Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 septembrie 2012 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) — Regatul Unit] — Secretary of State for the Home Department/Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

(Cauza C-83/11) (1)

(Directiva 2004/38/CE - Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre al cetățenilor Uniunii și al membrilor familiilor acestora - Articolul 3 alineatul (2) - Obligația de a facilita, în conformitate cu legislația națională, intrarea și șederea „(oricăror) alți membri de familie” aflați în întreținerea unui cetățean al Uniunii)

(2012/C 331/09)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

Părțile din acțiunea principală

Reclamant: Secretary of State for the Home Department

Pârâți: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

Obiectul

Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Upper Tribunal — Interpretarea articolului 3 alineatul (2) și a articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Noțiunea „orice alți membri de familie” ai unui cetățean al Uniunii în sensul articolului 3 alineatul (2) din directivă — Membri aflați în întreținerea familiei unui cuplu căsătorit în care soțul/soția este resortisant al unei țări terțe — Membri de familie care nu sunt ascendenți direcți ai unui cuplu căsătorit

Dispozitivul

1. Articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul — că statele membre nu sunt obligate să admită orice cerere de intrare sau de ședere formulată de membri de familie ai unui cetățean al Uniunii care nu se încadrează în definiția care figurează la articolul 2 punctul 2 din directiva menționată, chiar dacă aceștia demonstrează, conform articolului 10 alineatul (2) din aceasta, că se află în întreținerea respectivului cetățean, — că statele membre au însă obligația de a se asigura că legislația lor prevede criterii care le permit persoanelor menționate să obțină o decizie referitoare la cererea lor de intrare și de ședere care să fie bazată pe o examinare amănunțită a situației lor personale și care, în caz de refuz, să fie motivată, — că statele membre dispun de o largă marjă de apreciere în ceea ce privește alegerea criteriilor menționate, acestea din urmă trebuind însă să fie conforme cu sensul uzual al termenului „facilitează”, precum și cu cel al termenilor referitori la dependență folosiți în cadrul articolului 3 alineatul (2) menționat și să nu lipsească această dispoziție de efectul său util, și — că orice solicitant are dreptul ca o instanță să verifice dacă legislația națională și modul în care aceasta a fost aplicată îndeplinesc aceste condiții.

2. Pentru a se încadra în categoria membrilor de familie aflați „în întreținerea” unui cetățean al Uniunii menționată la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38, situația de dependență trebuie să existe în țara din care a venit membrul de familie în cauză, și aceasta cel puțin la momentul la care respectivul membru de familie solicită să se alăture cetățeanului Uniunii în a cărui întreținere se află.

3. Articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38 trebuie interpretat în sensul că statele membre pot, în exercitarea marjei lor de apreciere, să impună cerințe specifice referitoare la caracterul și la durata dependenței, cu condiția ca aceste cerințe să fie conforme cu sensul uzual al termenilor referitori la dependența menționată la articolul 3 alineatul (2) primul paragraf litera (a) din Directiva 2004/38 și să nu lipsească această dispoziție de efectul său util.

4. Aspectul dacă eliberarea permisului de ședere prevăzută la articolul 10 din Directiva 2004/38 poate fi condiționată de cerința ca situația de dependență în sensul articolului 3 alineatul (2) primul paragraf litera (a) din această directivă să fi continuat să existe în statul membru gazdă nu ține de domeniul de aplicare al directivei în cauză.

(1) JO C 145 din 14.05.2011.