În plus, în cazul în care simpla luare la cunoștință despre faxul în litigiu ar permite dovedirea primirii sale de către reprezentantul reclamantului, efectuarea probei notificării efective a unei decizii și a datei la care aceasta a fost primită de destinatarul său ar fi imposibilă pentru Oficiu, chiar în condițiile în care decizia menționată ar fi fost notificată în mod corespunzător destinatarului său. Momentul de la care începe să curgă termenul de introducere a acțiunii împotriva deciziilor camerelor Oficiului ar depinde de împrejurări aleatorii și independente de diligența cu care Oficiul a notificat decizia, în condițiile în care termenele de introducere a acțiunii au fost instituite tocmai în vederea asigurării securității juridice.

Jurisprudența distinge între, pe de o parte, comunicarea unui act către destinatarul său, impusă în scopul unei notificări legale, și, pe de altă parte, cunoașterea efectivă a actului respectiv, care nu este necesară pentru a considera că notificarea a fost legală. Potrivit jurisprudenței menționate, existența unei notificări valabile către destinatar nu este nicidecum subordonată luării la cunoștință efective de către persoana care, potrivit normelor interne ale entității destinatare, este competentă în materie, întrucât o decizie este notificată în condiții legale în momentul în care este comunicată destinatarului său, iar acesta este în măsură să ia cunoștință despre aceasta. Cu scopul de a aprecia legalitatea notificării, este luat, astfel, în considerare doar aspectul său extern, cu alte cuvinte transmiterea legală către destinatarul său, iar nu aspectul său intern, care are legătură cu funcționarea internă a entității destinatare.

Termenele de introducere a acțiunii sunt de ordine publică. Conform articolului 45 al doilea paragraf din Statutul Curții, nu se poate deroga de la termenele de procedură decât în împrejurări absolut excepționale, de caz fortuit sau de forță majoră.

Noțiunile de caz fortuit sau de forță majoră presupun un element obiectiv, referitor la împrejurări neobișnuite și străine reclamantului, și un element subiectiv, legat de obligația acestuia de a se proteja de consecințele evenimentului neobișnuit luând măsuri adecvate, fără a accepta sacrificii excesive. În special, reclamantul trebuie să supravegheze cu atenție desfășurarea procedurii inițiate și, mai ales, să dea dovadă de diligență în vederea respectării termenelor prevăzute. Astfel, noțiunea de forță majoră nu se aplică unei situații în care o persoană diligentă și avizată ar fi fost în mod obiectiv în măsură să evite expirarea unui termen de introducere a acțiunii.

În ceea ce privește elementul obiectiv al cazului fortuit sau al forței majore, este necesar să se considere că disfuncționalitatea faxului reprezentantului reclamantului, deși poate fi calificată drept o „împrejurare neobișnuită” în sensul jurisprudenței sus‑menționate, nu este o „circumstanță străină” acestui reprezentant.

Astfel, aparatul în cauză este un instrument intern cabinetului de avocați care îl reprezintă pe reclamant și care se află sub răspunderea sa exclusivă, precum angajații care lucrează în cadrul acestuia. Or, potrivit unei jurisprudențe constante, problemele de transmitere în interiorul unei societăți nu sunt considerate cazuri fortuite sau cazuri de forță majoră. S‑a decis chiar că eroarea imputabilă unei terțe persoane mandatate de un cabinet de avocați pentru a efectua acte care intră sub responsabilitatea respectivului cabinet nu poate fi considerată o împrejurare străină reclamantului reprezentat de acest cabinet. Astfel, chiar și în situația în care cabinetul de avocați care îl reprezintă pe reclamant ar fi recurs la o societate externă pentru gestionarea echipamentului său informatic și a faxului, defecțiunea acestui echipament nu ar putea fi considerată ca fiind o împrejurare care i‑ar fi externă.

Afirmația potrivit căreia disfuncționalitatea s‑ar fi produs pentru prima dată și ar fi fost, prin urmare, imprevizibilă nu permite ca acest aspect să fie considerat o împrejurare externă reprezentantului reclamantului. Acest caracter imprevizibil ar putea cel mult să joace un rol în aprecierea posibilității persoanei interesate de a evita producerea disfuncționalității faxului și, astfel, în analiza elementului subiectiv al cazului fortuit sau al forței majore.

(a se vedea punctele 26, 27 și 32-34)