20070628

Rezoluție [1]

privind migrația personalului calificat și efectul acesteia asupra dezvoltării naționale

Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE,

- reunindu-se la Wiesbaden (Germania) între 25 și 28 iunie 2007,

- având în vedere articolele 177, 178, 179, 180, 181 și 181 litera (a) din Tratatul de instituire a Comunității Europene,

- având în vedere acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific (ACP), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou, la data de 23 iunie 2000 (Acordul de la Cotonou) [2], și modificat la Luxemburg la 25 iunie 2005 [3], și în special articolul 13 privind migrația,

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul European Economic și Social și Comitetul Regiunilor intitulată "Migrație și dezvoltare: câteva orientări concrete" [4],

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European intitulată "Strategia UE pentru acțiune privind lipsa acută de resurse umane în domeniul sănătății în țările în curs de dezvoltare" [5],

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu intitulată "Contribuția la poziția UE pentru dialogul la nivel înalt al Organizației Națiunilor Unite privind migrația și dezvoltarea" [6],

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European intitulată "Abordarea globală a migrării după un an: spre o politică europeană complexă de migrație" [7],

- având în vedere Planul de politici al Comisiei Europene privind migrația legală [8],

- având în vedere reuniunea la nivel înalt a șefilor de stat și guvern ai Uniunii Africane (UA), care a avut loc la Khartoum, între 23 și 24 ianuarie 2006 și care a reafirmat domeniul de aplicare și impactul migrației asupra dezvoltării,

- având în vedere raportul adoptat de ședința plenară a reuniunii experților din UE, America Latină și Caraibe privind migrația, în martie 2006,

- având în vedere Declarația de la Bruxelles și planul de acțiune privind azilul, migrația și mobilitatea adoptate în cadrul primei reuniuni a miniștrilor ACP responsabili de aceste chestiuni, care a avut loc în Bruxelles, la data de 13 aprilie 2006,

- având în vedere Declarația comună Africa-UE privind migrația și dezvoltarea, adoptată în cadrul Conferinței ministeriale UE-Africa, care a avut loc la Tripoli, între 22 și 23 noiembrie 2006,

- având în vedere rezultatele Conferinței ministeriale UE-Africa privind migrația și dezvoltarea, care a avut lor la Rabat, între 10 și 11 iulie 2006,

- având în vedere rezoluția Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite privind "migrația internațională și dezvoltarea" [9],

- având în vedere concluziile Consiliilor Europene din decembrie 2005, martie 2006 și decembrie 2006,

- având în vedere rezultatele Dialogului la nivel înalt al Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite privind migrația și dezvoltarea, care a avut loc la New-York, între 14 și 15 septembrie 2006,

- având în vedere raportul Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite intitulat: "Migrația internațională și dezvoltarea" [10],

- având în vedere raportul Comisiei mondiale privind migrația internațională, din octombrie 2005, intitulat "Migrația într-o lume inter-conectată: noi orientări pentru acțiune" [11],

- având în vedere raportul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), din iunie 2006, intitulat "Efectele migrației asupra țărilor de origine: informații cunoscute",

- având în vedere raportul OCDE din 2002, intitulat "Mobilitatea internațională a persoanelor înalt calificate",

- având în vedere raportul Băncii Mondiale intitulat "Perspective economice globale în 2006: Implicațiile economice ale remiterilor și ale migrației" [12]

- având în vedere raportul Programului Națiunilor Unite pentru Dezvoltare (PNUD), intitulat "Raportul de Dezvoltare Umană 2001",

- având în vedere rezoluția din 6 iulie 2006 a Parlamentului European privind dezvoltarea și migrația [13],

- având în vedere articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul său de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri sociale și mediu (ACP-UE/100.012/07/fin.),

A. întrucât dreptul persoanelor de a se stabili în străinătate este un drept inalienabil al omului;

B. întrucât migrația internațională a devenit o prioritate pe ordinea de zi internațională, recent abordată de către factorii de decizie la nivel mondial, european, euro-african și euro-ACP, și există o recunoaștere din ce în ce mai mare a faptului că migrația și dezvoltarea sunt strâns legate la nivel mondial și că se influențează reciproc;

C. întrucât există un consens din ce în ce mai mare în cadrul cercurilor politice asupra faptului că o gestionare mai bună a migrației ar putea genera câștiguri foarte importante, poate mai importante decât înlăturarea barierelor din comerțul internațional;

D. întrucât Europa, atât la nivel comunitar, cât și la nivelul statelor membre, nu a adoptat încă o politică integrată privind migrația, politicile privind migrația, dezvoltarea, comerțul și securitatea fiind gestionate de diferite departamente, fără nicio legătură între ele;

E. întrucât nu există un consens internațional privind impactul actual al migrației persoanelor înalt calificat asupra țărilor de origine, și dezbaterea privind "exportul de creiere" este încă puternic marcată de confuzie și frustrare, în special datorită lipsei unor date statistice fiabile și lipsei studiilor de evaluare a impactului asupra unor eventuale recomandări politice pentru abordarea fenomenului "exportului de creiere";

F. întrucât chestiunea "exportului de creiere" nu a fost suficient de dezvoltată în cadrul dialogului UE-ACP;

G. întrucât în majoritatea statelor ACP, peste 10 % din populația adultă cu educație superioară a emigrat în Uniunea Europeană, America de Nord și alte țări dezvoltate, iar Africa sub-sahariană este regiunea cea mai grav afectată de migrația personalului calificat, aproape întreaga regiune având o rată a populației cu educație superioară care trăiește în țările OCDE de peste 20 % [14], iar unele țări mici ajungând la un procent dramatic de 80 % [15];

H. întrucât, cu toate că principalele centre de migrație sunt Asia și America Latină, migranții cu înaltă calificare din Europa vin, în principal, din Africa (13,5 % din persoanele cu înaltă calificare din rezidenții UE sunt născuți în țări care nu fac parte din OCDE) [16];

I. întrucât statisticile privind fluxurile de migrație dinspre unele țări din Africa sunt deseori incomplete și depășite, privându-i pe politicieni de un instrument important în luarea deciziilor;

J. întrucât Programul Organizației Națiunilor Unite pentru Dezvoltare a susținut că "exportul de creiere" reprezintă o pierdere de miliarde de dolari pentru țările în curs de dezvoltare [17], având în vedere importanța cunoașterii ca factor decisiv al creșterii într-o lume globalizată;

K. întrucât în Africa sub-sahariană, "exportul de creiere" poate duce la lipsa forței de muncă în domenii vitale, mai ales în ceea ce privește sănătatea și educația, cu consecințe devastatoare asupra aprovizionării și calității unor asemenea servicii esențiale;

L. întrucât, pentru țara de origine, migrația persoanelor calificate reprezintă pierderea veniturilor fiscale și în cel mai bun caz, niciun profit direct al investițiilor făcute pentru educarea și pregătirea anterioară a personalului calificat, și chiar, în cel mai rău caz, pierderea acestor investiții precum și o pierdere a competențelor și experiențelor care ar contribui la dezvoltare sa;

M. întrucât "exportului de creiere" încetinește procesul de inovare în țările de origine, prejudiciind mai mult potențialul pentru dezvoltarea economică;

N. întrucât "exportul de creiere" poate avea consecințe sociale asupra componenței familiei, egalității între sexe și educației și sănătății copiilor;

O. întrucât creșterea, sănătatea și educația copiilor migranților sunt afectate de migrație, cu rezultate fie pozitive (remiterile pot reduce exploatarea copiilor prin muncă și pot spori cheltuielile gospodăriilor pentru educație și sănătate), fie negative (dezintegrarea familiei și stresul, precum și gradul redus de supraveghere din partea părinților pot duce la absenteism școlar și la înrăutățirea rezultatelor școlare);

P. întrucât multe țări europene au adoptat legislație pentru a facilita sosirea muncitorilor calificați, în special prin punerea în practică a politicilor de admitere selectivă pentru migranți sub denumirea de "migrația aleasă", concurând astfel cu America de Nord pentru a îi atrage cei mai capabili cetățeni din țările în curs de dezvoltare, lucru care a agravat pierderea competențelor din multe țări din sud, care este considerabilă în cazul țărilor africane sub-sahariene;

Q. întrucât, în condițiile în care Europa și țările ACP s-au angajat să lucreze în vederea îndeplinirii Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului, inclusiv creșterea ratei de absolvire în învățământul obligatoriu (obiectivul nr. 2), reducerea mortalității infantile (obiectivul nr. 4), îmbunătățirea sănătății materne (obiectivul nr. 5) și combaterea HIV/SIDA, a malariei și a altor boli (obiectivul nr. 6), întrunirea acestor obiective ar putea fi amenințată de exodul la scară largă de profesori, medici și asistente din Africa subsahariană către țările OCDE și îngreunată și mai mult de lipsa de cadre de reglementare internaționale create pentru a garanta că aceste obiective sunt atinse;

R. întrucât migrația calificată din țările în curs de dezvoltare către Europa este alimentată de factori economici (sărăcie, subdezvoltare, salarii mici, un sistem de educație deficitar, populație îmbătrânită și în scădere în țările OCDE, ceea ce duce la lipsa forței de muncă), factori politici (violență, conflicte, represiune politică, mai ales împotriva intelectualilor, fapt agravat de exilul lor) și, mai ales pentru țările africane, factori rezultați din apropierea geografică, limbă comună și legături istorice și coloniale;

S. întrucât nevoia de forță de muncă din țările europene dă naștere unui efect advers, prin atragerea forței de lucru calificate din țările ACP, contribuind astfel la scăderea calității vieții și a serviciilor sociale publice din țările ACP;

T. întrucât problema migrației neregulate sau forțate este abordată din perspectiva considerentelor de securitate, în loc să fie abordată în contextul mai larg al dezvoltării incluzând problemele migrației în strategiile de dezvoltare;

U. întrucât migrația calificată poate avea consecințe pozitive pentru migrantul individual, cum ar fi perspective economice mai bune și salarii mai mari, atât pentru familia acestuia rămasă în țara de origine cât și pentru țara de origine însăși, mai ales prin expedierea de remiteri;

V. întrucât este esențial să se noteze contribuția pozitivă pe care ar putea-o avea migrația la promovarea mai bunei înțelegeri între culturi și civilizații și la depășirea diviziunilor post-coloniale și teritoriale prin formarea de relații între state și popoare;

W. întrucât integrarea dificilă a migranților în țările destinatare și reintegrarea acestora în țările lor de origine, discriminarea și "irosirea inteligenței" (definită ca fenomenul în care un migrant este angajat sub nivelul lui/ei de competențe) poate frâna ascensiunea acestuia/acesteia în carieră;

X. întrucât remiterile reprezintă a doua sursă de finanțare externă pentru țările în curs de dezvoltare și au efecte benefice în țările de origine (în principal privind o creștere a venitului familiilor migranților, a consumului și a investițiilor, care contribuie, în schimb, la creșterea economică) și au un efect contraciclic în caz de crize economice, războaie și catastrofe naturale, însă până la 20 % din valoarea lor este consumată pe comisioane;

Y. întrucât eficiența codurilor voluntare de conduită privind recrutarea etică, care în anumite cazuri nu respectă în mod corespunzător dispozițiile stabilite de Organizația Internațională a Muncii (OIM), a fost pusă la îndoială de către experți și practicieni, în special atunci când aceste coduri sunt limitate la sectorul public;

Z. întrucât migrația circulară care permite mișcarea în ambele sensuri între țările de origine și de destinație, facilitează reala mobilitate internațională, permite dezvoltarea unei conștiințe internaționale și oferă oportunități majore pentru dezvoltarea țărilor gazdă și a țărilor de origine, și de aceea ar trebui încurajată și facilitată;

AA. întrucât întoarcerea migranților are șanse mai mari de a aborda exportul de creiere și de a îmbunătăți dezvoltarea atunci când este bazată pe revenirea voluntară a migranților în țările lor de origine, în special dacă este susținută adecvat;

AB. întrucât, în mod paradoxal, migranții repatriați se pot reintegra mult mai greu în țările lor de origine și sunt mai vulnerabili la șomaj în țările lor de origine decât persoanele care nu au migrat;

AC. întrucât există dovezi ale faptului că strângerea grupurilor de migranți, cum ar fi diasporele, în cadrul unor asociații de migranți naționale sau transnaționale, și canalizarea activităților acestora către dezvoltare, fenomen cunoscut sub denumirea de "co-dezvoltare", poate avea rezultate pozitive atât pentru țările destinatare, cât și pentru țările de origine;

AD. întrucât populația în curs de îmbătrânire a Europei va exercita chiar mai multă presiune asupra pieței muncii calificate și agravând astfel problemele deja vizibile, și în consecință va fi necesară o gestionare mai bună și mai responsabilă a migrației forței de muncă calificate în țările Uniunii Europene și în țările ACP;

AE. întrucât soluțiile standard nu se potrivesc în toate cazurile; întrucât va fi necesar, în consecință, un studiu mai aprofundat al pieței muncii din fiecare țară ACP, pentru a acoperi lacunele informaționale și a asigura o abordare mai adecvată a dezavantajelor reprezentate de migrația lucrătorilor calificați;

1. solicită statelor membre ale UE și țărilor ACP să își dubleze eforturile în vederea realizării angajamentului de atingere a Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului, în special înjumătățirea sărăciei extreme în lume până în 2015;

2. subliniază faptul că beneficiile potențiale ale unei migrații internaționale bine gestionate pot fi mai mari decât acelea generate de liberalizarea comerțului internațional;

3. subliniază că o politică de migrație deficitară și incoerentă are consecințe enorme în ceea ce privește suferința individuală și subdezvoltarea permanentă;

4. solicită statelor membre ale Uniunii Europene și țărilor ACP să abordeze provocările migrației, inclusiv exportul de creiere, în spiritul unei reale cooperări pentru dezvoltare, pe baza acordului de la Cotonou și, în special, în temeiul articolului 13 și să dezvolte politicile și regimurile specifice privind migrația în țările în curs de dezvoltare, în care migrația personalului calificat se face la scară largă, în special în ceea ce privește țările africane sub-sahariene, în vederea atenuării efectelor economice și sociale adverse ale migrației personalului calificat;

5. își exprimă îngrijorarea față de actuala politică de migrație a Comisiei Europene și a statelor membre ale Uniunii Europene bazată pe priorități de securitate mai mult decât pe priorități de dezvoltare;

6. își exprimă îngrijorarea față de potențiala adoptare de către Uniunea Europeană a unor practici discriminatorii la adresa diverselor categorii de migranți și solicită Comisiei s-o prevină; în consecință, invită Comisia să ofere tuturor categoriilor de migranți condițiile avantajoase de muncă și trai pentru migranții înalt calificați sugerate în Planul de politici privind migrația legală [18], care urmează să se regăsească în curând într-o directivă, condiții cum ar fi permisul de muncă european (cartea verde UE), emis de un stat membru dar valabil în întreaga Uniune Europeană;

7. subliniază că ajutoarele pentru dezvoltare ale Uniunii Europene ar trebui să vizeze eradicarea sărăciei, abordând astfel câteva din cauzele subiacente ale migrației;

8. subliniază necesitatea politicilor de migrație integrate la nivel internațional, regional (inclusiv UE și ACP) și național, printr-o abordare integratoare a preocupărilor privind migrația din cadrul strategiilor de reducere a sărăciei precum și coerenței tuturor politicilor care pot influența migrația, cum ar fi agricultura, pescuitul, comerțul, dezvoltarea, securitatea, justiția și afacerile interne și externe;

9. solicită Comisiei Europene și statelor membre ale Uniunii Europene să abordeze împreună politicile de dezvoltare și cele privind migrația și să exploreze sinergiile dintre ele, în vederea îmbunătățirii eficienței ambelor politici;

10. solicită statelor membre ale UE, instituțiilor interguvernamentale internaționale și altor instituții importante să definească și să pună în aplicare măsuri și strategii preventive pentru a eradica discriminarea rasială, xenofobia, etnocentrismul și orice altă formă de intoleranță conexă manifestate împotriva migranților care provin din țările ACP;

11. consideră că o politică de migrație comună la nivelul UE solicită extinderea codeciziei cu Parlamentul și un vot cu majoritate calificată în Consiliu și solicită Consiliului să acționeze în consecință;

Coduri de conduită

12. salută concluziile Consiliului UE din aprilie 2006 care abordează soluționarea lipsei forței de muncă în domeniul sănătății în țările în curs de dezvoltare;

13. solicită Comisiei și statelor membre ale UE să dezvolte și să pună în aplicare, așa cum s-a stabilit în concluziile din aprilie 2006, un Cod de conduită al UE (conform cu dispozițiile OIM) pentru recrutarea etică a lucrătorilor din sistemul de sănătate și felicită acele state membre ale UE care au procedat în acest mod, cum ar fi Marea Britanie;

14. recomandă ca domeniul de aplicare al Codului de conduită al UE să fie extins astfel încât să cuprindă și alte domenii vitale, cum ar fi educația, și ca un cod îmbunătățit să fie întemeiat pe baza obiectivului ca atât angajatorii publici cât și cei privați să adopte o abordare etică față de, sau chiar să se abțină de la, angajarea migranților care lucrează în orice domeniu care în țara lor de origine suferă de o penurie drastică de forță de muncă;

15. susține acordurile bilaterale și multilaterale încheiate între țările de origine și țările gazdă cu scopul:

(i) de a spori contribuția la dezvoltare;

(ii) de a consolida capacitatea umană și instituțională de maximizare a beneficiilor migrației;

(iii) de a asigura condiții sociale și economice mai bune în țările de origine, pentru a reduce factorii care îi determină pe oameni să plece din țara loc de origine în căutarea unei vieți mai bune; și

(iv) de a promova mobilizarea și activitățile de sensibilizare;

16. subliniază că un cod voluntar de conduită privind recrutarea etică, mai ales dacă este limitat la sectorul public, este, fără îndoială, insuficient pentru soluționarea consecințelor migrației calificate masive și că acțiuni de încurajare sunt necesare în țările de origine și în țările gazdă;

Investirea în educație

17. solicită Uniunii Europene și țărilor ACP să mărească semnificativ investițiile în formarea profesională și educație în țările în curs de dezvoltare, vizând domenii care suferă de pe urma lipsei forței de muncă, în special domeniile sănătății și educației;

18. solicită Uniunii Europene și țărilor ACP să înființeze centre de excelență la nivel național și regional, mai ales sub forma universităților și institutelor de cercetare în special în domeniile sănătății și educației; de asemenea, solicită Uniunii Europene și țărilor ACP să creeze centre de excelență multidisciplinare folosind resursele Fondului European de Dezvoltare (FED) în toate domeniile necesare creșterii economice și dezvoltării durabile în funcție de necesitățile specifice fiecărui domeniu;

19. consideră că statele membre ale UE și cele în curs de dezvoltare ar trebui să adopte inițiative pro-active de regenerare a competențelor prin investirea unor resurse semnificative în educație: reamintește sprijinul său pentru obiectivul "20/20": 20 % din ajutorul public din nord și 20 % din bugetele naționale din sud alocate serviciilor sociale de bază (sănătate și educație);

20. solicită țărilor în curs de dezvoltare să investească beneficiile obținute din conjunctura favorabilă de pe piața petrolului în strategii pe termen lung și programe de educație și formare profesională și să utilizeze respectivele beneficii în mod transparent;

21. solicită țărilor ACP să dezvolte potențialele surse de creștere economică de care dispun și să acorde o atenție deosebită dezvoltării resurselor umane și generării de locuri de muncă în toate domeniile importante pentru a îi încuraja pe muncitorii calificați să rămână sau să se întoarcă în țările lor de origine;

22. solicită Comisiei Europene să colaboreze cu Secretariatul ACP în scopul de a identifica inițiativele de sprijin economic prevăzute în Acordul de la Cotonou care ar permite țărilor de origine să-și îmbunătățească profilul economic și să scadă rata migrației ilegale, reducând astfel tensiunea dintre țările partenere în cadrul Adunării Parlamentare Paritare (APP);

23. Solicită statelor membre ale Uniunii Europene să îndeplinească obiectivele de la Lisabona, cum ar fi îmbunătățirea calității educației și creșterea ratei de participare a femeilor pe piața muncii în scopul de a spori oferta de muncă calificată în cadrul Uniunii Europene;

Irosirea inteligenței

24. subliniază efectele negative ale irosirii inteligenței pentru toți actorii implicați; dat fiind faptul că statele membre nu pot beneficia de competențele migranților, țările de origine se confruntă cu o pierdere a investiției și migrantul muncește sub standardul său de pregătire;

25. solicită Comisiei Europene, statelor membre ale UE și țărilor ACP să ia măsuri decisive pentru a împiedica irosirea inteligenței, cum ar fi recunoașterea internațională sau bilaterală reciprocă a diplomelor și calificărilor și să facă eforturi concrete pentru a înlătura discriminările în faza de recrutare;

26. solicită Comisiei să facă propuneri în ceea ce privește stabilirea unui sistem european de echivalare a diplomelor străine;

Remiterile

27. reamintește faptul că remiterile sunt și ar trebui să rămână fonduri private, că nu se poate impune indivizilor nicio utilizare obligatorie și că aceste sisteme nu pot sub nicio formă să înlocuiască Asistența Oficială pentru Dezvoltare (AOD);

28. solicită statelor membre ale UE și țărilor ACP desemnarea și punerea în aplicare a unor politici în vederea maximizării impactului pozitiv al remiterilor prin obținerea unor fluxuri de remiteri mai mari, mai rapide, mai ieftine și mai bine canalizate, mai ales prin eliminarea birocrației și ameliorarea serviciilor bancare dedicate tranzacțiilor mici, fără a supra-reglementa piața;

29. în special, solicită Comisiei Europene, statelor membre ale UE și țărilor ACP să pună în aplicare politici care să aibă în vedere:

- îmbunătățirea și lărgirea accesului la instituțiile financiare pentru migranți și pentru familiile lor ("banking the unbanked") [19],

- sprijinirea și încurajarea activă a instituțiilor financiare pentru explorarea strategiilor privind scăderea costului expedierii remiterilor, în special dezvoltarea utilizării de noi tehnologii,

- încurajarea transferului remiterilor prin scutirile de taxe, atât în țara de origine, cât și în țara de destinație,

- încurajarea canalizării remiterilor către proiecte de dezvoltare (concentrate, în special, pe educație și sănătate) completând remiterile cu contribuții publice naționale și locale ("matching funds") [20]

- crearea unor produse financiare inovatoare pentru migranți, cum ar fi conturi de economii pentru dezvoltare, scutite de taxe, în țările primitoare, în care migrantul poate economisi fonduri ce vor fi mai târziu remise,

- canalizarea remiterilor pe investiția productivă, prin facilitarea accesului la credite pentru micro-întreprinderi și pentru IMM-uri și prin îmbunătățirea educației financiare a migranților și a familiilor acestora,

- realizarea mai rapidă și mai sigură a remiterilor, în vederea încurajării migranților de a utiliza sisteme de transfer oficiale și asigurării transparenței tranzacțiilor financiare prin "canale neoficiale", mai ales prin rețelele hawala;

30. avertizează, totuși, împotriva riscului suprareglementării fluxurilor financiare supra-controlate care ar putea submina sau îngreuna fluxul remiterilor și solicită statelor membre ale UE și Parlamentului European să ia în considerare aceste îngrijorări atunci când vor examina propunerea Comisiei pentru o directivă privind serviciile de plată pe piața internă [21];

Migrația circulară

31. solicită statelor membre ale UE și țărilor ACP să încurajeze migrația circulară prin adoptarea unor măsuri concrete în scopul creșterii flexibilității cerințelor și procedurilor de intrare și de readmisie în ambele țări, de origine și de destinație, precum și a contractelor mai lungi și mai flexibile și a opțiunii de repatriere pentru migranții circulari;

32. solicită statelor membre ale UE și țărilor ACP să încurajeze migrația circulară prin stabilirea unor sisteme de "posturi duble" pentru personalul din sectorul public din țările sudice (profesori, cercetători și medici); solicită din nou Comisiei să realizeze un studiu privind experiențele statelor membre ale UE în materie de "posturi duble";

33. consideră că directiva privind lucrătorii cu înaltă calificare, acum în pregătire la Comisia Europeană, ar trebui să acorde o atenție deosebită statutului migranților calificați în vederea stimulării migrației circulare și/sau întoarcerii temporare;

34. solicită statelor membre ale UE și țărilor ACP să întreprindă acțiunile necesare pentru asigurarea portabilității pensiei, a portabilității beneficiilor de sănătate de către migranții care se reîntorc în țările lor de origine și posibilitatea revenirii pentru îngrijire medicală în țara în care au fost asigurate serviciile;

35. solicită statelor membre UE și țărilor ACP să examineze acordurile privind dubla cetățenie în vederea încurajării migrației circulare și a întoarcerii temporare;

36. solicită statelor membre UE să ofere potențialilor repatriați posibilitatea de a opta pentru revenirea în UE în intervalul unei anumite perioade ulterioare repatrierii lor inițiale;

37. solicită Comisiei Europene și statelor membre să realizeze inițiative specifice, și anume o linie bugetară specifică care vizează sprijinirea repatrierii voluntare a migranților, în cadrul unui program tematic de cooperare cu țările terțe în domeniul migrației și al azilului, cu următoarele componente:

- implicarea migranților repatriați în programe de dezvoltare în care își pot utiliza cu succes calificările dobândite și care pot asigura o reintegrare corespunzătoare în comunitate,

- oferirea de stimulente profesionale și financiare potențialilor repatriați, precum și de infrastructuri adecvate pentru dezvoltarea profesiei lor,

- îmbunătățirea accesului la împrumuturi și formări profesionale în vederea stimulării creării de mici afaceri;

Diasporele și co-dezvoltarea

38. recunoaște importanța diasporelor și a asociațiilor de migranți în întărirea relațiilor între UE și țările de origine, mai ales în domeniul migrației; solicită o cooperare mai strânsă între instituțiile din țările în curs de dezvoltare și statele membre, inclusiv în realizarea unor proiecte de co-dezvoltare;

39. este de părere că co-dezvoltarea, care constă în recunoașterea și sprijinirea rolului diasporelor în slujba dezvoltării țărilor lor de origine, ar trebui să fie recunoscută pe deplin la nivel european;

40. solicită țărilor gazdă și țărilor de origine să sprijine, logistic și financiar, inițiativele diasporelor și ale asociațiilor de migranți în scopul integrării migranților, al transferului colectiv de remiteri, al proiectelor de investiții în țările lor de origine și al difuzării informațiilor referitoare la drepturile dobândite;

41. recomandă guvernelor din țările de origine să creeze, de asemenea, legături mai strânse cu migranții, prin înființarea de platforme instituționale specifice unde să conlucreze diverși actori publici;

42. recunoaște și încurajează puternica implicare a diasporelor în îmbunătățirea cooperării comerciale și economice între țările gazdă și țările de origine, mai ales prin înlăturarea barierelor informaționale;

43. încurajează diasporele să se implice și să faciliteze transferurile de competențe și de cunoștințe mai ales prin promovarea legăturii dintre lucrătorii calificați care locuiesc în țările OCDE și aceia care au rămas în țările de origine, prin crearea unor rețele transnaționale de oameni de știință și cercetători și a unor universități digitale și dezvoltarea învățământului online și salută programele gestionate de Organizația Internațională pentru Migrație ("Migrația pentru dezvoltare în Africa") și de către PNUD ("Transferul cunoștințelor prin intermediul expatriaților naționali" — TOKTEN) în acest domeniu;

44. salută înființarea centrelor de cercetare a migrației din Africa în cadrul serviciului de migrație intra-ACP, ca surse de date fiabile și instrumente suplimentare pentru elaborarea unor politici mai bune și pentru o mai bună gestionare a migrației, mai ales de către guvernele țărilor ACP;

45. salută înființarea deja anunțată a centrelor de informare și gestionare a migrației [22] care urmează să fie constituite prin Programul UE privind migrația și dezvoltarea în Africa, având obiectivele de a furniza informații și sprijin potențialilor migranți și migranților care se întorc, și solicită statelor membre ale UE să acorde sprijin financiar și logistic acestor centre;

46. recunoaște contribuția substanțială a ONG-urilor în mai buna gestionare a fluxurilor de migrație și, în special, în întărirea contribuției migranților la dezvoltarea propriilor lor țări și solicită acordarea unui sprijin adecvat ONG-urilor active în domeniul migrației;

47. subliniază faptul că rolul diasporelor, al asociațiilor de migranți și al organizațiilor neguvernamentale trebuie să fie însoțit de o politică eficientă și coerentă privind migrația, în țările gazdă și în țările de origine;

48. încredințează copreședinților săi sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului ACP-UE, Comisiei Europene și Uniunii Africane.

[1] Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 28 iunie 2007 la Wiesbaden (Germania).

[2] JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

[3] JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

[4] COM(2005)0390.

[5] COM(2005)0642.

[6] COM(2006)0409.

[7] COM(2006)0735.

[8] COM(2005)0669.

[9] A/RES/61/208.

[10] A/60/871.

[11] www.gcim.org.

[12] http://www.worldbank.org/globaloutlook.

[13] P6_TA(2006)0319.

[14] OCDE "Efectele migrației asupra țărilor de origine: informații cunoscute" (2006).

[15] Raportul Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite intitulat: "Migrația internațională și dezvoltarea" (A/60/871).

[16] OCDE "Efectele migrației asupra țărilor de origine: informații cunoscute" (2006).

[17] PNUD "Raportul de Dezvoltare Umană 2001".

[18] COM(2005)0669.

[19] Conform denumirii date de Comisia pentru Dezvoltare Internațională a Camerei Comunelor din Marea Britanie.

[20] Astfel de politici au fost experimentate cu succes în cazul programului mexican "Dos por uno" și în cazul inițiativei italiene "Juntos por los Andes".

[21] COM(2005)0603.

[22] Primul centru de informare și gestionare a migrației va fi creat la Bamako (Mali).

--------------------------------------------------