33

Referitor în special la ARBED, Comisia a justificat imputarea încălcării în cuprinsul considerentelor (458) și (460)-(468) ale deciziei atacate, în modul următor: „(458) Cu titlu introductiv, trebuie să se arate că după concentrarea [ARBED], Usinor și Aceralia în cadrul grupului Arcelor în 2001 […], grupul coordonat de [ARBED] nu mai există în prezent sub forma de la data faptelor imputate. […] (460) Potrivit jurisprudenței constante a Curții [Hotărârea din 16 noiembrie 2000, Stora Kopparbergs Bergslags/Comisia (C-286/98 P, Rec., p. I-9925, punctul 29)], în cazul deținerii de către societatea-mamă a întregului capital al filialei sale, Comisia este îndreptățită să considere că societatea-mamă a exercitat efectiv o influență determinantă asupra comportamentului filialei. (461) Referitor la condițiile de fond care justifică o astfel de imputare a răspunderii, trebuie să se sublinieze mai întâi că asemenea interdicției de la articolul 81 alineatul (1) [CE], cea prevăzută la articolul 65 alineatul (1) [CO] este adresată în special «întreprinderi[lor]». Or, din jurisprudența Tribunalului [a se vedea Hotărârea din 10 martie 1992, Shell/Comisia, T-11/89, Rec., p. II-757] rezultă că noțiunea de întreprindere în sensul articolului 81 [CE] include entități economice care constau, fiecare, într-o organizare unitară de elemente personale, materiale și imateriale, ce urmărește în mod durabil un scop economic determinat, organizare care poate contribui la săvârșirea unei încălcări vizate de această dispoziție (a se vedea Hotărârea Curții din , Hydrotherm, 170/83, Rec., p. 2999, punctul 11, și Hotărârea Tribunalului din , Viho/Comisia, T-102/92, Rec., p. II-17, punctul 50, menținută prin Hotărârea Curții din , Viho/Comisia, C-73/95 P, Rec., p. I-5457, punctele 15-18). (462) În prezentul caz, [TradeARBED] este o filială deținută integral de [ARBED]. În ședința desfășurată la Tribunal în cauza T-137/94, avocatul reclamantei a precizat că [TradeARBED] este o societate de vânzări care distribuie produse siderurgice, în special bare, produse de [ARBED] […] În plus, sediul social al [ARBED] era situat la aceeași adresă cu [TradeARBED], iar cele două societăți utilizau aceeași centrală telefonică și același număr de fax. Avocatul [TradeARBED] s-a prezentat drept consilierul [ARBED] și al [TradeARBED], fără nicio distincție. Doi reprezentanți ai [ARBED] au asistat [TradeARBED] la audierea administrativă care a avut loc între 11 și [Hotărârea din , ARBED/Comisia, citată anterior, punctele 96 și 97]. Comportamentul [TradeARBED] pe piața barelor depindea în consecință de societatea sa mamă [ARBED]. În momentul săvârșirii încălcărilor, instalațiile de producere a barelor de oțel, care sunt produsul relevant în prezenta cauză, aparțineau [ARBED]. Așadar, nu există nicio îndoială că [ARBED] exercita o influență determinantă asupra [TradeARBED]. (463) În răspunsurile formulate de fiecare dintre ele la comunicarea privind obiecțiunile din 8 martie 2006, persoanele juridice destinatare ale prezentei decizii susțin că nu s-a făcut dovada de către Comisie cu privire la participarea [ARBED], care ar justifica sancționarea acesteia din urmă. În plus, acestea consideră că sancționarea [TradeARBED] și a [ARBED] în prezenta decizie ar conduce la formularea unor concluzii «total opuse și ireconciliabile» cu cele reținute de Comisie în [decizia inițială]. (464) În această privință, trebuie amintit că simplul fapt că [TradeARBED] a participat în mod direct și concret la încălcare nu exclude răspunderea societății sale mamă care exercita o influență determinantă asupra acesteia. În continuare, trebuie să se sublinieze că, în prezenta decizie, Comisia concluzionează că, deși numai [TradeARBED] a participat în mod direct la încălcările menționate, nu este mai puțin adevărat că, astfel cum Comisia a concluzionat deja în [decizia inițială], comportamentul [TradeARBED] poate fi imputat [ARBED] din cauza influenței determinante exercitate de [ARBED] asupra sa. Pentru acest motiv, concluziile Comisiei din prezenta decizie nu sunt sub nicio formă contrare sau ireconciliabile cu cele din [decizia inițială]. (465) Persoanele juridice destinare ale prezentei decizii consideră în plus că principiul egalității de tratament ar fi încălcat de Comisie în cazul în care, pentru a stabili imputabilitatea încălcării în prezenta decizie, ar substitui criteriului participării la încălcare, pe care l-a utilizat în cazul întreprinderilor membre ale înțelegerii sancționate în [decizia inițială], criteriul exercitării unei influențe determinante de societatea-mamă. (466) În această privință, trebuie amintit că, în cuprinsul considerentului (322) al [deciziei] sale [inițiale], Comisia a declarat că: «Numai TradeARBED a participat la diversele acorduri și practici, însă TradeARBED este o societate de vânzări care, în schimbul unui comision, distribuie pentru societatea sa mamă ARBED în mod special bare. Pentru serviciile sale, TradeARBED percepe un procentaj scăzut din prețul de vânzare. Pentru a asigura egalitatea de tratament, prezenta decizie se adresează [ARBED], societatea producătoare de bare în grupul ARBED, iar cifra de afaceri corespunzătoare produselor în cauză este cifra de afaceri realizată de ARBED, iar nu cea realizată de TradeARBED». În ceea ce privește celelalte întreprinderi sancționate în [decizia inițială], Comisia a imputat răspunderea după criteriul următor: «în cazul în care mai mult de o societate dintr-un grup a luat parte la încălcările descrise mai sus, întreprinderile de producție sunt destinatare ale prezentei decizii, având în vedere că acestea au cel mai mult de câștigat din informațiile anticipate privind prețurile și cantitățile» [decizia inițială, considerentul (319)]. (467) Potrivit unei jurisprudențe consacrate [Hotărârea Curții din 31 martie 1993, Ahlström Osakeyhtiö și alții/Comisia (C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 și C-125/85-C-129/85, Rec., p. I-1307), și Hotărârea Curții din , Karlsson și alții (C-292/97, Rec., p. I-2737, punctul 39), Hotărârea Tribunalului din , Westdeutsche Landesbank Girozentrale și Land Nordrhein-Westfalen/Comisia (T-228/99 și T-233/99, Rec., p. II-435, punctul 272), și Hotărârea Tribunalului din , Deutsche Bahn/Comisia (T-351/02, Rec., p. II-1047)], «principiul egalității interzice ca situații comparabile să fie tratate în mod diferit, implicând un dezavantaj pentru anumiți operatori în raport cu alții, cu excepția cazului în care un astfel de tratament este justificat în mod obiectiv». (468) În cazul de față, nu există nicio îndoială că, în conformitate cu principiul egalității de tratament, Comisia aplică un criteriu obiectiv, și anume criteriul producerii de către societăți de bare de oțel, pentru a determina întreprinderile cărora le sunt imputabile încălcările. S-ar putea sublinia a contrario că, în cazul în care Comisia ar înțelege să impute amenda numai în funcție de criteriul participării directe și, prin urmare, să calculeze amenda în funcție de cifra de afaceri realizată de [TradeARBED], care nu percepe pentru serviciile sale decât un procentaj redus din prețul de vânzare, spre deosebire de celelalte întreprinderi sancționate în [decizia] sa [inițială], ar crea o discriminare împotriva acestora din urmă. Întreprinderile destinatare ale prezentei decizii nu pot, prin urmare, să invoce în mod valabil o încălcare a egalității de tratament a întreprinderilor sancționate.”