RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:F:2011 :180 1HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PU BLICE
(Camera a d oua)
10 noiembrie 2011
Cauza F-18/09
Mohamed M er h zaoui
împotriva
Consiliului Un iunii Europene
„Funcție publică — Funcționari — Promovare — Încadrar e în grad — Agenți locali numiți 
funcționari — Articolul 10 di n anexa XIII la statut — Articolul 3 din anexa la RAA — Exercițiul de 
promovare 2008 — Analiză comparativă a me ritelor între funcționari di n cariera AS T — 
Procedură bazată pe ra poartele de evaluare 2005 -2006 — Criteriul nivelului 
responsabilităților exercitate”
Obiectul:Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 C E și 152 E A, prin care domnul Merhzaoui 
solicită, în esență, anularea deciziilor Consiliului de afectare a r eclamantului în cariera 
grupei de funcții a a sistenților AS T 1 – AS T 7 și de a n u îl promova în gradul AS T 2 în 
cadrul exercițiului de promovare 2008
Decizia: Respinge acțiunea. Reclamantul suportă propriile cheltuieli de judecată și pe c ele efectuate 
de Consiliu.
Sumarul hotărârii
1. Funcționari — Regimul aplicabil celorlalți agenți — Agenți locali — Aplicabilitea anexei XIII la 
statut
[Statutul funcționarilor, anexa XIII, art. 10 a lin. (3), Regimul aplicabil celorlalți agenți, anexa, art. 1 
alin. (1); Regulamentul nr. 723/2004 a l Consiliului]
2. Procedură — Invocarea de mo tive noi pe parcursul procesului — Condiții — Element nou — Noțiune
[Regulamentul de p rocedură al Tribunalului Funcției Publice, art. 43 a lin. (1)]
3. Funcționari — Acțiune — Motive — Insuficiența mo tivării — Constatare din oficiu
4. Funcționari — Promovare — Analiză comparativă a m eritelor — Puterea de a preciere a 
administrației — Elemente care pot fi luate în considerare — Nivelul responsabilităților exercitate
(Statutul funcționarilor, art. 45)
5. Funcționari — Acte ale administrației — Prezumție de v aliditate — Reclamație — Sarcina probei
6. Funcționari — Acțiune — Interesul de a e xercita acțiunea — Necesitatea unor mo tive personale
2 ECLI:EU:F:2011 :180SUMAR–CAUZAF-18/09
MERHZAOUI/CONSILIUL
7. Funcționari — Promovare — Analiză comparativă a m eritelor — Puterea de a preciere a 
administrației — Elemente care pot fi luate în considerare
(Statutul funcționarilor, art. 43)
8. Funcționari — Promovare — Reclamația unui candidat care nu a f ost promovat — Decizie de 
respingere — Obligația de mo tivare — Domeniu de a plicare
(Statutul funcționarilor, art. 25 ș i 45)
1. Articolul 10 a lineatul (3) din anexa XIII l a statut se aplică agenților locali, întrucât, potrivit 
articolului 1 a lineatul (1) din anexa la Regimul aplicabil celorlalți agenți, dispozițiile din anexa XIII la 
statut se aplică prin analogie celorlalți agenți în funcție la 30 aprilie 2004 , așadar i nclusiv agenților 
locali.
(a se vedea punctul 35)
2. Articolul 43 a lineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului prevede că, după primul 
schimb de mem orii, invocarea de m otive no i este interzisă, cu excepția cazului în care acestea se 
bazează pe e lemente de fapt și de dr ept care au apărut în cursul procedurii. În această privință, o 
hotărâre a u nei instanțe a U niunii care nu fusese încă pronunțată atunci când reclamantul a introdus 
acțiunea, dar c are nu face decât să dezvăluie o s ituație juridică preexistentă, nu poate fi considerată ca 
fiind un element nou.
(a se vedea punctul 36)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 20 mai 2003 , Diehl-Leistner/Comisia, T-80/01, punctul 38
3. Lipsa de motivare constituie un motiv de ordine publică ce trebuie, în orice caz, să fie examinat din 
oficiu de instanța Uniunii. În consecință, o o biecție întemeiată pe î ncălcarea obligației de motivare nu 
poate fi inadmisibilă pentru motivul că nu este suficient dezvoltată în cererea introductivă.
(a se vedea punctul 47)
Trimitere la:
Curte: 20 februarie 1997 , Comisia/Daffix, C-166/95 P, punctul 24
Tribunalul de Primă Instanță: 3 octombrie 2006 , Nijs/Curtea de Conturi, T-171/05, punctul 31
4. Expresia „dacă este cazul”, care figurează la articolul 45 di n statut, înseamnă că, în măsura în care, 
în principiu, agenții din același grad s unt considerați că ocupă funcții de responsabilități echivalente, 
atunci când n u aceasta este în m od concret situația, respectiva împrejurare trebuie luată în 
considerare în cadrul procedurii d e promovare și că, în consecință, administrația trebuie, atunci când 
abordează examinarea comparativă a me ritelor funcționarilor promovabili, să țină seama de nivelul 
responsabilităților exercitate de un funcționar p romovabil atunci când acestea excedează celor 
încredințate în mod no rmal unui funcționar di n gradul său.
(a se vedea punctul 59)
5. Pe de o p arte, un act administrativ se bucură de prezumția de legalitate și, pe d e altă parte, sarcina 
probei revine, în principiu, celui care formulează o a firmație, astfel încât incumbă reclamantului să 
prezinte cel puțin indicii suficient de precise, de obiective ș i de concordante, de natură să susțină 
veridicitatea sau p robabilitatea faptelor invocate în sprijinul pretenției sale. În consecință, un
ECLI:EU:F:2011 :180 3SUMAR–CAUZAF-18/09
MERHZAOUI/CONSILIUL
 funcționar care nu di spune nici de probe și nici, cel puțin, de o s erie de indicii trebuie să accepte 
prezumția d e legalitate aplicabilă deciziilor ad optate în m aterie de promovare și nu poate cere 
Tribunalului Funcției Publice să ia e l însuși cunoștință de toate rapoartele de ev aluare ale celorlalți 
candida ți la promovare și să treacă la examinarea nivelurilor responsabilităților exercitate de candida ții 
la promovare pe ntru a d etermina da că autoritatea împuternicită să facă numiri a s ăvârșit o e roare 
vădită de apreciere atunci când a d ecis să nu îl promoveze.
(a se vedea punctul 61)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 4 februarie 2010 , Wiame/Comisia, F-15/08, punctul 21
6. Dacă un funcționar n u este abilitat să acționeze în interesul legii sau al instituțiilor și nu poate 
invoca, în susținerea unei acțiuni în anulare, decât motive c are îi s unt pe rsonale, este suficient ca 
nelegalitatea invocată să fi avut consecințe asupra situației sale juridice pe ntru ca motivul ce rezultă 
de aici să fie considerat ca fiind un motiv pe rsonal.
(a se vedea punctul 63)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 23 ianuarie 2007 , Ch assagne/Comisia, F-43/05, punctul 100
7. Deși raportul de ev aluare constituie un element indispensabil de apreciere de fiecare da tă când 
cariera unui funcționar este luată în considerare în ve derea ad optării u nei decizii privind promovarea 
acestuia, articolul 43 di n statut nu impune stabilirea unui raport de evaluare decât o da tă la doi ani. 
Din m oment ce nu prevede că exercițiul de promovare trebuie să aibă aceeași pe riodicitate ca 
exercițiul de evaluarenotare, statutul nu exclude ca o p romovare să poată fi decisă fără ca autoritatea 
împuternicită să facă numiri să aibă la dispoziție un raport de evaluare recent.
Or, ținând seama de faptul că nici statutul și nici regulile interne ale unei instituiții nu impun o 
sincronizare între exercițiile de evaluare și de promovare și că ad ministrația di spune de o l argă putere 
de apreciere pe ntru organizarea procedurii d e promovare, chiar da că este de dorit ca ad ministrația să 
se străduiască să aibă la dispoziție rapoartele de evaluare cele mai recente pe ntru a d ecide în legătură 
cu promovările, neluarea în considerare, în m od excepțional, a r espectivelor rapoarte nu constituie o 
nelegalitate, îndeosebi atunci când toți funcționarii p romovabili au fost tratați în mod identic.
Acest lucru este cu atât mai ad evărat atunci când această lipsă a ra portului de evaluare este consecința 
derulării no rmale a p rocedurii d e ev aluare. Astfel, întrucât numirea unui funcționar p oate interveni, 
potrivit cerințelor serviciului, independent de data începerii pe rioadei de evaluare în cadrul exercițiului 
de evaluare, este inevitabil ca funcționarii no u numiți să fie evaluați cu privire la o pe rioadă mai scurtă 
decât cea reținută pentru ev aluarea colegilor acestora.
(a se vedea punctele 64 -67)
Trimitere la:
Curte: 17 decembrie 1992 , Moritz/Comisia, C-68/91, punctul 16
Tribunalul de Primă Instanță: 15 noiembrie 2001 , Sebastiani/Comisia, T-194/99, punctele 45 , 46 ș i 49
4 ECLI:EU:F:2011 :180SUMAR–CAUZAF-18/09
MERHZAOUI/CONSILIUL
8. Dacă autoritatea împuternicită să facă numiri n u este ținută să me nționeze în deciziile de 
nepromovare motivarea acestor decizii, aceasta este ținută, în schimb, să prezinte această motivare în 
stadiul respingerii reclamației unui candida t nepromovat.
Astfel, întinderea obligației de motivare trebuie apreciată în funcție de împrejurările cauzei, în special 
de conținutul actului, de natura m otivelor invocate și de interesul de a p rimi explicații pe c are îl poate 
avea destinatarul actului. Astfel, în ceea ce privește m otivarea unei decizii ad optate în cadrul unei 
proceduri care afectează un număr mare de pe rsoane, precum o p rocedură de promovare, nu se poate 
cere autorității împuternicite să facă numiri s ă își motiveze decizia ad optată cu ocazia respingerii 
reclamației dincolo de motivele invocate în reclamația me nționată, explicând, de exemp lu, care sunt 
motivele pe ntru care fiecare dintre funcționarii p romovabili avea me rite superioare celor ale autorului 
reclamației.
(a se vedea punctele 71 ș i 75)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 26 ianuarie 1995 , Pierrat/Curtea de Justiție, T-60/94, punctele 31 ș i 32; 11 iunie 1996 , 
Anacoreta C orreia/Comisia, T-118/95, punctul 82; 27 aprilie 1999 , Thinus/Comisia, T-283/97, punctul 73; 
25 octombrie 2005 , Salazar B rier/Comisia, T-83/03, punctul 78; 23 noiembrie 2006 , Lavagnoli/Comisia, T-422/04, 
punctul 69
Tribunalul Funcției Publice: 8 octombrie 2008 , Barbin/Parlamentul European, F-81/07, punctul 27