Recurs introdus la 18 februarie 2022 de Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 8 decembrie 2021 în cauza T-127/19, Dyson și alții/Comisia

(Cauza C-122/22 P)

(2022/C 207/24)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV (reprezentanți: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe și M. Healy, solicitors și avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile

Recurentele solicită Curții:

— anularea în totalitate a hotărârii atacate;

— statuarea încălcării suficient de grave a dreptului Uniunii de către Comisie și trimiterea spre rejudecare la Tribunal a cererii de despăgubire; și

— obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale Dyson efectuate în legătură cu prezenta procedură și cu procedura în fața Tribunalului.

Motivele și principalele argumente

În primul rând, Tribunalul a calificat în mod eronat motivele Dyson și a omis să își motiveze decizia. Motivul Dyson a vizat exclusiv eroarea gravă și vădită a Comisiei în ceea ce privește alegerea singurei metode de testare care depășea în mod vădit marja sa de apreciere, și anume metoda bazată pe testarea unui rezervor gol. Tribunalul nu a răspuns la acest motiv.

În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare la aplicarea jurisprudenței privind încălcările suficient de grave, prin faptul că nu a acordat o importanță decisivă concluziei sale potrivit căreia Comisia a încălcat o cerință în temeiul articolului 10 din Directiva 2010/30 care nu intra în marja sa de apreciere.

În al treilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave și a denaturat din punct de vedere juridic elementele de probă atunci când a concluzionat că cerința „în timpul utilizării” din Directiva 2010/30 genera dificultăți de interpretare.

În al patrulea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat că cerința „în timpul utilizării” din Directiva 2010/30 genera un grad ridicat de complexitate a normelor.

În al cincilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiului fundamental al egalității de tratament.

În al șaselea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiilor fundamentale ale bunei administrări și/sau diligenței.

În al șaptelea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiului fundamental al liberei exercitări a unei activități profesionale.