În ceea ce privește prestația în discuție în cauza principală, din dosarul prezentat Curții reiese că, pe de o parte, ANF este plătită beneficiarilor care o solicită, în cazul în care sunt îndeplinite condițiile legate de numărul de copii minori și de venituri prevăzute la articolul 65 din Legea nr. 448/1998. Această prestație este acordată, în consecință, independent de orice apreciere individuală și discreționară a nevoilor personale ale solicitantului, pe baza unei situații definite de lege. Pe de altă parte, ANF constă într‑o sumă plătită în fiecare an respectivilor beneficiari și care vizează acoperirea cheltuielilor familiei. Este vorba, așadar, despre o prestație în numerar menită să reducă, prin intermediul unei contribuții publice la bugetul familial, cheltuielile aferente întreținerii copiilor.

Articolul 12 din Directiva 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia resortisantul unei țări terțe care deține un permis unic în sensul articolului 2 litera (c) din această directivă nu poate obține beneficiul unei prestații precum alocația pentru familiile cu cel puțin trei copii minori instituită prin legge n. 448 – Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo (Legea nr. 448 privind dispoziții în materie de finanțe publice pentru stabilizare și dezvoltare) din 23 decembrie 1998.

În această privință, din articolul 12 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2011/98 coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (c) din aceasta reiese că de egalitatea de tratament prevăzută de prima dintre aceste dispoziții trebuie să beneficieze în special resortisanții din țările terțe care au fost admiși într‑un stat membru în scopul ocupării unui loc de muncă în temeiul legislației Uniunii sau al legislației naționale. Or, aceasta este situația unui resortisant al unei țări terțe care deține un permis unic în sensul articolului 2 litera (c) din directiva menționată, deoarece, în temeiul dispoziției respective, acest permis îi permite unui astfel de resortisant să aibă în mod legal reședința pe teritoriul statului membru care l‑a eliberat, în scopul ocupării unui loc de muncă.

Cu toate acestea, potrivit articolului 12 alineatul (2) litera (b) primul paragraf din Directiva 2011/98, statele membre pot restrânge drepturile conferite în temeiul articolului 12 alineatul (1) litera (e) din această directivă lucrătorilor din țări terțe, cu excepția celor care au un loc de muncă sau au avut un loc de muncă pe o perioadă de cel puțin șase luni și care sunt înregistrați drept șomeri. În plus, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) litera (b) al doilea paragraf din directiva menționată, statele membre pot decide ca articolul 12 alineatul (1) litera (e) din aceasta, referitor la prestațiile familiale, să nu se aplice resortisanților din țări terțe care au fost autorizați să lucreze pe teritoriul unui stat membru pentru o durată maximă de șase luni, precum și resortisanților din țări terțe care au primit drept de ședere pe acest teritoriu pentru studii sau resortisanților din țări terțe care au drept de muncă pe baza unei vize.

Astfel, în mod similar cu Directiva 2003/109, Directiva 2011/98 prevede un drept la egalitate de tratament în favoarea anumitor resortisanți din țări terțe, care constituie regula generală, și enumeră derogările de la acest drept pe care le pot stabili statele membre. Aceste derogări nu pot fi invocate, prin urmare, decât dacă organele competente să aplice această directivă din statul membru în discuție au precizat în mod clar că intenționează să invoce aceste derogări (a se vedea prin analogie Hotărârea din 24 aprilie 2012, Kamberaj, C‑571/10, EU:C:2012:233, punctele 86 și 87).

(a se vedea punctele 27-29 și 32 și dispozitivul)