Părţi

Motivele

Dizpozitiv



Părţi

În cauza T‑59/11,

Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, cu sediul în Atena (Grecia), reprezentată de V. Christianos, avocat,

reclamantă,

împotriva

Comisiei Europene, reprezentată de M. Condou‑Durande și de V. Savov, în calitate de agenți, asistați de S. Pappas, avocat,

pârâtă,

având ca obiect cereri întemeiate pe articolul 272 TFUE, privind, pe de o parte, în primul rând, declararea ca neîntemeiată a cererii Comisiei având ca obiect rambursarea subvențiilor plătite reclamantei în temeiul contractelor nr. 027020 „Access to e‑Government Services Employing Semantic Technologies”, nr. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, nr. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge‑based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, nr. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, nr. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention”, nr. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, nr. 029255 „NavigAbile: e‑inclusion for communication disabilities”, nr. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” și nr. 224988 „T‑Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, încheiate între Comunitatea Europeană și reclamantă, și, în al doilea rând, obligarea Comisiei la plata subvențiilor restante în temeiul contractelor nr. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge‑based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” și nr. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, precum și, pe de altă parte, o cerere reconvențională privind obligarea reclamantei la rambursarea subvențiilor plătite în mod nejustificat în cadrul tuturor acestor contracte și a indemnizației forfetare,

TRIBUNALUL (Camera întâi),

compus din domnul S. Frimodt Nielsen, îndeplinind funcția de președinte, doamna M. Kancheva (raportor) și domnul E. Buttigieg, judecători,

grefier: doamna S. Spyropoulos, administrator,

având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 4 iulie 2013,

pronunță prezenta

Motivele

Hotărâre

Istoricul cauzei

1. Reclamanta, Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, este o societate civilă fără scop lucrativ de drept elen, constituită la 7 ianuarie 2004, al cărei sediu social este situat în Atena (Grecia).

2. Potrivit unui acord încheiat la 28 decembrie 2010 și publicat în registrul societăților de la Protodikeio Athinon (Tribunalul de Primă Instanță din Atena) la 17 ianuarie 2011, reclamanta a intrat în lichidare. Domnul X, care era până la acea dată responsabil cu programele europene în cadrul reclamantei (denumit în continuare „directorul programelor”), a fost desemnat cu această ocazie mandatar pentru a finaliza lichidarea reclamantei.

3. Conform statuturilor sale, reclamanta are ca obiect de activitate transferul de tehnologie, promovarea egalității de tratament și a inserției persoanelor invalide în spațiul societății informaționale, precum și îmbunătățirea încadrării în muncă a persoanelor care au nevoi specifice în Europa și la scară internațională.

4. Reclamanta a încheiat mai multe contracte cu Comunitatea Europeană, reprezentată de Comisia Comunităților Europene, având ca obiect realizarea anumitor proiecte. Printre aceste contracte, nouă fac obiectul prezentului litigiu (denumite în continuare, „contractele în cauză”).

A – Prezentarea contractelor în cauză

5. Contractele în cauză au fost încheiate între, pe de o parte, Comunitatea, reprezentată de Comisie, și, pe de altă parte, un coordonator și membrii unui consorțiu, printre care figurează reclamanta. Fiecare dintre aceste contracte cuprinde, pe lângă textul principal, șase anexe, dintre care prima conține descrierea programului la care se raportează, iar a doua, condițiile generale aplicabile.

6. Printre contractele în cauză, șase contracte (denumite în continuare „contractele FP6”) au fost încheiate în cadrul celui de Al șaselea program adoptat prin Decizia nr. 1513/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2002 privind cel de al șaselea program‑cadru al Comunității Europene pentru cercetare, dezvoltare tehnologică și activități demonstrative, care contribuie la crearea Spațiului European de Cercetare și la inovare (2002-2006) (JO L 232, p. 1).

7. Este vorba despre următoarele contracte:

– contractul nr. 027020 „Access to e‑Government Services Employing Semantic Technologies” (denumit în continuare „contractul Access‑eGOV”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 36 de luni începând din prima zi a lunii de după semnarea sa de către Comisie și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 1 983 000 de euro, din care 157 320 de euro destinați reclamantei, și care a făcut obiectul unui amendament la 3 iunie 2008, în temeiul căruia durata proiectului a fost prelungită la 48 de luni;

– contractul nr. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support” (denumit în continuare „contractul eABILITIES”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 24 de luni începând cu 1 septembrie 2006 și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 750 000 de euro, din care 95 201,61 euro destinați reclamantei;

– contractul nr. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge‑based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” (denumit în continuare „contractul Ask‑It”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 48 de luni începând cu 1 octombrie 2004 și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 8 499 657 de euro, din care 183 320,89 euro destinați reclamantei, și care a făcut obiectul unui amendament la 25 iulie 2008, în temeiul căruia durata proiectului a fost prelungită la 51 de luni;

– contractul nr. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning” (denumit în continuare „contractul EU4ALL”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 48 de luni începând cu 1 octombrie 2006 și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 7 400 000 de euro, din care 268 008 euro destinați reclamantei, și care a făcut obiectul unui amendament la 21 octombrie 2010, în temeiul căruia durata proiectului a fost prelungită la 54 de luni;

– contractul nr. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention” (denumit în continuare „contractul Emerge”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 33 de luni începând cu 1 februarie 2007 și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 2 449 964 de euro, din care 203 712 euro destinați reclamantei, și care a făcut obiectul unui amendament la data de 28 octombrie 2008, în temeiul căruia durata proiectului a fost prelungită la 36 de luni;

– contractul nr. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease” (denumit în continuare „contractul Enable”), încheiat în cadrul programului special „Integrarea și consolidarea Spațiului de Cercetare European (2002-2006)”, al cărui articol 4 stabilea durata proiectului la 36 de luni de la data semnării de către Comisie, respectiv, potrivit reclamantei, începând cu 1 ianuarie 2007, și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 2 800 000 de euro, din care 196 700 de euro destinați reclamantei, și care a făcut obiectul unui amendament la data de 13 septembrie 2010, în temeiul căruia durata proiectului a fost prelungită la 44 de luni, iar cuantumul contribuției maxime a Comunității a fost redus la 2 477 040 de euro.

8. În condițiile generale ale contractelor FP6 (denumite în continuare „condițiile FP6”) se prevede printre altele după cum urmează:

„Articolul II.1 Definiții

[…]

4. Consorțiu: toți contractanții care participă la un proiect vizat de prezentul contract.

[…]

6. Coordonator: contractantul desemnat în prezentul contract, care, în plus față de obligațiile sale de contractant, este însărcinat să efectueze pe seama consorțiului sarcinile de coordonare specifice prevăzute în prezentul contract.

7. Contractant: participant în sensul articolului 2 alineatul 7 din normele de participare și semnatar al prezentului contract, altul decât [Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene], care semnează un acord distinct cu Comisia în ceea ce privește participarea sa la contract.

[…]

11. Abatere: orice încălcare a unei dispoziții a dreptului comunitar sau orice nerespectare a unei obligații contractuale care rezultă dintr‑o acțiune sau dintr‑o omisiune a unui contractant care are ori care ar putea avea ca efect să aducă prejudicii bugetului general al Comunităților Europene sau bugetelor gestionate de acestea printr‑o cheltuială nejustificată.

[…]

Articolul II.8 Evaluarea și adoptarea rapoartelor și a elementelor care pot fi livrate

[…]

4. Aprobarea unui raport nu implică scutirea de un audit sau de un control, care poate fi efectuat în conformitate cu dispozițiile articolului II.29.

[…]

Articolul II.16 Rezilierea pentru desființarea contractului și abatere

1. În cazul neîndeplinirii unei obligații impuse de prezentul contract, Comisia somează consorțiu[l] [să] găsească soluții adecvate pentru a corecta această neîndeplinire a obligațiilor într‑un termen maxim de 30 de zile.

Cheltuielile efectuate de consorțiu după data primirii unei astfel de somații vor putea fi rambursate numai dacă o soluție adecvată pentru a corecta neîndeplinirea obligațiilor este acceptată de Comisie.

Dacă este cazul, consorțiul poate solicita Comisiei să suspende proiectul în tot sau în parte, conform articolului II.5.

În lipsa unei soluții satisfăcătoare, Comisia pune capăt participării contractantului care nu și‑a îndeplinit obligațiile.

2. Comisia poate pune imediat capăt participării unui contractant în cazul în care:

a) contractantul a săvârșit, cu intenție sau din neglijență, o abatere în executarea unui contract cu Comisia;

b) contractantul a încălcat principiile etice fundamentale prevăzute de normele de participare.”

3. Decizia de a pune capăt participării sale este notificată contractantului, cu o copie adresată consorțiului.

Rezilierea produce efecte la data primirii de către contractant a acestei notificări, fără a aduce atingere obligațiilor stabilite sau vizate de prezentul contract.

Comisia informează consorțiul cu privire la data intrării în vigoare a rezilierii.

[…]

Articolul II.19 Costuri eligibile ale proiectului

1. Costurile eligibile efectuate pentru realizarea proiectului trebuie să îndeplinească toate condițiile următoare:

a) trebuie să fie reale, economice și necesare pentru realizarea proiectului;

b) trebuie să fie stabilite în conformitate cu principiile contabile uzuale ale contractantului;

c) trebuie să fie efectuate pe durata proiectului, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul 2, cu excepția costurilor aprobate pentru întocmirea rapoartelor finale menționate la articolul II.7 alineatul 4, care pot fi efectuate cu până la 45 de zile după data finalizării proiectului sau data rezilierii, dacă aceasta este anterioară;

d) trebuie să fie înregistrate în contabilitatea contractantului care le‑a efectuat cel târziu la data întocmirii certificatului de audit prevăzut la articolul II.26. Metodele contabile utilizate pentru a înregistra costurile și veniturile trebuie să fie conforme cu normele contabile utilizate în statul în care este stabilit contractantul și trebuie să permită reconcilierea costurilor efectuate și a veniturilor încasate în realizarea proiectului, precum și a situației generale a conturilor aferente activității comerciale globale a contractantului.

[…]

2. Următoarele costuri neeligibile nu pot fi imputate asupra proiectului:

[…]

e) costuri declarate, efectuate sau rambursate pentru un alt proiect comunitar;

[…]

h) cheltuieli excesive sau abuzive;

i) orice alt cost care nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul II.19 alineatul 1.

[…]

Articolul II.28 Modalități de plată

1. Fără a aduce atingere articolului II.29, Comisia adoptă cuantumul plății finale care trebuie efectuată către contractant pe baza documentelor menționate la articolul II.7 pe care le‑a aprobat.

[…]

7. În caz de întârziere a plății, contractanții pot solicita dobânzi în termen de două luni de la data primirii plății. Dobânda este calculată la rata aplicată de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile sale principale de refinanțare, publicată în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene , în vigoare în prima zi a lunii în care se situează scadența plății, majorată cu un punct și jumătate. Dobânzile sunt datorate pentru perioada cuprinsă între data limită de executare a plății și data la care plata a fost efectuată. Data plății este cea din ziua în care contul Comisiei este debitat. Plata acestor dobânzi nu este considerată parte a contribuției financiare a Comunității prevăzute la articolul 5 din contract.

8. Perioadele indicate la articolul 8 referitoare la termenele de plată pot fi suspendate de Comisie în orice moment prin notificarea coordonatorului că fișa financiară nu este acceptabilă, fie întrucât nu este conformă cu cerințele contractului, fie întrucât nu este conformă cu rapoartele de activitate supuse Comisiei spre adoptare. Termenul prevăzut pentru adoptarea fișei financiare va fi suspendat până la prezentarea versiunii corectate sau revizuite solicitate, iar restul termenului menționat va începe să curgă din ziua în care Comisia va fi primit aceste informații.

Comisia își poate suspenda plățile în orice moment în cazul nerespectării de către contractanți a uneia sau a alteia dintre dispozițiile contractuale, în special a dispozițiilor articolului II.29 privind auditul și controlul. În acest caz, Comisia informează în mod direct contractanții prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire.

Comisia își poate suspenda plățil e în orice moment atunci când suspectează că a fost săvârșită o abatere de către contractant în executarea contractului. Va fi suspendată numai partea destinată contractanților suspectați de abatere. În acest caz, Comisia informează în mod direct contractanții prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire.

Articolul II.29 Controale și audituri

1. În orice moment în cursul executării contractului și până la cinci ani după finalizarea proiectului, Comisia poate efectua audituri, fie prin revizori sau auditori științifici sau tehnologici externi, fie prin chiar serviciile Comisiei, inclusiv [Oficiul European de Luptă Antifraudă]. Aceste audituri pot privi aspecte științifice, financiare, tehnologice și altele (precum principiile de contabilitate și de gestiune), referitoare la buna executare a proiectului și a contractului. Aceste audituri se efectuează pe bază confidențială. Sumele care ar fi datorate Comisiei ca urmare a rezultatelor acestor audituri pot face obiectul unei recuperări, astfel cum se arată la articolul II.31.

Contractanții au dreptul de a refuza participarea unui anumit revizor sau auditor științific ori tehnologic extern din motive de confidențialitate comercială.

2. Contractanții pun direct la dispoziția Comisiei toate datele detaliate care pot fi solicitate de Comisie în scopul de a verifica gestionarea și executarea corectă a contractului.

3. Contractanții păstrează, pe o perioadă de cinci ani de la finalizarea proiectului, originalul sau, în cazuri excepționale temeinic justificate, copiile certificate pentru conformitate cu originalul ale tuturor documentelor aferente contractului. Aceste documente sunt puse la dispoziția Comisiei în cazul în care sunt solicitate pe durata executării unui audit în cadrul contractului.

4. Pentru a permite executarea acestor audituri, contractanții se asigură că serviciile Comisiei și orice organism extern desemnat de Comisie pot, la orice oră rezonabilă, să se deplaseze la fața locului, în special în birourile contractanților, pentru a colecta toate informațiile necesare executării auditului.

[…]

6. În plus, Comisia poate efectua verificări și inspecții la fața locului în conformitate cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri și cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) [Regulamentul (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)]

[…]

Articolul II.30 Indemnizația forfetară

Fără a aduce atingere altor măsuri prevăzute în prezentul contract, contractanții convin asupra dreptului Comunității ca, în scopul de a‑și proteja interesele financiare, să solicite o despăgubire forfetară unui contractant ale cărui cheltuieli s‑au dovedit exagerate și care a primit, în consecință, o contribuție financiară nejustificată a Comunității. Indemnizația forfetară este datorată peste recuperarea contribuției financiare nejustificate care trebuie efectuată de contractant.

1. Cuantumul indemnizației forfetare trebuie să fie proporțional cu cheltuiala exagerată și cu partea nejustificată a contribuției Comunității. Cuantumul indemnizației forfetare este calculat potrivit următoarei formule:

Indemnizația forfetară = contribuția financiară nejustificată x (cheltuiala exagerată/totalul solicitat)

Calculul oricărei indemnizații forfetare ține seama numai de perioada care se raportează la contribuția Comunității solicitată de contractant pentru perioada menționată. Aceasta nu este calculată în raport cu întreaga contribuție a Comunității.

2. Comisia notifică cererea sa de plată prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire contractantului pe care îl consideră obligat la plata unei indemnizații forfetare. Contractantul dispune de un termen de 30 de zile pentru a răspunde la cererea de despăgubire a Comunității.

3. Procedura care trebuie urmată pentru rambursarea unei contribuții financiare nejustificate și pentru plata unei indemnizații forfetare se va stabili în conformitate cu dispozițiile articolului II.31.

4. Comisia are dreptul de a solicita o indemnizație pentru orice cheltuială exagerată constatată după expirarea contractului, în conformitate cu dispozițiile alineatelor 1-6.

5. Dispozițiile prezentului articol nu aduc atingere penalităților administrative sau financiare pe care Comisia le poate impune oricărui contractant care nu își îndeplinește obligațiile în conformitate cu Regulamentul financiar sau oricărei alte măsuri corective civile la care Comunitatea sau un alt contractant are dreptul de a recurge. În plus, dispozițiile menționate nu exclud recurgerea la urmăriri penale efectuate de autoritățile statelor membre.

6. Pe de altă parte, astfel cum prevede Regulamentul financiar, orice contractant cu privire la care s‑a declarat o neîndeplinire gravă a obligațiilor sale contractuale va putea fi supus unei penalități financiare cu o valoare cuprinsă între 2 % și 10 % din cuantumul contribuției financiare pe care o va fi primit de la Comunitate. Acest cuantum va putea atinge 4-20 % în caz de abateri repetate în cei cinci ani de după prima neîndeplinire a obligațiilor.

Articolul II.31 Rambursarea către Comisie și ordine de recuperare

1. Atunci când suma a fost plătită în mod nejustificat contractantului sau când recuperarea este justificată în condițiile contractului, contractantul se angajează să ramburseze Comisiei suma în discuție în condițiile și la data precizate de aceasta.

2. În lipsa plății de către contractant la data stabilită de Comisie, suma datorată produce dobânzi în cuantumul indicat la articolul II.28. Dobânzile de întârziere se aplică începând cu data stabilită pentru plată până în ziua în care Comisia primește totalul sumei care îi este datorată.

[…]

3. Recuperarea de către Comisie a sumelor datorate se poate face prin compensație cu sumele datorate contractantului, după ce acesta din urmă [a] fost informat cu privire la aceasta sau prin executarea unei garanții financiare. Nu se impune acordul prealabil al contractantului.

[…]

5. Contractantul este informat că, potrivit articolului 256 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și astfel cum prevăd normele de participare, Comisia poate adopta o decizie care constituie titlu executoriu pentru stabilirea unei sume în sarcina altor persoane decât statele.”

9. Alte două contracte (denumite în continuare „contractele eTEN”) au fost încheiate în cadrul programului specific eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene și reglementat de Regulamentul (CE) nr. 2236/95 al Consiliului din 18 septembrie 1995 de stabilire a normelor generale de acordare a ajutorului financiar comunitar în domeniul rețelelor transeuropene (JO L 228, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 16, p. 219), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1655/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 iulie 1999 (JO L 197, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 28, p. 6).

10. Este vorba despre următoarele contracte:

– contractul nr. 029255 „NavigAbile: e‑inclusion for communication disabilities” (denumit în continuare „contractul Navigabile”), al cărui articol 2 stabilea durata proiectului la 15 luni începând cu prima zi a lunii de după ultima semnare a contractului de către părți, respectiv, potrivit reclamantei, la 1 ianuarie 2007, și al cărui articol 3 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 756 275 de euro, din care 62 148 de euro destinați reclamantei;

– contractul nr. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” (denumit în continuare „contractul Euridice”), al cărui articol 2 stabilea durata proiectului la 18 luni începând cu prima zi a lunii de după ultima semnare a contractului de către părți, respectiv, potrivit reclamantei, la 1 august 2005, și al cărui articol 3 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 860 834 de euro, din care 55 750 de euro destinați reclamantei.

11. În condițiile generale ale contractelor eTEN (denumite în continuare „condițiile eTEN”) se prevede printre altele după cum urmează:

„Articolul II.1 Definiții

[…]

2. «beneficiar» desemnează o entitate juridică, o organizație internațională sau Centrul Comun de Cercetare (CCR) care a încheiat cu Comunitatea prezentul contract de finanțare.

[…]

4. «membru» desemnează o entitate juridică, o organizație internațională sau Centrul Comun de Cercetare (CCR) – alta decât beneficiarul – care a încheiat, cu acordul Comunității și în conformitate cu prezentul contract de finanțare, un contract de participație cu un beneficiar și care are, în temeiul respectivului contract de participație, aceleași drepturi și obligații precum beneficiarul, în lipsa unei prevederi contrare în contractul de finanțare.

5. «participant» desemnează un beneficiar sau un membru.

[…]

28. «costuri eligibile» desemnează costurile menționate la articolele 14 și 15 din prezenta anexă, în conformitate cu condițiile care figurează la articolele 13.1-13.7.

[…]

32. «abatere» desemnează orice încălcare a dreptului comunitar sau orice neîndeplinire a unei obligații contractuale, ca urmare a unei acțiuni sau omisiuni a unui beneficiar sau membru, care are sau ar avea ca efect producerea unui prejudiciu bugetului general al Comunităților Europene prin intermediul unor cheltuieli nejustificate.

[…]

Articolul II.3 Contribuția financiară a Comunității

[…]

4. Sub rezerva articolului 17 din prezenta anexă, orice plată va fi considerată exigibilă numai după ce ultimul element care trebuie livrat [a] fost aprobat.

[…]

6. După expirarea contractului de finanțare, rezilierea contractului de finanțare sau finalul participației unui beneficiar sau a unui membru, Comisia va putea sau va trebui, după caz, să solicite beneficiarului în cauză sau beneficiarului implicat prin unul dintre membrii săi rambursarea întregii contribuții financiare comunitare care îi va fi fost plătită dacă o fraudă sau abateri financiare grave sunt descoperite în cursul auditului realizat în conformitate cu articolul 17 din prezenta anexă. Cuantumul care trebuie rambursat va fi majorat cu dobânzi care corespund ratei practicate de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile sale principale de refinanțare în prima zi calendaristică din luna în cursul căreia participantul în cauză a primit fondurile, plus trei puncte și jumătate pe cent. Dobânzile curg de la perceperea fondurilor până la rambursarea lor.

[…]

Articolul II.7 Rezilierea contractului de finanțare sau încetarea participației unui beneficiar sau a unui membru

[…]

3. Comisia poate rezilia cu efect imediat prezentul contract de finanțare ori participația unui beneficiar sau să solicite unui beneficiar să pună capăt participației unuia dintre membrii săi de la data primirii scrisorii recomandate cu confirmare de primire trimise de Comisie sau, în cazul unui membru, de beneficiarul în cauză, în conformitate cu alineatul 6 al treilea paragraf al prezentului articol, atunci când:

a) proiectul nu a debutat în mod efectiv în trei luni de la plata acontului, iar noua dată propusă este considerată inacceptabilă de Comisie;

b) participantul vizat direct nu și‑a îndeplinit în integralitate obligația contractuală, în pofida unei cereri scrise – adresată de Comisie sau de coordonator acționând în acord cu ceilalți beneficiari sau chiar, în cazul unui membru, de beneficiarul în cauză – de a corecta o neîndeplinire a unei astfel de obligații într‑un termen care nu depășește o lună;

c) atunci când o schimbare în controlul unui beneficiar poate afecta în mod substanțial proiectul sau interesele Comunității;

d) în caz de faliment, de închidere, de încetare a activității, de lichidare judiciară sau contractuală ori de suspendare a funcționării unui participant sau a oricărei alte proceduri similare prevăzute de legile și de regulamentele naționale și care produce un rezultat similar;

e) în caz de abatere financiară gravă.

4. Comisia trebuie să rezilieze imediat prezentul contract de finanțare sau să pună capăt participației unui beneficiar ori să solicite beneficiarului în cauză să pună capăt participației unui membru, cu efect imediat la primirea scrisorii recomandate cu confirmare de primire trimise de Comisie sau, în cazul unui membru, de către beneficiarul în cauză, în conformitate cu alineatul 6 al treilea paragraf al prezentului articol, în cazul în care un participant a făcut o declarație falsă pentru care poate fi considerat responsabil sau în cazul în care nu a comunicat în mod deliberat informații în scopul de a obține o contribuție financiară a Comunității sau orice alt avantaj prevăzut de contractul de finanțare.

[…]

Articolul II.13 Costuri eligibile – Principii generale

1. Costurile eligibile sunt costurile menționate la articolele 14 și 15 din prezenta anexă. Acestea trebuie să îndeplinească următoarele condiții:

– trebuie să fie necesare pentru proiect;

– trebuie să fie efectuate pe durata proiectului;

– trebuie să fie stabilite în conformitate cu principiul contabil al costurilor istorice și cu normele interne uzuale ale participantului, sub rezerva să fie considerate acceptabile de către Comisie;

– trebuie înscrise în registrele contabile, cel mai târziu cu ocazia întocmirii bilanțurilor contabile finale ori în documentele fiscale sau, dacă este cazul, cel mai târziu la data întocmirii certificatului de audit menționat la articolul 4.2.c din prezenta anexă, data căreia trebuie să i se acorde prioritate fiind prima dintre cele două;

și

– trebuie să excludă orice marjă de profit.

[…]

4. Sunt în special neeligibile următoarele costuri:

[…]

– cheltuielile care nu sunt necesare sau sunt abuzive;

[…]

– cheltuielile de divertisment sau de cazare, cu excepția celor rezonabile care au fost acceptate de Comisie ca fiind absolut necesare pentru punerea în aplicare a contractului de finanțare.

Articolul II.14 Costuri directe

1. Personal

În ceea ce privește cheltuielile cu personalul:

a) Numai cheltuielile aferente orelor prestate în mod real de persoanele care realizează în mod direct munca de administrare și munca tehnică aferentă a proiectului pot fi imputate asupra contractului de finanțare.

Aceste persoane trebuie:

– să fie recrutate direct de către participant, cu respectarea legislației naționale;

– să se afle numai sub supravegherea participantului și

– să fie remunerate în conformitate cu practicile normale ale participantului, sub rezerva de a fi considerate acceptabile de către Comisie.

Tot timpul de lucru imputat asupra contractului de finanțare trebuie înregistrat pe toată durata proiectului și, în cazul coordonatorului, pe o perioadă maximă de două luni de la finalul proiectului; acest timp trebuie să fie certificat cel puțin o dată pe lună de către persoana responsabilă cu munca desemnată de participant în conformitate cu articolul 2.2.b din prezenta anexă sau de către directorul financiar abilitat corespunzător al participantului.

[…]

4. Cheltuieli de călătorie și de subzistență

Cheltuieli reale de călătorie și cheltuieli de subzistență asociate personalului afectat proiectului pot fi imputate asupra contractului de finanțare.

[…]

Articolul II.16 Justificarea costurilor

Costurile eligibile sunt rambursate atunci când sunt motivate de participant.

În acest scop, participantul are obligația de a păstra, pe o bază regulată și în conformitate cu convențiile contabile uzuale ale statului său de stabilire, contabilitatea aferentă proiectului și o documentație adecvată pentru a dovedi și a justifica în detaliu cheltuielile și timpul care figurează în înscrisurile sale contabile.

Documentația trebuie să fie precisă, completă și eficientă.

Articolul II.17 Auditul financiar

1. Comisia sau orice reprezentant autorizat de aceasta va putea lansa un audit cu privire la un participant în orice moment pe durata contractului de finanțare și pe o durată de cinci ani de la plata finală a contribuției Comunității menționate la articolul 3.

[…]

2. Comisia sau orice reprezentant autorizat va putea avea acces la ore rezonabile, printre altele, la personalul beneficiarilor care este implicat în proiect, la documentația menționată la articolul 16 din prezenta anexă și la datele informatice și la echipamentele pe care le va considera pertinente. În acest cadru, ace(a)sta va putea impune ca datele să îi fie furnizate într‑o formă corespunzătoare pentru ca, de exemplu, să verifice eligibilitatea costurilor.

[…]

4. Pe baza concluziilor auditului, Comisia va lua toate măsurile corespunzătoare pe care le consideră utile, inclusiv recuperarea în tot sau în parte a plăților pe care le‑a efectuat. Ordinul de recuperare este adresat beneficiarului în cauză sau beneficiarului implicat dacă auditul financiar îl vizează pe unul dintre membrii săi.

[…]

Articolul II.19 Rambursarea către Comisie și recuperări

1. Dacă o sumă este plătită în mod nejustificat participantului sau dacă recuperarea este justificată în temeiul clauzelor contractului, beneficiarul efectuează rambursarea sumei în cauză potrivit modalităților și la data precizate de Comisie.

2. Dacă beneficiarul nu plătește până la data stabilită de Comisie, suma datorată este majorată cu dobânzi în cuantumul prevăzut la articolul 3.6 din prezenta anexă. Dobânzile de întârziere curg de la data stabilită pentru plată, fără a o lua în considerare, până la data, inclusiv, la care Comisia încasează întreaga sumă datorată.

[…]”

12. Ultimul contract în cauză (denumit în continuare „contractul CIP” sau „contractul T‑Seniority”) a fost încheiat în cadrul Programului‑cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013) instituit prin Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de instituire a unui program‑cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013) (JO L 310, p. 15, Ediție specială, 13/vol. 54, p. 224).

13. Este vorba despre contractul nr. 224988 „T‑Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, al cărui articol 3 stabilea durata proiectului la 24 de luni începând cu 1 iulie 2008 și al cărui articol 5 prevedea o contribuție financiară maximă a Comunității de 2 669 999 de euro, din care 72 562,50 euro destinați reclamantei.

14. În condițiile generale ale contractelor CIP (denumite în continuare „condițiile CIP”) se prevede printre altele după cum urmează:

„Articolul II.1 Definiții

[…]

«beneficiar» desemnează o entitate juridică care participă la prezentul contract de finanțare încheiat cu Comunitatea.

[…]

«costuri eligibile» desemnează costurile menționate la articolele II.21 și II.22, cu respectarea condițiilor prevăzute la articolele II.20 și II.23.

[…]

«abatere» desemnează orice încălcare a dreptului comunitar sau a unei clauze din prezentul contract de finanțare, ca urmare a unei acțiuni sau omisiuni a unuia sau mai multor beneficiari, care produce sau ar putea produce un prejudiciu bugetului Comunităților.

[…]

Articolul II.5 Aprobarea rapoartelor și a elementelor care trebuie prezentate; termene de plată

1. La finalul fiecărei perioade de referință, Comisia evaluează rapoartele aferente proiectelor și elementele care trebuie prezentate prevăzute în anexa I și efectuează plățile corespunzătoare în termen de 105 zile de la primirea acestora, cu excepția situației în care plata sau proiectul au fost suspendate. Comisia poate fi asistată de experți externi cu ocazia analizei și a evaluării rapoartelor și a elementelor care trebuie prezentate.

2. Plățile sunt efectuate după ce Comisia [a] aprobat rapoartele și/sau elementele care trebuie prezentate. Lipsa răspunsului Comisiei în termenul stabilit nu valorează aprobare. Comisia poate respinge rapoartele și elementele care trebuie prezentate, chiar după expirarea termenului de plată. Aprobarea rapoartelor nu valorează recunoașterea corectitudinii sau a autenticității declarațiilor și informațiilor pe care le conține și nu valorează scutire de orice audit sau verificare.

[…]

Articolul II.10 Rezilierea contractului de finanțare sau a participației beneficiarului

[…]

2. Comisia nu se va opune:

a) rezilierii contractului de finanțare la cererea scrisă a coordonatorului, care acționează în acord cu toți ceilalți beneficiari, pentru motivele menționate la alineatul 1 al prezentului articol;

b) faptului ca un beneficiar să se retragă din proiect, exceptând cazul în care această retragere afectează în mod substanțial punerea în aplicare a proiectului.

Rezilierea contractului de finanțare sau retragerea beneficiarului produce efecte:

– la data înscrisă pe scrisoarea de acceptare a Comisiei, trimisă prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire.

– în lipsa unor observații scrise ale Comisiei, cel mai târziu la o lună după primirea notificării cu privire la reziliere, trimisă de părțile în cauză.

3. Comisia poate rezilia cu efect imediat prezentul contract de finanțare sau participația beneficiarului, începând cu data primirii scrisorii recomandate cu confirmare de primire trimise de Comisie, în cazul în care:

[…]

f) se constată o abatere financiară gravă sau o fraudă săvârșită de un beneficiar.

[…]

Articolul II.11 Consecințe financiare și de alt tip ale rezilierii

[…]

3. În cazul rezilierii, plățile efectuate de Comisie se limitează la costurile eligibile efectuate și acceptate până la data rezilierii efective, precum și la orice angajament asumat în mod legitim înainte de această dată și care nu poate fi anulat.

4. Prin derogare de la dispozițiile alineatului anterior:

– în cazul rezilierii în conformitate cu articolul II.10 alineatul 2 primul paragraf litera b) sau cu articolul II.10 alineatul 3 litera b), c), e), f) sau g), Comisia poate solicita rambursarea în tot sau în parte a contribuției financiare a Comunității, ținând seama de natura și de rezultatele muncii îndeplinite, precum și de utilitatea sa pentru Comunitate în cadrul prezentului program;

[…]

7. Comisia poate exercita toate drepturile pe care i le conferă prezentul contract de finanțare pentru a accepta sau a respinge rapoarte sau elemente care trebuie prezentate, pentru a accepta, a reduce sau a refuza cereri de costuri prezentate și pentru a lansa un audit sau o evaluare tehnică.

8. În pofida rezilierii contractului de finanțare sau a participației unui beneficiar, dispozițiile părților B și D din anexa II continuă să se aplice după rezilierea contractului de finanțare sau a încetării participației unui beneficiar. Toate celelalte dispoziții ale prezentului contract de finanțare care prevăd în mod expres că aplicarea lor continuă după reziliere continuă de asemenea să se aplice pe durata prevăzută de aceste dispoziții.

[…]

Articolul II.20 Costuri eligibile – Principii generale

1. Costurile eligibile sunt cele menționate la articolele II.21 și II.22. Acestea trebuie să îndeplinească următoarele condiții:

[…]

– trebuie să fie necesare pentru punerea în aplicare a proiectului;

– trebuie să fi fost efectuate în mod efectiv de către beneficiar;

– trebuie să poată fi identificate și verificate, să fie înscrise în registrele contabile ale beneficiarului și stabilite în conformitate cu principiile contabile aplicabile în țara în care este stabilit beneficiarul și în conformitate cu metodele de calcul al costurilor uzuale ale beneficiarului; procedurile interne de contabilitate și de audit ale beneficiarului trebuie să permită o corespondență directă între costurile și facturile declarate potrivit proiectului și documentele financiare și anexele corespunzătoare;

– trebuie să fie conforme cu cerințele legislației fiscale și sociale aplicabile;

– trebuie să fie rezonabile și justificate și să răspundă imperativelor de bună gestiune financiară, în special în ceea ce privește economia și eficacitatea;

și

– trebuie să fi fost efectuate pe durata proiectului;

[…]

2. Costurile neeligibile sunt în special următoarele:

[…]

– cheltuielile care nu sunt necesare sau sunt abuzive;

[…]

– toate costurile efectuate sau rambursate în temeiul, printre altele, al unui alt proiect comunitar, internațional sau național.

[…]

Articolul II.16 Justificarea costurilor

Costurile eligibile sunt rambursate atunci când sunt motivate de beneficiar.

În acest scop, participantul este obligat să păstreze, pe o bază regulată și în conformitate cu convențiile contabile normale ale statului său de stabilire, contabilitatea aferentă proiectului și o documentație adecvată pentru a susține și a justifica în detaliu cheltuielile și timpul care figurează în înscrisurile sale contabile. Această contabilitate trebuie păstrată timp de cinci ani de la data plății finale. Tot timpul de lucru imputat asupra contractului de finanțare trebuie înregistrat pe toată durata proiectului și pentru o perioadă maximă de două luni de la finalul proiectului; acest timp trebuie să fie certificat de către persoana responsabilă cu munca desemnată de participant în conformitate cu articolul II.3.b sau de către directorul financiar abilitat corespunzător al participantului.

Această documentație trebuie să fie precisă, completă și eficientă.

[…]

Articolul II.26 Modalități de plată

[…]

6. Orice plată poate face obiectul unui audit sau al unei reexaminări și poate fi revizuită sau recuperată în funcție de rezultatele auditului sau ale reexaminării.

[…]

Articolul II.28 Auditul financiar

1. Comisia poate lansa un audit cu privire la un beneficiar în orice moment pe durata punerii în aplicare a proiectului și pe o durată de cinci ani de la plata finală. Procedura de audit cu privire la beneficiar poate fi considerată că a debutat în ziua primirii de către acesta din urmă a scrisorii recomandate cu confirmare de primire adresate în această privință de către Comisie.

Procedura de audit poate fi desfășurată de auditori externi sau de serviciile proprii ale Comisiei, inclusiv OLAF. Procedura de audit se derulează în condiții de confidențialitate.

2. Beneficiarii pun direct la dispoziția Comisiei toate informațiile și datele detaliate solicitate de aceasta sau de orice reprezentant abilitat de ea pentru a verifica faptul că contractul de finanțare este gestionat corect, că este pus în aplicare conform dispozițiilor sale și că costurile au fost imputate în mod conform.

3. Beneficiarii se asigură că Comisia sau orice entitate externă mandatată de aceasta are acces la fața locului la ore rezonabile, printre altele, la birourile beneficiarilor, la personalul beneficiarilor care este implicat în proiect, la documentația menționată la articolul II.23 din prezenta anexă și necesară pentru realizarea auditului, inclusiv informațiile cu privire la remunerațiile individuale și persoanele implicate în proiect, la datele contabile, la datele informatice și la echipamente. În acest cadru, Comisia sau orice entitate externă mandatată de aceasta poate solicita ca datele să îi fie furnizate într‑o formă corespunzătoare pentru ca, de exemplu, să verifice eligibilitatea costurilor.

[…]

5. Pe baza concluziilor auditului, Comisia ia toate măsurile corespunzătoare pe care le consideră utile, inclusiv recuperarea în tot sau în parte a plăților pe care le‑a efectuat și impunerea oricărei sancțiuni aplicabile.

[…]

Articolul II.30 Rambursarea către Comisie și recuperări

1. Atunci când o sumă plătită de Comisie coordonatorului, în calitatea sa de depozitar al tuturor plăților, trebuie recuperată potrivit dispozițiilor prezentului contract de finanțare, beneficiarul în cauză trebuie să efectueze rambursarea către Comisie a sumei în cauză, potrivit modalităților și la data precizate de Comisie.

2. Dacă obligația de a plăti cuantumul datorat nu a fost executată la data stabilită de Comisie, suma datorată este majorată cu dobânzi în cuantumul prevăzut la articolul II.5(5). Dobânzile de întârziere curg de la data stabilită pentru plată, fără a o lua în considerare, până la data, inclusiv, la care Comisia percepe întreaga sumă datorată.

[…]

4. Beneficiarii înțeleg că, în temeiul articolului 256 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Comisia poate adopta o decizie, care să constituie titlu executoriu, care să pună în sarcina altor persoane decât statele o obligație pecuniară.”

15. În ceea ce privește dreptul aplicabil contractelor în cauză, articolul 12 din contractele FP6 prevede că „[p]rezentul contract este guvernat de dreptul belgian”.

16. De asemenea, articolul 5 alineatul 1 din contractele eTEN prevede că „[p]rezenta convenție de subvenționare este guvernată de dreptul belgian”.

17. Articolul 10 primul paragraf din contractul CIP prevede că „prezentul contract de finanțare este guvernat de propriile sale dispoziții, de actele pertinente ale Comunității referitoare la [CIP], de Regulamentul financiar aplicabil în general Comunităților Europene, precum și de modalitățile sale de punere în aplicare, de celelalte dispoziții ale dreptului comunitar și, în subsidiar, de dreptul belgian”.

18. În ceea ce privește competența jurisdicțională, articolul 13 din contractele FP6 conține o clauză compromisorie potrivit căreia Tribunalul sau Curtea de Justiție, după caz, are competența de a soluționa litigiile dintre Comunitate și contractanți referitoare la validitatea, la aplicarea sau la interpretarea acestor contracte.

19. Același lucru este valabil în ceea ce privește articolul 5 alineatul 2 din contractele eTEN, precum și în ceea ce privește articolul 10 al treilea paragraf din contractul CIP.

B – Executarea contractelor în cauză și auditul

20. În perioada cuprinsă între 8 și 12 februarie 2010, Comisia a efectuat un audit financiar având ca obiect contractele în cauză, în birourile reclamantei.

21. Înainte de realizarea acestui audit, Comisia plătise deja reclamantei ultima tranșă din contribuția financiară a Comunității pentru unele dintre contractele în cauză.

22. Este vorba, în primul rând, despre trei dintre contractele guvernate de condițiile FP6, și anume contractele Access‑eGOV, eABILITIES și Emerge, pentru care plata ultimei tranșe din contribuția financiară a Comunității a intervenit la 15 decembrie, la 30 septembrie și, respectiv, la 30 octombrie 2009. Executarea de către reclamantă a acestor trei contracte a fost aprobată definitiv de Comisie la 13 iulie 2009, la 17 martie 2009 și, respectiv, la 15 mai 2010.

23. Este vorba, în al doilea rând, despre contractele guvernate de condițiile eTEN, și anume contractele Navigabile și Euridice, pentru care plata menționată a intervenit la 28 ianuarie 2009 și, respectiv, la 28 decembrie 2007. Executarea de către reclamantă a acestor două contracte a fost aprobată definitiv de Comisie la 8 decembrie 2008 și, respectiv, la 27 martie 2007.

24. La data auditului, celelalte contracte în cauză se aflau în stadii de executare diferite.

25. În ceea ce privește contractul guvernat de condițiile CIP, și anume contractul T‑Seniority, Comisia plătise reclamantei prin intermediul coordonatorului proiectului prima tranșă din contribuția financiară a Comunității, în cuantum de 43 934,90 euro, la 23 februarie 2009. Prin scrisoarea din 1 martie 2010, reclamanta a informat coordonatorul proiectului T‑Seniority că se retrăgea din consorțiu începând cu acea dată.

26. În ceea ce privește celelalte trei contracte guvernate de condițiile FP6, și anume contractele Ask‑It, EU4ALL și Enable, situația se prezenta după cum urmează.

27. În cadrul contractului Ask‑It, Comisia plătise primele patru tranșe din contribuția financiară a Comunității destinată reclamantei, ultima plată intervenind la 27 mai 2008. Ultima tranșă a respectivei contribuții nu fusese încă plătită. Consorțiul trimisese Comisiei ultimele elemente care trebuiau prezentate la 21 iulie 2009.

28. În cadrul contractului EU4ALL, Comisia plătise primele două tranșe din contribuția financiară a Comunității la 4 aprilie 2007 și la 19 ianuarie 2009. În urma examinării rapoartelor prezentate de consorțiu în cadrul celei de a treia perioade de referință a proiectului, Comisia adresase coordonatorului acestui proiect o scrisoare, datată 13 ianuarie 2010, prin care arăta că aceste rapoarte erau aprobate cu condiția ca consorțiul să prezinte un plan de punere în aplicare a programului pentru perioada următoare care să conțină un anumit număr de modificări referitoare la prestațiile și la sarcinile care trebuiau efectuate. Comisia stabilea de asemenea pentru consorțiu un termen de o lună pentru a lua în considerare recomandările sale și pentru a prezenta un nou plan de punere în aplicare.

29. În continuare, prin scrisoarea din 29 martie 2010, Comisia a acordat, în cadrul contractului EU4ALL, un nou termen de o lună consorțiului pentru a lua în considerare recomandări suplimentare după prezentarea unor noi documente și a prezenta un nou plan de punere în aplicare care să țină seama de respectivele recomandări.

30. În urma prezentării de către consorțiu a unor noi documente în cadrul contractului EU4ALL, Comisia a indicat consorțiului, în scrisoarea din 9 iunie 2010, că aprecia, sub rezerva prezentării unor documente suplimentare înainte de sfârșitul lunii iunie a anului 2010, că acesta executa în mod satisfăcător proiectul.

31. Prin scrisoarea din 4 august 2010, reclamanta a amintit Comisiei că, în pofida prezentării de către coordonatorul proiectului a documentelor suplimentare solicitate de Comisie prin scrisoarea sa din 9 iunie 2010, aceasta nu efectuase nicio plată. Întrucât această situație făcea imposibilă executarea proiectului prevăzut de contractul EU4ALL din cauza lipsei resurselor financiare, reclamanta a indicat Comisiei că suspenda de la data acelei scrisori orice executare și orice punere în aplicare a proiectului până când Comisia își va fi executat obligațiile sale contractuale, iar aceasta fără a aduce atingere drepturilor de care beneficiază în temeiul contractului și oricărui prejudiciu suplimentar.

32. Prin scrisoarea din 25 august 2010, Comisia a informat reclamanta că suspendase plata contribuției financiare a Comunității care corespundea ultimei perioade de referință în cadrul contractului EU4ALL în temeiul articolului II.28 alineatul 8 al treilea paragraf din condițiile FP6.

33. În cadrul contractului En able, Comisia plătise primele șase tranșe din contribuția financiară a Comunității care era destinată acesteia, ultima plată fiind efectuată la 7 iunie 2009.

34. Ulterior, reclamanta a informat Comisia, prin scrisoarea din 16 iulie 2010, că, în lipsa plății părții acesteia, îi era imposibil să continue executarea proiectului prevăzut de contractul Enable din cauza lipsei resurselor financiare. Reclamanta a indicat de asemenea Comisiei că suspenda de la data acelei scrisori orice executare și punere în aplicare a proiectului până când Comisia își va fi executat obligațiile sale contractuale, fără a aduce atingere drepturilor de care beneficiază în temeiul contractului și oricărui prejudiciu suplimentar. Reclamanta a prezentat, prin urmare, Comisiei ultimul său raport financiar cu privire la acest proiect la 15 octombrie 2010.

35. La 28 iunie 2010, Comisia a trimis reclamantei un raport de audit provizoriu cu privire la executarea contractelor în cauză. Reclamanta a comunicat Comisiei observațiile sale referitoare la raportul menționat la 30 septembrie 2010.

36. Prin scrisoarea din 22 decembrie 2010, Comisia a informat reclamanta că adoptase raportul de audit definitiv, anexat la scrisoarea respectivă, prin care aproba concluziile acestuia.

37. În raportul de audit definitiv anexat la scrisoarea Comisiei din 22 decembrie 2010 se constatau următoarele:

– pe durata mai multor ani consecutivi, reclamanta nu contabilizase, printre altele, veniturile sale exacte în registrele sale contabile și în arhive, cu încălcarea dispozițiilor pertinente ale legii elene; rezulta că evidențele sale contabile nu erau fiabile și că nicio comparație directă nu putea fi efectuată între cheltuielile și veniturile aferente executării programelor și situația generală a conturilor sale;

– un procentaj important al fișelor de prezență ale personalului privea în mod sistematic corecțiile de mână care fuseseră efectuate a posteriori de către directorul programelor, fără consimțământul personalului; acest lucru avea consecințe importante în ceea ce privește timpul de lucru declarat, care ridica îndoieli cu privire la înregistrarea orelor de lucru;

– fișele de prezență ale directorului programelor indicau un număr de ore de lucru exagerat, care le includea pe cele consacrate altor activități profesionale;

– reclamanta declarase în mod fals că directorul programelor nu participase la executarea contractului ETSI STF 333 finanțat de Comisie;

– justificarea cheltuielilor de călătorie nu furniza o imagine fiabilă și obiectivă a condițiilor și a activităților întreprinse în cadrul acestor deplasări, întrucât majoritatea călătoriilor respective nu erau direct legate de programele în cauză.

38. Raportul de audit concluziona că se impunea, în consecință, să se considere că toate cheltuielile efectuate de reclamantă în cursul executării contractelor Access‑eGOV, eABILITIES, Ask‑It, EU4ALL, Emerge și Enable, precum și Navigabile, Euridice și T‑Seniority erau neeligibile și că toate sumele pertinente plătite reclamantei trebuiau recuperate.

39. Raportul de audit recomanda de asemenea, având în vedere încălcările constatate, denunțarea tuturor contractelor în curs încheiate de reclamantă cu Comisia, conform articolului II.16.2 din condițiile FP6, articolelor II.7.3 (abatere financiară gravă) și II.7.4 (declarații false) din condițiile eTEN și articolului II.10.3 (încălcarea contractului și nefurnizarea de informații) din condițiile CIP.

40. În scrisoarea sa din 22 decembrie 2010, Comisia indica de asemenea suma care trebuia rambursată pentru fiecare dintre contractele în cauză, reprezentând un cuantum total de 951 029,21 euro, sub forma tabelului următor:

>lt>6

41. Comisia preciza în această privință că ajustările devenite necesare prin plata sumelor neeligibile în favoarea reclamantei ar putea afecta plățile viitoare în temeiul contractelor în cauză sau să ia forma unui ordin de recuperare.

42. În aceeași scrisoare, Comisia o informa de asemenea pe reclamantă că, în plus față de punerea în aplicare a acestor ajustări, serviciile sale puteau calcula cuantumul indemnizației forfetare datorate Uniunii Europene în conformitate cu articolul II.30 din condițiile FP6 și să emită, dacă este cazul, un ordin de recuperare cu privire la această indemnizație.

43. La 4 februarie 2011, directorul programelor a fost audiat de agenții Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) cu privire la realizarea proiectelor care făceau obiectul contractelor în cauză și la participarea sa la acestea din urmă.

44. Prin scrisoarea din 21 martie 2011 adresată reclamantei, Comisia i‑a indicat că sumele care fuseseră plătite în mod nejustificat reclamantei erau următoarele:

>lt>7

45. Comisia o informa de asemenea pe reclamantă că, dacă nu prezenta comentarii în această privință în termen de 15 zile de la primirea respectivei scrisori, serviciile sale ar continua procedura de recuperare a cuantumului de 643 782,81 euro și că aceasta ar primi o notă de debit pe proiect care să conțină instrucțiuni pentru a trece la rambursarea către Comisie în termenul stabilit. Comisia a precizat de asemenea reclamantei că, dacă nu efectua rambursarea în termenul stabilit prin nota de debit, cuantumul care trebuia rambursat ar fi majorat cu o rată a dobânzii stabilită prin respectiva notă de debit. Comisia a adăugat că, dacă cuantumul total, inclusiv dobânzile, dacă este cazul, nu era rambursat, acesta ar face obiectul fie al unei executări silite, fie al unei compensații cu sume eventual datorate. Comisia a indicat în sfârșit că, pe lângă ordinul de recuperare, serviciul competent ar calcula și cuantumul indemnizației datorate de reclamantă în temeiul articolului II.30 din condițiile FP6.

46. Prin scrisoarea din 1 aprilie 2011, Comisia a transmis reclamantei un „tabel rectificativ” cu sumele care i‑au fost plătite în mod nejustificat. Din tabel ar reieși că suma totală care trebuia rambursată se ridica la 999 366,40 euro, iar nu la 643 782,81 euro.

47. Prin scrisoarea din 4 aprilie 2011, Comisia a indicat reclamantei că, având în vedere rezultatele auditului, considera că aceasta făcuse declarații false și săvârșise abateri în sensul articolului II.1.11 din condițiile FP6, al articolului II.1.32 din condițiile eTEN și al articolului II.1 din condițiile CIP. Aceasta i‑a precizat de asemenea reclamantei că aprecia că încălcase dispozițiile contractelor în cauză privind eligibilitatea cheltuielilor și că aceste încălcări, precum și declarațiile false avuseseră drept scop obținerea unei contribuții nejustificate a Uniunii. În consecință, Comisia a informat reclamanta cu privire la decizia sa de a pune capăt participării acesteia din urmă la contractele Ask‑It, EU4ALL, Emerge și Enable, în temeiul articolului II.16.2 din condițiile FP6, de la data primirii respectivei scrisori. Comisia a solicitat de asemenea reclamantei să îi transmită în termen de 30 de zile de la primirea scrisorii menționate toate rapoartele și documentele care trebuiau să îi fie prezentate în cadrul contractului Enable privind lucrările realizate până la acea dată, în conformitate cu articolul II.7 din condițiile FP6. Ea a atras de asemenea atenția asupra faptului că, având în vedere rezultatele finale ale auditului, era improbabil ca cheltuielile efectuate de reclamantă pentru perioade neacoperite de audit să fie considerate eligibile.

48. La 29 aprilie 2011, Comisia a emis nouă note de debit, care indicau suma care trebuia rambursată în temeiul fiecăruia dintre contractele în cauză, pentru un total de 999 213,45 euro. Aceste note de debit stabileau pentru reclamantă un termen de 45 de zile pentru a rambursa sumele datorate, care expira la 14 iunie 2011, și la finalul căruia aceste sume ar fi majorate cu dobânzile moratorii prevăzute de contractele în cauză la rata Băncii Centrale Europene (BCE), majorată cu 3,5 puncte.

49. În aceeași zi, Comisia a informat‑o pe reclamantă printr‑o scrisoare că suma totală a indemnizațiilor datorate în temeiul contractelor încheiate în cadrul FP6 se ridica la 70 471,47 euro. Comisia a indicat de asemenea că suma obținută în temeiul formulei prevăzute la articolul II.30 din condițiile generale ale acestor contracte fusese redusă, pentru a ține seama de cerințele de proporționalitate, la 10 % din cuantumul grantului plătit înainte de audit.

50. În această privință, Comisia a anexat următorul tabel:

>lt>8

1 * Cuantum limitat la 10 % din contribuția financiară plătită de coordonatorul financiar al proiectelor (95 201,60 € pentru eABILITIES și 164 988,02 € pentru Ask‑It)

51. În aceeași scrisoare, Comisia a indicat de asemenea că, în lipsa unor comentarii ale reclamantei în termen de 30 de zile de la primirea respectivei scrisori, o notă de debit în cuantum de 70 471,47 euro ar fi emisă, în conformitate cu articolul II.31 din condițiile FP6. Comisia a precizat în plus că, dacă suma datorată nu era rambursată în termenul prevăzut în nota de debit, această sumă ar fi majorată cu dobânzi de întârziere în cuantumul indicat în respectiva notă de debit.

52. La 20 iunie 2011, Comisia a emis șase note de debit în temeiul contractelor încheiate între Comunitate și reclamantă pentru proiectele Access‑eGOV, eABILITIES, Ask‑It, EU4ALL, Emerge și Enable, prin care stabilea sumele datorate de reclamantă cu titlu de indemnizație forfetară, în temeiul articolului II.30 din condițiile FP6, la un cuantum total de 70 471,47 euro. Termenul acordat de Comisie reclamantei pentru a plăti sumele în discuție era stabilit la 4 august 2011.

Procedura și concluziile părților

53. Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 31 ianuarie 2011, reclamanta a introdus prezenta acțiune.

54. Prin înscrisul depus la grefa Tribunalului la 13 mai 2011, Comisia a depus memoriul în apărare, care conținea o cerere reconvențională.

55. Prin înscrisurile depuse la grefa Tribunalului, reclamanta și Comisia au depus replica la 17 august 2011 și, respectiv, duplica, la 14 noiembrie 2011.

56. Reclamanta solicită Tribunalului:

– „constatarea faptului că nu a încălcat articolul II.16.2 din condițiile FP6, articolele II.7.3 (abatere financiară gravă) și II.7.4 (declarații false) din condițiile eTEN și articolul II.10.3 (încălcarea contractului și neprezentarea de informații) din condițiile CIP”;

– „constatarea faptului că, prin contestarea eligibilității cheltuielilor reclamantei, Comisia a încălcat contractele în cauză”;

– constatarea faptului că cheltuielile în valoare de 932 362,44 euro pe care reclamanta le‑a prezentat Comisiei în cadrul contractelor Access‑eGOV, eABILITIES, Ask‑It, EU4ALL, Emerge și Enable, precum și Navigabile, Euridice și T‑Seniority sunt eligibile și că reclamanta nu este obligată să ramburseze sumele alocate de Comisie;

– „constatarea faptului că întârzierea înregistrată de Comisie în ultimele plăți destinate finanțării contractelor EU4ALL, Ask‑It și Enable constituie o neîndeplinire a obligațiilor contractuale ale acesteia din urmă”;

– constatarea faptului că Comisia este obligată la plata către reclamantă a sumei de 52 584,05 euro, majorată cu dobânzi începând de la data notificării prezentei acțiuni, pentru cheltuielile pe care reclamanta a trebuit să le efectueze în cadrul contractului EU4ALL;

– constatarea faptului că Comisia este obligată să plătească reclamantei suma de 20 678,61 euro, majorată cu dobânzi începând de la data notificării prezentei acțiuni, pentru cheltuielile pe care reclamanta a trebuit să le efectueze în cadrul contractului Ask‑It;

– constatarea faptului că Comisia este obligată să plătească reclamantei suma de 11 693,05 euro, majorată cu dobânzi începând de la data notificării prezentei acțiuni, pentru cheltuielile pe care reclamanta a trebuit să le efectueze în cadrul contractului Enable;

– obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

57. În replică, reclamanta a renunțat la al patrulea capăt de cerere în ceea ce privește contractul Enable și la al șaptelea capăt de cerere. În plus, aceasta solicită Tribunalului:

– cu titlu principal, respingerea cererii reconvenționale a Comisiei ca inadmisibilă;

– cu titlu subsidiar, respingerea cererii reconvențio nale a Comisiei ca neîntemeiată.

58. Comisia solicită Tribunalului:

– cu titlu reconvențional, obligarea reclamantei la plata sumelor indicate în notele de debit, care se ridică la 999 213,45 euro, majorate cu dobânzi începând cu 15 iunie 2011, la rata stabilită de BCE majorată cu 3,5 puncte, care corespund rambursării contribuțiilor financiare de care a beneficiat aceasta, precum și a sumei de 70 471,47 euro, majorată cu dobânzi începând de la data expirării termenului de plată acordat prin nota de debit pertinentă, la rata menționată mai sus, care corespunde indemnizației datorate în temeiul contractelor FP6;

– respingerea acțiunii formulate de reclamantă;

– obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.

59. În duplică, Comisia a precizat că suma de 70 471,47 euro corespunzătoare indemnizației datorate în temeiul contractelor FP6 trebuia majorată începând cu 5 august 2011 cu rata BCE majorată cu 3,5 puncte.

60. Pe baza raportului judecătorului raportor, Tribunalul (Camera întâi) a decis deschiderea procedurii orale și, în cadrul măsurilor de organizare a procedurii prevăzute la articolul 64 din Regulamentul de procedură, a solicitat părților, pe de o parte, să prezinte diverse documente și, pe de altă parte, să răspundă în scris la întrebări. Reclamanta a onorat această invitație în termenul acordat.

61. Pledoariile părților și răspunsurile acestora la întrebările adresate de Tribunal au fost ascultate în ședința din 4 iulie 2013.

În drept

62. Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, potrivit articolului 272 TFUE, Curtea este competentă să se pronunțe în temeiul unei clauze compromisorii cuprinse într‑un contract de drept public sau de drept privat, încheiat de Uniune sau în numele acesteia. În conformitate cu articolul 256 alineatul (1) TFUE, Tribunalul are competența să judece în primă instanță acțiunile menționate la articolul 272 TFUE.

63. În speță, în conformitate cu articolul 13 din contractele FP6, cu articolul 5 alineatul 2 din contractele eTEN, precum și cu articolul 10 al treilea paragraf din contractul CIP, Tribunalul are competența să judece toate litigiile dintre Comunitate și contractanți în ceea ce privește validitatea, interpretarea și aplicarea respectivelor contracte.

A – Cu privire la întinderea litigiului

64. Trebuie precizat că litigiul dintre părți privește două aspecte distincte ale raporturilor contractuale dintre acestea.

65. În primul rând, părțile nu sunt de acord cu privire la eligibilitatea cheltuielilor prezentate de reclamantă Comisiei în cadrul contractelor în cauză și nici cu privire la obligațiile subsecvente de a rambursa totalitatea sumelor care i‑au fost plătite reclamantei pe baza respectivelor cheltuieli și de a plăti o indemnizație forfetară.

66. Astfel, prin intermediul celui de al treilea capăt de cerere, reclamanta solicită Tribunalului, în esență, să declare că cheltuielile pe care le‑a efectuat în favoarea Comisiei în cadrul contractelor în cauză sunt eligibile și că nu este, în consecință, obligată să ramburseze Comisiei sumele pe care aceasta din urmă i le‑a plătit în cadrul contractelor respective.

67. Trebuie arătat de asemenea că, în replică, reclamanta a solicitat respingerea cererilor reconvenționale ale Comisiei prin care aceasta din urmă solicită obligarea reclamantei la plata sumelor indicate în notele de debit din 29 aprilie și din 20 iunie 2011, majorate cu dobânzile prevăzute de notele menționate.

68. În al doilea rând, părțile nu sunt de acord nici în ceea ce privește obligația Comisiei de a efectua ultimele plăți prevăzute în cadrul contractelor EU4ALL și Ask‑It.

69. Astfel, prin intermediul celui de al cincilea și al celui de al șaselea capăt de cerere, reclamanta solicită Tribunalului să constate că Comisia are obligația de a‑i plăti suma de 52 584,05 euro, majorată cu dobânzi, cu titlu de cheltuieli efectuate în cadrul contractului EU4ALL, precum și suma de 20 678,61 euro, majorată de asemenea cu dobânzi, cu titlu de cheltuieli efectuate în cadrul contractului Ask‑It, pretenții la care Comisia se opune solicitând Tribunalului să respingă acțiunea reclamantei.

70. Pe de altă parte, prin intermediul primului și al celui de al doilea capăt de cerere, reclamanta solicită Tribunalului, în esență, să constate că, contrar celor imputate de Comisie, aceasta nu și‑a încălcat obligațiile contractuale care decurg din articolul II.16.2 din condițiile FP6, din articolele II.7.3 și II.7.4 din condițiile eTEN, precum și din articolul II.10.3 din condițiile CIP și că, prin contestarea eligibilității cheltuielilor sale, Comisia și‑a încălcat obligațiile contractuale.

71. De asemenea, prin intermediul celui de al patrulea capăt de cerere, reclamanta solicită Tribunalului să constate că întârzierea Comisiei în efectuarea ultimelor plăți din grantul aferent contractelor privind programele EU4ALL și Ask‑It constituie o neîndeplinire a obligațiilor sale contractuale.

72. Or, trebuie să se constate că astfel de cereri nu constituie prin ele însele capete de cerere ca atare, ci se raportează de fapt la argumentele invocate de reclamantă în susținerea acțiunii, care vor fi examinate în cadrul dezvoltărilor referitoare la al treilea, la al cincilea și la al șaselea capăt de cerere ale reclamantei.

B – Cu privire la dreptul aplicabil litigiului

73. Sesizat în cadrul unei clauze compromisorii în temeiul articolului 272 TFUE, Tribunalul trebuie să soluționeze litigiul pe baza dreptului material național aplicabil contractului (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 18 decembrie 1986, Comisia/Zoubek, 426/85, Rec., p. 4057, punctul 4), și anume, în speță, dreptul belgian, care guvernează contractele în cauză conform articolului 12 din contractele FP6, articolului 5 alineatul (1) din contractele eTEN și articolului 10 al treilea paragraf din contractul CIP.

74. În această privință, trebuie precizate normele care guvernează executarea contractelor în dreptul belgian.

75. Articolul 1134 din Codul civil belgian prevede că „contractele valabil încheiate au putere de lege pentru părțile contractante” (primul paragraf) și „pot fi revocate numai prin acordul părților sau din cauze autorizate de lege” (al doilea paragraf).

76. Potrivit articolului 1134 al treilea paragraf, convențiile trebuie executate cu bună‑credință. Articolul 1135 din același cod prevede că „contractele obligă nu numai la ceea ce este expres stipulat, ci și la toate urmările pe care legea, obiceiul sau echitatea le dau obligației, după natura sa” și exprimă, așadar, și el principiul executării cu bună‑credință a contractelor.

77. Atunci când se naște un litigiu cu privire la executarea unui contract, sarcina probei este reglementată de dispozițiile articolului 1315 din Codul civil belgian, potrivit căruia:

„Cel care solicită executarea unei obligații trebuie să o dovedească.

În mod corespunzător, cel care se pretinde liberat trebuie să dovedească plata efectuată care a condus la stingerea obligației sale.”

78. Pe de altă parte, în conformitate cu principiul de drept îndeobște admis potrivit căruia orice instanță face aplicarea propriilor norme de procedură, competența jurisdicțională, precum și admisibilitatea concluziilor – indiferent că sunt prezentate de reclamant sau de pârât – se apreciază numai în temeiul dreptului Uniunii (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții Comisia/Zoubek, punctul 73 de mai sus, punctul 10, și Hotărârea din 8 aprilie 1992, Comisia/Feilhauer, C‑209/90, Rec., p. I‑2613, punctul 13).

79. Acestea sunt considerațiile în lumina cărora trebuie să se examineze capetele de cerere ale reclamantei și cererile reconvenționale ale Comisiei.

C – Cu privire la al treilea capăt de cerere al reclamantei

80. În susținerea celui de al treilea capăt de cerere, reclamanta afirmă că Comisia a refuzat în mod eronat să privească drept eligibilă integralitatea costurilor a căror rambursare o solicitase.

81. Pentru a demonstra temeinicia acestei afirmații, reclamanta invocă două grupuri de argumente. Primul privește constatările operate de Comisie în raportul de audit definitiv pe baza cărora aceasta a decis în sensul neeligibilității cheltuielilor efectuate în cadrul contractelor în cauză. Al doilea se referă la calitatea și la condițiile realizării auditului.

1. Cu privire la constatările din raportul de audit care justificau neeligibilitatea cheltuielilor

82. Reclamanta invocă mai multe argumente referitoare la constatările care figurează în raportul de audit pe baza cărora Comisia a decis în sensul încălcării contractelor în cauză și, prin urmare, a neeligibilității tuturor cheltuielilor efectuate în cadrul contractelor respective și al obligației acesteia de a rambursa sumele care îi fuseseră plătite în mod nejustificat.

83. În această privință, trebuie amintit că, în conformitate cu principiile amintite la punctele 73 și 77 de mai sus, rezultă, pe de o parte, din articolul II.19 din condițiile FP6, din articolul II.16 din condițiile eTEN și din articolul II.20 din condițiile CIP și, pe de altă parte, din articolul 1315 din Codul civil belgian, aplicabil în speță, că costurile invocate de reclamantă îi pot fi rambursate numai cu condiția ca acest lucru să fie justificat de caracterul lor real, de legătura lor cu contractele în cauză și de respectarea celorlalte criterii de eligibilitate stabilite de acestea din urmă (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2001, Toditec/Comisia, T‑68/99, Rec., p. II‑1443, punctele 94 și 95). Dacă sunt aduse astfel de justificări, revine Comisiei sarcina de a demonstra că se impune respingerea lor.

a) Cu privire la ținerea registrelor contabile ale reclamantei

84. Reclamanta susține, în esență, că registrele sale contabile erau fiabile, că erau ținute în conformitate cu legislația elenă aplicabilă în speță și că permiteau efectuarea reconcilierii contabile prevăzute la articolul II.19 alineatul 1 litera d) din condițiile FP6, la articolul II.20 alineatul 1 și la articolul II.23 din condițiile CIP, și la articolul II.16 din condițiile e‑TEN, între, pe de o parte, costurile declarate și veniturile încasate în cadrul contractelor în cauză și, pe de altă parte, activitatea sa generală.

85. În această privință trebuie arătat, cu titlu introductiv, că, în ceea ce privește abaterile constatate în registrele contabile ale reclamantei, din raportul de audit reiese că, în urma unei cereri a controlorilor, reclamanta a identificat mai multe erori în registrele sale contabile, în special neînregistrarea a două plăți de 63 000 de euro și de 11 000 de euro primite în cadrul proiectului Access‑eGOV și, respectiv, al unui alt proiect, care nu făcea obiectul auditului.

86. Din raportul de audit reiese totodată că, în urma unei alte cereri a controlorilor, menită să obțină de la reclamantă un bilanț contabil anual pentru toți anii controlați, reclamanta a amintit că nu avea obligația legală de a întocmi astfel de documente, dar că acestea ar fi în orice caz disponibile după o scurtă verificare. Această verificare ar fi evidențiat erori în registrele contabile privind înregistrarea anumitor cheltuieli. În consecință, reclamantei i s‑ar fi solicitat să prezinte o nouă versiune a registrelor contabile. În pofida corecțiilor operate în registrele contabile, controlorii ar fi constatat că bilanțurile contabile care le fuseseră prezentate nu permiteau reconcilierea costurilor declarate și a plăților efectuate în cadrul contractelor în cauză, precum și a cheltuielilor înregistrate în registrele contabile ale reclamantei. Și reconcilierea dintre extrasele de cont de sfârșit de an ale reclamantei și bilanțurile anuale furnizate controlorilor ar fi condus la identificarea unor diferențe importante între aceste documente. Reclamanta ar fi furnizat de asemenea, la mai multe săptămâni după controlul la fața locului, diferite noi reconcilieri contabile în scopul de a demonstra că registrele contabile nu erau eronate din punct de vedere material și că puteau fi utilizate în continuare ca bază fiabilă care să permită controlorilor să emită o opinie cu privire la eligibilitatea costurilor. Din raportul de audit mai reiese că, potrivit controlorilor, toate aceste erori sunt cauzate în mare măsură de utilizarea unor principii contabile diferite de‑a lungul anilor. Astfel, anumite venituri și cheltuieli ar fi fost înregistrate la data emiterii facturii, în timp ce altele ar fi fost înregistrate la data plății.

87. Raportul de audit conține în plus un tabel din care reiese o diferență între veniturile înscrise inițial în registrele contabile ale reclamantei și veniturile revizuite de − 20 936,04 euro pentru 2005, de + 74 060,08 euro pentru 2006, de − 300 de euro pentru 2007 și de − 8 034,90 euro pentru 2008. În ceea ce privește cheltuielile, diferențele ar fi fost de − 750,63 euro pentru 2004, de − 175,70 euro pentru 2006 și de − 490,74 euro pentru 2007.

88. Diferența în ceea ce privește veniturile, constatată pentru anul 2006, ar corespunde, potrivit raportului de audit, neînscrierii în registrele contabile ale reclamantei a două plăți ale Comisiei: prima, în cuantum de 63 000 de euro, pentru proiectul Access‑eGOV și a doua, în cuantum de 11 000 de euro, pentru un alt proiect.

89. În această privință trebuie arătat că reclamanta nu contestă existența diferențelor constatate de controlori între cuantumurile cheltuielilor și ale veniturilor pentru anii 2004-2008 care figurează în registrele contabile pe care le‑a pus inițial la dispoziția controlorilor și cuantumurile cheltuielilor și ale veniturilor revizuite în urma incoerențelor evidențiate de auditorii Comisiei la finalul controlului.

90. În scopul de a aprecia dacă aceste diferențe sunt de natură să pună în discuție cheltuielile efectuate de reclamantă în cadrul contractelor în cauză, trebuie amintit că, în temeiul articolului II.19 alineatul 1 litera d) din condițiile FP6, costurile eligibile efectuate pentru executarea proiectului „trebuie să fie înscrise în conturile contractantului care le‑a suportat [și] metodele contabile utilizate pentru a înregistra costurile și veniturile trebuie să fie conforme cu normele contabile utilizate în statul în care este stabilit contractantul și trebuie să permită reconcilierea costurilor suportate și a veniturilor încasate în realizarea proiectului, precum și a situației generale a conturilor aferente activității comerciale globale a contractantului”.

91. Potrivit articolului II.16 din condițiile eTEN:

„Costurile eligibile sunt rambursate atunci când sunt motivate de participant. În acest scop, participantul are obligația de a păstra, pe o bază regulată și în conformitate cu convențiile contabile uzuale ale statului său de stabilire, contabilitatea aferentă proiectului și o documentație adecvată pentru a susține și a justifica în detaliu cheltuielile și timpul care figurează în înscrisurile sale contabile. Documentația trebuie să fie precisă, completă și eficientă.”

92. Articolul II.20 din condițiile CIP prevede că costurile eligibile trebuie să „poată fi identificate și verificate, să fie înscrise în registrele contabile ale beneficiarului și stabilite în conformitate cu principiile contabile aplicabile în țara în care este stabilit beneficiarul și în conformitate cu metodele de calcul al costurilor uzuale ale beneficiarului; procedurile interne de contabilitate și de audit ale beneficiarului trebuie să permită o corespondență directă între costurile și facturile declarate potrivit proiectului și documentele financiare și anexele corespunzătoare”.

93. Articolul II.23 din condițiile CIP prevede în plus următoarele:

„[C]osturile eligibile sunt rambursate atunci când sunt motivate de beneficiar. În acest scop, participantul este obligat să păstreze, pe o bază regulată și în conformitate cu convențiile contabile normale ale statului său de stabilire, contabilitatea aferentă proiectului și o documentație adecvată pentru a dovedi și a justifica în detaliu cheltuielile și timpul care figurează în înscrisurile sale contabile. Această contabilitate trebuie păstrată timp de cinci ani de la data plății finale. Tot timpul de lucru imputat asupra contractului de finanțare trebuie înregistrat pe toată durata proiectului și pentru o perioadă maximă de două luni de la finalul proiectului; acest timp trebuie să fie certificat de către persoana responsabilă cu munca desemnată de participant în conformitate cu articolul II.3.b sau de directorul financiar abilitat corespunzător al participantului. Această documentație trebuie să fie precisă, completă și eficientă.”

94. Din aceste dispoziții reiese că, pentru ca un cost efectuat de reclamantă în cadrul contractelor în cauză să fie considerat eligibil, acesta trebuie să fie, printre altele, înregistrat în conturile reclamantei ținute în conformitate cu legislația statului în care este stabilită aceasta, și anume Republica Elenă. În plus, conturile reclamantei trebuie să permită, în cazul contractelor FP6, efectuarea unei reconcilieri contabile care să permită o comparație directă între costurile suportate și veniturile încasate pentru executarea proiectului și situația generală a conturilor aferente activității globale a reclamantei și, în cazul contractelor eTEN și CIP, o comparație directă între aceste costuri și declarațiile financiare prezentate Comisiei.

95. În ceea ce privește, în primul rând, aspectul dacă reclamanta a încălcat în speță dispozițiile dreptului elen aplicabil ținerii registrelor sale contabile, trebuie arătat că, la pagina 19 din raportul de audit definitiv din 22 decembrie 2010, controlorii evidențiază numai încălcarea articolului 17 alineatul 1 din Codul evidențelor și al registrelor al Republicii Elene (Proedriko diatagma ypʼa rithmon 186 – kodikas vivlion kai stihion, denumit în continuare „CLR”). Din înscrisurile Comisiei reiese însă că aceasta susține, în plus, că conturile reclamantei trebuie să fie considerate, în conformitate cu articolul 30 alineatul 4 din CLR, inexacte și să genereze stabilirea extracontabilă a rezultatelor reclamantei prevăzută la articolul 32 alineatele 1 și 2 din Codul impozitului pe venit al Republicii Elene (Nomos ypʼarithmon 2238 – Kyrosi tou kodika forologias isodimatos, (denumit în continuare „CIR”), precum și plata unui impozit suplimentar, în conformitate cu articolul 86 din CIR.

96. În această privință, trebuie arătat că părțile nu contestă că reclamanta intră sub incidența celei de a doua categorii a registrelor contabile, în sensul articolului 6 din CLR, potrivit căruia:

„1. Pentru a‑și exercita profesia, un operator care intră sub incidența celei de a doua categorii ține un registru al veniturilor și cheltuielilor în care contabilizează, în coloane distincte:

a) tipul de justificativ, numărul său de ordine și data emiterii sau a primirii […]

b) veniturile brute provenite din vânzarea de mărfuri […], din prestarea de servicii și din alte operațiuni,

c) cheltuielile pentru orice vânzare de bunuri […], cheltuielile privind serviciile primite, costurile generale și alte operațiuni […]

2. Cuantumul aferent fiecărei operațiuni menționate la alineatul anterior este detaliat în coloanele speciale ale registrului ținut sau pe liste, potrivit cerințelor de impozitare a venitului și a TVA‑ului. Această prezentare detaliată poate fi realizată până cel târziu la expirarea termenului de prezentare a declarațiilor de venit […]”

97. Reclamanta nu contestă că articolul 17 alineatul 1 din CLR, intitulat „Termenul de actualizare a registrelor”, prevede că „[a]ctualizarea registrelor […] din a doua categorie se efectuează până în cea de a cincisprezecea zi a lunii de după emiterea sau primirea, după caz, a justificativului”.

98. În plus, părțile nu contestă că articolul 30 din CLR, intitulat „Validitatea și forța probantă a registrelor și a evidențelor contabile”, prevede:

„1. Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatelor următoare ale prezentului articol, validitatea și fiabilitatea registrelor și a evidențelor care intră sub incidența acestui cod nu sunt afectate de constatarea unor abateri sau a unor omisiuni în acestea, iar șeful serviciului fiscal competent are obligația de a recunoaște datele care rezultă din acestea la momentul stabilirii obligațiilor fiscale ale operatorilor. Abaterile sau omisiunile menționate mai sus generează, cu excepția unei reglementări speciale contrare, numai sancțiuni financiare și administrative proporționale cu tipul și cu amploarea lor în funcție de cuantumurile care decurg din registrele ținute.

2. Registrele și evidențele sunt considerate lacunare sau inexacte și generează stabilirea extracontabilă a materiei impozabile, după caz, numai în ipotezele prevăzute la alineatele 3, 4, 6 și 7 de mai sus.

3. Registrele și evidențele din a doua și a treia categorie sunt considerate insuficiente atunci când una dintre condițiile de mai jos sau toate aceste condiții sunt îndeplinite: persoana obligată la plată […] b) ține sau emite ori păstrează registrele prevăzute de prezentul cod într‑un mod contrar dispozițiilor sale.

[…]

Acțiunile sau abaterile ori omisiunile menționate la prezentul alineat sunt calificate drept insuficiență numai atunci când nu sunt cauzate de o eroare sau de o neglijență scuzabilă ori atunci când fac în mod obiectiv imposibil, iar nu pur și simplu dificil, controlul contabil al obligațiilor fiscale.

Cazurile care se referă la lipsuri constatate în registrele și evidențele ținute, precum și imposibilitatea de a reproduce conținutul discului optic vizat al registrului contabil nu constituie o imposibilitate obiectivă de control atunci când informațiile pertinente pot fi compensate prin liste sau suporturi electromagnetice sau alte date detaliate, furnizate controlorului fiscal în termenul acordat de acesta, cu condiția ca datele să apară în mod clar, pentru a face posibile verificările contabile și a permite verificarea acestor date prin intermediul registrelor și al evidențelor.

Insuficiența trebuie să privească imposibilitatea de a efectua verificări contabile specifice pentru cuantumuri ridicate în raport cu cele cuprinse în registre și în evidențe și trebuie să fie justificată.

4. Registrele și evidențele din a doua și a treia categorie sunt considerate inexacte atunci când una dintre condițiile de mai jos sau toate aceste condiții sunt îndeplinite:

a) persoana obligată la plată nu înregistrează venituri sau cheltuieli în registrele sale sau le contabilizează în mod inexact ori contabilizează cheltuieli care nu au avut loc și pentru care nu a fost emis niciun document fiscal […]

Pentru a putea avea loc o stabilire extracontabilă a rezultatelor, acțiunile sau omisiunile vizate la alineatul anterior trebuie să fie de mare amploare și să aibă o incidență considerabilă asupra rezultatelor sau să facă în mod obiectiv imposibil controlul contabil al obligațiilor fiscale, dispozițiile ultimelor două paragrafe ale alineatului 3 al prezentului articol aplicându‑se prin analogie acțiunilor sau omisiunilor menționate la literele f) și i) ale prezentului alineat.

[…] Nu sunt considerate insuficiență sau inexactitate: a) contabilizarea unui venit sau a unei cheltuieli pentru un alt exercițiu decât cel de care aparține […]”

99. Din aceste dispoziții reiese că registrele și evidențele din a doua categorie a registrelor contabile în sensul articolului 6 din CLR pot fi considerate insuficiente sau inexacte în anumite condiții și, prin urmare, le poate fi repusă în discuție validitatea și forța probantă.

100. Registrele și evidențele din a doua categorie a registrelor contabile în sensul articolului 6 din CLR pot fi considerate insuficiente printre altele atunci când persoana obligată la plată ține registrele și evidențele menționate într‑un mod contrar celui prevăzut de dispozițiile CLR, cu condiția ca abaterile și omisiunile să nu fie cauzate de o eroare sau de o neglijență scuzabilă și să nu facă în mod obiectiv imposibil, iar nu pur și simplu dificil, controlul contabil. Controlul contabil nu devine în mod obiectiv imposibil ca urmare a lacunelor care afectează registrele și evidențele în cazul în care informațiile pertinente pot fi compensate de liste sau de suporturi electromagnetice ori de alte date detaliate furnizate controlorului fiscal în termenul acordat de acesta, cu condiția ca datele să apară în mod clar.

101. Registrele și evidențele din a doua categorie a registrelor contabile în sensul articolului 6 din CLR sunt considerate inexacte printre altele atunci când persoana obligată la plată nu contabilizează venituri sau cheltuieli în registrele sale sau le contabilizează inexact ori contabilizează cheltuieli care nu au avut loc și pentru care nu a fost emis niciun document fiscal. Cu toate acestea, pentru a permite o stabilire extracontabilă a rezultatelor persoanei obligate la plată, aceste acțiuni sau omisiuni trebuie să fie de mare amploare și să aibă o incidență considerabilă asupra rezultatelor sau să facă în mod obiectiv imposibil controlul contabil al obligațiilor fiscale.

102. În plus, contabilizarea unui venit sau a unei cheltuieli într‑un alt exercițiu decât cel de care aparține nu este considerată insuficiență sau inexactitate.

103. Comisia susține în înscrisurile sale că erorile constatate de controlori în conturile reclamantei constituie inexactități în sensul articolului 30 alineatul 4 din CRL.

104. Pe de altă parte, Tribunalul observă că părțile au dezbătut pe larg în înscrisurile lor aplicabilitatea în speță a dispozițiilor CIR, miza acestei dezbateri fiind de a ști dacă reclamantei i se putea aplica stabilirea extracontabilă a materiei impozabile prevăzute la articolul 32 din CIR. Or, chiar din textul articolului 30 alineatul 2 din CLR reiese că caracterul insuficient sau inexact al registrelor și evidențelor poate fi constatat independent de sancțiunea, reprezentată de stabilirea extracontabilă a materiei impozabile, care poate, „dacă este cazul”, să decurgă din aceasta. În aceste condiții, rezultă că aspectul dacă reclamanta este sau nu este supusă condițiilor prevăzute de CIR este în speță lipsit de consecințe asupra calificării conturilor reclamantei drept inexacte.

105. Trebuie să se examineze, așadar, numai dacă, în speță, erorile constatate de controlori în registrele contabile ale reclamantei aveau drept consecință inexactitatea respectivelor registre în sensul articolului 30 alineatul 4 din CLR.

106. În această privință, din raportul de audit reiese că o parte importantă a erorilor constatate cu ocazia controlului sunt cauzate de faptul că anumite cheltuieli și anumite venituri au fost înregistrate la data emiterii sau a primirii justificativului, în timp ce altele au fost înregistrate la data plății emise sau primite de reclamantă.

107. Potrivit reclamantei, utilizarea alternativă a acestor metode de înregistrare ar fi conformă cu dreptul elen și ar fi avut drept consecință că anumite venituri și anumite cheltuieli ar fi fost contabilizate în exerciții de care nu aparțin. Or, în temeiul articolului 30 alineatul 4 din CLR, astfel de erori nu ar constitui inexactități.

108. Trebuie arătat însă că reclamanta nu contestă că erorile constatate în ceea ce privește cuantumul veniturilor pe anul 2006 sunt cauzate de lipsa pură și simplă a înregistrării, iar nu de înregistrarea acestor venituri la o dată eronată. Or, trebuie amintit că lipsa înregistrării unui venit constituie, în conformitate cu textul articolului 30 alineatul 4 din CLR, o inexactitate.

109. Rezultă că, în urma lecturii articolului 30 alineatele 1 și 4 din CLR, validitatea și forța probantă a conturilor reclamantei pentru anul 2006 puteau fi repuse în discuție de Comisie.

110. Pe de altă parte, trebuie observat de asemenea că reclamanta nu contestă în mod explicit constatarea operată de controlori în raportul de audit potrivit căreia faptul că și‑a actualizat registrele contabile numai după ce aceștia evidențiaseră neînregistrarea anumitor costuri și a anumitor venituri, respectiv în cursul săptămânii în care a fost efectuat controlul la fața locului, constituie o încălcare a articolului 17 alineatul 1 din CLR, în temeiul căruia aceasta avea obligația să își actualizeze registrele contabile până cel târziu în a cincisprezecea zi din luna următoare celei în care a fost primit sau emis justificativul pertinent.

111. În această privință, reclamanta se limitează la a susține că o circulară prin care este interpretată această dispoziție prevede că, „[î]n cazul în care, în cursul exercițiului, operatorul primește documente privind achiziționarea de bunuri (facturi) înainte de primirea respectivelor bunuri, nicio înregistrare nu este efectuată în evidențele ținute de operator, iar contabilizarea acestor elemente are loc la momentul primirii bunurilor”, fără a explica în ce măsură acest lucru ar justifica neînregistrarea în conturile sale a plăților efectuate de Comisie în termenul acordat.

112. Rezultă că, cel puțin pentru anul 2006, conturile reclamantei nu apar ca fiind conforme cu legislația elenă care le este aplicabilă.

113. Această concluzie nu poate fi repusă în discuție de articolul 5 alineatul 5 din Legea nr. 2523/97 privind sancțiunile administrative și penale în legile fiscale (Nomos ypʼarithmon 2523 – Diikitikes kai pinikes kyrosis sti forologiki nomothesia kai alles diataxeis), invocată de reclamantă, care prevede că, în mod excepțional, nu se impune aplicarea unei amenzi atunci când sunt constatate abateri sau omisiuni care reprezintă încălcări de formă, care nu sunt cuprinse printre cele care au o incidență asupra validității registrelor și evidențelor determinând inexactitatea acestora, și care nu fac extrem de dificile verificările contabile, cu condiția ca acestea să fie cauzate de o eroare sau de o omisiune scuzabilă, cu excepția situației în care se poate demonstra că o recomandare a fost făcută înainte de un controlor fiscal sau de o autoritate fiscală în ceea ce privește aplicarea corectă a dispozițiilor CLR. Astfel, erorile constatate în conturile reclamantei, cel puțin pentru anul 2006, sunt cuprinse tocmai printre cele care au o incidență asupra validității lor, determinând inexactitatea acestora.

114. În ceea ce privește, în al doilea rând, aspectul dacă reconcilierea contabilă, astfel cum este prevăzută la articolul II.19 alineatul 1 litera d) din condițiile FP6, la articolul II.20 alineatul 1 și la articolul II.23 din condițiile CIP, precum și la articolul II.16 din condițiile eTEN, între, pe de o parte, costurile declarate și veniturile încasate în cadrul contractelor în cauză și, pe de altă parte, activitatea generală a reclamantei era posibilă în speță, trebuie amintit că părțile nu au prezentat nicio versiune a registrelor contabile ale reclamantei puse inițial la dispoziția controlorilor și nici documente contabile care au fost furnizate ulterior de reclamantă controlorilor cu ocazia controlului și chiar după finalizarea acestuia.

115. Trebuie să se constate însă că o astfel de operațiune impunea cel puțin ca veniturile și costurile aferente contractelor în cauză să fi fost înregistrate corect în conturile reclamantei. Or, întrucât registrele prezentate inițial controlorilor conțineau erori, acestea nu permiteau efectuarea reconcilierii contabile.

116. În plus, argumentele invocate de reclamantă potrivit cărora, în pofida erorilor constatate în registrele sale contabile, nu ar fi fost imposibil în mod obiectiv să se efectueze reconcilierea contabilă nu sunt convingătoare pentru Tribunal.

117. În ceea ce privește, mai întâi, afirmația reclamantei potrivit căreia, pe de o parte, Comisia nu precizează care sunt datele contabile corecte cu care aceasta a încercat să verifice fiabilitatea conturilor și, pe de altă parte, utilizarea unor astfel de date este contrară principiilor elementare ale unui control contabil, trebuie să se constate că aceasta înseamnă răsturnarea sarcinii probei. Revine astfel reclamantei sarcina de a demonstra că, în pofida erorilor constatate în registrele sale contabile, controlul este posibil în mod obiectiv și poate fi realizat pe baza altor elemente. Reclamanta nu poate imputa, așadar, Comisiei că, din cauza erorilor constatate în registrele contabile, a încercat să efectueze controlul întemeindu‑se pe date incorecte.

118. În ceea ce privește în continuare argumentul reclamantei potrivit căruia faptul că Comisia a invocat modificări introduse la cererea sa în conturile reclamantei pentru a justifica imposibilitatea de a efectua reconcilierea contabilă este contrar principiului non concedit venire contra factum proprium , se impune constatarea că nu este întemeiat în fapt. Reiese astfel atât din raportul de audit, cât și din înscrisurile Comisiei că aceasta din urmă nu pretinde că modificările în discuție au făcut imposibilă reconcilierea contabilă, ci că, în pofida acestor modificări introduse pentru a corecta erorile constatate în conturile reclamantei, nu a fost posibil să se efectueze respectiva reconciliere.

119. În ceea ce privește de asemenea argumentul reclamantei potrivit căruia reconcilierea contabilă era posibilă întrucât aceasta înregistrase în registrele sale toate cheltuielile declarate și veniturile încasate în temeiul contractelor în cauză și păstrase justificativele relevante, trebuie să se constate că această afirmație este contrazisă direct de constatarea, necontestată de reclamantă, a neînregistrării unei sume în valoare de 63 000 de euro în cadrul contractului Access‑eGOV. În plus, presupunând că această afirmație trebuie interpretată în sensul că se aplică numai celorlalte venituri și cheltuieli aferente contractelor în cauză, trebuie să se constate că reclamanta nu aduce niciun element de probă în această privință.

120. În ceea ce privește și argumentul reclamantei potrivit căruia Comisia a admis că comparația directă dintre cheltuielile și veniturile aferente proiectelor finanțate de Uniune și situația contabilă generală a reclamantei era posibilă, constatând în memoriul în apărare că 84,14 % din venitul total al reclamantei, pentru anii 2007-2009, provenea din participarea sa remunerată la proiecte finanțate de Uniune și că 53,19 % din aceste proiecte sunt proiectele gestionate de Direcția Generală (DG) Societatea Informațională și Media a Comisiei, trebuie arătat că perioada auditată debuta în 2004 și că, prin urmare, faptul că Comisia a putut calcula partea reprezentată de proiectele finanțate de Uniune din totalul veniturilor reclamantei pentru anii 2007-2009 nu demonstrează că, acționând astfel, Comisia era în măsură să efectueze reconcilierea contabilă în conformitate cu dispozițiile contractelor în cauză.

121. În ceea ce privește, în sfârșit, afirmația reclamantei potrivit căreia, după cum ar admite Comisia, aceasta i‑a prezentat în cele din urmă înscrisuri contabile exacte însoțite de justificativele pertinente, trebuie arătat, pe de o parte, că Comisia contestă această afirmație și susține că înscrisurile în discuție conțineau în continuare erori și, pe de altă parte, că reclamanta nu prezintă respectivele înscrisuri, astfel încât nu este posibil să se verifice dacă se putea efectua reconcilierea contabilă pe această bază.

122. Rezultă că reclamanta nu demonstrează că, în pofida erorilor identificate în registrele sale contabile, controlorii erau în măsură să efectueze o comparație directă între cheltuielile și veniturile aferente contractelor în cauză, pe de o parte, și situația sa contabilă generală, pe de altă parte.

123. Prin urmare, se impune constatarea că, prin aceea că și‑a ținut registrele contabile într‑un mod în același timp neconform cu legislația elenă aplicabilă și care nu permitea Comisiei să efectueze o reconciliere contabilă, reclamanta nu a respectat condițiile prevăzute la articolul II.19 alineatul 1 litera d) din condițiile FP6, la articolul II.16 din condițiile eTEN, precum și la articolele II.20 și II.23 din condițiile CIP în ceea ce privește ținerea registrelor sale contabile.

b) Cu privire la modificarea fișelor de prezență ale personalului

124. Reclamanta arată în esență că sistemul său prin care ține fișele de prezență ale personalului era fiabil. În această privință, reclamanta susține că corecțiile de mână evidențiate de Comisie pe fișele de prezență ale personalului nu corespund unor modificări efectuate a posteriori fără știrea personalului, ci rezultă din aplicarea unui sistem de control dublu de către directorul programelor, privește numai datele, iar nu numărul de ore de muncă efectuate, și vizează numai 72 de fișe de prezență, ceea ce exclude ca aceste modificări să fi putut avea un impact asupra duratei reale a muncii furnizate.

125. În această privință, Tribunalul amintește că, în conformitate cu articolul 19 alineatul 1 litera a) din condițiile FP6, cu articolul II.13 alineatul 1 din condițiile eTEN, cu articolul II.20 alineatul 1 din condițiile CIP, costurile eligibile trebuie efectuate pentru realizarea proiectului. Conform articolului II.14 alineatul 1 din condițiile eTEN și articolului II.21 alineatul 2 din condițiile CIP, numai orele de lucru efectuate în mod real de o persoană implicată în mod direct în proiect pot fi imputate asupra acestui proiect.

126. Reclamanta nu contestă existența unor modificări de mână pe fișele de prezență ale personalului. Aceasta susține însă că, pe de o parte, numai 72 de fișe din 1 600 au făcut obiectul unor corecții și că, pe de altă parte, aceste corecții au fost aduse de directorul programelor în cadrul unui sistem de dublu control al timpului de lucru pentru a reflecta durata exactă a muncii furnizate. În plus, aceste corecții ar afecta numai datele, iar nu și durata muncii furnizate.

127. În ceea ce privește, în primul rând, proporția fișelor care prezintă corecții, trebuie să se considere că numărul de 72 de fișe nu trebuie raportat la numărul total de fișe de prezență întocmite de reclamantă în cadrul contractelor în cauză, ci la cel al fișelor controlate de Comisie, și anume la 770. Numărul fișelor corectate care trebuie luate în considerare reprezintă, așadar, aproape 10 % din fișele controlate de Comisie. În această privință, trebuie amintit că revine reclamantei sarcina de a demonstra că nicio altă fișă de prezență nu cuprinde modificări de mână, ceea ce nu a făcut în speță, limitându‑se la a indica că ținea fișele în discuție la dispoziția Tribunalului. Or, chiar dacă reclamanta ar fi dovedit că nicio altă fișă de prezență nu cuprindea modificări de mână, proporția fișelor de prezență modificate, chiar raportată la numărul total de fișe de prezență, este suficientă pentru a induce o îndoială rezonabilă în ceea ce privește eficacitatea sistemului său de înregistrare a timpului de lucru.

128. În ceea ce privește, în al