TRADUCERE

ACORD BILATERAL

între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind măsuri prudențiale referitoare la asigurare și reasigurare

Uniunea Europeană (UE) și Statele Unite ale Americii (Statele Unite sau SUA), părți la prezentul acord,

împărtășind obiectivul de protejare a deținătorilor de polițe de asigurare și de reasigurare și a altor consumatori și respectând sistemul aplicat de fiecare parte pentru supravegherea și reglementarea activității de asigurare și de reasigurare,

afirmând că, pentru Statele Unite, măsurile prudențiale aplicabile în Uniunea Europeană, împreună cu cerințele și angajamentele prevăzute în prezentul acord, asigură, în ceea ce privește cedările în reasigurare și supravegherea grupurilor, un nivel de protecție a deținătorilor de polițe și a altor consumatori care concordă cu cerințele cuprinse în Legea privind Oficiul Federal pentru Asigurări (Federal Insurance Office Act) din 2010,

recunoscând necesitatea crescândă de cooperare între autoritățile de supraveghere din UE și SUA, care presupune și schimbul de informații confidențiale, dată fiind globalizarea tot mai accentuată a piețelor de asigurare și de reasigurare,

ținând seama de faptul că stabilirea unor modalități practice de cooperare transfrontalieră este esențială pentru supravegherea asigurătorilor și a reasigurătorilor atât în perioadele de stabilitate, cât și în perioadele de criză,

ținând seama de informațiile comunicate reciproc cu privire la cadrul de reglementare al fiecărei părți și după o analiză atentă a cadrelor respective,

observând că sporirea securității juridice la aplicarea cadrelor de reglementare a activităților de asigurare și de reasigurare prezintă beneficii pentru asigurătorii și reasigurătorii care își desfășoară activitatea pe teritoriul fiecărei părți,

recunoscând că acordurile de reasigurare au efecte de minimizare a riscului în context transfrontalier, dacă sunt îndeplinite condițiile prudențiale aplicabile, și ținând seama de protecția deținătorilor de polițe și a altor consumatori,

recunoscând faptul că supravegherea la nivel de grup a asigurătorilor și a reasigurătorilor permite autorităților de supraveghere să își formeze o părere corectă despre situația financiară a grupurilor respective,

recunoscând că este necesar ca pentru asigurătorii și reasigurătorii aparținând unui grup care își desfășoară activitatea pe teritoriul ambelor părți să existe o cerință de capital al grupului sau o evaluare a capitalului grupului și că cerința de capital al grupului sau evaluarea capitalului grupului la nivelul întreprinderii-mamă internaționale se poate baza pe metoda părții de origine,

afirmând că pentru supravegherea la nivel de grup este important să existe prevederi referitoare la cerința de capital al grupului sau la evaluarea capitalului grupului și că, în cazurile justificate, este important ca autoritatea de supraveghere să poată aplica, pe baza respectivei cerințe sau evaluări, măsuri corective, măsuri preventive sau alte măsuri care se impun și

încurajând schimbul de informații dintre autoritățile de supraveghere în scopul de a supraveghea asigurătorii și reasigurătorii în interesul deținătorilor de polițe și al altor consumatori,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

Articolul 1

Obiective

În prezentul acord sunt abordate următoarele:

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului acord se aplică următoarele definiții:

Articolul 3

Reasigurare

(1) Sub rezerva condițiilor menționate la alineatul (4), o parte nu poate condiționa posibilitatea ca un reasigurător cesionar cu sediul central pe teritoriul celeilalte părți (denumit în continuare, în sensul articolului 3, „reasigurător cesionar din partea de origine”) să încheie un acord de reasigurare cu un asigurător cedent cu sediul central pe teritoriul său (denumit în continuare, în sensul articolului 3, „asigurător cedent din partea-gazdă”) de următoarele și se asigură că nici autoritățile sale de supraveghere sau alte autorități competente nu condiționează posibilitatea menționată de următoarele:

care, în cazul de la litera (a) sau (b), are ca rezultat un tratament mai puțin favorabil pentru reasigurătorii cesionari din partea de origine decât pentru reasigurătorii cesionari cu sediul central pe teritoriul aceleiași autorități de supraveghere precum asigurătorul cedent din partea-gazdă. Prezentul alineat nu împiedică partea pe teritoriul căreia își are sediul central asigurătorul cedent (denumită în continuare, în sensul articolului 3, „partea-gazdă”) și autoritățile de supraveghere ale acesteia să condiționeze de îndeplinirea anumitor cerințe posibilitatea ca reasigurătorii cesionari din partea de origine să încheie acorduri de reasigurare cu asigurători cedenți din partea-gazdă dacă aceleași cerințe se aplică și în cazul acordurilor de reasigurare încheiate între un reasigurător cesionar și un asigurător cedent care își au sediul central pe teritoriul aceleiași autorități de supraveghere.

(2) Sub rezerva condițiilor menționate la alineatul (4), partea-gazdă nu poate condiționa posibilitatea ca un asigurător cedent din partea-gazdă să își asume creditul pentru reasigurare sau pentru efectele de minimizare a riscului produse de acordurile de reasigurare încheiate cu un reasigurător cesionar din partea de origine de următoarele și se asigură că nici autoritățile lor de supraveghere sau alte autorități competente nu condiționează posibilitatea menționată de următoarele:

care, în cazul de la litera (a) sau (b), are ca rezultat un tratament mai puțin favorabil pentru reasigurătorii cesionari din partea de origine decât pentru reasigurătorii cesionari cu sediul central pe teritoriul aceleiași autorități de supraveghere precum asigurătorul cedent din partea-gazdă. Prezentul alineat nu împiedică partea-gazdă și autoritățile de supraveghere ale acesteia să condiționeze de îndeplinirea anumitor cerințe posibilitatea ca asigurătorii cedenți din partea-gazdă să își asume creditul pentru reasigurare sau pentru efectele de minimizare a riscului produse de acordurile de reasigurare încheiate cu reasigurători cesionari din partea de origine, dacă aceleași cerințe se aplică și în cazul contractelor de reasigurare încheiate între un asigurător cedent și un reasigurător cesionar care își au sediul central pe teritoriul aceleiași autorități de supraveghere.

(3) Sub rezerva condițiilor menționate la alineatul (4), partea-gazdă nu poate condiționa posibilitatea de a încheia acorduri de reasigurare cu asigurători cedenți din parteagazdă sau posibilitatea asigurătorilor cedenți din partea-gazdă de a recunoaște creditul pentru reasigurare sau creditul pentru efectele de minimizare a riscului produse de respectivele acorduri de reasigurare și se asigură că nici autoritățile sale de supraveghere sau, eventual, alte autorități competente nu condiționează posibilitățile menționate de următoarele:

care, în cazul de la litera (a) sau (b), are ca rezultat un tratament mai puțin favorabil pentru reasigurătorii cesionari din partea de origine decât pentru reasigurătorii cesionari care își au sediul central pe teritoriul autorității de supraveghere a asigurătorului cedent din partea-gazdă sau care își au sediul central pe teritoriul părții-gazdă și care dețin o licență sau o autorizație de a desfășura activități pe teritoriul autorității de supraveghere a asigurătorului cedent din partea-gazdă. În cazul unui stat american, „dețin o autorizație de a desfășura activități” înseamnă, în sensul prezentei dispoziții, că respectivii reasigurători sunt admiși în statul respectiv.

(4) Alineatele (1)-(3) se aplică în următoarele condiții:

(5) Prezentul acord nu îl împiedică pe reasigurătorul cesionar, prin niciuna dintre dispozițiile sale, să transmită voluntar informații autorităților de supraveghere.

(6) Când are calitatea de parte-gazdă, fiecare parte se asigură că, atunci când autoritatea sa de supraveghere constată că un reasigurător cesionar din partea de origine nu mai îndeplinește una dintre condițiile enumerate la alineatul (4), aceasta poate impune doar una dintre cerințele menționate la alineatele (1)-(3), dacă respectiva autoritate de supraveghere gazdă respectă procedura stabilită la literele (a)-(c):

(7) Sub rezerva dreptului aplicabil și a clauzelor prezentului acord, prezentul articol nu poate limita sau modifica în vreun fel, prin niciuna dintre dispozițiile sale, capacitatea părților la un acord de reasigurare de a conveni asupra includerii unor cerințe de garanție reală sau a altor clauze în respectivul acord de reasigurare.

(8) Prezentul acord se aplică numai în cazul acordurilor de reasigurare încheiate, modificate sau reînnoite la sau după data de începere a aplicării unei măsuri prin care se reduce garanția reală în temeiul prezentului articol și numai în ceea ce privește pierderile suferite și rezervele raportate începând cu și după data care survine ultima dintre următoarele: i) data măsurii sau ii) data la care începe să producă efecte un nou acord de reasigurare, modificarea unui acord de reasigurare sau reînnoirea unui acord de reasigurare. Prezentul acord nu poate limita sau modifica în vreun fel, prin niciuna dintre dispozițiile sale, capacitatea părților la orice acord de reasigurare de a renegocia respectivul acord de reasigurare.

(9) Pentru mai multă claritate, în eventualitatea în care încetează, prezentul acord nu poate împiedica, prin niciuna dintre dispozițiile sale, autoritățile de supraveghere sau alte autorități competente să le impună reasigurătorilor cesionari din partea-gazdă cerința de prezență locală sau să prevadă furnizarea garanției reale și îndeplinirea unor cerințe aferente sau respectarea altor dispoziții din dreptul aplicabil, cu privire la toate obligațiile izvorâte din acordurile de reasigurare descrise în prezentul acord.

Articolul 4

Supravegherea la nivel de grup

În sensul articolelor 9 și 10, părțile stabilesc următoarele practici de supraveghere la nivel de grup:

Articolul 5

Schimbul de informații

(1) Părțile încurajează autoritățile de supraveghere din jurisdicțiile lor respective să coopereze făcând schimb de informații în conformitate cu practicile stabilite în anexă. Părțile înțeleg că utilizarea acestor practici va consolida cooperarea și schimbul de informații, garantând, în același timp, un standard ridicat de protecție a confidențialității.

(2) Nicio dispoziție a prezentului acord nu vizează cerințele care se pot aplica schimbului de date cu caracter personal de către autoritățile de supraveghere.

Articolul 6

Anexa

Anexa la prezentul acord face parte integrantă din acesta.

Articolul 7

Comitetul mixt

(1) Părțile instituie un comitet mixt, compus din reprezentanți ai Statelor Unite și reprezentanți ai Uniunii Europene, care oferă părților un forum de consultare și de schimb de informații privind administrarea acordului și corecta punere în aplicare a acestuia.

(2) Părțile se consultă în cadrul comitetului mixt cu privire la prezentul acord:

(3) Comitetul mixt poate trata:

(4) Comitetul mixt își poate adopta un regulament de procedură.

(5) Președinția comitetului mixt este asigurată anual, pe rând de către fiecare parte, cu excepția cazului în care se decide altfel. Comitetul mixt poate fi convocat de președintele său la data și în modul stabilite de către părți.

(6) Comitetul mixt poate convoca grupuri de lucru pentru a-și facilita activitatea.

Articolul 8

Intrarea în vigoare

Prezentul acord intră în vigoare la șapte zile după data la care părțile își comunică notificări scrise în care atestă că și-au îndeplinit cerințele și procedurile interne relevante sau la altă dată stabilită de către părți de comun acord.

Articolul 9

Transpunerea acordului

(1) De la data care survine prima dintre data intrării în vigoare a prezentului acord și data aplicării provizorii a acestuia, părțile încurajează autoritățile relevante să nu ia nicio măsură care nu concordă cu condițiile sau obligațiile prevăzute în acord, inclusiv în ceea ce privește eliminarea cerințelor referitoare la garanțiile reale și la prezența locală în temeiul articolului 3. Acest demers poate include, după caz, schimburi de scrisori între autoritățile relevante cu privire la chestiuni ce țin de prezentul acord.

(2) De la data care survine prima dintre data intrării în vigoare a prezentului acord și data aplicării provizorii a acestuia, părțile iau toate măsurile necesare, după caz, pentru a transpune și a aplica prezentul acord cât mai curând posibil în conformitate cu articolul 10.

(3) De la data care survine prima dintre data intrării în vigoare a prezentului acord și data aplicării provizorii a acestuia, Statele Unite încurajează fiecare stat american să adopte cu promptitudine următoarele măsuri:

(4) Cu condiția ca prezentul acord să fi intrat în vigoare, Statele Unite încep, la 42 de luni după data semnării prezentului acord, cel târziu în prima zi a lunii, să evalueze posibilitatea de a emite, în temeiul legilor și reglementărilor lor, o decizie de prevalență în privința oricărei măsuri în materie de asigurări a unui stat american pe care Statele Unite o consideră neconcordantă cu prezentul acord și generatoare de un tratament mai puțin favorabil pentru asigurătorii sau reasigurătorii din UE decât pentru asigurătorii sau reasigurătorii din SUA care își au sediul central sau care dețin o licență ori un alt tip de autorizație în respectivul stat american. Cu condiția ca prezentul acord să fi intrat în vigoare, Statele Unite finalizează, la 60 de luni după data semnării prezentului acord, cel târziu în prima zi a lunii, deciziile necesare de prevalență, emise în temeiul legilor și reglementărilor lor, în privința oricărei măsuri în materie de asigurări a unui stat american care face obiectul acestei evaluări. În sensul prezentului alineat, la emiterea eventualelor decizii de prevalență, Statele Unite acordă prioritate statelor cu volumul cel mai mare de reasigurări cedate brute.

Articolul 10

Aplicarea acordului

(1) Dacă nu se prevede altfel, prezentul acord se aplică de la data care survine ultima dintre data intrării în vigoare și data împlinirii a 60 de luni de la data semnării sale.

(2) Prin derogare de la articolul 8 și de la prezentul articol alineatul (1):

(3) În cazul în care o parte nu se conformează alineatului (2) până la datele menționate în acesta, cealaltă parte poate solicita consultarea obligatorie prin intermediul comitetului mixt.

Articolul 11

Denunțarea și consultarea obligatorie

(1) În urma consultării obligatorii, oricare dintre părți poate denunța prezentul acord în orice moment, printr-o notificare scrisă transmisă celeilalte părți, sub rezerva procedurilor prevăzute la prezentul articol. Cu excepția cazului în care părțile au convenit altceva în scris, denunțarea produce efecte la 180 de zile, sau, în cazul denunțării descrise la articolul 10 alineatul (2) litera (c), la 90 zile după data efectuării unei astfel de notificări. Părțile pot denunța prezentul acord în special în cazul în care oricare dintre părți nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul prezentului acord sau a luat măsuri neconcordante cu obiectivele prezentului acord.

(2) Înainte de notificarea deciziei de denunțare a prezentului acord, inclusiv în ceea ce privește dispozițiile articolului 10, o parte notifică acest lucru președintelui comitetului mixt.

(3) Părțile iau măsurile necesare pentru a comunica părților interesate efectul produs de denunțare asupra asigurătorilor și reasigurătorilor din jurisdicția fiecăreia.

(4) Consultarea obligatorie prin intermediul comitetului mixt este necesară dacă oricare dintre părți solicită acest lucru președintelui comitetului mixt și începe cel târziu la 30 de zile, sau, dacă respectiva consultare este solicitată conform procedurii prevăzute la articolul 10 alineatul (2) litera (c), la 7 zile după formularea unei astfel de solicitări, cu excepția cazului în care părțile convin altfel. Partea care solicită consultarea obligatorie notifică în scris temeiurile acesteia. Consultarea obligatorie se poate desfășura într-un loc stabilit de către părți, iar dacă părțile nu reușesc să cadă de acord asupra locului, partea care solicită consultarea obligatorie propune trei locuri neutre din afara teritoriului părților, din care cealaltă parte trebuie să aleagă unul.

(5) Consultarea obligatorie va fi necesară înainte de denunțarea prezentului acord, inclusiv în ceea ce privește dispozițiile articolului 10.

(6) Dacă o parte refuză să participe la o consultare obligatorie după cum se prevede la prezentul articol, partea care dorește denunțarea poate proceda la denunțarea acordului în conformitate cu prezentul articol alineatul (1).

Articolul 12

Modificarea acordului

(1) Părțile pot conveni în scris să modifice prezentul acord.

(2) Partea care dorește să modifice prezentul acord transmite celeilalte părți o solicitare scrisă de începere a negocierilor în vederea modificării acordului.

(3) Comitetului mixt i se notifică solicitarea scrisă de începere a negocierilor în vederea modificării acordului.

Done at Washington on the twenty second day of September in the year two thousand and seventeen.