RO
Repertor iuljur isprudenței
ECLI:EU:F:2010 :18 1HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PU BLICE
(Camera întâi)
9 martie 2010
Cauza F-33/09
Aglika T z v etanova
împotriva
Comisiei Europene
„Funcție publică — Agenți temp orari — Remunerație — Indemnizație de expatriere — 
Condițiile prevăzute la articolul 4 din anexa VII la statut — Reședința obișnuită avută anterior angajării 
în muncă — Ședere în calitate de student la locul de repartizare în pe rioada d e referință — 
Stagii efectuate în afara l ocului de repartizare în pe rioada d e referință — Luare în considerare a 
reședinței efective”
Obiectul:Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care doamna Tzvetanova, 
născută Sabeva, solicită anularea deciziei Comisiei prin care i s e refuză acordarea 
indemnizației de expatriere p revăzute la ar ticolul 4 di n a nexa VII l a S tatutul 
funcționarilor Uniunii Europene, astfel cum r ezultă această decizie di n fișa privind 
stabilirea dr epturilor individuale ale reclamantei, întocmită la 10 iulie 2008 d e Oficiul 
pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale
Decizia: Anulează decizia di n 10 iulie 2008 a C omisiei prin care se refuză acordarea către 
reclamantă a i ndemnizației de expatriere prevăzute la articolul 4 din anexa VII la statut. 
Comisia suportă toate cheltuielile de judecată.
Sumarul hotărârii
Funcționari — Remunerație — Indemnizație de e xpatriere — Condiții de a cordare
[Statutul funcționarilor, anexa VII, art. 4 alin. (1) lit. (a)]
Cu toate că termenii „locui[rea]” sau „exercit[area] activit[ății] profesional[e] principal[e]” sunt utilizați 
la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din anexa VII la statut, această dispoziție trebuie interpretată ca 
reținând dr ept criteriu esențial, în ceea ce privește acordarea indemnizației de expatriere, reședința 
obișnuită (iar n u domiciliul sau simpla reședință) a f uncționarului, anterior angajării sale în m uncă. 
Reședința obișnuită este locul în care pe rsoana interesată și-a stabilit, în dorința de a-i conferi un 
caracter stabil, centrul de interese pe rmanent sau obișnuit.
Înscrierea în registrul unei localități este un element pur formal care nu pe rmite să se stabilească 
reședința efectivă a pe rsoanei interesate în localitatea me nționată. De asemenea, sunt lipsite de forță 
probantă actele care reflectă legături ale pe rsoanei interesate cu un anumit stat sau chiar c ele care 
menționează o adr esă în acest stat, cum ar f i, de exemp lu, atestările privind exercitarea unor drepturi
2 ECLI:EU:F:2010 :18SUMAR—CAUZAF-33/09
TZVETANOVA/COMISIA
 civice sau cele privind înmatricularea unui autovehicul și plata taxelor și a s arcinilor aferente, fără ca 
autoritățile sau pe rsoanele fizice sau juridice care au întocmit aceste acte să fi făcut ve rificări în 
legătură cu reședința efectivă a pe rsoanei interesate.
Deși, în principiu, șederea într-un stat, în special pentru a u rma studiile universitare și pentru a e fectua 
stagii practice profesionale, ambele prin definiție temp orare și părți complementare ale formării u nei 
persoane, nu prezumă voința acesteia de a-și muta centrul de interese în acest stat, totuși nu este 
exclus ca o a stfel de ședere să constituie o r eședință obișnuită în acest stat dacă, luată în considerare 
împreună cu alte fapte relevante, demonstrează existența unor legături sociale și profesionale durabile 
ale pe rsoanei implicate cu statul în cauză. Dacă printre aceste alte „fapte relevante” figurează 
împrejurarea că studentul și-a continuat șederea în statul în care a e fectuat studiile în m od aproape 
neîntrerupt după terminarea acestora și chiar u lterior perioadei de referință, studiile nu pe rmit, prin ele 
însele, să se prezume e xistența unei voințe certe de a-și muta centrul permanent de interese în statul în 
care a e fectuat studiile, ci cel mult o pe rspectivă încă incertă de a p roceda astfel.
Un funcționar n u m ai b eneficiază de indemnizația d e expatriere doar da că pe t oată pe rioada d e 
referință a a vut reședința obișnuită sau și-a desfășurat activitatea profesională în statul în care se află 
locul său de repartizare.
(a se vedea punctele 39, 43, 45, 46, 48 ș i 57)
Trimitere la:
Curte: 10 octombrie 1989 , Atala-Palmerini/Comisia, 201/88, Rec., p. 3109 , punctul 10
Tribunalul de Primă Instanță: 8 aprilie 1992 , Costacurta Gelabert/Comisia, T-18/91, Rec., p. II-1655 , punctul 42; 
14 decembrie 1995 , Diamantaras/Comisia, T-72/94, RecFP, p. I-A-285 ș i II-865, punctul 48; 27 septembrie 2000 , 
Lemaître/Comisia, T-317/99, RecFP, p. I-A-191 ș i II-867, punctul 51; 3 mai 2001 , Liaskou/Consiliul, T-60/00, RecFP, 
p. I-A-107 ș i II-489, punctele 52, 55 ș i 56; 4 iunie 2003 , Del Vaglio/Comisia, T-124/01 ș i T-320/01, RecFP, 
p. I-A-157 ș i II-767, punctul 85; 25 octombrie 2005 , Dedeu i Fontcuberta/Comisia, T-299/02, RecFP, p. I-A-303 
și II-1377 , punctul 66; 27 septembrie 2006 , Kontouli/Consiliul, T-416/04, RecFP, p. I-A-2-181 ș i II-A-2-897, 
punctele 90, 105 ș i 106; 19 iunie 2007 , Asturias Cuerno/Comisia, T-473/04, RepFP, p. I-A-2-139 ș i II-A-2-963, 
punctele 73 și 74 și jurisprudența citată
Tribunalul Funcției Publice: 8 aprilie 2008 , Bordini/Comisia, F-134/06, RepFP, p. I-A-1-87 și II-A-1-435, punctele 74, 
76 și 77