2

Situația de fapt aflată la originea litigiului a fost prezentată de Tribunal la punctele 1-14 din ordonanța atacată în modul următor: „1 Reclamantele [...] sunt societăți pentru locuințe sociale (woningcorporaties, denumite în continuare «wocos») stabilite în Țările de Jos. Wocos sunt organisme fără scop lucrativ care au ca misiune achiziția, construcția și închirierea unor locuințe destinate în esență persoanelor defavorizate și grupurilor dezavantajate din punct de vedere social. Wocos desfășoară și alte activități, precum construirea și închirierea de apartamente cu chirii mai ridicate, construirea de apartamente destinate vânzării și construirea și închirierea unor imobile de interes general. 2 La 15 decembrie 2009, Comisia a adoptat decizia [în litigiu]. 3 În primul rând, în ceea ce privește ajutorul E 2/2005, în anul 2002, autoritățile olandeze au notificat Comisiei schema generală de ajutoare de stat plătite în favoarea wocos. Întrucât Comisia a considerat că măsurile de finanțare a wocos puteau fi calificate drept ajutoare existente, autoritățile olandeze și‑au retras ulterior notificarea. 4 La 14 iulie 2005, Comisia a transmis autorităților olandeze o scrisoare în temeiul articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [107 TFUE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41), prin care a calificat sistemul general de ajutoare de stat plătite în favoarea wocos drept ajutoare existente (ajutorul E 2/2005) și a exprimat îndoieli în ceea ce privește compatibilitatea lor cu piața comună. Cu titlu introductiv, Comisia a indicat că autoritățile olandeze trebuiau să modifice misiunea de serviciu public încredințată wocos, astfel încât locuința socială să fie destinată unui anumit grup clar definit de persoane defavorizate sau grupuri dezavantajate din punct de vedere social. Comisia a arătat că toate activitățile comerciale ale wocos trebuiau realizate în condițiile pieței și că acestea nu trebuiau să beneficieze de ajutoare de stat. În sfârșit, Comisia a indicat că oferta de locuințe sociale trebuia să fie adaptată la cererea persoanelor defavorizate sau a grupurilor dezavantajate din punct de vedere social. 5 În urma transmiterii acestei scrisori, Comisia și autoritățile olandeze au inițiat negocieri pentru a asigura conformitatea schemei de ajutoare cu articolul 106 alineatul (2) TFUE. 6 La 16 aprilie 2007, Asociația Investitorilor Instituționali în domeniul Imobiliar din Regatul Țărilor de Jos (Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland [...]) a depus o plângere la Comisie cu privire la ajutoarele acordate wocos. În luna iunie a anului 2009, Vesteda Groep BV s‑a alăturat acestei plângeri. 7 Prin scrisoarea din 3 decembrie 2009, autoritățile olandeze au propus Comisiei angajamente menite să modifice sistemul general de ajutoare de stat în favoarea wocos. 8 Măsurile conținute în sistemul general de ajutoare de stat plătite de [Regatul] Țări[lor] de Jos în favoarea wocos și vizate de procedura E 2/2005 sunt următoarele: a) garanții de stat pentru împrumuturi acordate de Fondul de garantare pentru construirea de locuințe sociale; b) ajutoare din Fondul central pentru locuințe, ajutoare pe proiect sau ajutoare pentru raționalizare sub formă de împrumuturi cu rate preferențiale sau de subvenții directe; c) vânzarea de către municipalități a unor terenuri la prețuri inferioare prețurilor pieței; d) dreptul de a împrumuta de la Bank Nederlandse Gemeenten. 9 În decizia [în litigiu], Comisia a calificat fiecare dintre aceste măsuri drept ajutoare de stat și a considerat că sistemul olandez de finanțare a locuințelor sociale constituia un ajutor existent, întrucât a fost creat înainte de intrarea în vigoare a Tratatului CE în Țările de Jos, iar reformele ulterioare nu au generat o modificare substanțială. 10 În considerentul (41) al deciziei [în litigiu], Comisia a indicat: «Autoritățile olandeze s‑au angajat să modifice funcționarea wocos și măsurile prin care le sunt conferite avantaje. În ceea ce privește diferitele modificări, autoritățile olandeze au prezentat Comisiei proiecte de dispoziții. Noile norme fac obiectul unui nou decret ministerial, intrat în vigoare la 1 ianuarie 2010, și al unei noi legi privind locuințele care va intra în vigoare la 1 ianuarie 2011. [...]» 11 Comisia a examinat compatibilitatea ajutorului E 2/2005 referitor la sistemul de finanțare a wocos astfel cum a fost modificat în urma angajamentelor asumate de autoritățile olandeze. Aceasta a concluzionat, în considerentul (72) al deciziei [în litigiu], că «ajutoarele plătite în temeiul activităților de locuințe sociale, legate de exemplu de construirea și de închirierea de locuințe destinate particularilor, inclusiv construcția și întreținerea de infrastructuri auxiliare, [...] sunt compatibile cu articolul 106 alineatul (2) TFUE». În consecință, Comisia a acceptat angajamentele luate de autoritățile olandeze. 12 În al doilea rând, în ceea ce privește ajutorul N 642/2009, la 18 noiembrie 2009, autoritățile olandeze au notificat o nouă schemă de ajutoare pentru renovarea cartierelor urbane aflate în declin, calificată drept «ajutor specific pentru proiect destinat anumitor regiuni», ale căror beneficiare sunt wocos care intervin în cartierele selecționate. Această nouă schemă de ajutoare trebuie acordată în aceleași condiții cu cele prevăzute pentru măsurile care fac obiectul schemei de ajutoare existente astfel cum a fost modificată în urma angajamentelor asumate de autoritățile olandeze. 13 Ajutorul N 642/2009 va lua forma unor subvenții directe, plătite de Centraal Fonds Volkshuisvesting (Fondul central pentru locuințe), pentru realizarea unor proiecte specifice referitoare la construirea și închirierea de locuințe în zone geografice limitate, care corespund comunităților urbane celor mai defavorizate. Acesta va fi finanțat printr‑o taxă nouă plătită de wocos care își desfășoară activitățile în afara zonelor urbane sensibile 14 În decizia [în litigiu], Comisia a considerat că ajutorul N 642/2009 era compatibil cu piața comună. Aceasta a apreciat că «[a]jutoarele plătite pentru activitățile de construire și de închiriere a locuințelor destinate particularilor, inclusiv construirea și întreținerea infrastructurilor anexe, și de construire și de închiriere a unor imobile de interes general sunt compatibile cu articolul 106 alineatul (2) TFUE». În consecință, Comisia a decis să nu formuleze obiecții în privința noilor măsuri notificate.”