9

Tribunalul a rezumat istoricul litigiului după cum urmează: „1 […] [Domnul Szajner] este titularul mărcii [verbale a Uniunii Europene] LAGUIOLE, solicitată la 20 noiembrie 2001 și înregistrată la 17 ianuarie 2005 de [EUIPO], potrivit [R]egulamentului [nr. 40/94, codificat prin Regulamentul nr. 207/2009]. 2 Produsele și serviciile pentru care este înregistrată marca LAGUIOLE fac parte în special […] din clasele 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28, 34 și 38 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare […] […] 3 La 22 iulie 2005, […] [Forge de Laguiole SARL] a prezentat o cerere de declarare a nulității parțiale a mărcii LAGUIOLE, în temeiul articolului 52 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 coroborat cu articolul 8 alineatul (4) din același regulament [devenite articolul 53 alineatul (1) litera (c) și articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009]. 4 Cererea de declarare a nulității se întemeia pe denumirea socială Forge de Laguiole, utilizată de [această societate] pentru activitățile sale «fabricarea și vânzarea oricăror articole de cuțitărie, foarfece, articole pentru cadouri și suveniruri, ale oricăror articole legate de arta aranjării mesei». Potrivit [Forge de Laguiole SARL], această denumire socială, a cărei întindere nu este doar locală, îi dă dreptul, conform legislației franceze, să interzică utilizarea unei mărci mai recente. 5 Cererea de declarare a nulității parțiale era îndreptată împotriva tuturor produselor și serviciilor menționate la punctul 2 de mai sus. 6 Prin decizia din 27 noiembrie 2006, divizia de anulare [a EUIPO] a respins cererea de declarare a nulității. 7 La 25 ianuarie 2007, [Forge de Laguiole SARL] a introdus o cale de atac la [EUIPO], în temeiul articolelor 57-62 din Regulamentul nr. 40/94 (devenite articolele 58-64 din Regulamentul nr. 207/2009), împotriva deciziei diviziei de anulare. 8 Prin [decizia în litigiu], Camera întâi de recurs [a EUIPO] a admis în parte calea de atac și a declarat marca LAGUIOLE nulă pentru produsele din clasele 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28 și 34. Aceasta a respins calea de atac în ceea ce privește serviciile din clasa 38. 9 În special, camera de recurs a considerat că, potrivit jurisprudenței franceze, o denumire socială era protejată din principiu pentru toate activitățile care intră în obiectul său social, protecția fiind totuși limitată la activitățile desfășurate în mod efectiv și concret atunci când obiectul social era imprecis sau activitățile desfășurate nu erau acoperite de acesta. Or, în speță, obiectul social al [Forge de Laguiole SARL] ar fi suficient de precis în ceea ce privește «fabricarea și vânzarea oricăror articole de cuțitărie, foarfece». Camera de recurs a adăugat că, admițând chiar că modul de redactare a obiectului social «fabricarea și vânzarea oricăror articole pentru cadouri și suveniruri – a oricăror articole legate de arta aranjării mesei» ar fi imprecis, denumirea socială a reclamantei merita protecție, cel puțin în sectoarele în care aceasta și‑a desfășurat efectiv activitățile anterior depunerii mărcii LAGUIOLE. 10 În această privință, camera de recurs a considerat că [Forge de Laguiole SARL] a demonstrat că a exercitat o activitate comercială, încă dinainte de depunerea mărcii LAGUIOLE, pentru comerțul cu produse care țin de «arta aranjării mesei», «arta aranjării casei», universul vinului, foarfece și articole pentru fumători, pentru jucători de golf, pentru vânători și pentru agrement, precum și alte accesorii. În schimb, [Forge de Laguiole SARL] nu ar fi demonstrat o activitate comercială cu privire la produse de lux și articole de voiaj, de altfel nevizate de obiectul său social. În cele din urmă, camera de recurs a considerat că, cu excepția serviciilor de telecomunicații din clasa 38, toate produsele acoperite de marcă se suprapuneau sectoarelor de activitate ale [Forge de Laguiole SARL] sau se situau în sectoare de activitate conexe. […]”