pârâtă: Gilead Sciences Inc.

Dispozitivul

Articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente trebuie interpretat în sensul că un produs compus din mai multe principii active care au un efect combinat este „protejat de un brevet de bază în vigoare”, în sensul acestei dispoziții, în cazul în care combinația de principii active care îl compun, chiar dacă nu este menționată în mod explicit în revendicările brevetului de bază, este vizată în mod necesar și specific în aceste revendicări. În acest sens, din punctul de vedere al unei persoane specializate în domeniu și în temeiul stadiului tehnicii la data de depunere sau de prioritate a brevetului de bază:

— combinația acestor principii active trebuie să intre în mod necesar sub incidența invenției acoperite de acest brevet, în lumina descrierii și a desenelor acestuia, și

— fiecare dintre principiile active menționate trebuie să fie identificabil în mod specific, în lumina ansamblului elementelor divulgate de brevetul respectiv.

(1) JO C 151, 15.5.2017.
C 399/6

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Regatul Unit) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

(Cauza C-17/17) (1)

((Trimitere preliminară - Protecția salariaților în caz de insolvabilitate a angajatorului - Directiva 2008/94/CE - Articolul 8 - Sisteme suplimentare de asigurări sociale - Protecția drepturilor la pensie pentru limită de vârstă - Nivel de protecție minimă garantat))

(2018/C 399/07)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal

Părțile din procedura principală

Reclamant: Grenville Hampshire

Pârât: The Board of the Pension Protection Fund

Cu participarea: Secretary of State for Work and Pensions

Dispozitivul

1) Articolul 8 din Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului trebuie interpretat în sensul că fiecare lucrător salariat în parte trebuie să beneficieze de pensie pentru limită de vârstă de cel puțin 50 % din valoarea drepturilor sale dobândite în cadrul unui sistem suplimentar de asigurări sociale la nivel de întreprindere în cazul insolvabilității angajatorului său.

2) În împrejurări precum cele din cauza principală, articolul 8 din Directiva 2008/94 are efect direct, astfel încât poate fi invocat în fața unei instanțe naționale de fiecare lucrător salariat pentru a contesta o decizie a unui organism precum the Board of the Pension Protection Fund (Consiliul de administrație al Fondului de Protecție a Pensiilor, Regatul Unit).

(1) JO C 78, 13.3.2017.
Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Cauza C-153/17) (1)

([Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolele 168 și 173 - Deducerea taxei achitate în amonte - Operațiuni de locațiune cu opțiune de cumpărare de vehicule - Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite - Nașterea și întinderea dreptului de deducere - Prorata de deducere])

(2018/C 455/16)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurent: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Intimată: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Dispozitivul

Articolul 168 și articolul 173 alineatul (2) litera c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, pe de o parte, chiar în cazul în care cheltuielile generale aferente unor operațiuni de locațiune cu opțiune de cumpărare de bunuri mobile, precum cele în discuție în litigiul principal, nu sunt transferate în cuantumul datorat de client pentru punerea la dispoziție a bunului respectiv, și anume partea impozabilă a operațiunii, ci în cuantumul dobânzii datorat în temeiul părții „finanțare” a operațiunii, respectiv partea scutită a acesteia, aceste cheltuieli generale trebuie să fie totuși considerate, în scopuri de taxă pe valoarea adăugată (TVA), un element constitutiv al prețului acestei puneri la dispoziție și, pe de altă parte, statele membre nu pot aplica o metodă de defalcare ce nu ține seama de valoarea inițială a bunului respectiv în momentul livrării sale, din moment ce această metodă nu este de natură să garanteze o defalcare mai precisă decât cea care ar decurge din aplicarea cheii de repartizare întemeiate pe cifra de afaceri.

(1) JO C 178, 6.6.2017.
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH

(Cauza C-330/17) (1)

([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 - Articolul 2 punctul 18 - Articolul 23 alineatul (1) - Transport - Norme comune pentru operarea serviciilor aeriene în Uniunea Europeană - Informare - Indicarea prețului final care urmează să fie plătit - Includerea tarifului pentru transportul aerian de pasageri în prețul final care urmează să fie plătit - Obligația de a indica tarifele pentru transportul aerian de pasageri în euro sau în moneda locală - Alegerea monedei locale pertinente - Criterii de legătură])

(2019/C 16/19)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

Intimată: Germanwings GmbH

Dispozitivul

Articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate coroborat cu articolul 2 punctul 18 din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că, atunci când indică tarifele pentru transportul aerian de pasageri pentru serviciile aeriene intracomunitare, transportatorii aerieni care nu exprimă aceste tarife în euro sunt obligați să opteze pentru o monedă locală legată în mod obiectiv de serviciul oferit. Este cazul, în special, al monedei care are curs legal în statul membru în care este situat locul de plecare sau locul de sosire pentru zborul în cauză.

Astfel, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în care un transportator aerian cu sediul într-un stat membru în care euro are curs legal oferă pe internet un serviciu aerian pentru care locul de plecare pentru zborul în cauză este situat în alt stat membru, în care altă monedă decât euro are curs legal, tarifele pentru transportul aerian de pasageri pot, atunci când nu sunt exprimate în euro, să fie indicate în moneda care are curs legal în acest din urmă stat membru.

(1) JO C 293, 4.9.2017.
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, fostul Department for Constitutional Affairs

(Cauza C-432/17) (1)

((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 97/81/CE - Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă, încheiat de CES, UCIPE și CEIP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Lucrători pe fracțiune de normă - Pensie pentru limită de vârstă - Calculul cuantumului pensiei - Luare în considerare a perioadelor de vechime în muncă efectuate înainte de expirarea termenului de transpunere a Directivei 97/81/CE - Aplicare imediată în privința efectelor viitoare ale unei situații născute sub imperiul legii vechi))

(2019/C 16/23)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurent: Dermod Patrick O'Brien

Intimat: Ministry of Justice, fostul Department for Constitutional Affairs

Dispozitivul

Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998, trebuie interpretată în sensul că, într-un caz precum cel în discuție în litigiul principal, perioadele de vechime anterioare datei de expirare a termenului de transpunere a Directivei 97/81, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23, trebuie să fie luate în considerare pentru stabilirea drepturilor la pensia pentru limită de vârstă.

(1) JO C 318, 25.9.2017.
C 16/10

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Republika Slovenija

(Cauza C-215/17) (1)

([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Directiva 2003/98/CE - Articolul 1 alineatul (2) litera (c) a treia liniuță - Cerințe prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții - Regulamentul (UE) nr. 575/2013 - Informații care trebuie publicate de către instituțiile de credit și societățile de investiții - Articolul 432 alineatul (2) - Excepții de la obligația de publicare - Informații comerciale considerate sensibile sau confidențiale - Aplicabilitate - Instituții de credit deținute majoritar de stat - Reglementare națională care prevede caracterul public al anumitor informații comerciale deținute de instituțiile menționate])

(2019/C 16/11)

Limba de procedură: slovena

Instanța de trimitere

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Părțile din procedura principală

Recurentă: Nova Kreditna Banka Maribor d.d.

Intimată: Republika Slovenija

Dispozitivul

Articolul 1 alineatul (2) litera (c) a treia liniuță din Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public și articolul 432 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 trebuie interpretate în sensul că nu se aplică unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune unei bănci care s-a aflat sub influența dominantă a unei persoane de drept public să divulge date referitoare la contractele de consultanță, de servicii avocațiale, de drepturi de autor și de alte servicii cu caracter intelectual pe care le-a încheiat în perioada în care s-a aflat sub această influență dominantă, fără a fi admisă nicio excepție în temeiul protecției secretului de afaceri al acestei bănci, și, în consecință, nu se opun unei asemenea reglementări naționale.

(1) JO C 213, 3.7.2017.
C 25/6

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie]preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Cauza C-151/17) (1)

([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun - Directiva 2014/40/UE - Articolul 1 litera (c) și articolul 17 - Interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun pentru uz oral - Validitate])

(2019/C 25/07)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Swedish Match AB

Pârât: Secretary of State for Health

Cu participarea: New Nicotine Alliance,

Dispozitivul

Examinarea întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 1 litera (c) și a articolului 17 din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE.

(1) JO C 161, 22.5.2017.
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 decembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

(Cauza C-378/17) (1)

((Trimitere preliminară - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă - Directiva 2000/78/CE - Interzicerea discriminării pe motive de vârstă - Recrutare de agenți de poliție - Organ național constituit prin lege pentru a garanta aplicarea dreptului Uniunii într-un domeniu particular - Competența de a lăsa neaplicată legislația națională contrară dreptului Uniunii - Supremația dreptului Uniunii))

(2019/C 44/03)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court

Părțile din procedura principală

Recurenți: The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

Intimată: Workplace Relations Commission

Dispozitivul

Dreptul Uniunii, în special principiul supremației acestuia, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia un organ național constituit prin lege pentru a garanta aplicarea dreptului Uniunii într-un domeniu particular nu este competent pentru a decide să lase neaplicată o normă de drept național contrară dreptului Uniunii.

(1) JO C 283, 28.8.2018.
2)

Articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (c) din Directiva 2006/112 coroborat cu articolul 14 alineatul (1) și cu articolul 24 alineatul (1) din această directivă trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care, în temeiul unui contract de cumpărare în vederea demontării, cumpărătorul, și anume o societate de lucrări de demolare, cumpără un bun de demontat și se angajează, sub sancțiunea unei penalități contractuale, să îl demoleze sau să îl demonteze și să evacueze acest bun, precum și să evacueze deșeurile într-un termen stabilit în contract, acest contract cuprinde o livrare de bunuri cu titlu oneros, și anume livrarea unui bun de demontat, livrarea nefiind supusă taxei pe valoarea adăugată decât cu condiția ca ea să fie efectuată de o persoană impozabilă care acționează ca atare, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere. În măsura în care cumpărătorul este ținut să demoleze sau să demonteze și să evacueze acest bun, precum și să evacueze deșeurile rezultate, răspunzând astfel în mod specific nevoilor vânzătorului, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, acest contract cuprinde, în plus, o prestare de servicii cu titlu oneros, și anume prestarea de lucrări de demolare sau de demontare și de evacuare, dacă acest cumpărător atribuie o valoare acestei prestații de care ține seama în prețul pe care îl propune, ca factor de reducere a prețului de achiziție a bunului care trebuie demontat, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 31 ianuarie 2019 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines și alții/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

(Cauza C-225/17 P) (1)

((Recurs - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Islamice Iran - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Anulare a unei includeri de către Tribunalul Uniunii Europene - Modificarea criteriilor de includere într-o listă a persoanelor și a entităților ale căror active sunt înghețate - Reincludere - Elemente de probă cu o dată anterioară primei includeri - Fapte cunoscute înainte de prima includere - Autoritate de lucru judecat - Domeniu de aplicare - Securitate juridică - Protecția încrederii legitime - Principiul ne bis in idem - Protecție jurisdicțională efectivă))

(2019/C 112/05)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurenți: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. (reprezentanți: M. Taher, Solicitor, M. Lester QC)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. Kneale și M. Bishop, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: D. Gauci și T. Scharf, agenți)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Shipping Lines, IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services & Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency și Valfajr 8th Shipping Line Co. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

3) Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

(1) JO C 231, 17.7.2017.
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlande) – Irlanda) – M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlanda

(Cauza C-661/17) (1)

([Trimitere preliminară - Politica privind azilul - Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Clauze discreționare - Criterii de apreciere])

(2019/C 93/20)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court (Irlande)

Părțile din procedura principală

Recurenți: M.A., S.A., A.Z.

Intimați: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande

Dispozitivul

1) Articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie să fie interpretat în sensul că împrejurarea că un stat membru, determinat ca fiind „responsabil” în sensul acestui regulament, și-a notificat intenția de a se retrage din Uniunea Europeană în conformitate cu articolul 50 TUE nu obligă statul membru care face această determinare să examineze el însuși cererea de protecție în discuție, în temeiul clauzei discreționare prevăzute la acest articol 17 alineatul (1).

2) Regulamentul nr. 604/2013 trebuie să fie interpretat în sensul că nu impune ca determinarea statului responsabil în temeiul criteriilor definite de acest regulament și aplicarea clauzei discreționare prevăzute la articolul 17 alineatul (1) din regulamentul menționat să fie asigurate de aceeași autoritate națională.

3) Articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 604/2013 trebuie să fie interpretat în sensul că nu impune unui stat membru care nu este responsabil, în temeiul criteriilor enunțate de acest regulament, de examinarea unei cereri de protecție internațională să ia în considerare interesul superior al copilului și să examineze el însuși această cerere, în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul menționat.

4) Articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul nr. 604/2013 trebuie să fie interpretat în sensul că nu impune prevederea unei căi de atac împotriva deciziei de a nu se recurge la posibilitatea prevăzută la articolul 17 alineatul (1) din regulamentul amintit, fără a se aduce atingere posibilității ca această decizie să fie contestată cu ocazia unei căi de atac împotriva deciziei de transfer.

5) Articolul 20 alineatul (3) din Regulamentul nr. 604/2013 trebuie să fie interpretat în sensul că, în lipsa unei probe contrare, această dispoziție stabilește o prezumție potrivit căreia este în interesul superior al copilului ca situația copilului respectiv să fie examinată în mod indisociabil de cea a părinților săi.

(1) JO C 42, 5.2.2018.
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 martie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico și alții

(Cauza C-702/17) (1)

(Trimitere preliminară - Piața internă în sectorul gazelor naturale - Concesiuni de servicii publice de distribuție - Încetare anticipată a unor concesiuni la sfârșitul unei perioade de tranziție - Rambursare datorată de noul concesionar fostului concesionar - Principiul securității juridice)

(2019/C 187/26)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Unareti SpA

Intimați: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

Dispozitivul

Dreptul Uniunii în materia concesiunilor de serviciu public, analizat în lumina principiului securității juridice, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care modifică normele de referință pentru calculul rambursării la care au dreptul titularii de concesiuni de distribuție de gaze naturale atribuite fără a se recurge la o procedură concurențială pentru încetarea anticipată a concesiunilor respective în scopul reatribuirii lor în urma unei proceduri concurențiale.

(1) JO C 112, 26.3.2018.