20051130

Convenția privind notificarea rapidă a unui accident nuclear

STATELE PĂRȚI LA PREZENTA CONVENȚIE,

CONȘTIENTE de desfășurarea unor activități nucleare în anumite state,

LUÂND ACT de faptul că au fost luate și sunt luate măsuri generale în vederea asigurării unui înalt nivel de securitate în cadrul activităților nucleare în scopul de a se preveni accidentele nucleare și de a se limita cât mai mult consecințele oricărui accident de acest tip care ar putea să se producă,

DORIND să consolideze în și mai mare măsură cooperarea internațională pentru dezvoltarea și utilizarea în condiții de securitate a energiei nucleare,

CONVINSE de necesitatea ca statele să furnizeze informații pertinente privind accidentele nucleare într-un timp cât mai scurt, astfel încât să se poată limita cât mai mult posibil consecințele radiologice transfrontaliere,

LUÂND ACT de utilitatea acordurilor bilaterale și multilaterale privind schimbul de informații în domeniu,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

Articolul 1

Domeniul de aplicare

(1) Prezenta convenție se aplică în cazul oricărui accident care implică instalații sau activități, enumerate la alineatul (2) în cele ce urmează, ale unui stat parte sau ale unor persoane fizice sau juridice aflate sub jurisdicția sau controlul acestuia, care conduce sau ar putea conduce la evacuarea de materiale radioactive și care a avut sau poate avea drept consecință o evacuare transfrontalieră internațională susceptibilă să aibă un efect important din punctul de vedere al securității radiologice pentru un alt stat.

(2) Instalațiile și activitățile prevăzute la alineatul (1) sunt următoarele:

(a) orice tip de reactor nuclear, indiferent de locație;

(b) orice instalație care face parte din ciclul combustibilului nuclear;

(c) orice instalație de gestionare a deșeurilor radioactive;

(d) transportul și stocarea combustibilului nuclear sau a deșeurilor radioactive;

(e) fabricarea, utilizarea, stocarea provizorie, stocarea definitivă și transportul radioizotopilor în scopuri agricole, industriale și medicale, în scopuri științifice conexe și pentru cercetare și

(f) utilizarea radioizotopilor pentru producerea de energie în navetele spațiale.

Articolul 2

Notificarea și informarea

În cazul producerii unui accident menționat la articolul 1 (denumit în continuare "accident nuclear"), statul membru parte menționat la prezentul articol:

(a) notifică în cel mai scurt timp, direct sau prin intermediul Agenției Internaționale a Energiei Atomice (denumită în continuare "agenție"), statelor care sunt sau ar putea fi afectate în conformitate cu articolul 1, precum și agenției accidentul nuclear, tipul acestuia, momentul producerii și localizarea exactă, după caz, și

(b) furnizează în mod prompt statelor menționate la litera (a), direct sau prin intermediul agenției, precum și agenției informațiile disponibile relevante pentru a limita într-o măsură cât mai mare consecințele radiologice în aceste state, în conformitate cu articolul 5.

Articolul 3

Alte accidente nucleare

În scopul limitării consecințelor radiologice într-o măsură cât mai mare, statele părți pot trimite o notificare în cazul unor accidente nucleare altele decât cele enumerate la articolul 1.

Articolul 4

Funcțiile agenției

Agenția:

(a) informează de îndată statele părți, statele membre, celelalte state care sunt sau ar putea fi afectate în conformitate cu articolul 1, precum și organizațiile internaționale interguvernamentale (denumite în continuare "organizații internaționale") relevante despre notificarea primită în conformitate cu articolul 2 litera (a) și

(b) furnizează în mod prompt oricărui stat parte, stat membru sau organizații internaționale relevante care solicită informațiile primite în conformitate cu articolul 2 litera (b).

Articolul 5

Informațiile care trebuie furnizate

(1) Informațiile care trebuie furnizate în conformitate cu articolul 2 litera (b) cuprind datele următoare, în măsura în care statul parte notificator le deține:

(a) momentul, localizarea exactă, după caz, și tipul accidentului nuclear;

(b) instalația sau activitatea în cauză;

(c) cauza presupusă sau cunoscută și evoluția previzibilă a accidentului nuclear în ceea ce privește emisia transfrontalieră de materii radioactive;

(d) caracteristicile generale ale emisiei de materii radioactive, inclusiv, după caz și în măsura în care este posibil, natura, forma fizică și chimică probabilă și cantitatea, compoziția și înălțimea efectivă a emisiei de materii radioactive;

(e) informațiile privind condițiile meteorologice și hidrologice din acel moment și cele estimate, necesare pentru a se prevedea emisia transfrontalieră de materii radioactive;

(f) rezultatele supravegherii mediului în ceea ce privește emisia transfrontalieră de materii radioactive;

(g) măsurile de protecție luate sau prevăzute pentru împrejurimile amplasamentului;

(h) comportamentul prevăzut în timpul emisiei de materii radioactive.

(2) Aceste informații se completează la anumite intervale cu alte informații relevante privind evoluția situației de urgență, inclusiv sfârșitul previzibil sau efectiv al acesteia.

(3) Informațiile primite în conformitate cu articolul 2 litera (b) pot fi utilizate fără restricții, cu excepția cazului în care sunt furnizate cu titlu confidențial de către statul parte notificator.

Articolul 6

Consultări

Un stat parte care furnizează informații în conformitate cu articolul 2 litera (b) răspunde în cel mai scurt timp la o cerere de informații suplimentare sau de consultații pe care i-o adresează un stat parte afectat, în vederea limitării cât mai mult posibil a consecințelor radiologice în statul respectiv.

Articolul 7

Autoritățile competente și punctele de contact

(1) Fiecare stat membru parte indică agenției și celorlalte state părți, direct sau prin intermediul agenției, care sunt autoritățile sale competente și punctul său de contact abilitat să furnizeze și să primească notificarea și informațiile prevăzute la articolul 2. Punctele de contact, precum și o celulă centrală a agenției trebuie să fie accesibile în permanență.

(2) Fiecare stat membru comunică în cel mai scurt timp agenției toate modificările care ar trebui aduse informațiilor prevăzute la alineatul (1).

(3) Agenția deține o listă actualizată ce cuprinde autoritățile naționale și punctele de contact ale organizațiilor internaționale relevante, pe care o furnizează statelor părți și statelor membre, precum și organizațiilor internaționale relevante.

Articolul 8

Asistența acordată statelor părți

În conformitate cu statutul său și la cererea unui stat parte care nu efectuează el însuși activități nucleare, dar are o frontieră comună cu un stat care are un program nuclear activ, nefiind el însuși stat parte, agenția procedează la efectuarea unor studii privind fezabilitatea și punerea în aplicare a unui sistem adecvat de supraveghere a radioactivității, cu scopul de a facilita realizarea obiectivelor prezentei convenții.

Articolul 9

Acorduri bilaterale și multilaterale

Pentru a servi intereselor reciproce, statele părți au posibilitatea de a lua în considerare, în cazul în care acest lucru se consideră util, încheierea unor acorduri bilaterale sau multilaterale privind chestiunile reglementate de prezenta convenție.

Articolul 10

Raporturi cu alte acorduri internaționale

Prezenta convenție nu afectează drepturile și obligațiile reciproce ale statelor membre părți care decurg din acorduri internaționale existente privind chestiunile reglementate de prezenta convenție sau acordurile internaționale care se vor încheia în conformitate cu obiectul și scopul prezentei convenții.

Articolul 11

Soluționarea litigiilor

(1) În cazul unui litigiu între statele părți sau între un stat parte și agenție, cu privire la interpretarea sau punerea în aplicare a prezentei convenții, părțile implicate în litigiu se consultă în vederea rezolvării situației prin negocieri sau orice alt mijloc pacifist de reglementare a diferendelor care este acceptat de ambele părți.

(2) În cazul în care un astfel de litigiu între statele părți nu poate fi rezolvat în termen de un an de la cererea de consultare prevăzută la alineatul (1), la cererea oricăreia dintre părțile implicate în litigiu, acesta este supus unui arbitraj sau se trimite Curții Internaționale de Justiție în vederea stabilirii unei hotărâri. În cazul în care, în termen de șase luni de la data cererii de arbitraj, părțile implicate în litigiu nu reușesc să ajungă la un acord cu privire la organizarea arbitrajului, o parte poate cere președintelui Curții Internaționale de Justiție sau Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite să desemneze unul sau mai mulți arbitri. În caz de conflict între cererile părților implicate în litigiu, se ia în considerare cererea adresată Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite.

(3) În cazul în care semnează, ratifică, acceptă, aprobă sau aderă la prezenta convenție, un stat membru poate declara că nu se consideră obligat prin una dintre cele două sau prin ambele proceduri de soluționare a litigiilor prevăzute la alineatul (2). Celelalte state părți nu sunt obligate printr-o procedură de soluționare a litigiilor prevăzută la alineatul (2) cu privire la un stat parte pentru care este în vigoare o astfel de declarație.

(4) Un stat parte care a făcut o declarație în conformitate cu alineatul (3) poate să își retragă declarația în orice moment printr-o notificare adresată depozitarului.

Articolul 12

Intrarea în vigoare

(1) Prezenta convenție este deschisă pentru semnarea de către toate statele și de către Namibia, reprezentată de Consiliul Națiunilor Unite pentru Namibia, la sediul Agenției Internaționale a Energiei Atomice din Viena și la sediul Organizației Națiunilor Unite din New York de la data de 26 septembrie 1986 și, respectiv, 6 octombrie 1986 și până la intrarea în vigoare sau pentru o perioadă de 12 luni, în cazul în care intrarea în vigoare durează mai mult.

(2) Un stat și Namibia, reprezentată de Consiliul Națiunilor Unite pentru Namibia, pot să își exprime consimțământul privind obligativitatea care decurge din prezenta convenție, prin semnarea sau depunerea unui instrument de ratificare, acceptare sau aprobare după semnarea care implică ratificarea, acceptarea sau aprobarea, sau prin depunerea unui instrument de aderare. Instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare se depun la depozitar.

(3) Prezenta convenție intră în vigoare la 30 de zile după ce trei state și-au exprimat consimțământul privind obligativitatea.

(4) Pentru fiecare stat care și-a exprimat consimțământul cu privire la obligativitatea prezentei convenții după intrarea în vigoare a acesteia, prezenta convenție intră în vigoare pentru statul respectiv la 30 de zile de la data la care s-a exprimat consimțământul.

(5) (a) În conformitate cu dispozițiile prezentului articol, la prezenta convenție pot adera organizațiile internaționale și organizațiile de integrare regională constituite de statele suverane, care sunt abilitate să negocieze, să încheie și să pună în aplicare acorduri internaționale privind chestiunile reglementate de prezenta convenție.

(b) Pentru chestiunile care sunt de competența lor, organizațiile, acționând în nume propriu, exercită drepturi și îndeplinesc obligații atribuite prin prezenta convenție statelor părți.

(c) În cazul depunerii imediate a unui instrument de adeziune de către o organizație, aceasta comunică depozitarului o declarație prin care indică gradul de competență privind chestiunile reglementate de prezenta convenție.

(d) O astfel de organizație nu dispune de nici un vot suplimentar față de voturile statelor membre.

Articolul 13

Punerea în aplicare provizorie

Cu ocazia semnării sau la o dată ulterioară care precede intrarea în vigoare a prezentei convenții în ceea ce îl privește, un stat poate declara că va pune în aplicare prezenta convenție cu titlu provizoriu.

Articolul 14

Amendamente

(1) Un stat parte poate propune amendamente la prezenta convenție. Amendamentul propus se prezintă depozitarului, care îl comunică fără întârziere tuturor celorlalte state părți.

(2) În cazul în care majoritatea statelor părți solicită depozitarului să organizeze o conferință în vederea studierii amendamentelor propuse, depozitarul invită toate statele părți să asiste la această conferință, care va avea loc în termen de cel puțin 30 de zile după trimiterea invitațiilor. Orice amendament adoptat în cadrul conferinței cu o majoritate de două treimi a statelor părți se consemnează într-un protocol care este deschis pentru semnarea de către toate statele părți la Viena și la New York.

(3) Protocolul intră în vigoare în termen de 30 de zile după ce un număr de trei state și-au exprimat consimțământul privind obligativitatea. Pentru fiecare stat care își exprimă consimțământul privind obligativitatea creată de protocol după intrarea în vigoare a acestuia, protocolul intră în vigoare pentru acest stat în termen de 30 de zile după exprimarea consimțământului.

Articolul 15

Denunțarea

(1) Un stat parte poate denunța prezenta convenție printr-o notificare scrisă adresată depozitarului.

(2) Denunțarea intră în vigoare la un an de la data la care depozitarul primește notificarea.

Articolul 16

Depozitarul

(1) Depozitarul prezentei convenții este directorul general al agenției.

(2) Directorul general al agenției notifică în cel mai scurt timp statelor părți și celorlalte state membre:

(a) fiecare semnare a prezentei convenții sau a protocoalelor de amendament;

(b) fiecare depunere de instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare privind prezenta convenție sau orice protocol de amendament;

(c) orice declarație sau retragere de declarație efectuată în conformitate cu articolul 11;

(d) orice declarație de punere în aplicare provizorie a prezentei convenții, efectuată în conformitate cu articolul 13;

(e) intrarea în vigoare a prezentei convenții și a oricărui amendament care îi este adus și

(f) orice denunțare efectuată în conformitate cu articolul 15.

Articolul 17

Texte autentice și copii certificate

Originalul prezentei convenții, ale cărui versiuni în limba engleză, arabă, chineză, spaniolă, franceză și rusă sunt autentice în egală măsură, va fi depus la directorul general al Agenției Internaționale a Energiei Atomice, care va transmite copii certificate statelor părți și tuturor celorlalte state membre.

DREPT CARE subsemnații, pe deplin autorizați, au semnat prezenta convenție, deschisă semnării în conformitate cu articolul 12 alineatul (1).

ADOPTATĂ de conferința generală a Agenției Internaționale a Energiei Atomice reunită în sesiune extraordinară la Viena, douăzeci și șapte septembrie o mie nouă sute optzeci și șase.

--------------------------------------------------

20051125

Declarația menționată la articolul 12 alineatul (5) litera (c) din Convenția privind notificarea rapidă a unui accident nuclear

Comunitatea deține competențe pe care le împarte cu statele membre în ceea ce privește notificarea cazurilor de urgență radiologică, în măsura prevăzută la articolul 2 litera (b) și în conformitate cu dispozițiile titlului II capitolul 3, intitulat "Protecția sanitară", din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice.

--------------------------------------------------