ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Comisia de evaluare din cadrul unui concurs are răspunderea de a aprecia, de la caz la caz, dacă experiența profesională pe care o prezintă fiecare candidat corespunde nivelului impus prin anunțul de concurs. Comisia de evaluare dispune în această privință de o largă putere de apreciere, în cadrul dispozițiilor din statut referitoare la procedurile de concurs, în ceea ce privește atât natura și durata experienței profesionale anterioare a candidaților, cât și raportul mai mult sau mai puțin apropiat pe care îl are aceasta cu exigențele postului care trebuie ocupat. Astfel, în cadrul controlului său de legalitate, Tribunalul Funcției Publice trebuie să se limiteze la verificarea împrejurării dacă o eroare vădită nu a viciat exercitarea acestei atribuții. În cadrul acestui control, instanța Uniunii trebuie să țină seama că revine candidatului la un concurs obligația de a prezenta comisiei de evaluare toate informațiile și toate documentele pe care le consideră utile în vederea examinării candidaturii sale în scopul de a permite comisiei de evaluare să verifice dacă îndeplinește condițiile stabilite prin anunțul de concurs și a fortiori în cazul în care a fost invitat în mod expres și formal. Prin urmare, comisia de evaluare, atunci când se pronunță cu privire la admiterea la concurs a candidaților, are dreptul de a‑și limita examinarea numai la actele de candidatură și la documentele anexate la acestea.

În plus, ținând seama de larga putere de apreciere recunoscută comisiei de evaluare, pentru a stabili dacă aceasta a săvârșit o eroare vădită în aprecierea faptelor, care este de natură să justifice anularea deciziei adoptate, este necesar ca elementele de probă pe care reclamantul trebuie să le aducă să fie suficiente pentru a înlătura caracterul plauzibil al aprecierilor reținute de comisia de evaluare în cauză.

(a se vedea punctele 35-38)

Curte: Hotărârea din 12 iulie 1989, Belardinelli și alții/Curtea de Justiție, 225/87, EU:C:1989:309, punctele 13 și 14

Tribunalul de Primă Instanță: Hotărârea din 12 decembrie 1996, AIUFFASS și AKT/Comisia, T‑380/94, EU:T:1996:195, punctul 59; Hotărârea din 13 martie 2002, Martínez Alarcón/Comisia, T‑357/00, T‑361/00, T‑363/00 și T‑364/00, EU:T:2002:66, punctul 76; Hotărârea din 25 martie 2004, Petrich/Comisia, T‑145/02, EU:T:2004:91, punctul 37, și Hotărârea din 12 februarie 2008, BUPA și alții/Comisia, T‑289/03, EU:T:2008:29, punctul 221

Tribunalul Funcției Publice: Hotărârea din 25 noiembrie 2008, Iordanova/Comisia, F‑53/07, EU:F:2008:148, punctul 34 și jurisprudența citată, și Hotărârea din 24 aprilie 2013, Demeneix/Comisia, F‑96/12, EU:F:2013:52, punctele 42-45 și jurisprudența citată
Aplicarea noilor dispoziții generale de aplicare a articolelor 11 și 12 din anexa VIII la statut în ceea ce privește un transfer către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unui alt sistem de pensii, solicitat înainte de adoptarea dispozițiilor respective, însă efectuat după intrarea lor în vigoare, nu este contrară articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut.

În această privință, potrivit unui principiu general recunoscut și cu excepția cazului în care se prevede altfel, o normă nouă este de imediată aplicare pentru situațiile care vor lua naștere în viitor, precum și pentru efectele viitoare ale situațiilor care au luat naștere, fără a fi însă constituite în întregime, sub imperiul vechii norme. Numai în situațiile apărute și constituite definitiv sub incidența normei precedente, care instituie drepturi dobândite, lucrurile nu stau astfel. Un drept este considerat dobândit atunci când faptul generator al acestuia s‑a produs înainte de modificarea legislativă. Totuși, această situație nu se regăsește în cazul unui drept al cărui fapt generator nu s‑a produs sub incidența legislației care a fost modificată.

Or, pe de o parte, articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut nu se opune unei asemenea aplicări imediate a noilor dispoziții generale de aplicare.

Pe de altă parte, nici comunicarea către funcționarul sau agentul care a formulat o cerere de transfer în sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unui alt sistem de pensii a unei propuneri privind sporul de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, nici, cu atât mai puțin, simpla introducere a unei astfel de cereri nu modifică situația juridică a persoanei interesate și nu produc efecte juridice obligatorii. Prin urmare, pentru un funcționar sau un agent nu existau drepturi dobândite care ar fi putut fi încălcate prin aplicarea noilor dispoziții.

Pe de altă parte, dreptul unui funcționar sau agent de a i se recunoaște un spor de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii nu este constituit în întregime decât după transferul în sistemul de pensii al Uniunii al capitalului reprezentând drepturile sale dobândite într‑un alt sistem.

În plus, particularii nu se pot prevala de principiul protecției încrederii legitime pentru a se opune aplicării unei dispoziții de reglementare noi, în special într‑un domeniu în care legiuitorul dispune de o largă putere de apreciere.

(a se vedea punctele 28-31, 33 și 40)

Trimitere la:

Tribunalul Uniunii Europene: Hotărârea din 13 octombrie 2015, Comisia/Verile și Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punctele 151-154 și 170 și jurisprudența citată
Aplicarea noilor dispoziții generale de aplicare a articolelor 11 și 12 din anexa VIII la statut în ceea ce privește un transfer către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unui alt sistem de pensii, solicitat înainte de adoptarea dispozițiilor respective, însă efectuat după intrarea lor în vigoare, nu este contrară articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut.

În această privință, potrivit unui principiu general recunoscut și cu excepția cazului în care se prevede altfel, o normă nouă este de imediată aplicare pentru situațiile care vor lua naștere în viitor, precum și pentru efectele viitoare ale situațiilor care au luat naștere, fără a fi însă constituite în întregime, sub imperiul vechii norme. Numai în situațiile apărute și constituite definitiv sub incidența normei precedente, care instituie drepturi dobândite, lucrurile nu stau astfel. Un drept este considerat dobândit atunci când faptul generator al acestuia s‑a produs înainte de modificarea legislativă. Totuși, această situație nu se regăsește în cazul unui drept al cărui fapt generator nu s‑a produs sub incidența legislației care a fost modificată.

Or, pe de o parte, articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut nu se opune unei asemenea aplicări imediate a noilor dispoziții generale de aplicare.

Pe de altă parte, nici comunicarea, către funcționarul sau agentul care a formulat o cerere de transfer către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unui alt sistem de pensii, a unei propuneri privind sporul de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, nici, cu atât mai puțin, simpla introducere a unei astfel de cereri nu modifică situația juridică a persoanei interesate și nu produc efecte juridice obligatorii. Prin urmare, pentru un funcționar sau un agent, nu existau drepturi dobândite care ar fi putut fi încălcate prin aplicarea noilor dispoziții.

Pe de altă parte, dreptul unui funcționar sau agent de a i se recunoaște un spor de ani de plată a contribuțiilor nu este constituit în întregime decât după transferul în sistemul de pensii al Uniunii al capitalului reprezentând drepturile sale dobândite într‑un alt sistem.

În plus, particularii nu se pot prevala de principiul protecției încrederii legitime pentru a se opune aplicării unei dispoziții de reglementare noi, în special într‑un domeniu în care legiuitorul dispune de o largă putere de apreciere.

(a se vedea punctele 25-28, 30 și 36)

Trimitere la:

Tribunalul Uniunii Europene: Hotărârea din 13 octombrie 2015, Comisia/Verile și Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punctele 151-154 și 170 și jurisprudența citată
—

Anularea Deciziei Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 3 decembrie 2007 de respingere a reclamației introduse de reclamant la 8 august 2007, precum și a Deciziei nr. PERS-01-07 privind atribuirea punctelor de promovare în cadrul exercițiului de promovare 2003, a Deciziei ADM-07-17 de interpretare a Deciziei ADM-03-35 privind cariera și promovarea funcționarilor și a agenților temporari și a scrisorii din 15 iunie 2007, intitulată „Definitive awarding of 2007 promotion points adopted by the Appointing Authority”;
—

obligarea AIPN la plata către reclamant a unei sume stabilite ex aequo et bono la 150 000 euro, cu titlu de reparație a prejudiciului moral al acestuia, care urmează a fi majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală începând de la data la care suma menționată devine exigibilă, precum și la plata unei sume stabilite ex aequo et bono la 50 000 euro, cu titlu de reparație a prejudiciului profesional al acestuia, care urmează a fi majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală începând de la data la care suma menționată devine exigibilă;
—

acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit de reclamant evaluat cu titlu provizoriu ex aequo et bono la 5 000 euro, sub rezerva majorării sau a diminuării în cursul procedurii;
—

acordarea de daune interese pentru prejudiciul material și moral suferit de reclamantă, evaluat cu titlu provizoriu ex aequo et bono la 70 000 EUR (majorate cu dobânzi de întârziere al căror cuantum trebuie calculat în funcție de rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, la care se adaugă două puncte, începând cu 18 decembrie 2008), sub rezerva majorării sau diminuării în cursul procedurii;
—

obligarea Comisiei la plata către reclamant, fără întârziere, a diferenței dintre sumele plătite de acesta pentru cheltuieli medicale efectuate de acesta în perioada 1 decembrie 2000-30 noiembrie 2008 inclusiv și care au făcut obiectul a mai multe cereri de rambursare din partea Sistemului comun de asigurări de boală pentru perioada 1 decembrie 2000-30 noiembrie 2008 și sumele care i-au fost rambursate până în prezent sau în măsura în care Tribunalul va aprecia că este just și echitabil, și, în plus, plata de dobânzi pentru diferența sus-menționată sau, în măsura în care Tribunalul va aprecia ca fiind just și echitabil, din prima zi a celei de cincea luni începând din ziua în care destinatarul cererii din 27 decembrie 2008 a fost în măsură să ia cunoștință de aceasta, în valoare de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, sau în valoarea, cu capitalizarea și începând din ziua pe care Tribunalul o va aprecia ca justă și echitabilă;
—

cu titlu subsidiar, în cazul în care nu se admite cererea principală, quod non, obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite provizoriu și ex aequo et bono la 20 000 de euro, ca reparație a prejudiciului material, majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală de la data hotărârii care urmează a fi pronunțată;
—

cu titlu subsidiar, în cazul în care nu se admite cererea principală, quod non, să i se plătească o sumă stabilită provizoriu și ex aequo et bono la 50 000 de euro;
—

anularea tuturor actelor conexe, subsecvente și de fundamentare, între care se regăsesc în orice caz promovările prevăzute în nota „2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles” (Sesiunea de evaluare pe anul 2010, acordarea promovărilor și a titlurilor) a directorului de resurse umane din luna aprilie 2011, având în vedere că, în lumina aprecierii exprimate de superiorii reclamantului, atacată în prezenta acțiune, BEI nu l-a luat în considerare pe reclamant la punctul„Promotions from Function E to D” (promovări de la funcția E la funcția D);
—

obligarea pârâtei la plata către reclamant a următoarelor sume: 500 de euro majorată cu dobânda corespunzătoare, la rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând de la 1 mai 2012 și până când va avea loc plata; 500 de euro majorată cu dobânda corespunzătoare, la rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând de la 1 iunie 2012 și până când va avea loc plata; 500 de euro majorată cu dobânda corespunzătoare, la rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând de la 1 iulie 2012 și până când va avea loc plata;
—

Anularea: a) deciziei din 18 decembrie 2012, în măsura în care Comitetul de recurs a respins, în temeiul articolului 22 din Regulamentul personalului BEI și a Notei personalului nr. 715 HR/P&O/2012-0103 din 29 martie 2012, acțiunea formulată de reclamant privind raportul de informare pentru anul 2011; b) raportul de informare 2011 în măsura în care nu rezumă aprecierile prin calificativul „Exceptional performance” sau prin calificativul „Very good performance” și, în sfârșit, în măsura în care nu îl propune pentru promovare la funcția D, precum și în măsura în care îi stabilește obiectivele pentru anul 2012; c) tuturor actelor conexe, subsecvente și de fundamentare, în special a promovărilor în temeiul notei „2011 staff appraisal exercise, award of promotions and titles” (Sesiunea de evaluare pe anul 2011, acordarea promovărilor și a titlurilor) a directorului de resurse umane din mai 2012 având în vedere că, în lumina aprecierii exprimate de superiorii reclamantului, atacată în prezenta acțiune, BEI nu l-a luat în considerare pe reclamant la punctul „promovări de la funcția E la funcția D”;
—

acordarea în beneficiul reclamantului a despăgubirii pentru prejudiciul produs carierei sale, din cauza întârzierii promovării acestuia pentru motivul anchetelor și al procedurilor aflate atunci în curs, sub forma reconstituirii carierei la gradul AST5, sub rezerva evoluției în cursul procedurii, și, cu titlu subsidiar, printr-o despăgubire adecvată evaluată la 41 403,09 euro, sub rezerva majorării în cursul procedurii;
—

obligarea Comisiei la plata către reclamant a următoarelor sume: 1) 504,67 euro, plus dobânzi de 10 % pe an cu capitalizare anuală, începând cu 1 februarie 2013 până la plata efectivă a sumei; 2) 504,67 euro, plus dobânzi de 10 % pe an cu capitalizare anuală, începând cu 1 martie 2013 până la plata efectivă a sumei; 3) 504,67 euro, plus dobânzi de 10 % pe an cu capitalizare anuală, începând cu 1 aprilie 2013 până la plata efectivă a sumei;
—

obligarea Comisiei Europene să ramburseze reclamantului sumele următoare: (1) 500 de euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la o rată de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 august 2012 și până la plata efectivă a sumei respective; (2) 504,67 euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la rata de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 septembrie 2012 și până la plata efectivă a sumei respective; (3) 504,67 euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la rata de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 octombrie 2012 și până la plata efectivă a sumei respective; (4) 504,67 euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la rata de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 noiembrie 2012 și până la plata efectivă a sumei respective; (5) 504,67 euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la rata de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 decembrie 2012 și până la plata efectivă a sumei respective; (6) 504,67 euro, împreună cu dobânzile calculate la această sumă la rata de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, începând cu 1 ianuarie 2013 și până la plata efectivă a sumei respective;
—

în orice caz, obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite în mod provizoriu și ex aequo et bono la 5 000 de euro, reprezentând repararea prejudiciului moral, plus dobânzi de întârziere la rata legală începând de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză, și
—

obligarea comisiei la plata către reclamant a sumelor următoare: 1) 504,67 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 mai 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv; 2) 504,72 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 iunie 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv; 3) 508,38 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 iulie 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv; 4) 508,38 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 august 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv; 5) 508,38 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 septembrie 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv; 6) 508,38 euro, majorată cu o dobândă de 10% pe an cu capitalizare anuală, începând de la 1 octombrie 2013 și până în ziua când suma va fi plătită efectiv;
—

orientărilor stabilite de Direcţia „Resurse umane” în „Note to Staff n. 722 PERSONNEL/S&D/D&P/2012-198” din 5 decembrie 2012 și în „Guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise” anexate, inclusiv în măsura în care stabilesc că evaluarea finală trebuie să fie sintetizată într-un anumit mod, dar nu identifică criteriile pe care trebuie să le respecte evaluatorul;
—

obligarea pârâtului să acorde reclamantei cuantumul de 50 000 de euro, evaluat ex aequo et bono, sub rezerva majorării sau reducerii în cursul procedurii, ca despăgubire pentru prejudiciul rezultat din pierderea șansei de a obține un post la Parlamentul European după legislatura 2009-2014;
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 202/23

Ordonanța Tribunalului din 6 mai 2014 – Frucona Košice/Comisia

(Cauza T-103/14 R)

((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Băuturi alcoolice și spirtoase - Anularea unei datorii fiscale în cadrul unei proceduri colective de insolvență - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea acestuia - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Lipsa fumus bonus juris”))

2014/C 202/29

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovacia) (reprezentanţi: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, şi O. Geiss, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Walkerová şi L. Armati, agenţi)

Obiectul

Cerere de suspendare a executării Deciziei C(2013) 6261 final a Comisiei din 16 octombrie 2013 privind ajutorul de stat SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), pus în aplicare de Republica Slovacă în favoarea Frucona Košice a.s., în măsura în care obligă Republica Slovacă să procedeze la recuperarea ajutorului

Dispozitivul

1) Respinge cererea de măsuri provizorii.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 135/40

Ordonanța președintelui Tribunalului din 7 martie 2014 – Aluminios Cortizo și Cortizo Cartera/Comisia

(Cauza T-1/14 R)

([„Cerere privind măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Ajutor acordat de autoritățile spaniole în favoarea anumitor grupuri de interese economice (GIE) și a investitorilor acestora - Regim fiscal aplicabil anumitor contracte de leasing financiar pentru achiziționarea de nave (sistem spaniol de leasing fiscal) - Cerere de suspendare a executării - Încălcarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”])

2014/C 135/51

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Aluminios Cortizo, SA (Padrón, Espagne) și Cortizo Cartera, SL (Padró) (reprezentant: A. Beiras Cal, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier și P. Němečková, agenți)

Obiectul

Cerere de suspendare a executării, printre altele a Deciziei C (2013) 4426 final a Comisiei din 17 iulie 2013 privind ajutorul de stat SA. 21233 (ex NN/2011, ex CP 137/2006) – Regim fiscal aplicabil anumitor contracte de leasing financiar

Dispozitivul

1) Respinge cererea de măsuri provizorii.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 409/44

Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 septembrie 2014 – Frucona Košice/Comisia

(Cauza T-103/14 R II)

((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Băuturi alcoolice și spirtoase - Anularea unei datorii fiscale în cadrul unei proceduri colective de insolvență - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea acestuia - Cerere de suspendare a executării - Cerere nouă - Lipsa unor fapte noi - Lipsa fumus boni juris - Lipsa urgenței”))

2014/C 409/63

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovacia) (reprezentanți: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, și O. Geiss, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, P. J. Loewenthal și K. Walkerová, agenți)

Obiectul

Cerere de suspendare a executării Deciziei 2014/342/UE a Comisiei din 16 octombrie 2013 privind ajutorul de stat SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005 acordat de Republica Slovacă societății Frucona Košice a.s. (JO 2014, L 176, p. 38), în măsura în care obligă Republica Slovacă să procedeze la recuperarea ajutorului.

Dispozitivul

1) Respinge cererea de măsuri provizorii.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 361/9

Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 august 2014 – Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Comisia

(Cauza T-215/14 R)

((„Procedură referitoare la măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Infrastructuri aeroportuare - Finanțare publică acordată de municipalități în favoarea unui aeroport regional - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))

2014/C 361/11

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamante: Gmina Miasto Gdynia (Polonia) și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Polonia) (reprezentanți: T. Koncewicz și K. Gruszecka-Spychała, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Grespan, S. Noë și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

Obiectul

Cerere de suspendare a executării Deciziei C (2014) 759 final a Comisiei din 11 februarie 2014 privind măsura SA. 35388 (2013/C) (ex 2013/NN şi ex 2012/N) – Polonia – Reconversia aeroportului din Gdynia-Kosakowo

Dispozitivul

1) Respinge cererea de măsuri provizorii.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 361/10

Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 august 2014 – Gmina Kosakowo/Comisia

(Cauza T-217/14 R)

((„Procedură referitoare la măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Infrastructuri aeroportuare - Finanțare publică acordată de municipalități în favoarea unui aeroport regional - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))

2014/C 361/12

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamantă: Gmina Kosakowo (Polonia) (reprezentant: M. Leśny, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Grespan, S. Noë și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

Obiectul

Cerere de suspendare a executării Deciziei C (2014) 759 final a Comisiei din 11 februarie 2014 privind măsura SA. 35388 (2013/C) (ex 2013/NN și ex 2012/N) – Polonia – Reconversia aeroportului din Gdynia-Kosakowo

Dispozitivul

1) Respinge cererea de măsuri provizorii.
RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 127/26

Ordonanța Tribunalului din 23 februarie 2015 – Seven for all mankind/OAPI – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Cauza T-505/14) (1)

([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SEVEN FOR ALL MANKIND - Marca comunitară figurativă anterioară Seven și marca internațională figurativă anterioară Seven - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”])

(2015/C 127/36)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Seven for all mankind LLC (Vernon, California, Statele Unite) (reprezentant: A. Gautier-Sauvagnac, avocat)

Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Seven SpA (Leinì, Italia) (reprezentant: L. Trevisan, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 9 aprilie 2014 (cauza (R 1277/2013-1) privind o procedură de opoziție între Seven SpA și Seven for all mankind LLC

Dispozitivul

1) Respinge acțiunea.

2) Obligă Seven for all mankind LLC la plata cheltuielilor de judecată.

(1) JO C 292, 1.9.2014.