Cauza C-37/08

RCI Europe

împotriva

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de VAT and Duties Tribunal, London)

„A șasea directivă TVA — Element de legătură fiscală — Prestări de servicii în legătură cu bunuri imobile — Servicii care constau în facilitarea schimbului, între titulari, al unor drepturi de ocupare a unui bun imobil cu destinație turistică”

Concluziile avocatului general V. Trstenjak prezentate la 2 aprilie 2009 I ‐ 7535

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 septembrie 2009 I ‐ 7568

Sumarul hotărârii

Dispoziții fiscale – Armonizarea legislațiilor – Impozite pe cifra de afaceri – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată – Prestări de servicii – Stabilirea locului de impozitare – Prestări de servicii în legătură cu bunuri imobile

[Directiva 77/388 a Consiliului, art. 9 alin. (2) lit. (a)]

Articolul 9 alineatul (2) litera (a) din A șasea directivă 77/388 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri trebuie interpretat în sensul că locul prestărilor de servicii furnizate de o asociație a cărei activitate constă în organizarea schimbului între membrii săi al drepturilor lor de folosință pe durată limitată a locuințelor de vacanță, în contrapartida cărora această asociație percepe de la membrii săi taxe de înregistrare, abonamente anuale, precum și taxe de schimb, este locul în care este situat imobilul în privința căruia membrul respectiv este titularul dreptului de folosință pe durată limitată.

Astfel, este dificil să se stabilească relația dintre asociația care organizează schimbul și aderenții săi fără a ține seama de finalitatea acestei relații. În plus, drepturile de folosință pe durată limitată constituie drepturi asupra unor bunuri imobile, iar cesionarea lor în schimbul exercitării unor drepturi analoge constituie o operațiune aflată în legătură cu bunuri imobile. Proprietarul care dorește să schimbe dreptul său de folosință pe durată limitată cu dreptul altui proprietar nu intră în contact direct cu acesta din urmă, ci cu asociația care organizează schimbul. Ceea ce diferențiază acest sistem de o simplă locațiune prin intermediul unei agenții de turism oarecare este faptul că, în cadrul unui asemenea sistem, persoana vizată nu mai achită contravaloarea unui sejur, ci serviciul furnizat de asociația respectivă pentru facilitarea schimbului dreptului său asupra unui imobil specific. Rezultă că imobilul aflat în legătură cu prestarea de servicii furnizată de asociație este cel asupra căruia este deținut dreptul de către proprietarul care dorește să îl schimbe. În plus, logica ce caracterizează dispozițiile privind locul prestării serviciilor, prevăzute la articolul 9 din A șasea directivă, impune ca, în măsura posibilului, impozitarea să fie efectuată la locul în care sunt consumate bunurile și serviciile. Or, în cadrul organizării schimbului de drepturi de folosință pe durată limitată a locuințelor de vacanță, serviciile furnizate nu sunt consumate la locul de stabilire al organizării schimbului, ci la locul unde este situat bunul imobil asupra căruia se exercită acest drept de folosință care face obiectul serviciului de schimb. În ceea ce privește taxele de înregistrare, abonamentele anuale și taxele de schimb, acest imobil este cel asupra căruia membrul respectiv deține drepturile de folosință pe durată limitată, pe care le pune la dispoziție în sistemul de schimb.

(a se vedea punctele 37-39, 41 și 43 și dispozitivul)