ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 123/2

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 februarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – The Queen, la cererea: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Cauza C-304/16) (1)

([Trimitere preliminară - Regulamentul (UE) 2015/751 - Comisioane interbancare pentru tranzacțiile de plată cu cardul - Articolul 1 alineatul (5) - Asimilarea unei scheme tripartite de plată cu cardul cu o schemă cvadripartită de plată cu cardul - Condiții - Emitere de către o schemă tripartită de plată cu cardul a unor instrumente de plată cu cardul „cu un partener de comarcare sau prin intermediul unui agent” - Articolul 2 punctul 18 - Noțiunea „schemă tripartită de plată cu cardul” - Validitate])

(2018/C 123/02)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: The Queen, la cererea: American Express Co.

Pârâți: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

cu participarea: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

Dispozitivul

1) Articolul 1 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2015/751 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2015 privind comisioanele interbancare pentru tranzacțiile de plată cu cardul trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui acord între un partener de comarcare sau un agent, pe de o parte, și o schemă tripartită de plată cu cardul, pe de altă parte, nu este necesar ca acest partener de comarcare sau acest agent să acționeze în calitate de emitent, în sensul articolului 2 punctul 2 din acest regulament, pentru a se aprecia că schema menționată emite instrumente de plată cu cardul împreună cu un partener de comarcare sau prin intermediul unui agent și pentru ca aceasta să fie considerată, prin urmare, drept o schemă cvadripartită de plată cu cardul, în sensul celei dintâi dintre aceste dispoziții.

2) Examinarea celei de a doua întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 1 alineatul (5) și a articolului 2 punctul 18 din Regulamentul 2015/751.

(1) JO C 270, 25.7.2016.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 123/5

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 februarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – The Queen, la cererea: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Cauza C-643/16) (1)

([Trimitere preliminară - Directiva (UE) 2015/2366 - Servicii de plată în cadrul pieței interne - Articolul 35 alineatul (1) - Cerințe în materie de acces la sistemele de plată al prestatorilor de servicii de plată autorizați sau înregistrați - Articolul 35 alineatul (2) primul paragraf litera (b) - Inaplicabilitatea acestor cerințe la sistemele de plată alcătuite exclusiv din prestatori de servicii de plată care aparțin unui grup - Aplicabilitatea cerințelor menționate la schemele tripartite de plată cu cardul care au încheiat acorduri de comarcare sau de agenție - Validitate])

(2018/C 123/06)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: The Queen, la cererea: American Express Co.,

Pârâți: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

cu participarea: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

Dispozitivul

1) Articolul 35 alineatul (2) primul paragraf litera (b) din Directiva (UE) 2015/2366 a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne, de modificare a Directivelor 2002/65/CE, 2009/110/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 și de abrogare a Directivei 2007/64/CE trebuie interpretat în sensul că o schemă tripartită de plată cu cardul care a încheiat un acord de comarcare cu un partener de comarcare nu este privată de beneficiul excluderii prevăzute la această dispoziție și, prin urmare, nu este supusă cerințelor prevăzute la articolul 35 alineatul (1) din această directivă în cazul în care partenerul de comarcare nu este un prestator de servicii de plată și nu furnizează servicii de plată în această schemă în ceea ce privește produsele comarcate. În schimb, o schemă tripartită de plată cu cardul care a utilizat un agent pentru prestarea de servicii de plată este privată de beneficiul acestei excluderi și, prin urmare, este supusă cerințelor prevăzute la articolul 35 alineatul (1) menționat.

2) Examinarea celei de a doua întrebări preliminare nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 35 din Directiva 2015/2366.

(1) JO C 78, 13.3.2017
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 112/3

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 februarie 2018 – Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-261/16 P) (1)

((Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 101 TFUE - Stabilirea prețurilor - Servicii de expediere internațională de mărfuri pe cale aeriană - Acord de tarificare ce produce efecte asupra prețului final al serviciilor))

(2018/C 112/03)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurente: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (reprezentanți: U. Denzel, C. von Köckritz și C. Klöppner, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, H. Leupold și G. Meessen, agenți)

Dispozitivul

1) Respinge recursul.

2) Obligă Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd [Uxbridge (Regatul Unit)], Kühne + Nagel Ltd [Shanghai (China)] și Kühne + Nagel Ltd [Hong-Kong (China)]să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

(1) JO C 251, 11.7.2016.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 142/3

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 februarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – The Queen, la cererea: Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Cauza C-266/16) (1)

([Trimitere preliminară - Acord de parteneriat între Comunitatea Europeană și Regatul Maroc în domeniul pescuitului - Protocolul de stabilire a posibilităților de pescuit prevăzute de acest acord - Acte de încheiere a acordului și a protocolului - Regulamente prin care se alocă posibilitățile de pescuit stabilite prin protocol între statele membre - Competență judiciară - Interpretare - Validitate în raport cu articolul 3 alineatul (5) TUE și cu dreptul internațional - Aplicabilitatea acordului și a protocolului menționat pe teritoriul Saharei Occidentale și al apelor adiacente])

(2018/C 142/03)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: The Queen, la cererea: Western Sahara Campaign UK

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

cu participarea: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

Dispozitivul

Întrucât nici Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitatea Europeană și Regatul Maroc, nici Protocolul între Uniunea Europeană și Regatul Maroc de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc nu sunt aplicabile apelor adiacente teritoriului Saharei Occidentale, examinarea primei întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 764/2006 al Consiliului din 22 mai 2006 privind încheierea acestui acord, a Deciziei 2013/785/UE a Consiliului din 16 decembrie 2013 privind încheierea acestui protocol și a Regulamentului (UE) nr. 1270/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind alocarea posibilităților de pescuit în temeiul protocolului menționat, în raport cu articolul 3 alineatul (5) TUE.

(1) JO C 260, 18.7.2016
Cauza C-353/16: Hotărârea Curții (Marea cameră) din 24 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – MP/Secretary of State for the Home Department [Trimitere preliminară — Politica privind azilul — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 4 — Directiva 2004/83/CE — Articolul 2 litera (e) — Condiții pentru a putea beneficia de protecția subsidiară — Articolul 15 litera (b) — Risc de vătămare gravă a sănătății psihice a solicitantului în cazul trimiterii în țara sa de origine — Persoană care a fost supusă torturii în țara sa de origine]

Hotărârea Curții (Marea cameră) din 24 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – MP/Secretary of State for the Home Department

(Cauza C-353/16) ( 1 )

„[Trimitere preliminară — Politica privind azilul — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 4 — Directiva 2004/83/CE — Articolul 2 litera (e) — Condiții pentru a putea beneficia de protecția subsidiară — Articolul 15 litera (b) — Risc de vătămare gravă a sănătății psihice a solicitantului în cazul trimiterii în țara sa de origine — Persoană care a fost supusă torturii în țara sa de origine]”

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurent: MP

Intimat: Secretary of State for the Home Department

Dispozitivul

Articolul 2 litera (e) și articolul 15 litera (b) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate, citite în lumina articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că este eligibil pentru statutul conferit prin protecție subsidiară resortisantul unei țări terțe care a fost torturat în trecut de către autoritățile din țara sa de origine și care nu mai este expus unui risc de tortură în cazul trimiterii în această țară, însă a cărui stare de sănătate fizică și psihologică ar putea, într-un asemenea caz, să se deterioreze grav, cu riscul ca acest resortisant să se sinucidă ca urmare a unui traumatism care rezultă din actele de tortură cărora le-a fost victimă, dacă există un risc real ca resortisantul menționat să fie lipsit cu intenție, în țara respectivă, de îngrijiri adaptate tratamentului sechelelor fizice sau mintale ale acestor acte de tortură, aspect a cărui verificare este de competența instanței naționale.

( 1 ) JO C 326, 5.9.2016.
Cauza C-426/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW și alții/Vlaams Gewest [Trimitere preliminară — Protecția bunăstării animalelor în momentul uciderii — Metode speciale de sacrificare prevăzute de ritualuri religioase — Sărbătoarea musulmană a Sacrificiului — Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 — Articolul 2 litera (k) — Articolul 4 alineatul (4) — Obligația de a efectua sacrificarea religioasă într-un abator care respectă cerințele Regulamentului (CE) nr. 853/2004 — Validitate — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 10 — Libertatea de religie — Articolul 13 TFUE — Respectarea obiceiurilor naționale în materie de ritualuri religioase]

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW și alții/Vlaams Gewest

(Cauza C-426/16) ( 1 )

„[Trimitere preliminară — Protecția bunăstării animalelor în momentul uciderii — Metode speciale de sacrificare prevăzute de ritualuri religioase — Sărbătoarea musulmană a Sacrificiului — Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 — Articolul 2 litera (k) — Articolul 4 alineatul (4) — Obligația de a efectua sacrificarea religioasă într-un abator care respectă cerințele Regulamentului (CE) nr. 853/2004 — Validitate — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 10 — Libertatea de religie — Articolul 13 TFUE — Respectarea obiceiurilor naționale în materie de ritualuri religioase]”

Instanța de trimitere

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

Pârât: Vlaams Gewest

Cu participarea: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

Dispozitivul

Examinarea întrebării preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii coroborat cu articolul 2 litera (k) din acesta din perspectiva articolului 10 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 13 TFUE.

( 1 ) JO C 383, 17.10.2016.
Cauza C-451/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – MB/Secretary of State for Work and Pensions (Trimitere preliminară – Directiva 79/7/CEE – Egalitate de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale – Sistem național de pensii de stat – Condiții necesare pentru recunoașterea schimbării de gen – Reglementare națională care condiționează această recunoaștere de anularea unei căsătorii anterioare schimbării de gen amintite – Refuz de a acorda o pensie de stat pentru limită de vârstă unei persoane care și-a schimbat genul începând de la vârsta de pensionare a persoanelor având genul dobândit – Discriminare directă pe criterii de sex)

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – MB/Secretary of State for Work and Pensions

(Cauza C-451/16) ( 1 )

„(Trimitere preliminară — Directiva 79/7/CEE — Egalitate de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale — Sistem național de pensii de stat — Condiții necesare pentru recunoașterea schimbării de gen — Reglementare națională care condiționează această recunoaștere de anularea unei căsătorii anterioare schimbării de gen amintite — Refuz de a acorda o pensie de stat pentru limită de vârstă unei persoane care și-a schimbat genul începând de la vârsta de pensionare a persoanelor având genul dobândit — Discriminare directă pe criterii de sex)”

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurent: MB

Intimat: Secretary of State for Work and Pensions

Dispozitivul

Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale, în special articolul 4 alineatul (1) prima liniuță coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță și cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din aceasta, trebuie să fie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care impune unei persoane care și-a schimbat genul să îndeplinească nu numai criterii de ordin fizic, social și psihologic, ci și condiția de a nu fi căsătorită cu o persoană de același gen cu cel pe care aceasta l-a dobândit în urma schimbării respective, pentru a putea solicita să beneficieze de o pensie de stat pentru limită de vârstă de la vârsta legală de pensionare a persoanelor având genul dobândit respectiv.

( 1 ) JO C 383, 17.10.2016.
Cauza C-5/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare – Decizia (UE) 2015/1814 – Stabilirea temeiului juridic – Luarea în considerare a efectelor actului – Inexistență – Articolul 192 alineatul (1) TFUE – Articolul 192 alineatul (2) primul paragraf litera (c) TFUE – Măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie – Principiul cooperării loiale – Articolul 15 TUE – Competențele Consiliului European – Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime – Principiul proporționalității – Evaluare a impactului]

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-5/16) ( 1 )

„[Acțiune în anulare — Decizia (UE) 2015/1814 — Stabilirea temeiului juridic — Luarea în considerare a efectelor actului — Inexistență — Articolul 192 alineatul (1) TFUE — Articolul 192 alineatul (2) primul paragraf litera (c) TFUE — Măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie — Principiul cooperării loiale — Articolul 15 TUE — Competențele Consiliului European — Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime — Principiul proporționalității — Evaluare a impactului]”

Părțile

Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, K. Rudzińska, agenți, asistați de I. Tatarewicz, ekspert)

Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: A. Tamás și A. Pospíšilová Padowska, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm, A. Sikora, și K. Pleśniak, agenți)

Intervenienți în susținerea pârâtelor: Regatul Danemarcei (reprezentanți: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren și C. Thorning, agenți), Republica Federală Germania (reprezentant: T. Henze, agent), Regatul Spaniei (reprezentanți: A. Gavela Llopis și M. A. Sampol Pucurull, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil și S. Ghiandoni, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren și L. Swedenborg, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

3) Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Regatul Suediei, precum și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

( 1 ) JO C 98, 14.3.2016.
C 301/3

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Marcandi Limited, acționând sub denumirea comercială Madbid/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Cauza C-544/16) (1)

([Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 punctul 1 litera (c) - Emitere de „credite” care permit să se liciteze în cadrul unor vânzări la licitație online - Prestare de servicii cu titlu oneros - Operațiune prealabilă - Articolul 73 - Bază de impozitare])

(2018/C 301/03)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Marcandi Limited, acționând sub denumirea comercială „Madbid”

Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Dispozitivul

1. Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că emiterea de „credite” precum cele în discuție în cauza principală, care permit clienților unui operator să liciteze în vânzările la licitație organizate de acesta, constituie o prestare de servicii cu titlu oneros, a cărei contrapartidă este reprezentată de suma plătită în schimbul „creditelor” menționate.

2. Articolul 73 din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele din cauza principală, valoarea „creditelor” utilizate pentru a licita nu este cuprinsă în contrapartida percepută de persoana impozabilă în schimbul livrărilor de bunuri pe care le efectuează în beneficiul utilizatorilor care au câștigat o licitație organizată de aceasta sau al celor care au cumpărat prin intermediul funcțiilor „cumpără acum” sau „reducere cumulată”.

3. Atunci când interpretează dispozițiile relevante ale dreptului Uniunii și ale dreptului național, instanțele unui stat membru care constată că aceeași operațiune face, în alt stat membru, obiectul unui tratament diferit în scopuri de taxă pe valoarea adăugată au posibilitatea sau chiar obligația de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu o cerere de decizie preliminară, după cum deciziile lor sunt sau nu sunt susceptibile să facă obiectul unei căi de atac jurisdicționale potrivit dreptului intern.

(1) JO C 14, 16.1.2017.
1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 15 septembrie 2016, Scuola Elementare Maria Montessori/Comisia (T-220/13, nepublicată, EU:T:2016:484), în măsura în care prin aceasta s-a respins acțiunea introdusă de Scuola Elementare Maria Montessori Srl prin care se solicita anularea Deciziei 2013/284/UE a Comisiei din 19 decembrie 2012 privind ajutorul de stat SA.20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)] Schemă privind scutirea de la plata impozitului municipal pe bunuri imobile, acordată în cazul bunurilor imobile folosite de către entități necomerciale în scopuri specifice, aplicată de Italia, în măsura în care Comisia Europeană nu a dispus recuperarea ajutoarelor ilegale acordate în temeiul scutirii de Imposta comunale sugli immobili (impozitul municipal pe bunurile imobile).