8

La 24 martie 2006, directorul Direcției „Ajutoare de stat 1: coeziune și concurență” din cadrul Direcției Generale Concurență a Comisiei responsabil de dosar (numit în continuare „directorul serviciului Comisiei responsabil de dosar”) a transmis reclamantei o scrisoare formulată astfel: „COMISIA EUROPEANĂ DG Concurență Ajutoare de stat 1: coeziune și concurență Directorul […] Obiect: CP 178/2004 – pretins ajutor de stat în favoarea SVB AB […] Ne referim la scrisorile dumneavoastră din 23 septembrie 2004, din 22 decembrie 2004, din 10 ianuarie 2005, din 19 aprilie 2005 și din 14 februarie 2006 cu privire la plângerea menționată în obiect. Dorim să vă informăm că, pe baza informațiilor disponibile, serviciile competente ale Direcției Generale Concurență au ajuns la concluzia că nu există suficiente motive care să justifice continuarea examinării plângerii dumneavoastră. După cum știți, am primit din partea statului membru în cauză un număr destul de important de informații transmise prin poștă și cu ocazia unor reuniuni. Toate aceste fapte și circumstanțe au făcut obiectul unei examinări atente și au fost analizate. Plângerea clientului dumneavoastră a fost luată în considerare în mod foarte serios și am făcut tot ce era posibil pentru a identifica o încălcare a articolului 87 alineatul (1) CE. Din analiza noastră rezultă că activitățile aferente «Stockholm Card» și rezervării de camere de hotel (cu excepția locurilor de parcare cuprinse în «Stockholm Card») sunt desfășurate în condiții de piață. Aceste activități nu sunt, așadar, finanțate prin intermediul unui ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE. În ceea ce privește utilizarea cu titlu gratuit a anumitor locuri de parcare, se poate susține că nu este afectat comerțul și chiar dacă ar fi fost afectat, acest ajutor a fost inclus în «Stockholm Card» cu mult înainte ca Suedia să adere la Uniunea Europeană în 1995 și ar constitui, așadar, un ajutor existent. În plus, de la 1 ianuarie 2006, acest serviciu nu mai este cuprins în «Stockholm Card». În ceea ce privește celelalte activități (furnizare de informații turistice etc.), se pare că acestea intră sub incidența dispozițiilor care reglementează serviciile de interes economic general (SIEG). Nu par să existe subvenții încrucișate în favoarea unor activități economice. În ipoteza în care compensarea pentru SIEG ar fi calificată drept ajutor de stat, un asemenea ajutor ar fi fost cu toate acestea acordat în aceleași condiții cu mult înainte de 1995 și ar constitui, în consecință, un ajutor existent. În rezumat, cercetările aprofundate pe care le-am efectuat cu privire la această plângere demonstrează că suntem în prezența unui ajutor existent, iar nu a unui ajutor ilegal, care în orice caz este compatibil cu piața comună. Întrucât nu este necesară aplicarea procedurii măsurilor utile prevăzută la articolul 88 alineatul (1) CE, nu intenționăm să adoptăm vreo altă măsură în acest caz. Totuși, dorim să vă atragem atenția asupra faptului că, în cazul în care, spre deosebire de serviciile noastre, sunteți cu toate acestea convins că a fost plătit un ajutor ilegal, articolul 87 alineatul (1) CE are efect direct și dă naștere unor drepturi pentru particulari a căror protecție trebuie să fie asigurată de instanțele naționale. Puteți, așadar, să le sesizați cu acest caz. […]”