RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 212/17

Recurs introdus la 15 aprilie 2014 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 29 ianuarie 2014 în cauza T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-193/14 P)

2014/C 212/19

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, B. O'Connor, solicitor, și S. Gubel, avocat)

Celelalte părți din procedură: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Comisia Europeană, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, fosta Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, fosta Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, fosta V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, fosta V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s.

Concluziile recurentului

— Anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene (Camera a doua) din 29 ianuarie 2014 pronunțate în cauza T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene;

— respingerea primului aspect al celui de al treilea motiv invocat de reclamante în primă instanță ca neîntemeiat;

— trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului în ceea ce privește restul motivelor invocate în primă instanță în măsura în care faptele nu au fost stabilite de Tribunal;

— obligarea Hubei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Consiliu în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

Consiliul susține că hotărârea atacată trebuie anulată pentru următoarele motive:

— în primul rând, Tribunalul a încălcat articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul antidumping de bază (1) și a distorsionat sensul clar al probelor prezentate în fața acestuia, în măsura în care a efectuat o apreciere selectivă și incompletă a factorilor prevăzuți de lege pentru a stabili că industria Uniunii se afla într-o situație vulnerabilă la sfârșitul perioadei de anchetă;

— în al doilea rând, Tribunalul a interpretat și apoi a aplicat în mod greșit articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul antidumping de bază în ceea ce privește previziunile referitoare la prăbușirea cererii;

— în al treilea rând, Tribunalul a interpretat în mod greșit articolul 3 alineatul (9) din Regulamentul antidumping de bază în ceea ce privește analiza referitoare la pericolul de prejudiciu;

— în al patrulea rând, Tribunalul și-a depășit competențele, în măsura în care a substituit aprecierea instituțiilor Uniunii privind factorii economici în cauză cu propria apreciere.

(1) Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223), înlocuit prin Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51, rectificare în JO 2010, L 7, p. 22).