Întrucât nici Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitatea Europeană și Regatul Maroc, nici Protocolul între Uniunea Europeană și Regatul Maroc de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc nu sunt aplicabile apelor adiacente teritoriului Saharei Occidentale, examinarea primei întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 764/2006 al Consiliului din 22 mai 2006 privind încheierea acestui acord, a Deciziei 2013/785/UE a Consiliului din 16 decembrie 2013 privind încheierea acestui protocol și a Regulamentului (UE) nr. 1270/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind alocarea posibilităților de pescuit în temeiul protocolului menționat, în raport cu articolul 3 alineatul (5) TUE.

În al doilea rând, acordul de parteneriat este aplicabil nu numai teritoriului Regatului Maroc, ci și „apel[or] care se află sub suveranitatea sau jurisdicția” acestui stat, după cum se arată la punctul 57 din prezenta hotărâre. În ceea ce privește acordul de asociere, acesta nu utilizează o asemenea expresie. Or, pentru interpretarea expresiei menționate, trebuie să se facă referire la Convenția privind dreptul mării, astfel cum s‑a arătat la punctul 58 din prezenta hotărâre. În această privință, din articolul 2 alineatul (1) din convenția menționată rezultă că suveranitatea statului de coastă se extinde, dincolo de teritoriul său și de apele sale interioare, asupra unei zone de mare adiacente desemnate sub numele „mare teritorială”. În plus, în temeiul articolelor 55 și 56 din aceasta, statului de coastă i se recunoaște jurisdicția însoțită de anumite drepturi într‑o zonă situată dincolo de marea sa teritorială și adiacentă acesteia, care este desemnată sub numele „zonă economică exclusivă”. Rezultă din aceasta că apele asupra cărora statul de coastă are dreptul să își exercite suveranitatea sau jurisdicția, în temeiul Convenției privind dreptul mării, se limitează exclusiv la apele adiacente teritoriului său și care fac parte din marea sa teritorială sau din zona sa economică exclusivă. În consecință și având în vedere faptul că teritoriul Saharei Occidentale nu face parte din teritoriul Regatului Maroc, astfel cum s‑a amintit la punctele 62-64 din prezenta hotărâre, apele adiacente teritoriului Saharei Occidentale nu sunt incluse în zona de pescuit marocană vizată la articolul 2 litera (a) din acordul de parteneriat.

Spre deosebire de acordul de parteneriat, Protocolul din 2013 nu cuprinde nicio dispoziție specifică menită să îi stabilească domeniul de aplicare teritorial. Cu toate acestea, diferite dispoziții din acest protocol utilizează expresia „zonă de pescuit marocană”. Or, această expresie este identică cu cea care figurează la articolul 2 litera (a) din acordul de parteneriat, care enunță, pe de o parte, că ea trebuie înțeleasă în sensul că se referă la „apele care se află sub suveranitatea sau jurisdicția Regatului Maroc” și, pe de altă parte, că o asemenea definiție este valabilă nu numai pentru acest acord, ci și pentru protocolul care îl însoțește, precum și pentru anexa sa. În plus, rezultă din articolul 16 din acordul de parteneriat și din articolul 1 din Protocolul din 2013 că acest protocol, anexa sa și apendicele sale fac parte integrantă din acordul menționat. Reiese că expresia „zonă de pescuit marocană”, utilizată atât de acordul de parteneriat, cât și de Protocolul din 2013, căruia îi stabilește domeniul de aplicare teritorial, trebuie înțeleasă în sensul că se referă la apele care se află sub suveranitatea sau jurisdicția Regatului Maroc. În consecință și în conformitate cu interpretarea care figurează la punctul 73 din prezenta hotărâre, trebuie să se considere că expresia „zonă de pescuit marocană”, în sensul protocolului menționat, nu include apele adiacente teritoriului Saharei Occidentale.

(a se vedea punctele 65-69, 75-79 și 85 și dispozitivul)