14.

Regulamentul nr. 753/2002 prevede în continuare, la articolul 24 referitor la protejarea mențiunilor tradiționale: „(1) În sensul prezentului articol, prin «mențiuni tradiționale» înțelegem mențiunile tradiționale suplimentare prevăzute la articolul 23, termenii prevăzuți la articolul 28 și mențiunile tradiționale specifice prevăzute la articolul 14 alineatul (1) primul paragraf litera (c), la articolul 29 și la articolul 38 alineatul (3). (2) Mențiunile tradiționale enumerate în anexa III sunt rezervate vinurilor pe care le desemnează și trebuie protejate împotriva: (a) oricărei utilizări ilicite, imitări sau citări, chiar în cazul în care mențiunea în cauză este însoțită de o expresie de tipul «gen», «tip», «metodă», «imitație», «marcă» sau alți termeni similari; (b) oricărei alte indicații abuzive, false sau înșelătoare referitoare la natura sau la calitățile esențiale ale vinului, înscrisă pe ambalajul interior sau exterior, pe materialele publicitare sau pe documentele aferente produsului în cauză; (c) oricărei alte practici care ar putea induce publicul în eroare și mai ales ar putea transmite ideea falsă potrivit căreia vinul beneficiază de mențiunea tradițională protejată. (3) Desemnarea unui vin nu poate beneficia de utilizarea pe etichetă a unei mărci care conține mențiunile tradiționale enumerate în anexa III decât dacă are dreptul la o asemenea mențiune tradițională. […] (4) În cazul în care o mențiune tradițională inclusă în anexa III la prezentul regulament este prezentă de asemenea într-una dintre categoriile de mențiuni prevăzute la punctul A și punctele B.1 și B.2 din anexa VII la Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, respectivei mențiuni tradiționale i se aplică dispozițiile prezentului articol în locul altor dispoziții ale titlului IV sau V. Protejarea unei mențiuni tradiționale se aplică numai în ceea ce privește limba sau limbile în care este înscrisă în anexa III. Fiecare mențiune tradițională care figurează în anexa III este legată de una sau mai multe categorii de vin. Categoriile în cauză sunt: […] (d) vinuri de calitate produse în regiuni determinate, diferite de cele menționate deja la literele (a), (b) și (c) și vinuri de masă desemnate printr-o indicație geografică; în acest caz, protejarea mențiunii tradiționale se aplică strict desemnării vinurilor diferite de cele licoroase, de cele spumante și spumoase, de cele petiante și perlante; […] (5) Pentru a putea figura în anexa III partea A, o mențiune tradițională trebuie să îndeplinească următoarele criterii: (a) să fie specifică în sine și să fie definită cu precizie în legislația statului membru în cauză; (b) să fie suficient de distinctivă și/sau să se bucure de o reputație bine stabilită în interiorul pieței comunitare; (c) să fi fost utilizată în mod tradițional pe o perioadă de cel puțin zece ani în statul membru în cauză; (d) să fie asociată unui vin sau, dacă este cazul, mai multor vinuri sau categorii de vinuri comunitare. O mențiune tradițională este considerată ca tradițională în limba oficială a unui stat membru, în cazul în care este utilizată în respectiva limbă oficială și într-o regiune frontalieră specificată a statului sau statelor membre vecine pentru vinuri elaborate în condiții identice, cu condiția ca o astfel de mențiune să îndeplinească criteriile prevăzute la literele (a)-(d) într-unul din statele membre și ca cele două state membre să convină reciproc să definească, să utilizeze și să protejeze o astfel de mențiune. […] (7) Statele membre transmit Comisiei: (a) elementele care permit justificarea recunoașterii mențiunilor tradiționale; (b) lista mențiunilor tradiționale pentru vinuri, admise de legislația lor internă și care îndeplinesc criteriile menționate anterior, precum și lista vinurilor cărora le sunt rezervate mențiunile în cauză; (c) dacă este cazul, mențiunile tradiționale care nu mai sunt protejate în țara lor de origine. […]”