ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4)

a. Articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 864/2007 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor necontractuale (denumit în continuare „Regulamentul Roma II”) trebuie interpretat în sensul că „locul în care se produce prejudiciul” este locul în care își are sediul societatea de la care nu se poate recupera prejudiciul suferit de creditorii societății ca urmare a încălcării obligației de diligență menționate anterior? b. Împrejurarea că acțiunile sunt formulate de un lichidator în baza misiunii sale legale de lichidare a masei credale și de reprezentare a intereselor colective în favoarea (dar nu în numele) adunării creditorilor, influențează stabilirea acestui loc? c. Împrejurarea că o parte dintre creditori au domiciliul în afara teritoriului Uniunii Europene influențează stabilirea acestui loc? d. Împrejurarea că între societatea neerlandeză în faliment și societatea-mamă de prim rang a acesteia au existat acorduri de finanțare în care forul ales a fost instanța germană, iar dreptul aplicabil stabilit a fost cel german, are drept rezultat că pretinsa faptă ilicită a BMA AG are în mod vădit mai multă legătură cu o altă țară decât Țările de Jos, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul Roma II?
C 19/43

Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 21 octombrie 2020 – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

(Cauza C-564/20)

(2021/C 19/44)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court

Părțile din procedura principală

Apelanți: PF, MF

Intimați: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

Întrebările preliminare

1) Atunci când notifică și certifică Comisiei Europene în temeiul articolului 33 alineatul (2) litera (a) și al articolului 34 din Regulamentul privind controlul (1), autoritatea unică de control a unui stat membru trebuie să se limiteze la a notifica datele privind capturile dintr-o anumită zonă de pescuit, declarate de pescari în temeiul articolelor 14 și 15 Regulamentul privind controlul, chiar și atunci când are motive întemeiate să considere că datele înregistrate sunt vădit nefiabile, sau are dreptul să utilizeze metode rezonabile, valide din punct de vedere științific, de tratare și certificare a datelor înregistrate pentru a obține cifre mai exacte ce vor fi notificate Comisiei Europene?

2) În cazul în care convingerea autorității are la bază motive rezonabile, aceasta poate utiliza în mod legal alte surse de date, precum licențele și autorizațiile de pescuit, datele referitoare la sistemul de control al navelor, declarațiile de debarcare, notele de vânzare și documentele de transport?

(1) Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006 (JO 2009, L 343, p. 1).
1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE România apreciază că măsura reglementată la articolul 1 punctul 6 litera (c) – constând în interdicția de efectuare la bordul vehiculului a perioadei de repaus săptămânal normale și a oricărei perioade de repaus săptămânal de mai mult de 45 de ore luată în compensație pentru perioade de repaus săptămânal reduse anterioare – este inadecvată pentru atingerea obiectivelor urmărite, îndeosebi pentru îmbunătățirea siguranței rutiere și a condițiilor de muncă pentru conducătorii auto. În plus, ea nu elimină riscurile și impedimentele identificate de Comisie. Mai mult, datele și informațiile care indicau caracterul ei vădit inadecvat erau cunoscute colegiuitorilor la momentul adoptării sale. De asemenea, România consideră că măsura reglementată la articolul 1 punctul 6 litera (d) – privind întoarcerea conducătorilor auto, la fiecare patru săptămâni consecutive (și respectiv înainte de perioada de repaus săptămânal normală de peste 45 de ore luată în compensație, după două perioade de repaus săptămânal reduse consecutive), la centrul operațional al angajatorului din statul membru UE de stabilire al acestuia sau la locul de reședință al conducătorului auto – este vădit inadecvată, având în vedere, în special, noile obligații administrative instituite, cheltuielile însemnate pentru operatori, restrângerea activității comerciale a acestora, precum și faptul că nu asigură o protecție corespunzătoare a șoferilor. În plus, studiul de impact nu pare să se fi aplecat asupra tuturor acestor aspecte, context în care colegiuitorii nu aveau cum să ia în considerare toate elementele și circumstanțele pertinente ale situației.
C 28/30

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 17 noiembrie 2020 – GE Aircraft Engine Services Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Cauza C-607/20)

(2021/C 28/49)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: GE Aircraft Engine Services Ltd

Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Întrebările preliminare

1) Situația în care, în cadrul unui program de recunoaștere a angajaților cu performanțe ridicate, o persoană impozabilă acordă angajaților tichete valorice la terți comercianți constituie o prestare „în folosul propriu sau al personalului acestora, sau, mai general, în alte scopuri decât cele de activitate” în sensul articolului 26 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112 (1)?

2) În vederea răspunsului la prima întrebare, are vreo importanță faptul că persoana impozabilă acordă personalului tichete valorice cu un scop legat de activitatea sa economică?

3) În vederea răspunsului la prima întrebare, are vreo importanță faptul că tichetele valorice acordate personalului sunt destinate folosului propriu al acestuia și pot fi folosite de angajați în scopuri personale?

(1) Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 9/vol. 3, p. 7).
2)

Articolul 2 alineatul (1) litera (c), articolul 24 alineatul (1) și articolul 43 din Directiva TVA trebuie interpretate în sensul că o societate care a acordat o licență de know-how și care este stabilită în alt stat membru prestează serviciile disponibile pe un site internet pentru utilizatorii finali, astfel încât este beneficiarul serviciului de suport tehnic privind know-how-ul prestat de persoana impozabilă, în calitate de subcontractant, iar aceasta din urmă nu prestează serviciul respectiv în favoarea societății care a achiziționat licența și care este stabilită în primul stat membru, în împrejurările în care societatea care a acordat licența: a) dispunea de resurse proprii constând doar într-un birou închiriat și într-un computer utilizat de administratorul acesteia; b) singurii săi angajați erau un administrator și un consilier juridic care lucra cu fracțiune de normă câteva ore pe săptămână; c) singurul contract încheiat era cel de dezvoltare a know-how-ului; d) a dispus ca numele domeniilor pe care le deținea să fie înregistrate de către societatea care a achiziționat licența în nume propriu, în conformitate cu contractul încheiat cu aceasta din urmă; e) nu s-a prezentat niciodată în calitate de prestator al serviciilor în cauză în fața terților, în special a utilizatorilor finali, a băncilor care ofereau plata cu cardul bancar pe site-urile internet, a creatorilor de conținut accesibil pe site-urile internet și a webmasters care promovează conținutul; f) nu a emis niciodată documente justificative referitoare la serviciile disponibile pe site-urile internet, cu excepția facturii corespunzătoare drepturilor de licență, și g) nu dispunea de un sistem (precum conturi bancare și alte infrastructuri) care să permită încasarea veniturilor provenite din serviciul furnizat prin intermediul site-urilor internet, având în vedere de asemenea că, în conformitate cu Hotărârea din 17 decembrie 2015, WebMindLicenses (C-419/14, EU:C:2015:832), împrejurările că administratorul și asociatul unic al societății care a acordat licența era creatorul know-how-ului și că tocmai respectiva persoană exercita o influență sau un control asupra dezvoltării și a exploatării know-how-ului și asupra furnizării serviciilor care se bazau pe acesta nu sunt decisive în sine, astfel încât persoana fizică ce are calitatea de administrator și de asociat unic al societății care a acordat licența este de asemenea administratorul și/sau asociatul unic al societăților comerciale subcontractante – și, prin urmare, reclamanta – care contribuie la prestarea serviciului în calitate de subcontractanți în numele societății care achiziționează licență, exercitând funcțiile aferente menționate?
2)

Dreptul Uniunii Europene – în special articolul 2 TUE și principiul statului de drept, astfel cum este consacrat în acesta, precum și cerințele pentru o protecție jurisdicțională efectivă ce rezultă din articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – trebuie interpretat în sensul că „normele care reglementează regimul disciplinar al celor care au misiunea de a judeca” includ, de asemenea, norme privind urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) unui judecător al unei instanțe naționale precum articolul 181 din Constituția Republicii Polone coroborat cu articolul 80 și cu articolul 129 din Legea din 27 iulie 2001 privind organizarea instanțelor de drept comun, conform cărora: a) urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) unui judecător al unei instanțe naționale, de regulă la cererea procurorului, necesită autorizarea dată de instanța disciplinară competentă; b) instanța disciplinară – atunci când autorizează urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) a unui judecător al unei instanțe naționale – poate (și în unele cazuri are obligația) să îl suspende pe judecătorul respectiv din exercitarea funcțiilor sale; c) în cazul suspendării unui judecător al unei instanțe naționale din exercitarea funcțiilor sale, instanța disciplinară are, în același timp, obligația să reducă și remunerația judecătorului, în limitele prevăzute de normele respective, pe durata suspendării?
C 44/29

Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 25 noiembrie 2020 – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

(Cauza C-634/20)

(2021/C 44/34)

Limba de procedură: finlandeza

Instanța de trimitere

Korkein hallinto-oikeus

Părțile din procedura principală

Recurentă: A

Intimată: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

Întrebarea preliminară

Ținând seama de principiul proporționalității, articolul 45 sau 49 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca autoritatea competentă dintr-un stat membru gazdă, întemeindu-se pe legislația națională, să acorde unei persoane dreptul de a exercita profesia de medic pentru o durată determinată de trei ani și sub rezerva că aceasta poate să-și desfășoare activitatea numai sub îndrumarea și sub supravegherea unui medic autorizat să exercite o profesie independentă, fiind obligată ca, în aceeași perioadă, să absolve o formare specifică de trei ani în medicină generală, în vederea obținerii autorizației de a exercita în mod independent profesia de medic, având în vedere că:

a) persoana a absolvit o formare de bază în medicină în statul membru de origine, însă, atunci când a depus cererea de recunoaștere a calificării profesionale în statul membru gazdă, nu a putut prezenta un certificat privind efectuarea unui stagiu profesional cu o durată de un an, impus în statul membru de origine drept condiție suplimentară a calificării profesionale;

b) ținând seama de articolul 55a din Directiva privind calificările profesionale (1), persoanei i s-a oferit în statul membru gazdă, ca alternativă prioritară, neacceptată de ea, posibilitatea de a absolvi în statul membru gazdă, în cursul unei perioade de trei ani, un stagiu profesional în conformitate cu orientările statului membru de origine și de a solicita recunoașterea acestuia din partea autorității competente din statul membru de origine, pentru a putea, ulterior, solicita din nou, în statul membru gazdă, dreptul de a exercita profesia de medic în temeiul sistemului de recunoaștere automată prevăzut de directivă;

c) obiectivul reglementărilor naționale ale statului membru gazdă este de a crește siguranța pacienților, precum și calitatea serviciilor medicale, asigurând că profesioniștii din domeniul sănătății dispun de formarea necesară activității lor profesionale, de alte calificări profesionale suficiente și de celelalte competențe impuse de activitatea profesională?

(1) Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO 2005, L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).
Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Regatul Unit) la 29 iulie 2020 – NB, AB/Secretary of State for the Home Department; intervenient: Înaltul Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați

(Cauza C-349/20)

(2021/C 62/12)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

Părțile din procedura principală

Recurenți: NB, AB

Intimat: Secretary of State for the Home Department

Intervenient: Înaltul Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați

Întrebările preliminare

Atunci când se apreciază dacă a existat o încetare a protecției sau a asistenței acordate de UNRWA (1), în sensul articolului 12 alineatul (1) litera (a) a doua teză din Directiva 2004/83/CE (2), unui apatrid palestinian înregistrat la UNWRA în ceea ce privește asistența acordată persoanelor cu handicap:

1) Aprecierea constă exclusiv în examinarea circumstanțelor din trecut care se susține că ar fi obligat solicitantul să părăsească zona de operațiuni a UNRWA la momentul la care a făcut-o sau este totodată o examinare ex nunc, orientată spre viitor, a posibilității solicitantului de a beneficia în prezent de o asemenea protecție sau asistență?

2) În cazul în care răspunsul la prima întrebare este acela că aprecierea include o examinare orientată spre viitor, este legitimă invocarea prin analogie a clauzei privind încetarea de la articolul 11, astfel încât, atunci când solicitantul poate indica un motiv justificat din trecut pentru plecarea sa din zona de operațiuni a UNWRA, să revină statului membru sarcina de a dovedi că un asemenea motiv nu mai este valabil?

3) Pentru a exista motive obiective justificate care determină plecarea unei astfel de persoane și care sunt legate de protecția sau de asistența din partea UNRW[A], este necesar să se demonstreze că UNRWA sau statul în care acest organism își desfășoară activitatea i-a cauzat persoanei respective în mod intenționat o vătămare sau a privat-o de asistență (printr-o acțiune sau printr-o omisiune)?

4) Se impune luarea în considerare a asistenței acordate unor astfel de persoane de actori ai societății civile precum organizațiile neguvernamentale?

(1) United Nations Relief and Works Association (Agenția Organizației Națiunilor Unite de Ajutorare și Lucrări pentru Refugiații Palestinieni din Orientul Apropiat).

(2) Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime cu privire la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și privind conținutul protecției acordate (JO 2004, L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52).
Recurs introdus la 2 iulie 2020 de Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 6 mai 2020 în cauza T-141/19, Sabo și alții/Parlamentul și Consiliul

(Cauza C-297/20 P)

(2021/C 72/11)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurenți: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG (reprezentanți: R. Smith și C. Day, Solicitors, P. Lockley și B. Mitchell, Barristers și D. Wolfe QC)

Celelalte părți din procedură: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

Prin ordonanța din 14 ianuarie 2021, Curtea (Camera a opta) a respins recursul ca fiind vădit nefondat si i-a obligat pe recurenți la plata propriilor cheltuieli de judecată.
—

anularea Deciziei Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (2) și în special a articolului 1 alineatul (1), în măsura în care declară sistemul spaniol de leasing financiar ca fiind ajutor de stat ilegal și în subsidiar, a articolului 4 alineatul (1), în măsura în care dispune recuperarea ajutorului în totalitate de la investitorii GIE.
—

anularea Deciziei 2014/200/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (1).
—

să anuleze Decizia 2014/200/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (JO 2014, L 144, p. 1) sau în subsidiar să anuleze decizia de recuperare a ajutoarelor, și
1)

Articolul 9 alineatul (3) litera (c) punctul (i) din Universal Credit Regulations (Northern Ireland) 2016 [Regulamentul din 2016 privind creditul universal (Irlanda de Nord)], care a fost introdus prin Social Security (Income-related Benefits) (Updating and Amendment) (EU Exit) Regulations (Northern Ireland) 2019 [Regulamentul din 2019 privind securitatea socială (prestații în funcție de venit) (de modificare și completare) (retragerea din Uniune) (Irlanda de Nord)], care îi exclude de la dreptul la prestații de securitate socială pe acei resortisanți ai Uniunii care beneficiază de un drept de ședere național (permis temporar de ședere) [în speță, „pre-settled status” (statutul de stabilire provizorie) în temeiul Appendix EU of the UK Immigration Rules (Anexa privind Uniunea Europeană la Regulamentul Regatului Unit referitor la imigrație)], este o dispoziție nelegală care implică o discriminare (fie directă, fie indirectă) în sensul articolului 18 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și este incompatibilă cu obligațiile care revin Regatului Unit în temeiul European Communities Act 1972 (Legea din 1972 privind Comunitățile Europene)?
C 110/17

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 22 decembrie 2020 – Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-695/20)

(2021/C 110/17)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fenix International Limited

Pârâtă: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebarea preliminară

Articolul 9a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 (1) al Consiliului din 15 martie 2011, introdus prin articolul 1 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1042/2013 al Consiliului din 7 octombrie 2013 (2), este lipsit de validitate ca urmare a faptului că depășește competența sau obligația de executare conferite Consiliului prin articolul 397 din Directiva 2006/112/CE (3) a Consiliului din 28 noiembrie 2006, în măsura în care completează și/sau modifică articolul 28 din Directiva 2006/112/CE?

(1) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 al Consiliului din 15 martie 2011 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2011, L 77, p. 1).

(2) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1042/2013 al Consiliului din 7 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 în ceea ce privește locul prestării serviciilor (JO 2013, L 284, p. 1).

(3) Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).
C 110/19

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 29 decembrie 2020 – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Cauza C-706/20)

(2021/C 110/20)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Amoena Ltd

Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Întrebările preliminare

1) Termenii „le”, „ele” şi „lor” de la punctul 53 din hotărâre (1) trebuie consideraţi că se referă la bustiere sau la forma sânilor?

2) Punctul 53 a doua teză sugerează un test diferit de cel identificat la punctul 51 din Hotărârea Amoena şi derivat din nota explicativă la SA aferente poziţiei 8473, prin cerinţa ca bustierele (mai precis accesoriul potenţial) trebuie să permită formelor sânilor să aibă o funcţie alta decât cea pe care „ele” (probabil formele sânilor) sunt menite să o aibă sau, dimpotrivă, doar eventual să vizeze să susţină testul identificat la punctul 51, care impune ca bustierele să asigure un anumit serviciu în raport cu funcţia principală a formei sânului?

(1) C-677/18, Amoena, Hotărârea din 19.12.2019 (ECLI:EU:C:2019:1142)