De asemenea, deși legislația comunitară este disponibilă pe internet și particularii iau din ce în ce mai des cunoștință în acest mod de această legislație, o asemenea punere la dispoziție a legislației respective nu ar putea echivala cu o publicare conformă cerințelor legale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în lipsa oricărei reglementări în această privință în dreptul comunitar. De altfel, deși diferite state membre au adoptat ca formă valabilă o publicare electronică, aceasta face obiectul unor texte cu putere de lege și al unor norme administrative care o reglementează cu precizie și determină exact cazurile în care o asemenea publicare este valabilă. Or, în starea actuală a dreptului comunitar, Curtea nu este în măsură să considere această formă de punere la dispoziție a legislației comunitare ca fiind suficientă pentru a i se asigura opozabilitatea. Prin urmare, singura versiune a unui regulament comunitar care este autentică este, în starea actuală a dreptului comunitar, cea care este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, astfel încât o versiune electronică anterioară acestei publicări, chiar dacă se dovedește ulterior a fi conformă versiunii publicate, nu poate fi opusă particularilor.

Pe de altă parte, împrejurarea că este vorba despre un operator care desfășoară activități de comerț internațional și care, în mod necesar, cunoaște conținutul obligațiilor vamale nu ar putea fi suficientă pentru ca unui particular să îi fie opozabilă o reglementare comunitară care nu a făcut obiectul unui publicări conforme cerințelor legale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Într-adevăr, imperativul securității juridice impune ca o reglementare comunitară să permită celor interesați să cunoască exact întinderea obligațiilor care le sunt impuse, ceea ce nu s-ar putea asigura decât prin publicarea conformă cerințelor legale a respectivei reglementări în limba oficială a destinatarului. În plus, ar fi contrar principiului egalității de tratament să fie aplicate în același mod obligațiile impuse de o reglementare comunitară în vechile state membre, în care particularii au posibilitatea de a lua cunoștință de respectivele obligații în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în limba acestor state, și în statele membre care au aderat, în care această luare la cunoștință a fost imposibilă din cauza unei publicări tardive. Respectarea unor asemenea principii fundamentale nu este contrară principiului efectivității dreptului comunitar, în condițiile în care acest din urmă principiu nu poate privi norme care nu sunt încă opozabile particularilor. Poziția conform căreia s-ar admite, în numele principiului efectivității, o opozabilitate a unui act care nu a fost publicat conform cerințelor legale ar fi contra legem și ar avea drept consecință să li se impună particularilor, în statul membru în cauză, să suporte consecințele negative ale nerespectării obligației care îi revenea administrației comunitare de a pune la dispoziția lor, la data aderării, întregul acquis comunitar în toate limbile oficiale ale Uniunii.

Pronunțându-se în sensul că un regulament comunitar, nepublicat în limba unui stat membru, nu este opozabil particularilor din acest stat, Curtea realizează o interpretare a dreptului comunitar în sensul articolului 234 CE.

Într-adevăr, dispozițiile articolului 254 alineatul (2) prima teză CE, ale articolului 2 și ale articolului 58 din Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, precum și cele ale articolelor 4 și 5 din Regulamentul nr. 1 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene nu condiționează validitatea unui regulament aplicabil în statele membre în care a fost publicat conform cerințelor legale. În plus, împrejurarea că acest regulament nu este opozabil particularilor într-un stat membru în a cărui limbă nu a fost publicat nu are niciun efect asupra faptului că, întrucât face parte din acquis-ul comunitar, dispozițiile sale sunt obligatorii pentru statul membru în cauză, de la data aderării. Interpretarea rezultată din coroborarea dispozițiilor menționate are ca obiect și ca efect întârzierea opozabilității obligațiilor pe care un regulament comunitar le impune particularilor într-un stat membru până la momentul în care aceștia din urmă vor putea lua cunoștință de textul respectiv în mod oficial, fără nicio ambiguitate.

(a se vedea punctele 57-61 și dispozitiv 2)