ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 153/41

Acțiune introdusă la 9 aprilie 2009 — Trelleborg Industrie/Comisia

(Cauza T-147/09)

2009/C 153/81

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Trelleborg Industrie SAS (Clermont Ferrand, Franța) (reprezentanți: J. Joshua, Barrister, și E. Aliende Rodríguez, avocat)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantei

— Anularea în parte a articolului 1 din decizia atacată în măsura în care o privește pe reclamantă și în orice caz în măsura în care se constată comiterea vreunei încălcări de către reclamantă înainte de 21 iunie 2001;

— reducerea amenzii impuse reclamantei la articolul 2 într-un mod în care să se rectifice erorile manifeste din cuprinsul deciziei;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamanta solicită anularea Deciziei C (2009) 428 final a Comisiei din 28 ianuarie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/39406 — furtunuri marine) în măsura în care reclamanta este declarată responsabilă de participarea la o încălcare unică și continuă în sectorul furtunurilor marine în SEE constând în atribuirea ofertelor, stabilirea prețurilor, a cotelor și a condițiilor de vânzare, împărțirea geografică a piețelor și schimbul de informații sensibile privind prețurile, volumele de vânzări și cererile de ofertă. Reclamanta solicită, în plus, reducerea amenzii aplicate.

Reclamanta invocă trei motive în susținerea acțiunii sale.

În primul rând, în opinia acesteia, competența Comisiei de a aplica amenzi pentru perioada anterioară datei de 21 iunie 1999 este prescrisă potrivit articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 dat fiind că, potrivit reclamantei, Comisia a săvârșit o eroare manifestă în fapt și în drept stabilind comiterea unei încălcări unice și continue de către reclamantă.

În al doilea rând, aceasta invocă lipsa interesului legitim al Comisiei de a efectua o constatare declarativă a încălcării pentru prima perioadă, care s-a încheiat în luna mai 1997.

În al treilea rând, în subsidiar, în opinia reclamantei, Comisia ar fi discriminat-o în mod ilegal, tratând-o în mod diferit de un alt destinatar în ceea ce privește răspunderea pentru actele unei societăți a cărei succesoare este și ar fi încălcat dreptul de a fi ascultat și obligația de motivare.
—

Anularea Regulamentului (CE) nr. 91/2009 al Consiliului privind impunerea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză, în măsura în care: — nu respectă termenul de trei luni pentru comunicarea concluziilor anchetei privind tratamentul ca societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, încălcând al doilea paragraf al articolului 2 alineatul (7) litera (c), — respinge fără justificare cererea reclamantelor de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață, încălcând prima parte a primei liniuțe de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, — respinge fără justificare cererea reclamantelor de acordare a unui tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață, încălcând a doua parte a primei liniuțe de la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, — concluziile acestuia sunt întemeiate pe informații insuficiente, încălcând obligația de a examina cu atenție și imparțialitate toate aspectele relevante ale fiecărui caz individual, astfel cum garantează dreptul comunitar în procedurile administrative, — impune producătorilor exportatori care solicită să li se acorde tratament ca societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață o sarcină a probei ce încalcă principiile generale de drept comunitar, în special principiul bunei administrări, — încalcă articolul 1 alineatele (1) și (2), articolul 2, articolul 3 alineatul (1), articolul 5, articolul 6, articolul 8, articolul 10 alineatul (1), articolul 11 și articolul 15 din regulamentul de bază antisubvenții, întrucât utilizează respingerea cererii de acordare a unui tratament ca societate care funcționează în condițiile unei economii de piață pentru a compensa subvențiile, — nu operează o ajustare a diferențelor despre care s-a demonstrat că afectează comparabilitatea prețurilor, încălcând articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, — nu motivează menținerea respingerii cererii de acordare a unui tratament ca societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, încălcând articolul 253 CE, — concluziile acestuia sunt întemeiate pe o procedură care încalcă dreptul fundamental la apărare al reclamantelor, împiedicându-le să conteste efectiv anumite constatări esențiale pentru calcularea taxelor și soluția la care s-a ajuns în urma anchetei;
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 193/24

Acțiune introdusă la 9 iunie 2009 — British Telecommunications/Comisia

(Cauza T-226/09)

2009/C 193/39

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: British Telecommunications plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: G. Robert și M. M. Newhouse, solicitors)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantei

— Anularea deciziei atacate;

— obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Reclamanta solicită anularea Deciziei C(2009) 685 final a Comisiei din 11 februarie 2009 prin care se declară incompatibil cu piața comună ajutorul acordat de autoritățile Regatului Unit reclamantei, sub forma unei garanții publice pentru fondul de pensii al BT [ajutorul de stat nr. C 55/2007 (ex NN 63/2007, CP 106/2006)].

În susținerea cererii, reclamanta invocă șapte motive.

În primul rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare de drept apreciind că reclamanta beneficia de un avantaj economic selectiv și că a săvârșit o eroare vădită de apreciere aplicând în mod eronat articolul 87 alineatul (1) CE, precum și conceptul de ajutor de stat. Reclamanta susține că nu a fost luat în considerare de către Comisie ansamblul contextului economic și factual în care reclamanta își exercită activitățile.

În al doilea rând, reclamanta afirmă că, considerând că beneficia de un avantaj economic selectiv din cauza faptului că mandatarii (trustees) regimului de pensii al BT (RPBT) nu contribuiau la Fondul de protecție a pensiilor (FPP) pentru pensiile afiliaților la RBPT acoperiți de garanția publică, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a încălcat principiul egalității de tratament comparând elemente care nu pot fi comparate. Potrivit reclamantei, Comisia nu a ținut cont de diferențele dintre regimurile din sectorul privat, acoperite de FPP, și regimul public, de tip funcție publică, pe care reclamanta l-a moștenit în momentul privatizării.

În al treilea rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare de drept și a încălcat principiul încrederii legitime recalificând o măsură, care nu constituia un ajutor în momentul în care a fost acordată, drept „motiv subiacent” pentru care această măsură trebuia considerată ajutor 20 de ani mai târziu, între timp fiind adoptată o măsură legislativă.

În al patrulea rând, reclamanta susține că, solicitând ca mandatarii RPBT să contribuie la FPP, Comisia a încălcat principiile egalității de tratament și proporționalității.

În al cincilea rând, aceasta afirmă că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și nu a examinat dacă avantajul economic selectiv pe care îl invocă denatura concurența sau afecta schimburile comerciale dintre statele membre în sensul articolului 87 alineatul (1) CE.

În al șaselea rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare vădită de fapt și de drept apreciind că resursele publice făceau obiectul unui transfer.

În al șaptelea rând, reclamanta susține că, nemotivând decizia atacată, Comisia a încălcat articolul 253 CE.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 193/24

Acțiune introdusă la 10 iunie 2009 — Feng Shen Technology/OAPI– Majtczak (FS)

(Cauza T-227/09)

2009/C 193/40

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Feng Shen Technology Co. Ltd (Gueishan, Taiwan) (reprezentanți: W. Festl Wietek and P. Rath, avocați)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jarosław Majtczak (Łódź, Polonia)

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 aprilie 2009 în cauza R 529/2008-4;

— declararea nulității mărcii comunitare nr. 4 431 391; și

— obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului și în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Motivele și principalele argumente

Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Marca „FS” pentru produse din clasa 26 — marca comunitară nr. 4 431 391

Titularul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Reclamanta

Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: Mai multe înregistrări anterioare ale semnului figurativ „FS” în Taiwan, China și Ghana în legătură cu fermoare și produse similare

Decizia diviziei de anulare: Respinge cererea de declarare a nulității

Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

Motivele invocate: Încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], în măsura în care camera de recurs nu a evaluat în mod corespunzător elementele de probă și înscrisurile furnizate de părți și nu a analizat în mod corespunzător situația de fapt care au condus la concluzia potrivit căreia cererea de înregistrare a mărcii în cauză a fost formulată cu rea-credință
Incompetență absolută: pârâta nu are calitatea de „Pouvoir adjudicateur (autoritate contractantă)”, întrucât nu există nicio clauză contractuală pe care să se întemeieze acțiunea acesteia. Astfel, pârâta nu numai că nu are competență, dar nu are nici atribuții în această procedură.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 256/32

Acțiune introdusă la 24 august 2009 — Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia/Comisia

(Cauza T-337/09)

2009/C 256/58

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamant: Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia (Valencia, Spania) (reprezentant: E. Navarro Varona, avocat)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantului

— Anularea, în temeiul articolelor 230 și 231 din Tratatul CE, a deciziei adoptate de Comisia Europeană la 15 iunie 2009, prin care instituția menționată a refuzat parțial accesul la informațiile solicitate de MICOF prin intermediul cererii inițiale din 23 octombrie 2008 ca și prin cererea de confirmare din 19 ianuarie 2009;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de MICOF în prezenta procedură.

Motivele și principalele argumente

Prezenta acțiune este formulată împotriva Deciziei Comisiei Comunităților Europene prin care se refuză parțial accesul la anumite documente întocmite de societatea de consultanță ECORYS Nederland BV în vederea realizării studiului denumit „Study of regulatory restrictions in the field of pharmacies”, din 22 iunie 2007, destinat Direcției Generale Piața Internă și Servicii din cadrul pârâtei.

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă o încălcare a articolului 4 alineatul (2) și a articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1).

În acest sens, reclamantul afirmă că decizia atacată:

— este lipsită de motivare;

— cuprinde o apreciere greșită a excepției privitoare la interesele comerciale ale unei persoane juridice, inclusiv în domeniul proprietății intelectuale;

— include o eroare vădită de motivare, în măsura în care nu ia în considerare existența unui interes public superior;

— nu a respectat termenele stabilite pentru răspunsul la o cerere de confirmare a accesului la documente.

(1) JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.
—

Anularea Deciziei C(2009) 5497 final a Comisiei din 13 iulie 2009 referitoare la schemele de ajutoare de stat nr. C 6/04 (ex NN 70/01) și C 5/2005 (ex NN 71/04) pe care Italia le-a pus în aplicare în favoarea agricultorilor care practică cultura în sere (scutirea de la plata accizelor pentru carburanții utilizați la încălzirea serelor);
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 267/82

Acțiune introdusă la 18 septembrie 2009 — Tecnoprocess/Comisia și Delegația Comisiei Europene în Republica Nigeria

(Cauza T-367/09)

2009/C 267/145

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Tecnoprocess Srl (Roma, Italia) (reprezentant: A. Majoli, avocat)

Pârâte: Comisia Comunităților Europene, Delegația Comisiei Europene în Republica Nigeria

Concluziile reclamantei

— Constatarea, în temeiul articolului 232, a abținerii de a acționa a Delegației UE la Abuya și a Comisiei Europene;

— stabilirea, în temeiul articolului 288 din tratat, a răspunderii extracontractuale a Delegației și a Comisiei în raport cu reclamanta și obligarea acestora, inclusiv în mod solidar, la plata către reclamantă, pentru prejudiciul suferit, a unei despăgubiri în valoare de 600 000 de euro (șase sute de mii de euro).

Motivele și principalele argumente

Societatea reclamantă în prezenta cauză este aceeași precum în cauza T-264/09 Tecnoprocess/Comisia și Delegația Comisiei Europene în Regatul Maroc. (1)

Obiectul litigiului îl reprezintă condițiile de punere în aplicare a contractului „EuropeAid 123511/D/SUP/NG — Supply, Installation, delivery, Comisioning and After-Sale Service of 114 27 Kva Generators to the EC Assisted Prime Project in Nigeria”, având ca obiect asigurarea furnizării și instalării a 114 generatoare de 27 Kva, precum și furnizarea de servicii de asistență post-vânzare, în favoarea „National Authorising Officer, National Planning Commission” și, în special în sediile institutului menționat localizate în șase din principalele zone geografice ale Nigeriei.

Reclamanta susține că pârâtele nu au dat dovadă de diligență în controlul condițiilor în care se realiza contractul în cauză, nerecurgând la o soluție satisfăcătoare pentru interesele reclamantei în ceea ce privește gravele încălcări în executarea contractului care puteau fi constatate.

În susținerea concluziilor sale, aceasta invocă motive și argumente principale similare celor invocate în cauza T-264/09, citată mai sus.

(1) JO C 220, 12.9.2009, p. 16.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 312/31

Acțiune introdusă la 6 octombrie 2009 — Holding Slovenske elektrarne d.o.o./Comisia Comunităților Europene

(Cauza T-399/09)

2009/C 312/52

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ljubljana, Slovenia) (reprezentant: F. Urlesberger, avocat)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantei

— anularea articolului 1 litera (g) din decizia atacată în măsura îăn care aceasta declară reclamanta responsabilă pentru o încălcare a articolului 81 Ce și a articolului 53 din Acordul SEE;

— anularea articolului 2 litera (i) al deciziei atacate;

— în subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei la articolul 2 litera (i) din decizia atacată;

— obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul acțiunii introduse, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei C (2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/39.396 — reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industria oțelului și a gazului), în măsura în care Comisia a considerat că reclamanta era responsabilă pentru o încălcare unică și continuă a articolului 81 Ce și a articolului 53 din Acordul SEE, prin partajarea pieței, repartizarea cotelor și a clientelei, fixarea prețurilor și schimburi de informații comerciale sensibile între furnizori de granule de carbură de calciu și de magneziu. În subsidiar, reclamanta urmărește reducerea amenzii care i-a fost aplicată.

În susținerea cererii sale, reclamanta arată că Comisia a încălcat articolul 81 CE și Regulamentul nr. 1/2003 prin săvârșirea următoarelor erori de drept:

În primul rând, reclamanta susține că Comisia nu poate imputa comportamentul TDR Metalurgija d.d. („TDR”) deoarece HSE și TDR nu au constituit niciodată o singură entitate economică. În lipsa unei prezumții irefragabile de răspundere a reclamantei (o astfel de prezumție s-ar fi aplicat numai dacă HSE ar fi deținut 100 % din TDR), Comisia nu a făcut dovada că HSE a exercitat un control de fapt decisiv asupra TDR.

În al doilea rând, reclamanta susține că Comisia a aplicat în mod eronat tuturor părților o majorare a cuantumului de bază al amenzii cu 17 %, în scop descurajator. În opinia reclamantei, Comisia ar fi trebuit să ia în considerare faptul că un factor descurajator nu este justificabil în legătură cu HSE întrucât Comisia hotărâse să nu aplice amenda autorului direct al încălcării TDR (pentru care cuantumul descurajator ar fi putut să fie adaptat) și că reclamanta nu era implicată în mod direct în practicile anticoncurențiale.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 312/32

Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — Donau Chemie/Comisia

(Cauza T-406/09)

2009/C 312/53

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Donau Chemie AG (Wien, Österreich) (reprezentanți: S. Polster, W. Brugger și M. Brodey, avocați)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantei

— Anularea articolului 2 din Decizia C (2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 (cazul nr. COMP/F/39.396 — Reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industria oțelului și a gazului) în ceea ce o privește pe reclamantă;

— în subsidiar, reducerea semnificativă și corespunzătoare a valorii amenzii aplicate reclamantei de Comisie prin decizia atacată;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Acțiunea formulată de reclamantă este îndreptată împotriva Deciziei C (2009) 5791 final din 22 iulie 2009 în cazul COMP/F/39.396 — Reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industria oțelului și a gazului. Prin decizia atacată, reclamantei și altor întreprinderi le-a fost aplicată o amendă pentru încălcarea articolului 81 CE precum și a articolului 53 din Acordul SEE. În opinia Comisiei, reclamantele au participat la o încălcare unică și continuă în sectorul carburii de calciu și de magneziu în cadrul SEE, în afara Spaniei, Portugaliei, Irlandei și Regatului Unit, încălcare constând în împărțirea piețelor, stabilirea de cote, repartizarea clienților, stabilirea prețurilor și schimbul de informații comerciale sensibile privind prețurile, clienții și volumul vânzărilor.

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă încălcarea Tratatului CE și a normelor ce trebuie utilizate în aplicarea sa, arătând în special următoarele:

— calcularea în mod nelegal a cuantumului de bază al amenzii precum și a sumei suplimentare ce trebuie stabilită potrivit punctului 25 din Orientările privind calcularea amenzilor (1);

— neluarea în seamă în mod nelegal a circumstanțelor atenuante la stabilirea amenzii;

— examinarea în mod nelegal a solicitării de clemență (2), întrucât reducerea amenzii acordată reclamantei în temeiul solicitării sale a fost neînsemnată;

— încălcarea principiilor egalității de tratament și proporționalității la stabilirea amenzii;

— neluarea în seamă în mod nelegal a unei cauze de reducere a amenzii care privește viabilitatea economică a întreprinderii, potrivit punctului 35 din Orientările privind calcularea amenzilor, și/sau care privește condițiile speciale, potrivit punctului 37 din aceleași Orientări;

— încălcarea articolului 253 CE prin insuficienta motivare a deciziei atacate.

(1) Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264)..

(2) Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile referitoare la înțelegeri (JO C 45, p. 3).
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 312/30

Acțiune introdusă la 26 septembrie 2009 — Applied Microengineering/Comisia

(Cauza T-387/09)

2009/C 312/50

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Walravens și J. De Wachter, lawyers)

Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

Concluziile reclamantei

— Anularea Deciziei Comisiei din 16 iulie 2009 privind recuperarea sumei de 258 560,61 EUR plus dobânzi de întârziere;

— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea Deciziei C (2009) 5797 a Comisiei din 16 iulie 2009 privind recuperarea unei sume plus dobânzi de întârziere datorate de reclamantă în cadrul proiectelor IST 1999-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST”) și IST 2000-28229 ANAB („Assessment of a New Anodic Bonder”), finanțate prin programul specific de acțiuni comunitare de cercetare, dezvoltare tehnologică și de demonstrare în domeniul societății informaționale (1998-2002).

În susținerea pretențiilor, reclamanta invocă șapte argumente.

În primul rând, aceasta susține că, prin nerealizarea unei proceduri de audit integrale și adecvate, Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură. Reclamanta afirmă că nu a fost informată de către Comisie cu privire la începerea și la încheierea procedurii de audit și că nu i-au fost luate în considerare obiecțiile formulate. Reclamanta mai susține că au fost încălcate dreptul său la apărare, principiul bunei administrări și obligația de diligență.

În al doilea rând, reclamanta arată că acțiunea Comisei este prescrisă cel puțin în ceea ce privește plățile efectuate cu mai mult de cinci ani înainte de începerea oficială a procedurii de audit.

În al treilea rând, reclamanta precizează că, aplicând interpretarea eronată a auditorului referitoare la normele privind costurile eligibile, Comisia a comis o eroare vădită de evaluare.

În al patrulea rând, reclamanta susține că, acceptând pentru lucrători norme pe oră sub venitul minim, Comisia a încălcat drepturi sociale fundamentale și dreptul la o plată corectă.

În al cincilea rând, reclamanta invocă încălcarea de către Comisie a principiului protecției încrederii legitime în sensul că metoda de lucru privind costurile de muncă medii, astfel cum au fost propuse de reclamantă, era legală și că „salariile țintă” ar fi considerate o practică acceptabilă pentru contractant.

În al șaselea rând, aceasta susține că obligația de motivare a fost omisă de către Comisie întrucât aceasta s-a întemeiat în totalitate pe raportul de audit, fără să ia în considerare comentariile reclamantei sau cererea de redeschidere a procedurii de audit.

În sfârșit, reclamanta argumentează că au fost încălcate principiul bunei administrări și obligația de diligență prin trimiterea de scrisori la o altă adresă și prin neexaminarea argumentelor invocate de reclamantă.
—

anularea Deciziei atacate a Comisiei din 28 august 2009„Ajutor de stat C 6/2009 (ex N 663/2008) — Austria Austrian Airlines — Plan de restructurare” conform articolului 264 alineatul (1) din TFUE [ex articolul 231 alineatul (1) CE], și