7

Hotărârea atacată cuprinde următoarele constatări: „1 Prin Decizia din 20 aprilie 2005, Comisia [...] a autorizat, în aplicarea articolului 6 alineatul (1) litera (b) [din Regulamentul nr. 139/2004], proiectul de preluare a controlului, prin cumpărarea de acțiuni, asupra societății cehe Unipetrol de către societatea poloneză [PKN Orlen], care îi fusese notificat la 11 martie 2005. 2 Prin scrisoarea din 28 iunie 2006, reclamanta, Agrofert Holding a.s. [denumită în continuare «Agrofert»], a solicitat Comisiei, în temeiul [Regulamentului nr. 1049/2001], accesul la toate documentele nepublicate referitoare la procedura de notificare și de trimitere prealabilă notificării operațiunii de achiziționare a Unipetrol de către PKN Orlen. [...] 4 Prin scrisoarea din 2 august 2006, [...] [Direcția Generală (DG) Concurență a Comisiei] a refuzat să dea curs cererii de acces la documente. După ce a subliniat caracterul general al cererii, aceasta a subliniat că documentele în cauză intrau sub incidența excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 1049/2001. Aceasta a adăugat că divulgarea documentelor provenite de la părțile care au efectuat notificarea și de la terți ar fi contrară obligației de păstrare a secretului profesional, prevăzută la articolul [339 TFUE] și la articolul 17 alineatele (1) și (2) din Regulament[ul] [nr. 139/2004]. Aceasta a precizat de asemenea că accesul parțial la documente era imposibil și că nu fusese prezentat niciun argument susceptibil să stabilească existența unui interes public superior care să justifice divulgarea. 5 Prin scrisoarea din 18 august 2006, reclamanta a adresat Comisiei o cerere de confirmare [...]. Aceasta a contestat refuzul Comisiei, susținând printre altele că ar fi trebuit să îi fie acordat accesul parțial la documentele solicitate. Pe de altă parte, aceasta a invocat existența unui interes public superior care justifică divulgarea documentelor în cauză, reprezentat de prejudiciul suferit de ea și de acționarii minoritari ai Unipetrol. [...] 9 Prin [decizia în litigiu,] Secretariatul General al Comisiei a confirmat refuzul accesului la documente pentru cele patru categorii de documente identificate. 10 În primul rând, Comisia consideră că documentele care au făcut obiectul corespondenței dintre ea și părțile care au efectuat notificarea conțin informații comerciale sensibile, referitoare la strategiile comerciale ale părților care au efectuat notificarea, la cuantumurile vânzărilor lor, la cotele lor de piață sau la relațiile cu clientela lor. În consecință, ar fi aplicabilă excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, referitoare la protecția intereselor comerciale. [...] Aceasta face trimitere de asemenea la articolul 17 din [R]egulament[ul] [nr. 139/2004], referitor la obligația de păstrare a secretului profesional [...]. Comisia adaugă faptul că, din moment ce obiectivul procedurilor de control al concentrărilor este de a verifica dacă o operațiune notificată conferă sau nu conferă părților care efectuează notificarea o putere de piață susceptibilă să afecteze în mod semnificativ concurența, toate documentele furnizate de părțile care au efectuat notificarea în cadrul unei astfel de proceduri privesc în mod necesar informații comerciale sensibile. 11 Comisia apreciază de asemenea că excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, referitoare printre altele la protecția activităților de anchetă, este aplicabilă. Potrivit Comisiei, părțile implicate într-o procedură referitoare la o concentrare trebuie să dispună de încrederea legitimă că nu va exista o divulgare a informațiilor sensibile conținute în documentele comunicate. Comisia apreciază că divulgarea documentelor în cauză ar afecta climatul de încredere reciprocă ce există între ea și întreprinderi [...]. 12 În al doilea rând, Comisia consideră că documentele care au făcut obiectul corespondenței dintre ea și terți intră sub incidența excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, pentru aceleași motive ca cele invocate în privința documentelor care au făcut obiectul corespondenței dintre ea și părțile care au efectuat notificarea. [...] 14 În al patrulea rând, Comisia identifică următoarele documente interne: — [...] (documentul nr. 1); — o notă de consultare interservicii conținând un proiect de decizie referitor la notificare (documentul nr. 2); — un răspuns al Serviciului Juridic referitor la nota de consultare menționată mai sus (documentul nr. 3); — un schimb de e-mailuri referitor la acest proiect între serviciul competent și Serviciul Juridic (documentul nr. 4); — răspunsul celorlalte servicii vizate referitor la nota de consultare de mai sus (documentul nr. 5); — [...] (documentul nr. 6); — [...] (documentul nr. 7). 15 [Documentele nr. 1, nr. 6 și nr. 7 nu au făcut obiectul procedurii.] 16 În ceea ce privește documentele nr. 2-5, Comisia consideră că divulgarea acestora ar aduce o gravă atingere procesului său decizional, în sensul articolului 4 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001. Aceasta subliniază caracterul colectiv al procesului decizional menționat și necesitatea menținerii încrederii între serviciile sale. Potrivit Comisiei, aceste documente reflectă opiniile și discuțiile interne din cadrul serviciilor, exprimate în mod liber. Divulgarea lor în această cauză ar aduce o gravă atingere independenței în exprimarea acestor opinii [...]. În plus, aceasta ar reduce voința de a coopera a [...] întreprinderilor implicate în notificare și a terților. 17 Comisia apreciază că documentele nr. 3 și nr. 4 intrau de asemenea sub incidența excepției întemeiate pe protecția consultanței juridice, prevăzută la articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 [...]. 18 Comisia adaugă, în cele din urmă, că niciun interes public superior nu putea justifica divulgarea documentelor vizate în speță și că nu putea fi acordat nici un acces parțial. În această privință, Comisia arată că, în măsura în care obiectivul anchetei sale era examinarea condițiilor pieței privind concentrarea preconizată [...], ar fi, așadar, imposibilă identificarea părților din documentele care au făcut obiectul corespondenței dintre Comisie și părțile interesate «care nu conțin informații [...] comerciale sau care nu au legătură cu ancheta și care ar fi prin ele însele comprehensibile» [...]. În sfârșit, aceasta menționează faptul că versiunea publică a deciziei referitoare la operațiunea de concentrare în cauză conține prin definiție informațiile comunicabile și constituie un acces parțial la părțile documentelor solicitate care nu intră sub incidența excepțiilor aplicabile.”