20

La punctele 51-53 și 56 din hotărârea atacată, Tribunalul Funcției Publice a statuat: „51 [Ca răspuns la afirmația Comisiei potrivit căreia, atunci când un anunț de concurs prevede drept condiție de admitere la probe existența unei experiențe profesionale de o durată minimă, această perioadă de lucru trebuie înțeleasă, atât de comisia de evaluare, cât și de candidați, ca raportându‑se, prin definiție, la o activitate profesională exercitată cu normă întreagă,] trebuie mai întâi să se arate că, în cauzele citate de Comisie în care s‑au pronunțat Hotărârea din 31 ianuarie 2006, Giulietti/Comisia (T‑293/03, EU:T:2006:37), Ordonanța din 14 decembrie 2006, Klopfer/Comisia (F‑118/05, EU:F:2006:137), și Ordonanța din 10 iulie 2014, Mészáros/Comisia (F‑22/13, EU:F:2014:189), instanța Uniunii a reținut în mod cert că durata experienței profesionale necesare, chiar în lipsa unei indicații precise în anunțurile de concurs în cauză, trebuia înțeleasă ca durata unei experiențe profesionale exercitate cu normă întreagă. Cu toate acestea, în cauzele sus‑menționate, era vorba despre activități profesionale exercitate mai ales în calitate de salariat și a căror durată era deci ușor determinabilă având în vedere contractele de muncă sau adeverințele de muncă ale angajatorilor. În schimb, în speță, deși anunțul de concurs impunea în mod cert o durată minimă de 2 ani de experiență profesională în domeniul traducerii sau, mai probabil, în cel al traducerii juridice, modul de a lua în considerare și de a contabiliza, în termeni de durată, o experiență profesională exercitată sub statutul de lucrător independent nu era totuși explicitat, cu toate că acest tip de experiență de lucru free‑lance corespunde pe deplin naturii funcțiilor descrise în anunțul de concurs. 52 În consecință, în lipsa unei indicații exprese în anunțul de concurs cu privire la modul de calcul al duratei experienței profesionale necesare sau a oricărei alte indicații utile în această privință, ratio iuris a acestei condiții de admitere, în ceea ce privește în special candidații precum [FE], care pot invoca o experiență specifică de jurist‑lingvist free‑lance, nu putea fi în mod cert aceea de a pretinde din partea acestor candidați, pentru a dovedi că era vorba despre o activitate profesională echivalentă cu o activitate exercitată cu normă întreagă, să fi tradus în fiecare zi de lucru efectuată în această calitate în perioada de referință de 2 ani un număr determinat de pagini de texte juridice. Astfel, această condiție nu era prevăzută de anunțul de concurs nici în mod explicit, nici în mod implicit, în special având în vedere alte condiții care figurează în anunțul de concurs. 53 Prin urmare, în lipsa din anunțul de concurs a unor criterii sau a unor modalități de calcul al experienței profesionale necesare pentru a fi admis la concurs, este necesar să se considere că comisia de evaluare, chiar în ipoteza în care durata experienței profesionale în discuție trebuia să se raporteze la cea a unei activități exercitate cu normă întreagă, s‑a putut întemeia, pentru a aprecia admiterea [FE] să participe la probe, […] pe faptul că trebuia să fie vorba despre o activitate «profesională» de jurist‑lingvist – prin urmare de o activitate care nu putea să aibă un caracter «ocazional» și care trebuia să privească în principal traducerea de texte juridice – exercitată în mod constant, și anume pe o perioadă semnificativă, în serviciul unui comitent profesionist, persoană publică sau privată care, pe baza contractului în discuție, avea dreptul să solicite traduceri de texte juridice în orice moment și, dacă era cazul, în termene imperative, tocmai ca urmare a activității sale profesionale sau instituționale care impunea traduceri juridice de un anumit nivel. […] 56 În consecință, întrucât nu poate atribui acestei condiții de admitere suplimentare, având în vedere tăcerea anunțului de concurs în această privință, o altă întindere decât cea de mai sus, sub sancțiunea încălcării, în caz contrar, a principiului securității juridice […], teza Comisiei potrivit căreia durata minimă de 2 ani de experiență profesională trebuie, în cazul specific al concursului, să fie înțeleasă ca raportându‑se, prin definiție, la o activitate profesională exercitată cu normă întreagă, care trebuie calculată, în plus, potrivit modalităților prevăzute în decizia în litigiu […], nu poate fi reținută, cu excepția cazului în care, în anunțul de concurs, se indica faptul că, în ceea ce privește în special candidații care invocă o experiență profesională de jurist‑lingvist free‑lance, norma întreagă despre care este vorba trebuia să corespundă în mod necesar celei calculate potrivit modalităților interne ale acestei instituții sau, în orice caz, potrivit unor modalități specifice.”