ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
17

GEVES, al cărui raport de examinare a fost transmis OCSP la 21 mai 2014, a considerat că soiul Braeburn 78 nu era suficient de distinct de soiul de comparație Royal Braeburn în temeiul următoarelor constatări: „Pe baza observațiilor DUS 2012-2013, soiul candidat nu este în mod clar distinct de Royal Braeburn și de X9466. Această concluzie se întemeiază pe următoarele elemente: În 2012: prima recoltă semnificativă de fructe Soi/Caracteristică Data recoltării Regresia amidonului Fermitate (kg/cm2) Index refractometric (%) Aciditate (g/l acid malic) Tentă (spectro‑colorimetrie)* Soi candidat 11/10 5,5 9,2 12,8 7,39 18,64 Royal Braeburn 11/10 - - - - 20,19 X9466 (1) 11/10 6,3 9,3 12,8 7,31 18,71 *O diferență de 2 grade este vizibilă în mod clar cu ochiul liber (1) arbori cu o vârstă mai mare cu un an față de soiul candidat Soiul candidat are fructe în plajă continuă și dungate, precum Royal Braeburn și X9466. Tenta și culoarea laviului soiului candidat este apropiată de Royal Braeburn și de X9466. Maturitatea soiului candidat este apropiată de cea a altor mutanți ai Royal Braeburn cu o perioadă de maturitate standard. În 2013: a doua recoltă semnificativă de fructe Soi/Caracteristică Data recoltării Regresia amidonului Fermitate (kg/cm2) Index refractometric (%) Aciditate (g/l acid malic) Tentă (spectro‑colorimetrie)* Soi candidat 11/10 5,5 10,5 11,7 7,8 22,49 Royal Braeburn 11/10 6,0 10,0 11,6 8,08 23,55 X9466 (1) 11/10 5,7 10,2 11,2 7,53 22,07 *O diferență de 2 grade este vizibilă în mod clar cu ochiul liber (1) arbori cu o vârstă mai mare cu un an față de soiul candidat Soiul candidat are fructe în plajă continuă și dungate, precum Royal Braeburn și X9466. Tenta și culoarea laviului soiului candidat este prea apropiată de Royal Braeburn și de X9466. Maturitatea soiului candidat este apropiată de cea a altor mutanți ai Royal Braeburn cu o perioadă de maturitate standard. Mica diferență de formă a fructului, menționată de solicitant în comparație cu Royal Braeburn, nu este observată. Soiul este respins pentru absența distincției față de Royal Braeburn și de X9466.”
57

Trebuie subliniat, în plus, că AIPN dispune de o putere largă de apreciere în ceea ce privește organizarea și structurarea serviciilor sale și, prin urmare, a nivelului responsabilităților sarcinilor pe care consideră necesar să le încredințeze funcționarilor și agenților săi (a se vedea Hotărârea din 28 aprilie 2017, HN/Comisia, T‑588/16, nepublicată, EU:T:2017:292, punctul 81 și jurisprudența citată), ceea ce presupune că este liber ca, sub controlul autorității bugetare, să stabilească și să raționalizeze numărul de „șefi de unitate sau echivalent” și de „consilieri sau echivalent” de care are nevoie în mod real.
55

Trebuie subliniat, în plus, că AIPN dispune de o putere largă de apreciere în ceea ce privește organizarea și structurarea serviciilor sale și, prin urmare, a nivelului responsabilităților sarcinilor pe care consideră necesar să le încredințeze funcționarilor și agenților săi (a se vedea Hotărârea din 28 aprilie 2017, HN/Comisia, T‑588/16, nepublicată, EU:T:2017:292, punctul 81 și jurisprudența citată), ceea ce presupune că este liber ca, sub controlul autorității bugetare, să stabilească și să raționalizeze numărul de asistenți cu experiență de care are nevoie în mod real.
153

În ceea ce privește punctul 9 litera (c) din decizia atacată, trebuie să se constate că Consiliul se limitează să precizeze că serviciile SGC „se adaptează constant la natura și la creșterea ritmului reuniunilor pe care [acesta] trebuie să le găzduiască și la evoluția dinamicii procesului legislativ”. Or, aceste informații nu demonstrează că Consiliul a procedat la o evaluare prospectivă a nevoilor organizaționale ale SGC în ansamblu după cum afirmă că a procedat (a se vedea punctul 143 de mai sus). Presupunând chiar că Consiliul a procedat la o astfel de evaluare, nu s‑a demonstrat că aceasta a luat în considerare natura și amploarea reformelor viitoare. Astfel, considerațiile cuprinse la punctul 9 litera (c) din decizia atacată par să se refere la examinarea potențialului de mobilitate a reclamantei, astfel cum reiese din prima și din ultima teză ale acestui punct.
53

De asemenea, o autoritate publică dintr‑un stat membru ar putea în prezent, fără a încălca articolul 4 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2007/46, să impună restricții de circulație pe baza nivelului emisiilor poluante pentru vehiculele a căror categorie intră sub incidența Regulamentului nr. 715/2007 și care respectă cel mult norma Euro 5, întrucât această normă și normele Euro anterioare nu mai sunt în vigoare pentru aplicarea acestei directive. Astfel, după cum s‑a arătat la punctul 6 de mai sus, potrivit articolului 10 din regulamentul menționat, norma Euro 6 se aplică de la 1 septembrie 2014 pentru omologarea de tip a vehiculelor ușoare pentru pasageri și de transport de persoane noi și, începând de la 1 septembrie 2015, pentru înmatricularea sau autorizarea vânzării sau a punerii în circulație a acestor vehicule, datele respective fiind decalate cu un an pentru majoritatea vehiculelor ușoare comerciale, în timp ce vehiculele grele comerciale intră sub incidența unui alt regulament. Se poate aminti în această privință că, în Hotărârea din 21 decembrie 2011, Comisia/Austria (C‑28/09, EU:C:2011:854), Curtea a indicat că un stat membru care interzisese deja, pentru combaterea poluării aerului înconjurător, circulația autocamioanelor care se încadrează cel mult într‑o clasă Euro veche ar fi putut, în loc să edicteze o interdicție sectorială de circulație aplicabilă autocamioanelor independent de clasa Euro în care se încadrau, contrară normelor din Tratatul CE referitoare la libera circulație a mărfurilor, să se limiteze, pentru respectarea acestor norme, la extinderea interdicției inițiale la autocamioane care se încadrează în clasa Euro care a urmat clasei avute în vedere inițial.
232

În acest context, Comisia invocă pasajul din unul dintre aceste e‑mailuri ale domnului T., în care acesta din urmă afirma că a protejat întotdeauna clienții MTS din Germania, atunci când era angajat de Pometon, arătând: „[î]n anii trecuți, am protejat întotdeauna clientul dumneavoastră din Germania, chiar dacă societatea‑mamă din Italia îmi solicita în mod regulat să îi aprovizionez uzina din Germania […] știți că am respectat întotdeauna cu strictețe acordurile noastre”. În răspuns la această constatare, MTS a arătat în mai multe e‑mailuri datate de asemenea 28 mai 2008: „Noi am protejat întotdeauna Pom…”; „noi am încercat de mulți ani să protejăm Pom […]”; „acordul a fost întotdeauna că concurența este ok, dar nu cu privire la prețuri!”.
10

În decizia atacată, în primul rând, Comisia a considerat că măsura în cauză, acordată de IVF, mobiliza resurse de stat și era imputabilă Regatului Spaniei. În al doilea rând, beneficiarul ajutorului ar fi reclamanta, iar nu Fundaciόn Hércules, care ar fi acționat ca un vehicul financiar, ținând seama în special de obiectivul măsurii care ar fi destinată să faciliteze finanțarea majorării capitalului reclamantei. Or, situația financiară a reclamantei la momentul acordării măsurii în cauză ar fi cea a unei întreprinderi aflate în dificultate în sensul punctului 10 litera (a), precum și al punctului 11 din Liniile directoare comunitare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (JO 2004, C 244, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 187, denumite în continuare „Liniile directoare privind salvarea și restructurarea”). Având în vedere criteriile definite de Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor [107] și [108 TFUE] privind ajutoarele de stat sub formă de garanții (JO 2008, C 155, p. 10, denumită în continuare „Comunicarea privind garanțiile”) și ținând seama de situația financiară a reclamantei, precum și de condițiile garanției de stat de care beneficiase, Comisia a concluzionat în sensul existenței unui avantaj necuvenit, care ar fi putut să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. Pe de altă parte, Comisia a cuantificat, în decizia atacată, elementul de ajutor pretins acordat reclamantei bazându‑se pe rata de referință aplicabilă în conformitate cu Comunicarea Comisiei privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont (JO 2008, C 14, p. 6), în lipsa unei comparații corespunzătoare posibile pe baza unor operațiuni similare realizate pe piață. La cuantificarea ajutorului în litigiu, Comisia a considerat că valoarea acțiunilor reclamantei gajate în favoarea IVF, cu titlu de contragaranție, era aproape egală cu zero. În sfârșit, Comisia a considerat, în decizia atacată, că ajutorul în litigiu nu era compatibil cu piața internă, în special având în vedere principiile și condițiile stabilite în Liniile directoare privind salvarea și restructurarea.
93

În considerentele (11) și (12) ale deciziei atacate, Comisia reproșează în esență reclamantei că i‑a furnizat informații incomplete privind structura grupului său și activitățile societăților care îl compuneau. Aceste motive se încadrează în examinarea celei de a doua condiții de aplicare a articolului 3 din regulamentul definitiv, referitoare la lipsa unei afilieri cu producătorii‑exportatori supuși taxelor antidumping. Comisia a constatat în special că, în mod contrar informațiilor furnizate inițial de reclamantă, răspunsurile la solicitările de clarificări au evidențiat că una dintre întreprinderile din grup, și anume Foshan Nanhai Huachangsheng Textile Co. Ltd, era deținută de celelalte două societăți care nu au fost menționate în răspunsul inițial, și anume Lihua International (HK) Holding Ltd și Foshan Huachang Textile Development Co. Ltd, deținute, la rândul lor, de membri ai unei aceleiași familii și în privința cărora reclamanta nu a fost în măsură să demonstreze, prin intermediul unor elemente de probă, datele la care au fost constituite, activitățile exacte, printre care eventuala investiție efectuată în alte întreprinderi, și statutul actual.
12

La 26 noiembrie 2015, în temeiul articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 [TFUE] (JO 2015, L 248, p. 9), Comisia a decis să nu ridice obiecții față de sistemul național de compensare, pentru motivul că era vorba despre un ajutor de stat compatibil cu piața internă (în continuare, „decizia atacată”). Potrivit Comisiei, conform criteriilor enunțate în secțiunile 2.1-2.8 din Comunicarea Comisiei privind cadrul Uniunii Europene pentru ajutoarele de stat sub forma compensațiilor pentru obligația de serviciu public (2011) (JO 2012, C 8, p. 15, denumit în continuare „Cadrul SIEG”), măsura în discuție nu este de natură să afecteze schimburile comerciale astfel încât să contravină intereselor Uniunii. În plus, principiile de funcționare ale fondului de compensare nu ar cauza denaturări grave ale concurenței și nu ar impune, așadar, cerințe suplimentare pentru a se asigura că dezvoltarea schimburilor comerciale nu este afectată într‑o măsură incompatibilă cu interesele Uniunii.
112

În speță, anularea cu efect imediat a deciziei atacate poate avea, desigur, consecințe negative grave pentru DCC Maastricht. Această societate nu va mai fi în măsură să comercializeze pigmenții în discuție în speță. Cu toate acestea, anularea deciziei atacate are drept cauză motive legate de legalitatea materială a deciziei atacate. În plus, trebuie amintit că, potrivit articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1907/2006, acesta urmărește să asigure un nivel ridicat de protecție a sănătății umane. Or, ținând seama de observațiile precedente, menținerea efectelor deciziei atacate nu poate fi compatibilă cu acest obiectiv.
6

Prin Decizia (UE) 2016/2391 a Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal (JO 2016, L 357, p. 1, denumită în continuare „decizia atacată”), Comisia a concluzionat că, prin Legea 10/1990, Regatul Spaniei a introdus în mod nelegal un ajutor sub forma unui privilegiu fiscal în materie de impozit pe profit în beneficiul reclamantului, al Club Atlético Osasuna, al Athletic Club și al Real Madrid Club de Fútbol, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE (articolul 1 din decizia atacată). În plus, Comisia a concluzionat că acest regim nu era compatibil cu piața internă și, în consecință, a solicitat Regatului Spaniei să îl sisteze [articolul 4 alineatul (4)] și să recupereze de la beneficiari diferența dintre impozitul pe profit plătit și impozitul pe profit la care ar fi fost supuși dacă ar fi avut forma juridică de SAS, începând cu exercițiul fiscal aferent anului 2000 [articolul 4 alineatul (1)], exceptând în special ipoteza în care ajutorul ar fi un ajutor de minimis (articolul 2). În sfârșit, prin decizia atacată, destinatarul acesteia este obligat să se conformeze dispozițiilor care figurează în dispozitivul său, în mod imediat și efectiv în ceea ce privește recuperarea ajutorului acordat [articolul 5 alineatul (1)] și în termen de patru luni de la data notificării sale în ceea ce privește punerea în aplicare a deciziei în ansamblul său [articolul 5 alineatul (2)].
44

Or, cotele de impozitare, inclusiv în cazul unui barem progresiv, ar face parte, în mod necesar, din impozite, după cum ar fi arătat de altfel Comisia la punctul 134 din comunicarea sa privind noțiunea de „ajutor de stat” astfel cum este menționată la articolul 107 alineatul (1) [TFUE] (JO 2016, C 262, p. 1, denumită în continuare „Comunicarea privind noțiunea de ajutor de stat”). În plus, prin dorința de a impune o cotă de impozitare unică pentru un impozit, Comisia ar aduce atingere de asemenea competențelor de impozitare ale statelor membre.
30

Trebuie arătat că în versiunea germană a regulamentului de bază, această ultimă condiție este formulată după cum urmează: „der Einführer nach dem Ausmaß des Dumpings und der angeblichen oder festgestellten Schädigung von dem Dumping Kenntnis hatte oder hätte haben müssen”. În versiunea portugheză se arată că „o importador tivesse ou devesse ter tido conhecimento dessas práticas no que respeita à importância do dumping e do prejuízo alegados ou verificados” și, în versiunea în limba engleză, se precizează că „the importer was aware of, or should have been aware of, the dumping as regards the extent of the dumping and the injury alleged or found”.
1

Reclamantele, Jindal Saw Ltd, o societate privată de drept indian, și Jindal Saw Italia SpA, societate italiană care aparține Jindal Saw, își desfășoară activitatea în domeniul producției și al vânzării, printre altele, de tuburi și țevi din fontă ductilă pentru piața indiană și pentru export. În perioada relevantă în speță au fost implicate în comercializarea produselor societății Jindal Saw în Uniunea Europeană trei societăți afiliate, și anume, pe lângă Jindal Saw Italia, Jindal Saw España SL și Jindal Saw Pipeline Solutions, UK (denumite în continuare, împreună, „entitățile de vânzări ale Jindal Saw”).
1

Reclamantele, Jindal Saw Ltd, o societate privată de drept indian, și Jindal Saw Italia SpA, societate italiană care aparține Jindal Saw, își desfășoară activitatea în domeniul producției și al vânzării, printre altele, de tuburi și țevi din fontă ductilă pentru piața indiană și pentru export. În perioada relevantă în speță au fost implicate în comercializarea produselor societății Jindal Saw în Uniunea Europeană trei societăți afiliate, și anume, pe lângă Jindal Saw Italia, Jindal Saw España SL și Jindal Saw Pipeline Solutions, UK (denumită și „Jindal Saw UK”) (denumite în continuare, împreună, „entitățile de vânzări ale Jindal Saw”).
14

Prima decizie națională era Ordonanța nr. 1261 a Secretary of State for the Home Department (Ministerul de Interne, Regatul Unit, denumit în continuare „Home Secretary”) din 29 martie 2001 de modificare a UK Terrorism Act 2000 (Legea din anul 2000 a Regatului Unit privind terorismul) și care privește interzicerea reclamantei, considerată o organizație implicată în acte de terorism (denumită în continuare „decizia Home Secretary”).
55

În această privință, este necesar să se sublinieze că, astfel cum a constatat camera de recurs în mod întemeiat, Wedl & Hofmann a furnizat informații suficiente numai în ceea ce privește locul, durata și importanța utilizării mărcii contestate pentru produsele contestate din clasele 21 și 25, în special sub forma unor tabele care prezintă mai multe informaţii diferite privind data, țara, produsele, prețurile și valoarea vânzărilor. În plus, informațiile cuprinse în tabele sunt coroborate cu alte elemente de probă, cum ar fi fotografii, anunțuri publicitare, o broșură publicitară și o broșură de franciză. În ceea ce privește celelalte produse și servicii, Wedl & Hofmann nu a prezentat niciun element de probă care să permită stabilirea faptului că asemenea produse ar fi fost vândute în cadrul Uniunii în perioada relevantă. Or, ar reveni Wedl & Hofmann sarcina de a demonstra utilizarea serioasă a mărcii contestate, și anume să prezinte un ansamblu de elemente de probă bazate nu pe probabilități sau pe prezumții, ci pe elemente concrete și obiective, care să îi permită să demonstreze că marca era utilizată efectiv și suficient pe piața relevantă (a se vedea, în acest sens și prin analogie, Hotărârea din 23 septembrie 2009, acopat, T‑409/07, nepublicată, EU:T:2009:354, punctele 69 și 70).
6

Articolul 65 din statut, astfel cum a fost modificat prin articolul 1 punctul 44 din Regulamentul nr. 1023/2013, prevede în prezent următoarele: „(1) Remunerațiile funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene se actualizează în fiecare an, ținând seama de politica economică și socială a Uniunii. Se iau în considerare în special eventuala majorare a salariilor din funcția publică din statele membre și necesitățile de recrutare. Actualizarea remunerațiilor se realizează în conformitate cu anexa XI. Această actualizare are loc înainte de sfârșitul fiecărui an în lumina unui raport pregătit de Comisie pe baza datelor statistice elaborate de Oficiul de Statistică al Uniunii Europene în acord cu institutele naționale de statistică din statele membre; datele statistice reflectă situația la 1 iulie în fiecare dintre statele membre. Raportul respectiv include date legate de impactul bugetar asupra remunerațiilor și pensiilor funcționarilor Uniunii. Acesta se transmite Parlamentului European și Consiliului. Sumele prevăzute la articolul 42a al doilea și al treilea paragraf, articolele 66 și 69, articolul 1 alineatul (1), articolul 2 alineatul (1), articolul 3 alineatele (1) și (2), articolul 4 alineatul (1), articolul 7 alineatul (2), articolul 8 alineatul (2), articolul 10 alineatul (1) din anexa VII și articolul 8 alineatul (2) din anexa XIII și la fostul articol 4a din anexa VII care urmează să fie actualizate în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din anexa XIII, sumele prevăzute la articolul 24 alineatul (3), articolul 28a alineatul (3) al doilea paragraf, articolul 28a alineatul (7), articolele 93 și 94, articolul 96 alineatul (3) al doilea paragraf, articolul 96 alineatul (7) și articolele 133, 134 și 136 din [RAA], sumele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CECO, CEE, Euratom) nr. 300/76 al Consiliului și coeficientul pentru sumele prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68 al Consiliului se actualizează anual în conformitate cu anexa XI. Comisia publică sumele actualizate în termen de două săptămâni de la actualizare, în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, în scop de informare. (2) În cazul unei modificări substanțiale a costului vieții, sumele menționate la alineatul (1) și coeficienții corectori menționați la articolul 64 se actualizează în conformitate cu anexa XI. Comisia publică valorile actualizate și coeficienții corectori, în termen de două săptămâni de la actualizare, în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, pentru informare. (3) Sumele prevăzute la alineatul (1) și coeficienții corectori prevăzuți la articolul 64 sunt considerați a fi sume și coeficienți corectori a căror valoare reală la un moment dat se actualizează fără a se recurge la un alt act legislativ. (4) Fără a aduce atingere articolului 3 alineatele (5) și (6) din anexa XI, nu se efectuează niciuna dintre actualizările prevăzute la alineatele (1) și (2) în anii 2013 și 2014.”
12

Prin decizia din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 în FUR (SRB/ES/SRF/2016/06) (denumită în continuare „decizia atacată”), SRB, în cadrul sesiunii sale executive, a decis, în temeiul articolului 54 alineatul (1) litera (b) și al articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 806/2014, cu privire la cuantumul contribuției ex ante a fiecărei instituții, inclusiv reclamanta, pentru anul 2016. Anexa la această decizie cuprinde, într‑un tabel, cuantumurile contribuțiilor ex ante pentru anul 2016 ale tuturor instituțiilor, precum și un anumit număr de alte rubrici, intitulate în special „Method (EA)” [metodă (zona euro)] și „Risk adjustment factor in the EA environment” (factor de ajustare în funcție de profilul de risc în contextul zonei euro).
10

Prin decizia din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la FUR (SRB/ES/SRF/2016/06) (denumită în continuare „prima decizie atacată”), SRB, în sesiunea sa executivă, a decis, în temeiul articolului 54 alineatul (1) litera (b) și al articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 806/2014, cuantumul contribuțiilor ex ante pentru anul 2016 pentru fiecare instituție, printre care se numără și reclamanta. Anexa la această decizie cuprinde un tabel cu cuantumul contribuțiilor ex ante pentru anul 2016 datorat de toate instituțiile, precum și un număr de alte rubrici intitulate, printre altele, „Method (EA)” [Metoda (zona euro)] și „Risk adjustment factor in the EA environment” (Factorul de ajustare în funcție de profilul de risc în contextul zonei euro).