Rezoluție [1]

privind dezastrele naturale din țările ACP: finanțarea de către UE a programelor de pregătire (fonduri FED) și sprijin umanitar (fonduri ECHO)

Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE,

- reunită la Kigali (Rwanda) între 19 și 22 noiembrie 2007,

- având în vedere articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de procedură,

- având în vedere Acordul de la Cotonou, cu precădere articolele 30 (cooperarea regională) și 32 (mediul și resursele naturale) din acest acord,

- având în vedere Inițiativa pentru mediu a Noului parteneriat pentru dezvoltarea Africii (NEPAD),

- având în vedere Decizia privind schimbarea climei și dezvoltarea și Decizia privind punerea în aplicare a inițiativei Zid verde pentru Sahara, luate de Adunarea Uniunii Africane în cadrul întrunirii sale din 29- 30 ianuarie 2007,

- având în vedere Decizia nr. 3 din cadrul celei de-a 79-a sesiuni a Consiliului de miniștri al ACP, care a avut loc la Gaborone (Botswana) în 4 și 5 mai 2004, care a subliniat din nou necesitatea integrării politicilor de deșertificare și a problemelor legate de pământ pentru a aborda problemele esențiale ale unui management durabil, cum ar fi seceta, despădurirea și resursele de apă,

- având în vedere Decizia nr. 3/LXXIX/04 din cadrul celei de-a 4-a Reuniuni la nivel înalt a șefilor de state și guverne ACP, care a avut loc la Maputo (Mozambic) în 23- 24 iunie 2004, care a subliniat vulnerabilitatea extremă a multor state, regiuni și populații ACP în fața dezastrelor naturale și problemele de mediu legate de acestea, și a încurajat angajamentul de a sprijini inițiativele proactive de combatere a acestor probleme,

- având în vedere Concluziile președinției în cadrul Consiliului European din 8- 9 martie 2007, subliniind importanța realizării unui obiectiv strategic de limitare a temperaturii medii la nivel global care să nu depășească 2 °C peste nivelurile pre-industriale,

- având în vedere acordul dintre UE, Canada și Japonia încheiat cu ocazia întrunirii G8 de la Heiligendamm în iunie 2007 prin care să se reducă cel puțin la jumătate nivelul de emisii de CO2 la nivel global până în 2050,

- având în vedere rapoartele Comitetului Interguvernamental pentru Schimbări Climatice (IPCC), care a primit Premiul Nobel pentru Pace în 2007, și în special al Patrulea Raport de Evaluare al Grupului de lucru II al IPCC intitulat "Impact, Adaptare și Vulnerabilitate",

- având în vedere Raportul de Evaluare a Ecosistemelor Mileniului pe 2005, care analizează utilizarea și degradarea multor resurse naturale ale planetei,

- având în vedere Convenția-cadru a Națiunilor Unite cu privire la schimbările climatice (UNFCCC) și Protocolul de la Kyoto,

- având în vedere Agenda 21, Declarația de la Rio cu privire la mediu și dezvoltare și Declarația de principii pentru managementul durabil al pădurilor, adoptate de peste 178 guverne la Conferința Națiunilor Unite pentru Mediu și Dezvoltare (UNCED) care a avut loc la Rio de Janeiro (Brazilia) în perioada 3- 14 iunie 1992 și ale căror principii au fost puternic afirmate la Reuniunea mondială la nivel înalt privind dezvoltarea durabilă (WSSD) care a avut loc la Johannesburg (Africa de Sud) în perioada 26 august- 4 septembrie 2002,

- având în vedere Convenția Națiunilor Unite privind combaterea deșertificării, care a fost adoptată la Paris în data de 17 iunie 1994 și care a intrat în vigoare la 26 decembrie 1996,

- având în vedere raportul final al Conferinței Mondiale privind reducerea riscului dezastrelor (DRR) din 18- 22 ianuarie 2005 și, în special, Cadrul de acțiune de la Hyogo, 2005-2015: Creșterea rezistenței națiunilor și colectivităților în fața dezastrelor,

- având în vedere Rezoluția Adunării Generale a Națiunilor Unite 57/256 din 20 decembrie 2002 privind revizuirea Strategiei Yokohama și a Planului de acțiune pentru o lume mai sigură — ghidarea pentru prevenirea, pregătirea și reducerea dezastrelor naturale și Reuniunea internațională a Națiunilor Unite "Barbados plus 10" privind statele în curs de dezvoltare din insulele mici (SIDS) care a avut loc în Mauritius în ianuarie 2005,

- având în vedere rezoluțiile sale anterioare adoptate la 1 aprilie 1999 la Strasbourg privind schimbarea climatică și statele în curs de dezvoltare din insulele mici în contextul cadrului de cooperare al ACP-UE [2], din 19 februarie 2004 de la Addis Abeba privind pagubele cauzate de cicloane în Oceanul Pacific, Indian și Marea Caraibelor și necesitatea unei acțiuni rapide întreprinse în urma dezastrelor naturale [3], din 25 noiembrie 2004 la Haga privind pagubele cauzate de uragan în regiunea Caraibelor [4] și în 24 noiembrie 2005 la Edinburgh privind cauzele și consecințele dezastrelor naturale [5],

- având în vedere raportul Comisiei sale pentru afaceri sociale și mediu (APP/3802/05),

A. întrucât dezastrele și epuizarea resurselor naturale reprezintă o amenințare serioasă pentru reducerea sărăciei și pentru obținerea ODM,

B. întrucât contribuția țărilor ACP la cauzele schimbării climatice este nesemnificativă, în timp ce acestea suferă cel mai mult din cauza consecințelor acesteia; întrucât schimbarea climatică poate încetini evoluția dezvoltării durabile, fie direct prin expunerea directă la condițiile neprielnice sau indirect prin slăbirea capacității de adaptare,

C. întrucât impactul dezastrelor naturale afectează îndeosebi țările în curs de dezvoltare, inversând efectele pozitive ale cooperării de dezvoltare, împiedicând în continuare dezvoltarea și eliminarea sărăciei și cauzând pierderi mari ale biodiversității,

D. întrucât statele ACP se confruntă cu o provocare majoră în abordarea efectivă a impactului pe termen lung al dezastrelor naturale prin dezvoltarea și consolidarea activităților de reducere a riscului dezastrelor, de recuperare și de management la nivel național și regional,

E. întrucât țările ACP oferă o gamă vastă de servicii de ecosistem întregii lumi, fără compensare obligatorie,

F. întrucât noile cercetări confirmă faptul că Africa este una din cele mai vulnerabile continente în ceea ce privește variabilitatea climei datorită presiunilor multiple și capacitatea scăzută de adaptabilitate; întrucât se prevede că în jurul anului 2020 între 75 și 250 milioane de africani vor fi expuși la o presiune crescută a apei din cauza schimbării climatice; întrucât se prevede că producția agricolă, industria pescuitului și accesul la alimente vor fi de asemenea grav compromise,

G. întrucât se prevede că schimbarea climatică va reduce în anul 2050 resursele de apă astfel încât vor deveni insuficiente pentru cerințele din multe state din insulele mici, cum ar fi din Marea Caraibelor, Oceanul Indian și Pacific, care sunt expuse la creșterea nivelului mării și la dezastrele naturale,

H. întrucât către sfârșitul secolului XXI se prevede că nivelul crescut al mării va afecta zonele joase de coastă cu populații numeroase și se prevede o sporire a inundațiilor, a mareelor produse de furtună, e eroziunii și a altor pericole de coastă, care afectează resursele locale și turismul, periclitând așezările, utilitățile și infrastructura de bază,

I. întrucât presiunile non-climatice pot spori expunerea la schimbarea climatică și la apariția dezastrelor naturale prin reducerea șocului și pot de asemenea să diminueze capacitatea de adaptare și efectele de prevenire și politica de diminuare din cauza reducerii resurselor pentru necesitățile concurențiale,

J. întrucât puține planuri pentru promovarea durabilității și pentru reducerea expunerii la schimbarea climatică au inclus promovarea capacității de adaptare,

K. întrucât DRR este în principal o responsabilitate națională, și întrucât este nevoie de o cooperare și un parteneriat consolidate la nivel regional și internațional,

L. întrucât preocupările cu privire la mediu, pregătirea și prevenirea dezastrelor și diminuarea nivelului de schimbare climatică nu sunt integrate în toate programele de sprijin ale CE și instrumentele aferente, în timp ce acestea sunt importante pentru toate țările,

M. întrucât politicile de promovare a securității energiei și alte eforturi de diminuare pentru următoarele câteva decade vor avea un impact mare asupra oportunităților de obținere a unor niveluri de stabilizare ale emisiilor de gaze cu efect de seră,

N. întrucât fluxurile financiare către țările în curs de dezvoltare prin Mecanismele de Dezvoltare Curată (MDC), Fondul Global de Mediu (GEF) și sprijinul de dezvoltare pentru transferul de tehnologie au fost până acum limitate și distribuite inegal din punct de vedere geografic,

O. întrucât transformarea dezvoltării într-o dezvoltare durabilă, prin schimbarea metodelor, poate constitui o contribuție semnificativă la reducerea schimbării climatice, dar aceasta presupune resurse cu ajutorul cărora să fie combătute numeroasele obstacole,

1. subliniază faptul că pericolele generate de dezastrele naturale și de schimbarea climatică pentru dezvoltarea durabilă, eradicarea sărăciei și obținerea ODM; subliniază totodată importanța ODM 7 privind asigurarea unui mediu durabil;

2. ia act de numărul tot mai mare și frecvența dezastrelor naturale, impactul lor devastator și în special de vulnerabilitatea oamenilor săraci aflați în astfel de situații; subliniază efortul tot mai mare de a distinge între dezastrele naturale și cele generate de oameni, când riscurile nu sunt determinate numai de dezastrele naturale, dar și de activitatea umană și de lipsa de planificare;

3. accentuează că este necesară o reacție globală efectivă la problema dezastrelor naturale din țările ACP în care țările industrializate ar trebui să-și asume responsabilitatea și să preia inițiativa în combaterea efectelor emisiilor de gaze cu efect de seră, care au generat schimbarea climatică;

4. solicită ACP și guvernelor și parlamentelor UE să se asigure că exploatarea resurselor naturale nu cauzează dezechilibre ecologice majore; în acest context, ia act de faptul că preocuparea cu privire la tăierea excesivă de copaci și tăierea ilegală de bușteni pot duce la deșertificare și la alte schimbări climatice, împotriva cărora ar trebui luate măsuri prin intermediul unor politici responsabile și eficiente de exploatare forestieră, prin practici adecvate de reîmpădurire și de agricultură durabilă; invită companiile care exploatează resursele naturale să respecte standardele și regulamentele de mediu;

5. ia act de consecințele și provocările schimbării climatice, îndeosebi sub forma unor condiții meteorologice extreme și a unor resurse naturale care se împuținează, cu dezvoltarea semnificativă și implicații de securitate, cum ar fi vulnerabilitatea sporită, conflictele generate de resursele naturale și migrarea în urma dezastrelor; prin urmare subliniază că DRR trebuie să abordeze atenuarea și adaptarea schimbării climatice;

6. ia act de faptul că dezastrele naturale pot duce la migrații pe scară largă ale populației și confirmă că, deși DRR este înainte de toate o responsabilitate națională, este obligatoriu ca guvernele ACP și UE să dea dovadă de solidaritate în ceea ce privește națiunile afectate;

7. subliniază avertismentele OMS privind riscul extrem de mare pe care îl generează încălzirea globală pentru sănătate în țările de sud, în special cu privire la malarie și boli oftalmice, și recomandă luarea unor măsuri care să sprijine acțiunile de prevenire, ameliorare și gestionare a acestor probleme grave de sănătate;

8. solicită o strategie clar programată în funcție de timp pentru a integra DRR, pregătirea dezastrelor și strategiile de schimbare climatică în toate Planurile Naționale de Dezvoltare, politica de dezvoltare și sprijinul umanitar al UE; subliniază că aceste strategii ar trebui să sprijine activitatea societății civile, a comunităților locale și a autorităților într-o abordare pe termen lung pentru reducerea expunerii la dezastre;

9. invită statele membre ale UE să sprijine țările ACP în crearea de acțiuni DRR orientate către oameni, schimbarea climatică și planuri anticipatorii ale crizelor care ar trebui să includă strategii de diminuare și adaptare, sisteme de avertizare din timp, strategii de pregătire și evacuare în caz de dezastre, zone de siguranță în caz de urgență, programe de asigurare și finanțarea resurselor umanitare pentru o distribuție rapidă; invită de asemenea țările ACP să asigure că aceste acțiuni sunt o prioritate națională și locală cu puternică bază instituțională de punere în aplicare și luând în considerare nevoile grupurilor vulnerabile;

10. invită UE să aloce cel puțin 10 % fonduri suplimentare pentru bugetele de sprijin umanitar pentru reducerea riscurilor de dezastre și pentru sporirea semnificativă a resurselor pentru DRR și diminuarea și adaptarea schimbării climatice din cadrul bugetelor de sprijinire a dezvoltării, fără a afecta alte eforturi, în special în domeniul sănătății și al educației;

11. subliniază că statele și regiunile ACP solicită sprijinul comunității internaționale, necesar pentru a îmbunătăți nivelul de diminuare, de pregătire și de avertizare din timp a dezastrelor la nivel național și regional, pentru a spori informarea publicului cu privire la reducerea și prevederea dezastrelor și pentru a răspunde în situații de urgență,

12. regretă nivelul foarte scăzut de resurse alocate pentru Fondul pentru Dezastre Naturale ACP-UE, în ciuda numărului tot mai mare de cerințe, însă salută crearea acestuia; invită UE să aloce resurse suplimentare pentru Fond în cadrul celui de-al 10-lea FED și alte linii bugetare ale UE, pentru a sprijini în mod adecvat statele și regiunile ACP cu privire la DRR, ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare (LRRD) a capacităților și finanțarea sistemelor îmbunătățite de avertizare și cu reacție rapidă;

13. prin urmare, îndeamnă Comisia Europeană să continue să sprijine Fondul pentru dezastre naturale ACP-UE, în cadrul celui de-al 10-lea FED, și să-și extindă aria de activitate oferind cel puțin 250 milioane EUR din resurse alocate pentru cooperarea din cadrul ACP, utilizând totodată o parte din resurse sub "rezerva" propusă de a sprijini regiunile și statele ACP, în special statele ACP din insulele mici, în aplicarea complexă a unui program, de pregătire și de management pentru dezastrele naturale și de reconstrucție pe termen lung după dezastre;

14. consideră că Fondul European de Dezvoltare (FED) necesită finanțare suplimentară pentru a sprijini țările în curs de dezvoltare în procesul lor de adaptare și în diminuarea efectelor cauzate de schimbarea climatică, accentuează în acest sens importanța dezvoltării capacităților, a prevenirii dezastrelor, a educației, a infrastructurilor de lucru și accesul la medicamente și scoate în evidență necesitatea de a dezvolta capacitatea în domeniul științei, analiza impactului și a nivelului de adaptare, previzionarea riscurilor și pregătirea proiectelor pentru MDC (Mecanismele de Dezvoltare Curată);

15. subliniază necesitatea de a spori finanțarea pentru dezvoltarea resurselor umane relevante în vederea prevenirii, pregătirii, diminuării și gestionării dezastrelor și pentru adaptarea la schimbarea climatică, precum și pentru consolidarea cooperării sud-sud din aceste regiuni;

16. invită Comisia Europeană și statele membre ale UE să ia toate măsurile necesare pentru a facilita cea mai rapidă mobilizare posibilă a sprijinului financiar adecvat pentru ajutor de urgență și umanitar;

17. subliniază nevoia de a actualiza în permanență profilurile de țară ACP din punct de vedere al mediului și pentru integrarea mediului în Documentele de Strategie a Țării (DST), Documentele de Strategie Regională (DSR) și programele tematice; subliniază importanța asocierii parlamentelor naționale și a societății civile la acest proces;

18. consideră că politica de dezvoltare nu poate fi separată de politica de mediu și de alte politici și solicită o abordare unitară a politicii de dezvoltare durabilă, care integrează dimensiunea mediului în documentele de strategie ale țării sau regiunilor ACP, precum și în proiectele și programele de dezvoltare;

19. solicită Alianței privind schimbarea globală a climei (GCCA) să devină instrumentul cheie în abordarea prevenirii și pregătirii dezastrelor, precum și adaptarea și diminuarea schimbării climatice;

20. îndeamnă guvernele ACP să elaboreze planuri de urgență și intervenție înaintea crizelor, care ar trebui să includă strategiile de evacuare, zonele de siguranță în caz de urgență, scheme de asigurare și finanțarea resurselor umanitare pentru o distribuție rapidă;

21. subliniază necesitatea unei abordări globale privind dezastrele naturale și schimbarea climatică și invită comunitatea internațională să se angajeze în obținerea unor soluții internaționale progresiste; prin urmare, solicită lansarea negocierilor la Conferința Națiunilor Unite privind clima pe plan internațional pe baza unui acord global și complex după anul 2012, care ar trebui să fie elaborat pe baza și extinzând Protocolul de la Kyoto;

22. îndeamnă țările dezvoltate să angajeze mai multe resurse pentru mecanismele de finanțare existente din cadrul Protocolului de la Kyoto și să încerce să facă din aceste contribuții un angajament obligatoriu;

23. solicită împărtășirea celor mai bune practici, transferul de tehnologie și sporirea conștientizării, în special cu privire la planificarea teritorială, construcțiile din zonele de risc, construirea de clădiri sigure și protecția utilităților importante;

24. solicită cooperarea regională și internațională îmbunătățită pentru a facilita accesul la tehnologia informațională și a comunicațiilor (TIC) și la finanțarea continuă a soluțiilor de joasă tehnologie cum ar fi radioul în zonele rurale și izolate;

25. invită țările ACP să aprobe la nivel regional administrarea bazinelor râurilor, luând măsurile coordonate cu privire la resursele de apă și la industria pescuitului;

26. ia act de faptul că utilizarea resurselor regenerabile, cum ar fi cea solară, eoliană și energia biomasei, va determina ca țările ACP să depindă mai puțin de petrol, invită UE și statele sale membre să transfere tehnologia adecvată și să ofere finanțarea necesară, și îndeamnă Comisia Europeană să revizuiască criteriile de includere a celor în favoarea mediului, criteriile de vulnerabilitate și izolare în determinarea eligibilității pentru resursele fondului de energie și apă din cadrul celui de-al 10-lea FED;

27. invită țările ACP și UE să stabilească un obiectiv specific pentru utilizarea energiei regenerabile și consideră că energia regenerabilă ar trebui să fie plasată în centrul programelor de cooperare privind dezvoltarea din ACP-UE din cadrul Acordului de la Cotonou;

28. încredințează co-președinților sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului ACP-UE, OMS, Comisiei Europene, Uniunii Africane și Secretarului General al Națiunilor Unite.

[1] Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-EU la 22 noiembrie 2007 la Kigali (Rwanda).

[2] JO C 271, 24.9.1999, p. 30.

[3] JO C 120, 30.4.2004, p. 44.

[4] JO C 80, 1.4.2005, p. 36.

[5] JO C 136, 9.6.2006, p. 22.

--------------------------------------------------