Keywords

Summary



Keywords

1. Mediu — Conservarea păsărilor sălbatice — Directiva 79/409 — Clasificarea ca arii de protecție specială

[Directiva 79/409 a Consiliului, art. 4 alin. (1) și (2)]

2. Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor — Cerere de sesizare a instanței — Prezentarea obiecțiilor și a motivelor — Cerințe de formă

[art. 226 CE; Statutul Curții de Justiție, art 21; Regulamentul de procedură al Curții, art. 38 alin. (1) litera (c)]

Summary

1. Articolul 4 din Directiva 79/409 privind conservarea păsărilor sălbatice prevede un regim al cărui obiectiv și a cărui consolidare vizează în mod specific atât speciile menționate în anexa I, cât și speciile migratoare, regim care se justifică prin faptul că privește speciile cele mai amenințate și, respectiv, speciile care constituie un patrimoniu comun al Comunității Europene. De altfel, din al nouălea considerent al acestei directive reiese că, pentru conservarea tuturor speciilor de păsări, sunt esențiale conservarea, menținerea și restaurarea unei diversități suficiente și a unei suprafețe suficiente pentru habitate. Statele membre au astfel obligația de a adopta măsurile necesare pentru conservarea speciilor respective. În acest scop, actualizarea datelor științifice este necesară pentru a determina situația celor mai amenințate specii, precum și a speciilor care constituie un patrimoniu comun al Comunității în vederea clasificării ca arii de protecție specială (APS) a celor mai adecvate teritorii.

Pentru a aprecia o încălcare a directivei menționate, se impune, așadar, utilizarea celor mai actualizate date științifice disponibile la expirarea termenului stabilit în avizul motivat. Or, inventarele naționale, printre care inventarul ornitologic care a fost publicat în 1998 (IBA 98) și a fost elaborat de Sociedad Española de Ornitología (societate spaniolă de ornitologie), au revizuit primul studiu paneuropean realizat în „Inventory of Important Bird Areas in the European Community” (Inventar al ariilor importante pentru avifaună în Comunitatea Europeană), publicat în 1989 (IBA 89), prezentând date științifice mai precise și actualizate.

În lipsa unor probe științifice contrare prezentate de către un stat membru care să urmărească în special să demonstreze că obligațiile care decurg din articolul 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 79/409 pot fi îndeplinite prin clasificarea ca APS a altor situri decât cele care rezultă din inventarul menționat și care ocupă o suprafață totală mai mică decât suprafața ariilor din inventar, IBA 98, care stabilește un inventar actualizat al ariilor importante pentru conservarea păsărilor în statul membru respectiv, constituie un element de referință ce permite să se aprecieze dacă acest stat membru a clasificat ca APS teritorii suficiente ca număr și suprafață pentru a oferi o protecție tuturor speciilor de păsări enumerate în anexa I la Directiva 79/409, precum și speciilor migratoare care nu sunt cuprinse în această anexă.

(a se vedea punctele 23-27)

2. Îi revine Comisiei obligația să indice, în concluziile cererii depuse în temeiul articolului 226 CE, obiecțiile precise cu privire la care se solicită Curții să se pronunțe. Aceste concluzii trebuie să fie formulate într‑un mod neechivoc, astfel încât Curtea să nu se pronunțe ultra petita sau să nu omită să se pronunțe asupra unei obiecții. Existența unor contradicții în expunerea unui motiv invocat de Comisie în susținerea unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor nu corespunde cerințelor articolului 21 din Statutul Curții de Justiție și ale articolului 38 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură.

(a se vedea punctele 47 și 48)