ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Tabelul următor rezumă poziția REA în privința diferitor documente solicitate, elaborate în cursul proiectului iBorderCtrl (denumite în continuare „documentele solicitate”): Documente/rezultate Poziția REA Informații confidențiale D 1.1 Primul raport al consilierului în etică (Ethics advisor’s first report) Refuz al accesului Evaluare etică și juridică a instrumentelor, a componentelor tehnice și a metodelor dezvoltate în proiect D 1.2 Etica realizării profilului, riscul de stigmatizare a particularilor și planul de mitigație (Ethics of profiling, the risk of stigmatization of individuals and mitigation plan) Refuz al accesului Evaluarea etică și juridică a instrumentelor, a componentelor tehnologice și a metodelor dezvoltate în proiect D 1.3 Consilier în etică (Ethics Advisor) Refuz al accesului Datele consilierului în etică D 2.1 Raport privind analiza cerințelor (Requirement Analysis Report) Refuz al accesului Soluțiile tehnologice și descrierea arhitecturii globale a sistemului D 2.2 Arhitectura de referință și specificarea componentelor (Reference Architecture and components specification) Refuz al accesului Soluțiile tehnologice și descrierea arhitecturii globale a sistemului D 2.3 Raport de examinare juridică și etică la nivelul UE (EU wide legal and ethical review report) Refuz al accesului Evaluarea etică și juridică a instrumentelor, a componentelor tehnologice și a metodelor dezvoltate în proiect D 3.1 Dispozitive de colectare a datelor – specificații (Data Collection Devices – specifications) Acces parțial Părțile ocultate ale documentului ar conține informații care afectează interesele comerciale D 7.3 Plan de difuzare și comunicare (Dissemination and communication plan) Acces parțial Părțile ocultate ale documentului ar conține informații care afectează interesele comerciale D 7.6 Raport de comunicare anual, inclusiv materialul de comunicare (Yearly communication report including communication material) Indicație: document accesibil publicului Niciuna D 7.8 Plan de difuzare și de comunicare 2 (Dissemination and communication plan 2) Acces parțial Părțile ocultate ale documentului ar conține informații care afectează interesele comerciale D 8.1 Plan de gestionare a calității (Quality Management Plan) Refuz al accesului Informații confidențiale ale consorțiului referitoare la gestionarea proiectului, a planificării măsurilor tehnice la livrarea rezultatelor D 8.3 Raport privind progresul periodic (Periodic Progress Report) Refuz al accesului Descrierea progreselor tehnice privind diferitele loturi de lucru D 8.4 Raport anual (Annual Report) Refuz al accesului Descrierea progreselor tehnice privind diferitele loturi de lucru D 8.5 Raport privind progresul periodic 2 (Periodic Progress Report 2) Refuz al accesului Descrierea progreselor tehnice pentru diferitele loturi de lucru D 8.7 Raport anual 2 (Annual Report 2) Refuz al accesului Descrierea progreselor tehnice privind diferitele loturi de lucru
87

Cu toate acestea, prin efectuarea unei comparații limitate la aceste criterii, reclamanta omite să ia în considerare faptul că abordarea Comisiei în regulamentul provizoriu se bazează, înainte de toate, pe premisa că este vorba despre statele membre ale SEE vizate. Într‑adevăr, în considerentul (80) al regulamentului provizoriu se afirmă în mod expres că, „urmare a Acordului SEE […], Uniunea a stabilit o integrare economică strânsă cu piețele țărilor SEE”. Așadar, este vorba efectiv despre „piețe”, fără ca această constatare să se limiteze doar la piața siderurgică. Astfel, este greșit să se interpreteze raționamentul Comisiei care stă la baza excluderii statelor membre ale SEE vizate prin ignorarea contextului care decurge din acordul în discuție. Făcând trimitere la considerentul (80) al regulamentului provizoriu, regulamentul atacat confirmă această interpretare, amintind în considerentul (193), printre altele, că integrarea strânsă a piețelor statelor membre ale SEE justifică această excludere.
16

În prima etapă, la 17 martie 2016, reclamanta și Toshiba au încheiat un „Shares and Other Securities Transfer Agreement” prin care reclamanta a dobândit acțiunea fără drept de vot de categoria B pentru 4930 de yeni (aproximativ 40 de euro) și 100 de opțiuni pe acțiuni cu drept de vot de categoria C ale TMSC pentru 665497806400 de yeni (aproximativ 5280000000 de euro), drept de vot care nu putea fi însă exercitat atât timp cât opțiunile pe acțiuni nu erau exercitate. În aceeași zi, MS Holding, societate vehicul investițional creată în mod specific în vederea operațiunii la 8 martie 2016, și Toshiba au încheiat un „Excluded share Transfer Agreement”, prin care MS Holding a achiziționat cele 20 de acțiuni cu drept de vot de categoria A rămase ale TMSC pentru 98600 de yeni (aproximativ 800 de euro). Cele două operațiuni sunt denumite împreună „tranzacția intermediară” în Decizia C(2019) 4559 final a Comisiei din 27 iunie 2019 de impunere a unor amenzi pentru nerespectarea obligației de a notifica o concentrare cu încălcarea articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului și pentru punerea în aplicare a unei concentrări cu încălcarea articolului 7 alineatul (1) din regulamentul respectiv (cazul M.8179 – Canon/Toshiba Medical Systems Corporation), denumită în continuare „decizia atacată”.
2) Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1579 al Comisiei din 18 octombrie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză, și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/163, întrucât instituie taxe antidumping definitive la importurile de produse fabricate de următorii producători‑exportatori: – Chaoyang Long March Tyre Co. Ltd; – Triangle Tyre Co. Ltd; – Shandong Wanda Boto Tyre Co. Ltd; – Qingdao Doublestar Tire Industrial Co. Ltd; – Ningxia Shenzhou Tire Co. Ltd; – Guizhou Tyre Co. Ltd; – Aeolus Tyre Co. Ltd; – Shandong Huasheng Rubber Co. Ltd; – Chongqing Hankook Tire Co. Ltd; – Prinx Chengshan (Shandong) Tire Co. Ltd; – Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd; – Shandong Linglong Tire Co. Ltd; – Shandong Jinyu Tire Co., Ltd; – Sailun Jinyu Group Co. Ltd; – Shandong Kaixuan Rubber Co. Ltd; – Weifang Yuelong Rubber Co. Ltd; – Weifang Shunfuchang Rubber And Plastic Products Co. Ltd; – Shandong Hengyu Science & Technology Co. Ltd; – Jiangsu General Science Technology Co. Ltd; – Double Coin Group (Jiang Su) Tyre Co. Ltd; – Hefei Wanli Tire Co. Ltd; – Giti Tire (Anhui) Company Ltd; – Giti Tire (Fujian) Company Ltd; – Giti Tire (Hualin) Company Ltd; – Giti Tire (Yinchuan) Company Ltd; – Qingdao GRT Rubber Co. Ltd.
147

În plus, afirmația autorităților din Regatul Unit nu este incompatibilă nici cu jurisprudența Judicial Committee of the Privy Council (Comitetul Judiciar al Consiliului Privat, Regatul Unit, denumit în continuare „JCPC”), invocată în cadrul procedurii administrative, care, deși nu este obligatorie, era relevantă pentru interpretarea articolului 74 din ITA 2010. Astfel, în decizia adoptată de JCPC, în ceea ce privește Hong Kong, în cauza Commissioner of Inland Revenue v HK‑TVB International Ltd [1992] 2 AC 397, JCPC precizase că erau acumulate în Hong Kong și obținute din Hong Kong veniturile încasate de o societate din Hong Kong care acorda în sublicență filme unor societăți stabilite în străinătate și care le exploatau în străinătate. Desigur, asemenea reclamantelor, trebuie arătat că, în acea cauză, JCPC luase în considerare o serie de elemente specifice speței, inclusiv împrejurarea că contractele de sublicență fuseseră pregătite în Hong Kong și anumite servicii suplimentare erau prestate uneori din Hong Kong. Cu toate acestea, trebuie arătat că JCPC a luat în considerare și faptul că o redevență fixă era plătită contribuabilului situat în Hong Kong. În plus, astfel cum au subliniat autoritățile din Regatul Unit în observațiile din 14 noiembrie 2013, decizia menționată adoptată de JCPC confirma în mod clar că veniturile din redevențe primite de o societate din Gibraltar puteau fi acumulate pe acest teritoriu sau obținute de acolo, chiar dacă drepturile de proprietate intelectuală erau exploatate exclusiv în afara acestuia.
36

La 18 februarie 2019, EASME a adresat reclamantei o a doua scrisoare de informare prealabilă (denumită în continuare „a doua scrisoare de informare prealabilă”). În această scrisoare, EASME arăta că, după ce a examinat observațiile reclamantei, își menținea intenția de a rezilia acordul de grant, însă pentru motive diferite de cele expuse în prima scrisoare de informare prealabilă și extindea procedura de informare prealabilă în consecință. EASME preciza că, „[p]otrivit informațiilor publice disponibile, [A,] (cofondatoare [a reclamantei,]) a fost considerată de [CEPN] vinovată de săvârșirea unei abateri profesionale grave”. EASME arăta de asemenea că două dintre documentele care fuseseră prezentate în cadrul propunerii de proiect a reclamantei ca fiind „publicațiile științifice cele mai relevante referitoare la conținutul proiectului P‑TEV” conțineau, potrivit CEPN, dovezi ale abaterii în discuție, și anume articolul „In Vivo Application of Tissue‑Engineered Veins Using Autologous Peripheral Whole Blood: A Proof of Concept Study”, în revista EBioMedicine, 22 septembrie 2014 (denumit în continuare „articolul din EBioMedicine”), și articolul „Transplantation of an allogeneic vein bioengineered with autologous stem cells: a proof‑of‑concept study”, în revista Lancet, 21 iulie 2012 (denumit în continuare „articolul din Lancet”). Potrivit EASME, ancheta CEPN concluzionase de asemenea că speța indica deficiențe sistematice în compunerea și funcționarea grupului de cercetare și un mediu de cercetare aproape disfuncțional. Astfel, nu fusese organizată nicio reuniune și fusese constatat un du‑te‑vino adesea neexplicat al persoanelor implicate. EASME adăuga că grupul de experți criticase ferm cultura cercetării constatată în grupul din care făcea parte A. EASME considera că aceste concluzii puneau la îndoială integritatea profesională a lui A și, prin urmare, capacitatea operațională a reclamantei de a implementa proiectul în mod adecvat și respectarea de către aceasta a cerințelor de neexcludere impuse de reglementarea financiară a Uniunii. În consecință, EASME considera că acordul de grant nu trebuia să fie aplicat în continuare și trebuia să fie reziliat pentru motivul prevăzut la articolul 50.3.1 litera f) din acordul de grant.
75

Republica Polonă contestă însă aplicarea prin analogie a respectivei jurisprudențe în speță, în special pentru motivul că aceasta se raportează la cooperarea dintre instanțele naționale în materie penală și, mai precis, la executarea unui mandat european de arestare, iar nu la deciziile de respingere a unei plângeri în materia dreptului concurenței. În plus, acest stat membru arată că Hotărârea din 25 iulie 2018, Minister for Justice and Equality (Deficiențe ale sistemului judiciar) (C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586), privea principiul protecției jurisdicționale efective prevăzut la articolul 19 alineatul (1) TUE, precum și riscul de încălcare a dreptului fundamental la un proces echitabil în fața unei instanțe independente, astfel cum este consacrat la articolul 47 al doilea paragraf din cartă, deși aceste dispoziții nu s‑ar aplica autorităților administrative precum autoritatea de concurență poloneză.
16

În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă patru motive. În cadrul primului motiv, reclamanta apreciază că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere, precum și o eroare de drept atunci când a considerat că exploatarea anumitor dispozitive înscrise în anexa 10 după data scadenței lor prevăzută în aceeași anexă constituia un avantaj. Prin intermediul motivelor al doilea-al patrulea, toate invocate cu titlu subsidiar, reclamanta susține că un ipotetic ajutor de stat ar fi fost compatibil cu piața internă în temeiul Comunicării Comisiei privind cadrul Uniunii Europene pentru ajutoarele de stat sub forma compensațiilor pentru obligația de serviciu public (JO 2012, C 8, p. 15) și al Deciziei 2012/21/UE a Comisiei din 20 decembrie 2011 privind aplicarea articolului 106 alineatul (2) din [TFUE] în cazul ajutoarelor de stat sub formă de compensații pentru obligația de serviciu public acordate anumitor întreprinderi cărora le‑a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general (JO 2012, L 7, p. 3) (al doilea motiv), că Comisia și‑a încălcat obligația de motivare în ceea ce privește evaluarea cuantumului care trebuie recuperat (al treilea motiv) și că ajutorul de stat reținut prin decizia atacată ar fi în orice caz prescris (al patrulea motiv).
36

Mai întâi, aceasta subliniază că posibilitatea recuperării TVA‑ului, prevăzută la articolul 69 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul nr. 1303/2013, face trimitere la o noțiune mult mai largă decât cea a deductibilității TVA‑ului și că, deși Ministerul Dezvoltării Economice nu are efectiv calitatea de persoană impozabilă în scopuri de TVA, în sensul articolului 13 alineatul (1) din Directiva TVA, nu este mai puțin adevărat că ministerul respectiv putea recupera TVA‑ul în sensul articolului 69 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul nr. 1303/2013.
205

În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, în ceea ce privește condiția afectării schimburilor comerciale dintre statele membre, prevăzută la articolul 107 alineatul (1) TFUE, Comisia nu are obligația de a demonstra că o măsură de stat are un efect real asupra acestor schimburi comerciale și, de altfel, nici că aceasta creează o denaturare efectivă a concurenței. Ea are doar obligația de a stabili că măsura respectivă poate să producă astfel de efecte (a se vedea Hotărârea din 5 martie 2015, Banco Privado Português și Massa Insolvente do Banco Privado Português, C‑667/13, EU:C:2015:151, punctul 46 și jurisprudența citată).
2

Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63) conține un capitol III, intitulat „Competențe ale BCE”. Secțiunea 1 din acest capitol, intitulată „Prerogative de investigare”, cuprinde articolul 12, intitulat „Inspecții la fața locului”, care are următorul cuprins: „(1) Pentru a‑și îndeplini atribuțiile care îi sunt conferite prin prezentul regulament și sub rezerva altor condiții prevăzute în dreptul relevant al Uniunii, BCE poate efectua, în conformitate cu articolul 13 și sub rezerva notificării prealabile a autorității naționale competente vizate, toate inspecțiile necesare la fața locului, la sediile comerciale ale persoanelor juridice menționate la articolul 10 alineatul (1) și la sediul oricărei alte întreprinderi incluse în supravegherea pe baza consolidată pentru care BCE este autoritatea responsabilă cu supravegherea consolidată în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (g). Atunci când desfășurarea corespunzătoare și eficiența inspecției impun acest lucru, BCE poate efectua inspecția la fața locului fără anunțarea prealabilă a persoanelor juridice respective. (2) Funcționarii și alte persoane autorizate de BCE pentru a efectua o inspecție la fața locului pot intra în orice sediu comercial și pe orice teren al persoanelor juridice care fac obiectul unei decizii de investigare adoptate de BCE și dețin toate prerogativele prevăzute la articolul 11 alineatul (1). (3) Persoanele juridice prevăzute la articolul 10 alineatul (1) fac obiectul inspecțiilor la fața locului pe baza unei decizii a BCE. (4) Funcționarii și alte persoane care îi însoțesc, autorizate sau numite de autoritatea națională competentă din statul membru în care urmează să se desfășoare inspecția, sprijină în mod activ funcționarii BCE și celelalte persoane autorizate de către aceasta, sub supravegherea și în coordonarea BCE. În acest scop, aceștia beneficiază de prerogativele prevăzute la alineatul (2). Funcționarii autorității naționale competente a statului membru participant în cauză au, de asemenea, dreptul de a participa la inspecțiile la fața locului. (5) În cazul în care funcționarii și celelalte persoane care îi însoțesc, autorizate sau numite de către BCE, constată că o persoană se opune unei inspecții dispuse în temeiul prezentului articol, autoritatea națională competentă a statului membru participant în cauză le acordă asistența necesară, în conformitate cu dreptul național. În măsura în care acest lucru este necesar inspecției, această asistență include sigilarea oricărui sediu comercial, registru sau înregistrare. În cazul în care autoritatea națională competentă în cauză nu deține această prerogativă, aceasta face uz de prerogativele sale pentru a solicita asistența necesară altor autorități naționale.”
88

În plus, Comisia a arătat, în considerentul (18) al regulamentului atacat, că atât orezul Indica albit sau semialbit produs în Uniune, cât și cel importat au aceleași caracteristici fizice, tehnice și chimice de bază, au aceleași utilizări și sunt vândute prin canale de vânzare similare sau identice aceluiași tip de clienți. Or, trebuie arătat că, dacă orezul Indica produs într‑o țară terță din orez nedecorticat originar din această țară are aceleași caracteristici de bază ca orezul Indica produs în Uniune din orez nedecorticat originar din Uniune, situația trebuie să fie aceeași în cazul orezului Indica produs în Uniune din orez nedecorticat importat dintr‑o țară terță.
328

Corolar al autorității de lucru judecat, principiul non bis in idem garantează securitatea juridică și egalitatea, asigurându‑se că, odată ce o persoană a fost anchetată și, după caz, sancționată, această persoană are certitudinea că nu va fi anchetată din nou pentru aceeași infracțiune (Hotărârea din 3 aprilie 2019, Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie, C‑617/17, EU:C:2019:283, punctul 33).
304

Corolar al autorității de lucru judecat, principiul non bis in idem garantează securitatea juridică și egalitatea, asigurându‑se că, odată ce o persoană a fost anchetată și, după caz, sancționată, această persoană are certitudinea că nu va fi anchetată din nou pentru aceeași infracțiune (Hotărârea din 3 aprilie 2019, Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie, C‑617/17, EU:C:2019:283, punctul 33).
1

Prin acțiunea întemeiată pe articolul 263 TFUE, Republica Elenă solicită anularea Deciziei (UE) 2020/394 a Comisiei din 7 octombrie 2019 privind măsurile SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) puse în aplicare de Republica Elenă sub formă de subvenții pentru dobânzi și garanții legate de incendiile din 2007 (prezenta decizie vizează numai sectorul agricol) (JO 2020, L 76, p. 4, denumită în continuare „decizia atacată”).
15

La 2 ianuarie 2019, adoptarea deciziei de plasare sub administrare temporară a fost anunțată, în paralel, printr‑un comunicat de presă, pe de o parte, de către BCE și, pe de altă parte, de către bancă. În aceeași zi, negocierea titlurilor emise sau garantate a fost suspendată de Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Comisia Națională pentru Societăți și Bursă, Italia) „până la intrarea în vigoare a deciziei [de plasare sub administrare temporară] sau până la restabilirea, în special ca urmare a noilor inițiative ale autorităților competente în materie de supraveghere prudențială, a unui cadru de informare complet cu privire la titlurile de valoare emise sau garantate de bancă”.
5

Prin Decizia C(2015) 80 final din 16 ianuarie 2015 privind măsura SA.33846 (2015/C) (ex 2014/NN) (ex 2011/CP) – Finlanda – Helsingin Bussiliikenne Oy (JO 2015, C 116, p. 22, denumită în continuare „decizia de deschidere”), Comisia a inițiat procedura formală de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE printre altele în privința măsurilor în litigiu. Această decizie a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 10 aprilie 2015, iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în termen de o lună de la data publicării. Comisia nu a primit observații din partea reclamantei.
73

La punctele 188 și 189 din Hotărârea din 10 aprilie 2019, Jindal Saw și Jindal Saw Italia/Comisia (T‑301/16, EU:T:2019:234), Tribunalul a adăugat că: „188 [Î]ntrucât Comisia a luat în considerare prețurile aferente vânzărilor realizate de entitățile de vânzări afiliate principalului producător din Uniune pentru a stabili prețul produsului similar din industria din Uniune, însă nu a luat în considerare prețurile aferente vânzărilor entităților de vânzări ale Jindal Saw pentru a stabili prețul produsului în cauză fabricat de aceasta din urmă, nu se poate considera că calcularea subcotării a fost efectuată prin compararea prețurilor în același nivel comercial. 189 Or, […] compararea prețurilor în același nivel comercial reprezintă o condiție a legalității calculării subcotării prețului produsului în cauză. Prin urmare, calcularea subcotării astfel cum a fost realizată de Comisie în cadrul regulamentului atacat trebuie să fie considerată contrară articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază.”
40

Această concluzie nu poate fi repusă în discuție de argumentul reclamantei potrivit căruia textul versiunii în limba engleză a articolului 9 alineatul (12) din Regulamentul 2015/1222, care prevede că ACER adoptă o decizie cu privire la propunerile OTS‑urilor „[w]here the competent regulatory authorities have not been able to reach an agreement” (în cazul în care autoritățile de reglementare competente nu au putut ajunge la un acord), ar putea acredita ideea că competența ACER ar fi limitată numai la aspectele problemei de reglementare în cauză asupra cărora ANR‑urile nu au reușit să ajungă la un acord.
Hotărârea Tribunalului (Camera a doua) din 20 ianuarie 2021 –

Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(Cauza T‑253/20)

„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – Motiv absolut de refuz – Caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”

1. Marcă a Uniunii Europene – Definiția și dobândirea mărcii Uniunii Europene – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv – Noțiune – Criterii de apreciere [Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 20-22)

2. Marcă a Uniunii Europene – Definiția și dobândirea mărcii Uniunii Europene – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv – Mărci constituite din sloganuri publicitare – Caracter distinctiv – Aplicarea unor criterii de apreciere specifice – Inadmisibilitate [Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 23 și 24)

3. Marcă a Uniunii Europene – Definiția și dobândirea mărcii Uniunii Europene – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv – Mărci constituite din sloganuri publicitare – Caracter distinctiv – Criterii de apreciere [Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 25-28)

4. Marcă a Uniunii Europene – Definiția și dobândirea mărcii Uniunii Europene – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv – Marca verbală IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS [Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)] (a se vedea punctele 33-35 și 44-49)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 februarie 2020 (cauza R 2446/2019-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

1) Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 7 februarie 2020 (cauza R 2446/2019-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS ca marcă a Uniunii Europene.