2

Situația de fapt relevantă aflată la originea litigiului este enunțată la punctele 23-66 din hotărârea atacată, după cum urmează: „23 Reclamanta a fost recrutată ca funcționar stagiar la 1 septembrie 2005 și a fost repartizată, de la această dată până la 31 decembrie 2008, la una dintre unitățile de traducere ale Direcției generale de traducere a Curții de Justiție, ca jurist‑lingvist. A fost titularizată la 1 iunie 2006. 24 În decembrie 2005, doamna X a fost recrutată ca jurist‑lingvist în aceeași unitate de traducere și în cadrul aceleiași echipe ca și reclamanta, în calitate de agent contractual auxiliar. Doamna X este soția domnului W, numit ulterior atașat pe lângă grefierul Curții de Justiție. 25 Reclamantei i s‑a atribuit revizuirea unei părți din traducerile realizate de doamna X. În această calitate, ea afirmă că a constatat rapid nivelul slab al traducerilor doamnei X, precum și nerespectarea de către aceasta a instrucțiunilor și a termenelor. 26 Reclamanta susține că, de multe ori, ea și anumiți colegi ai săi, inclusiv șeful ei de echipă, l‑au alertat pe șeful de unitate, domnul Y, în legătură cu pretinsa incompetență a doamnei X. Potrivit reclamantei, șeful de unitate ar fi ignorat sistematic criticile privind munca doamnei X, ceea ce, tot în opinia ei, s‑ar fi datorat relației amicale pe care acesta o avea de mult timp cu doamna X. În plus, situația sa profesională în cadrul unității s‑ar fi deteriorat după ce i‑a comunicat șefului său de unitate aspecte legate de insuficiența prestațiilor doamnei X. În ceea ce o privește, Curtea de Justiție contestă această versiune privind situația de fapt, în special existența unui regim de favorizare în beneficiul doamnei X, precum și inacțiunea superiorilor ierarhici ai reclamantei. 27 În aprilie 2006, un incident ar fi susținut‑o pe reclamantă în convingerea sa că doamna X beneficia de un regim de favoare în cadrul unității. Astfel, după ce reclamanta a constatat caracterul incomplet al unei traduceri realizate de doamna X și i‑a solicitat acesteia să o completeze, doamna X ar fi predat noul document secretariatului cu mențiunea «lucrare finalizată», deși, potrivit regulilor interne din cadrul serviciului, acesta ar fi trebuit să fie returnat reclamantei pentru o nouă revizie. Ca urmare, reclamanta ar fi raportat incidentul domnului Y, solicitând să se ia măsuri ferme în privința doamnei X, ceea ce acesta ar fi refuzat să facă. 28 Reclamanta s‑a plâns directorului în subordinea căruia se afla unitatea sa în legătură cu atitudinea șefului ei de unitate, pe care o considera «inadecvată și ostilă». 29 Potrivit Curții de Justiție, în cadrul unei reuniuni care a avut loc la 10 decembrie 2006, directorul i‑ar fi explicat reclamantei motivele pentru care fusese recrutată doamna X. Reclamanta susține că directorul ar fi admis în timpul acestei reuniuni și că doamna X avea dificultăți de relaționare cu alți membri ai unității și că în trecut nu a reușit, de două ori, la concursuri generale organizate de Oficiul European pentru Selecția Personalului (EPSO) pentru posturi de juriști‑lingviști la Curtea de Justiție. Curtea de Justiție contestă adevărul afirmațiilor pe care reclamanta le atribuie fostului său director. 30 La 14 mai 2007, reclamanta a constatat că există erori de traducere într‑o hotărâre a Curții tradusă de doamna X și și‑a informat șeful de unitate, domnul Y, în legătură cu acest aspect. 31 La 25 mai 2007, în cadrul exercițiului de evaluare 2006, reclamanta s‑a întâlnit cu directorul general al DG Traducere, în calitate de evaluator de apel. Potrivit reclamantei, ea i‑ar fi adus la cunoștință dificultățile cu care se confruntă din cauza tratamentului preferențial rezervat de șeful de unitate, domnul Y, unui membru al echipei sale, fără a o numi totuși pe doamna X. Conform afirmațiilor reclamantei, directorul general s‑ar fi indignat imediat și ar fi propus organizarea unui audit intern, pentru a determina dacă candidatura la postul de jurist‑lingvist a persoanei pe care ea o menționase a făcut obiectul unui tratament preferențial. Potrivit reclamantei, după ce a aflat că era vorba despre doamna X, soția atașatului pe lângă grefierul Curții de Justiție, directorul general i‑ar fi sugerat să se mute în altă direcție generală. Curtea de Justiție contestă adevărul afirmațiilor pe care reclamanta le atribuie directorului general. 32 Reclamanta afirmă că și‑a alertat superiorii ierarhici cu privire la regimul de favorizare de care ar fi beneficiat doamna X din partea șefului său de unitate, printr‑un e‑mail din 23 noiembrie 2007, într‑o notă adresată cu ocazia exercițiului de evaluare 2007 și, în sfârșit, printr‑un e‑mail adresat, printre alții, grefierului Curții de Justiție la 11 noiembrie 2008. 33 Între timp, la 10 iulie 2008, șeful de unitate, domnul Y, a decis să o repartizeze pe reclamantă într‑o altă echipă din cadrul unității, pentru motivul că ar fi avut relații conflictuale cu șeful său de echipă. Potrivit reclamantei, ar trebui să existe îndoieli cu privire la caracterul veridic al acestui motiv, deoarece, pe de o parte, șeful de echipă menționat urma să fie transferat la Consiliul Uniunii Europene și, pe de altă parte, acesta nu ar fi cunoscut motivele pentru care relația cu ea ar fi putut fi calificată ca fiind de conflict, până când l‑a consultat el însuși pe șeful de unitate. Cu toate acestea, reclamanta nu a introdus o reclamație împotriva acestei decizii de a fi mutată în altă echipă. 34 La începutul lunii septembrie 2008, reclamanta a apelat la serviciile unuia dintre consilierii în materia hărțuirii morale instituiți prin [Comunicarea grefierului Curții de Justiție din 20 noiembrie 2006 privind respectarea demnității personalului]. 35 În noiembrie 2008, reclamantei i s‑ar fi propus un flux electronic, iar nu fizic, al documentelor sale de muncă. 36 La 9 decembrie 2008, considerându‑se provocată la maximum prin pretinsa hărțuire morală din partea șefului său de unitate, reclamanta a adresat tuturor membrilor unității sale un e‑mail cu următorul conținut, în versiunea franceză furnizată de reclamantă: «Dragi colegi, nici eu nu voi mai fi alături de voi mâine și este vorba despre o decizie bine gândită asupra lucrurilor, care impune totuși câteva explicații pentru cei care nu sunt la curent, așa încât să nu existe riscul ca cineva să se simtă vexat. Astfel, după cum majoritatea v‑ați dat seama, atitudinea șefului de unitate față de mine a devenit deosebit de ostilă și uneori absolut lipsită de respect, și dau dovadă de mult tact în această calificare (a atitudinii sale), începând de când am atras atenția asupra faptului că incapacitatea sa de a separa relațiile sociale și cele profesionale a avut o influență foarte negativă asupra funcționării unității și asupra condițiilor de lucru ale revizorilor, care s‑au confruntat în cadrul muncii lor cu o veche cunoștință a șefului de unitate, care a obținut contracte de agent temporar timp de aproape doi ani în serviciul nostru. Nu sunt singura care a fost deranjată de această situație, dar aparent am fost singura care a îndrăznit să exprime clar ceea ce crede, în special fiind vorba despre o manifestare a lipsei de respect față de celelalte persoane care lucrează în unitatea noastră, pentru că a existat un tratament privilegiat al cunoștințelor, din păcate cu consecințe negative pentru ceilalți, aceia care au ajuns aici la încheierea unui concurs EPSO sau pe baza propriei capacități și competențe, fără a avea relații amicale, familiale sau de altă natură la Curte. Este evident că revanșa a fost și rămâne brutală, ceea ce se repercutează asupra condițiilor mele de muncă. Apreciez totuși că valori precum onestitatea, decența și demnitatea sunt mult mai importante decât, cu titlu de exemplu, o jumătate de punct de promovare. Nicio poziție ocupată nu permite cuiva să îi trateze pe ceilalți în mod incorect sau arogant, în special din motive pur personale pe care fiecare dintre voi, care cunoșteați situația care a durat în unitatea noastră din decembrie 2005 până în iunie 2007, le poate aprecia el însuși. Pentru cei care mi‑au repetat că nu se poate face nimic în cazul unor persoane unite prin relații și că aici nimic nu se va schimba, vestea bună este că, dimpotrivă, multe s‑au schimbat deja și vor continua să se schimbe în curând. Cea mai bună dovadă este că în prezent sunt recrutați în unitatea noastră candidați care au reușit la concursul EPSO sau persoane despre care nu există nici cea mai mică îndoială că sunt angajate pe baza valorii lor intrinseci, și nu, de exemplu, în funcție de pe cine cunosc și de cât timp. Celor cărora nimic nu le poate tăia pofta de mâncare le urez „Poftă bună!” […] P. S. Mulțumesc mult tuturor celor dintre voi care m‑au votat la alegerile pentru [comitetul pentru personal] (aproape 350 de voturi, este un rezultat foarte bun) și pentru e‑mailurile și celelalte expresii ale susținerii pe care le‑am primit. Este totuși o experiență constructivă că un grup de persoane atât de numeros consideră de asemenea că ar trebui să se schimbe multe lucruri nu numai în unitatea noastră, ci și în [i]nstituție. În prezent, șansele de a reuși sunt net mai bune decât înainte.» 37 Printr‑un e‑mail din aceeași zi adresat directorului nou numit care răspunde de unitatea sa, cu directorul general al DG Traducere în copie, reclamanta a solicitat o întâlnire în legătură cu hărțuirea morală căreia i‑ar fi victimă. 38 La 10 decembrie 2008, reclamanta a trimis un alt e‑mail […] șefului său de unitate, domnul Y, precum și tuturor membrilor unității, a cărui traducere în franceză furnizată de reclamantă este următoarea: «Bună ziua, Superiorii dumneavoastră sunt absolut la curent de mult cu problema și [directorul general] era de părere că chestiunea contractelor atribuite uneia dintre cunoștințele dumneavoastră ar trebui să facă obiectul unui audit intern al Curții. În prezent sunt în curs clarificări pentru a se afla motivul pentru care auditul nu a fost efectuat în timp util și persoana responsabilă pentru această neglijență. A‑mi adresa amenințări nu schimbă faptele și [noul director care răspunde de unitate] a decis deja să consacre tot timpul necesar unei întâlniri privind comportamentul dumneavoastră necorespunzător în cadrul îndeplinirii funcțiilor dumneavoastră, întrucât fostul director […] a ignorat această problemă foarte mult timp și se pare că aceasta se va schimba de acum.» 1. Decizia de schimbare a repartizării din 18 decembrie 2008 39 Trimiterea celor două e‑mailuri din 9 și din 10 decembrie 2008 tuturor membrilor unității de repartizare a reclamantei a avut drept primă consecință adoptarea de către grefierul Curții de Justiție, în calitatea sa de autoritate împuternicită să facă numiri (denumită în continuare «AIPN»), a deciziei din 18 decembrie 2008, prin care a dispus mutarea în alt post a reclamantei, care, în temeiul articolului 7 alineatul (1) din [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], a fost mutată într‑un post în cadrul bibliotecii, cu efect din 1 ianuarie 2009 […]. În memorandumul de notificare a deciziei, directorul general al personalului și finanțelor Curții de Justiție arată că aceasta «este motivată de necesitatea de a asigura buna funcționare a unității [dumneavoastră] […], care a fost compromisă în urma e‑mailurilor conținând acuzații grave la adresa superiorilor dumneavoastră ierarhici, pe care le‑ați trimis tuturor colaboratorilor unității la datele de 9 și de 10 decembrie 2008». 40 La 2 aprilie 2009, reclamanta a introdus o reclamație, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], prin care solicita anularea deciziei din 18 decembrie 2008, precum și repararea prejudiciului său moral, evaluat la 30000 de euro. […] 42 Prin decizia din 30 iunie 2009, notificată la 13 iulie 2009, comitetul de soluționare a reclamațiilor a respins reclamația din 2 aprilie 2009. 2. Decizia privind sancțiunea disciplinară din 10 iulie 2009 43 A doua consecință a trimiterii e‑mailurilor din 9 și din 10 decembrie 2008 a fost transmiterea, la 19 decembrie 2008, către grefierul Curții de Justiție, în calitatea sa de AIPN, de către DG Traducere, a unei note prin care aceasta solicita deschiderea unei proceduri disciplinare împotriva reclamantei (denumită în continuare «notă la dosar»). […] 44 Printr‑un memorandum din 12 ianuarie 2009, grefierul Curții de Justiție a comunicat reclamantei nota la dosar, la care era anexată o traducere în franceză a celor două e‑mailuri din 9 și din 10 decembrie 2008, și a convocat‑o, în temeiul articolului 3 din anexa IX la [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], la o audiere. Aceasta a avut loc la 28 ianuarie 2009, în prezența directorului Direcției resurse umane și administrarea personalului din cadrul DG Personal și finanțe a Curții de Justiție, care a fost însărcinat să întocmească procesul‑verbal. În timpul acestei audieri, reclamanta a cerut și a obținut permisiunea de a depune în scris observații adiționale primelor observații pe care ar trebui să le formuleze în urma întocmirii procesului‑verbal. 45 La 3 februarie 2009, reclamanta a primit comunicarea proiectului de proces‑verbal al audierii din 28 ianuarie 2009 și, la 9 februarie 2009, a comunicat AIPN primele sale observații cu privire la acest proiect. 46 La 27 februarie 2009, reclamanta a adresat observații adiționale, în care susținea că procedura desfășurată împotriva sa era nelegală. 47 La 12 martie 2009, reclamanta a primit spre semnare versiunea finală a procesului‑verbal de audiere. Ea a înapoiat documentul nesemnat, susținând că nu reflecta toate observațiile pe care le formulase. 48 Printr‑un memorandum din 1 aprilie 2009, grefierul Curții de Justiție a informat‑o pe reclamantă că, ținând seama de caracterul culpabil al transmiterii e‑mailurilor din 9 și din 10 decembrie 2008, a decis să deschidă procedura disciplinară prevăzută la articolul 11 din anexa IX la [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], «în vederea aplicării sancțiunii avertismentului scris sau a mustrării fără consultarea consiliului de disciplină». În plus, el a precizat că, înainte să ia poziție cu privire la calificarea care trebuie dată comportamentului reclamantei și la o eventuală sancțiune care trebuie aplicată, va fi organizată o a doua audiere în temeiul articolului 11 menționat. 49 A doua audiere a reclamantei de către grefierul Curții de Justiție a avut loc la 8 mai 2009 […] […] 54 [L]a 10 iulie 2009, grefierul Curții de Justiție, în calitatea sa de AIPN, a luat decizia de a aplica reclamantei sancțiunea avertismentului scris, pentru motivul că ea ar fi «adus atingere demnității funcției sale, cu încălcarea articolului 12 din [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], transmițând tuturor membrilor [unității sale] e‑mailurile din 9 și din 10 decembrie 2008» (denumită în continuare «sancțiunea din 10 iulie 2009»). […] 59 Prin scrisoarea din 10 noiembrie 2009, reclamanta a introdus o reclamație, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din [S]tatut[ul funcționarilor Uniunii Europene], împotriva sancțiunii din 10 iulie 2009 […] […] 61 Prin scrisoarea din 22 ianuarie 2010 […] reclamanta a fost convocată la o audiere în fața comitetului de soluționare a reclamațiilor stabilită pentru 9 februarie 2010. […] 65 Prin scrisoarea din 19 februarie 2010 adresată [comitetului de soluționare a reclamațiilor], reclamanta a [indicat] că, în opinia sa, comitetul de soluționare a reclamațiilor nu era competent să se pronunțe cu privire la reclamația ei. 66 Prin decizia din 10 martie 2010, notificată la 15 martie 2010, comitetul de soluționare a reclamațiilor a respins reclamația îndreptată împotriva sancțiunii din 10 iulie 2009.”