3

Articolul 5 din Legea nr. 2000-108 din 10 februarie 2000 privind modernizarea și dezvoltarea serviciului public de electricitate (JORF din 11 februarie 2000, p. 2143), astfel cum a fost modificată prin Legea nr. 2006-1537 din 7 decembrie 2006 privind sectorul energiei (JORF din 8 decembrie 2006, p. 18531, denumită în continuare „Legea nr. 2000-108”) prevede: „I. – Cheltuielile aferente misiunilor de serviciu public atribuite operatorilor din domeniul energiei electrice sunt compensate integral. Acestea includ: a) În domeniul producției de electricitate: 1° Supracosturile care rezultă din punerea în aplicare a dispozițiilor articolelor 8 și 10 prin raportare la costurile evitate de Électricité de France [SA (EDF) (denumită în continuare «Électricité de France»)] sau, după caz, la cele evitate de distribuitorii nenaționalizați menționați la articolul 23 din Legea nr 46-628 din 8 aprilie 1946 [privind naționalizarea electricității și a gazului (JORF din 9 aprilie 1946, p. 2651)] care ar fi în discuție. Costurile evitate sunt calculate prin raportare la prețul de piață al electricității sau, pentru distribuitorii nenaționalizați, prin raportare la tarifele de cesiune menționate la articolul 4, proporțional cu partea de electricitate achiziționată la aceste tarife din aprovizionarea lor totală, după deducerea cantităților achiziționate în temeiul articolelor 8 și 10 citate anterior. Aceleași valori ale costurilor evitate servesc drept referință pentru stabilirea supracosturilor compensate atunci când instalațiile în cauză sunt exploatate de Électricité de France sau de un distribuitor nenaționalizat. Atunci când obiectul contractelor îl constituie achiziționarea de electricitate produsă de o instalație de producție implantată într‑o zonă care nu este interconectată la rețeaua metropolitană continentală, supracosturile sunt calculate în raport cu partea referitoare la producție, la tarifele reglementate de vânzare de electricitate; […] Aceste cheltuieli sunt calculate pe baza unei contabilități adecvate ținute de operatorii care le suportă. Această contabilitate, întocmită potrivit normelor definite de Commission de régulation de l’énergie [Comisia de reglementare a energiei], este controlată, pe cheltuiala operatorilor care suportă aceste costuri, de auditorul acestora sau, în cazul regiilor, de contabilul lor public. […]. Ministrul responsabil cu energia stabilește cuantumul cheltuielilor pe baza unei propuneri anuale a Commission de régulation de l’énergie. Compensarea acestor cheltuieli, în favoarea operatorilor care le suportă, este asigurată prin contribuțiile datorate de consumatorii finali de electricitate instalați pe teritoriul național. Cuantumul contribuțiilor sus‑menționate este calculat proporțional cu cantitatea de electricitate consumată. […] Cuantumul contribuției datorate pentru fiecare punct de consum de consumatorii finali menționați la primul paragraf al alineatului I al articolului 22 nu poate depăși 500000 de euro. Același plafon se aplică și în cazul contribuției datorate de întreprinderile menționate la al doilea paragraf al alineatului I al articolului 22 pentru electricitatea de tracțiune consumată pe teritoriul național, precum și în cazul contribuției datorate de întreprinderile menționate la al patrulea paragraf al alineatului II al articolului 22 pentru electricitatea consumată în avalul punctelor de livrare a electricității dintr‑o rețea de electricitate interconectată. Cuantumul contribuției aplicabile pentru fiecare kilowatt‑oră este calculat astfel încât contribuțiile să acopere toate cheltuielile prevăzute la literele a și b, precum și costurile de administrare suportate de Caisse des dépôts et consignations menționate în continuare și bugetul mediatorului național în domeniul energiei. Ministrul responsabil cu energia stabilește acest cuantum pe baza unei propuneri anuale a Commission de régulation de l’énergie. Cuantumul contribuției anuale, stabilit pentru un anumit an, se aplică și exercițiilor următoare, cu excepția cazului în care un nou ordin intră în vigoare pentru anul în cauză. […] Contribuțiile consumatorilor finali eligibili care și‑au exercitat drepturile acordate la alineatul III al articolului 22 alimentați prin intermediul rețelei publice de transport sau printr‑o rețea publică de distribuție sunt recuperate de operatorul responsabil cu administrarea rețelei la care sunt racordați acești consumatori sub forma unei taxe suplimentare la tarifele de utilizare a rețelelor. […] Contribuțiile recuperate efectiv sunt restituite operatorilor care suportă cheltuielile de serviciu public prin intermediul Caisse des dépôts et consignations. [Casa de depuneri și consemnațiuni] […] Caisse des dépôts et consignations restituie de patru ori pe an operatorilor care suportă cheltuielile prevăzute la punctele 1° și 2° ale literelor a și b sumele colectate. Ea plătește mediatorului național în domeniul energiei o sumă egală cu valoarea bugetului său la data de 1 ianuarie a fiecărui an. Caisse des dépôts et consignations înregistrează aceste diferite operațiuni într‑un cont special. Cheltuielile de administrare efectuate de Caisse des dépôts et consignations sunt stabilite anual de miniștrii responsabili cu economia și cu energia. Fără a aduce atingere sancțiunilor prevăzute la articolul 41, în caz de neplată totală sau parțială a contribuției în termen de două luni de la data la care aceasta este datorată, Commission de régulation de l’énergie adresează o scrisoare de atenționare însoțită de penalități de întârziere a căror rată este stabilită la 10 % din cuantumul contribuției datorate. […] Dacă cuantumul contribuțiilor colectate nu corespunde cu cuantumul constatat al cheltuielilor anuale, regularizarea intervine în anul următor cu titlu de cheltuieli datorate pentru acest an. Dacă sumele datorate nu sunt recuperate în cursul anului, ele sunt adăugate la cuantumul cheltuielilor pentru anul următor. Commission de régulation de l’énergie evaluează în fiecare an în raportul său anual funcționarea dispozitivului referitor la cheltuielile serviciului public de electricitate prevăzute la alineatul I de față. […] III. – În caz de neplată de către un debitor a contribuțiilor prevăzute la alineatul I […] de mai sus, ministrul responsabil cu energia pronunță o sancțiune administrativă în condițiile prevăzute la articolul 41 din prezenta lege. IV.– Prin decrete ale Conseil d’État [Consiliul de stat] sunt precizate modalitățile de aplicare a prezentului articol.”