Acord de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte



Jurnalul Oficial L 127 , 14/05/2011 p. 006 - 1343



Acord de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte REGATUL BELGIEI, REPUBLICA BULGARIA, REPUBLICA CEHĂ, REGATUL DANEMARCEI, REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA, REPUBLICA ESTONIA, IRLANDA, REPUBLICA ELENĂ, REGATUL SPANIEI, REPUBLICA FRANCEZĂ, REPUBLICA ITALIANĂ, REPUBLICA CIPRU, REPUBLICA LETONIA, REPUBLICA LITUANIA, MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI, REPUBLICA UNGARĂ, MALTA, REGATUL ȚĂRILOR DE JOS, REPUBLICA AUSTRIA, REPUBLICA POLONĂ, REPUBLICA PORTUGHEZĂ, ROMÂNIA, REPUBLICA SLOVENIA, REPUBLICA SLOVACĂ, REPUBLICA FINLANDA, REGATUL SUEDIEI, REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, Părți contractante la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, denumite în continuare "state membre ale Uniunii Europene", și UNIUNEA EUROPEANĂ, pe de o parte, și REPUBLICA COREEA, denumită în continuare "Coreea", pe de altă parte, RECUNOSCÂND existența de lungă durată între ele a unui parteneriat solid bazat pe principiile și valorile comune reflectate în acordul-cadru; DORIND să-și consolideze în continuare relațiile economice strânse în cadrul relațiilor lor generale, și în mod coerent cu acestea, și convinse că prezentul acord va crea un nou climat pentru dezvoltarea comerțului și investițiilor între părți; CONVINSE că prezentul acord va crea o piață extinsă și sigură pentru mărfuri și servicii, precum și un mediu stabil și previzibil pentru investiții, sporind astfel competitivitatea întreprinderilor lor pe piețele mondiale; REAFIRMÂNDU-ȘI angajamentul în favoarea Cartei Organizației Națiunilor Unite semnate la San Francisco la 26 iunie 1945 și a Declarației Universale a Drepturilor Omului adoptată de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite la 10 decembrie 1948; REAFIRMÂNDU-ȘI angajamentul în favoarea dezvoltării durabile și convinse de contribuția comerțului internațional la dezvoltarea durabilă în dimensiunile sale economice, sociale și de mediu, inclusiv dezvoltarea economică, reducerea sărăciei, ocuparea integrală și productivă a forței de muncă și o muncă decentă pentru toți, precum și protecția și conservarea mediului și a resurselor naturale; RECUNOSCÂND dreptul părților de a lua măsurile necesare pentru a realiza obiectivele legitime ale interesului public în funcție de nivelul de protecție pe care acestea îl consideră adecvat, cu condiția ca aceste măsuri să nu constituie un mijloc de discriminare nejustificat sau o restricție deghizată pentru comerțul internațional, în conformitate cu prezentul acord; DECISE să promoveze transparența cu privire la toate părțile interesate, inclusiv sectorul privat și organizațiile societății civile; DORIND să ridice nivelul de trai, să promoveze creșterea economică și stabilitatea, să creeze noi perspective de locuri de muncă și să îmbunătățească bunăstarea generală prin liberalizarea și extinderea schimburilor comerciale și a investițiilor între ele; URMĂRIND să stabilească reguli clare și reciproc avantajoase care să reglementeze schimburile lor comerciale și investițiile lor și să reducă sau să elimine obstacolele în calea schimburilor comerciale și a investițiilor între ele; DECISE să contribuie la dezvoltarea armonioasă și la expansiunea comerțului mondial prin înlăturarea obstacolelor în calea comerțului prin intermediul prezentului acord, și să evite crearea de noi bariere în calea comerțului și investițiilor între teritoriile lor de natură să reducă avantajele care decurg din prezentul acord; DORIND să consolideze dezvoltarea și respectarea legislației și a politicilor în domeniul mediului și al forței de muncă, să promoveze drepturile fundamentale ale lucrătorilor și dezvoltarea durabilă și să pună prezentul acord în aplicare în conformitate cu aceste obiective; și BAZÂNDU-SE pe drepturile și obligațiile reciproce care decurg din Acordul de la Marrakesh de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, încheiat la 15 aprilie 1994 (denumit în continuare "acordul OMC"), precum și alte acorduri bilaterale, regionale și multilaterale la care sunt părți contractante, CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ: CAPITOLUL UNU OBIECTIVE ȘI DEFINIȚII GENERALE Articolul 1.1 Obiective (1) Părțile instituie o zonă de liber schimb în ceea ce privește mărfurile, serviciile, prezențele comerciale, precum și normele aferente, în conformitate cu prezentul acord. (2) Obiectivele prezentului acord sunt următoarele: (a) să liberalizeze și să faciliteze comerțul cu mărfuri între părți, în conformitate cu articolul XXIV din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994 (denumit în continuare "GATT 1994"); (b) să liberalizeze comerțul cu servicii și investițiile între părți, în conformitate cu articolul V din Acordul General privind Comerțul cu Servicii (denumit în continuare "GATS"); (c) să promoveze concurența în economiile lor, în special în măsura în care se raportează la relațiile economice între părți; (d) să continue liberalizarea, pe bază de reciprocitate, a piețelor de achiziții publice ale părților; (e) să protejeze în mod adecvat și eficient drepturile de proprietate intelectuală; (f) să contribuie la dezvoltarea armonioasă și la extinderea comerțului internațional prin înlăturarea barierelor din calea comerțului și prin instituirea unui mediu propice pentru creșterea fluxurilor de investiții; (g) recunoscând că dezvoltarea durabilă constituie un obiectiv general, să se angajeze în favoarea dezvoltării comerțului internațional astfel încât să contribuie la obiectivul dezvoltării durabile și să facă eforturi pentru a se asigura că acest obiectiv este integrat și se reflectă la toate nivelurile relațiilor comerciale între părți; și (h) să promoveze investițiile străine directe fără a reduce sau diminua standardele în materie de mediu, muncă, protecția sănătății și siguranței lucrătorilor în aplicarea și respectarea legislației părților în domeniul mediului și al muncii. Articolul 1.2 Definiții generale În cuprinsul prezentului acord, prin referirile la: "părți" se înțelege, pe de o parte, Uniunea Europeană sau statele sale membre sau Uniunea Europeană și statele sale membre, în funcție de domeniile respective de competență ale acestora care decurg din Tratatul privind Uniunea Europeană și din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, (denumite în continuare "UE"), iar pe de altă parte, Coreea; "acordul cadru" se înțelege Acordul-cadru de comerț și cooperare comercială dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, semnat la Luxemburg la 28 octombrie 1996 sau orice acord care vizează actualizarea, modificarea sau înlocuirea acestuia; și "acordul vamal" se înțelege Acordul de cooperare și asistență administrativă reciprocă în domeniul vamal între Comunitatea Europeană și Republica Coreea, semnat la Bruxelles la 10 aprilie 1997. CAPITOLUL DOI TRATAMENTUL NAȚIONAL ȘI ACCESUL PE PIAȚĂ AL MĂRFURILOR SECȚIUNEA A Dispoziții comune Articolul 2.1 Obiectiv Părțile liberalizează progresiv și reciproc comerțul cu mărfuri pe parcursul unei perioade de tranziție începând de la intrarea în vigoare a prezentului acord, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord și în conformitate cu articolul XXIV din GATT 1994. Articolul 2.2 Domeniul și sfera de aplicare Dispozițiile prezentului capitol se aplică comerțului cu mărfuri [1] dintre părți. Articolul 2.3 Taxe vamale În sensul prezentului capitol, o taxă vamală include orice taxă sau impunere de orice tip, instituită cu privire la sau în legătură cu importul de mărfuri, inclusiv orice formă de suprataxă sau impunere suplimentară, instituită cu privire la sau în legătură cu un astfel de import [2], dar care nu include: (a) o taxă echivalentă cu o taxă internă aplicată în conformitate cu dispozițiile articolului 2.8 pentru marfa internă similară sau pentru un articol pe baza căruia marfa importată este fabricată sau produsă în întregime sau parțial; (b) o taxă instituită în temeiul legislației unei părți, în conformitate cu dispozițiile din capitolul trei (Măsuri comerciale); (c) redevențe sau alte taxe instituite în temeiul legislației unei părți în conformitate cu dispozițiile articolului 2.10; sau (d) o taxă instituită în temeiul legislației unei părți în conformitate cu articolul 5 din acordul privind agricultura din anexa 1A la Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul privind agricultura"). Articolul 2.4 Încadrarea mărfurilor Încadrarea mărfurilor care fac obiectul comerțului între părți este stabilită în Nomenclatura tarifară a fiecărei părți interpretată în conformitate cu Sistemul armonizat instituit de Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, adoptată la Bruxelles, la 14 iunie 1983 (denumit în continuare "SA"). SECȚIUNEA B Eliminarea taxelor vamale Articolul 2.5 Eliminarea taxelor vamale (1) Cu excepția cazului în care prezentul acord prevede altfel, fiecare parte elimină taxele vamale aplicate mărfurilor originare din cealaltă parte, în conformitate cu calendarul prevăzut la anexa 2-A. (2) Pentru fiecare marfă, nivelul de bază al taxelor vamale, căruia urmează să i se aplice reduceri succesive în conformitate cu alineatul (1), este cel specificat în calendarul stabilit în anexa 2-A. (3) În cazul în care, în orice moment, o parte reduce nivelul taxei vamale corespunzătoare clauzei națiunii celei mai favorizate (denumită în continuare "MFN") aplicate după intrarea în vigoare a prezentului acord, nivelul taxei respective se aplică schimburilor reglementate de prezentul acord, în cazul în care și atâta timp cât aceasta se situează la un nivel inferior nivelului taxei vamale calculat conform calendarului prevăzut în anexa 2-A. (4) La trei ani după intrarea în vigoare a prezentului acord, părțile se consultă la cererea unei părți pentru a analiza accelerarea eliminării taxelor vamale la importurile efectuate între ele și lărgirea domeniului de aplicare a eliminării. Orice decizie luată de părți în cadrul Comitetului pentru comerț în urma acestor consultări, privind accelerarea sau lărgirea domeniului de aplicare a eliminării taxelor vamale aplicabile unei mărfuri înlocuiește nivelul taxei vamale sau categoria în faza eliminării stabilite în conformitate cu calendarele acestora din anexa 2-A pentru marfa în cauză. Articolul 2.6 Status quo Cu excepția cazului în care prezentul acord prevede altfel, inclusiv indicațiile explicite prevăzute în calendarul fiecărei părți din anexa 2-A, niciuna dintre părți nu poate crește taxa vamală existentă, sau adopta o nouă taxă vamală, în ceea ce privește o marfă originară din cealaltă parte. Aceasta nu împiedică faptul că fiecare parte are posibilitatea de a crește o taxă vamală până la nivelul stabilit în calendarul corespunzător din anexa 2-A, după o reducere unilaterală. Articolul 2.7 Gestionarea și punerea în aplicare a contingentelor tarifare (1) Fiecare parte gestionează și pune în aplicare contingentele tarifare (denumite în continuare "CT") stabilite în apendicele 2-A-1 din calendarul său prevăzut în anexa 2-A, în conformitate cu articolul XIII din GATT 1994, inclusiv notele sale interpretative și Acordul privind procedurile de acordare a licențelor de import, cuprins în anexa 1A la Acordul OMC. (2) Fiecare parte trebuie să se asigure că: (a) procedurile pentru gestionarea contingentelor sale tarifare sunt transparente, sunt puse la dispoziția publicului, sunt actualizate, nu sunt discriminatorii, sunt receptive la condițiile pieței, generează minimum de constrângeri pentru comerț și țin cont de preferințele utilizatorului final; (b) orice persoană a unei părți care îndeplinește condițiile legale și administrative în vigoare stabilite de partea importatoare are dreptul să solicite și să fie avută în vedere pentru atribuirea de contingente tarifare de către partea în cauză. Cu excepția cazului în care părțile convin altfel printr-o decizie a Comitetului pentru comerțul cu mărfuri, orice transformator, comerciant cu amănuntul, restaurant, hotel, distribuitor de servicii alimentare sau instituție, sau orice altă persoană are dreptul să solicite să-i fie atribuit un contingent tarifar, iar cererea sa să fie luată în considerare; orice taxe percepute pentru serviciile aferente cererii de atribuire a unui contingent tarifar se limitează la costul efectiv al serviciilor prestate; (c) cu excepția celor specificate în apendicele 2-A-1 din calendarul său prevăzut în anexa 2-A, nu atribuie nicio fracțiune din contingentul tarifar unui grup de producători, nu condiționează accesul la atribuirea contigentului tarifar de achiziționarea de mărfuri din producția internă și nu limitează accesul transformatorilor la contingente tarifare; și (d) atribuie contingente tarifare în cantități viabile din punct de vedere comercial și, în măsura posibilităților, în cantitățile cerute de importatori. Sub rezerva unor indicații contrare în dispozițiile aplicabile, pentru fiecare contingent tarifar și linie tarifară aplicabilă din apendicele 2-A-1 a calendarului părții prevăzut în anexa 2-A, fiecare contigent tarifar atribuit este valabil pentru toate articolele sau amestecul de articole care fac obiectul unui contingent tarifar dat, indiferent de specificațiile sau de nivelul de calitate al articolului sau amestecului în cauză, și nu este subordonat utilizării finale prevăzute sau dimensiunii ambalajului articolului sau amestecului în cauză. (3) Fiecare parte desemnează entitățile responsabile pentru gestionarea contingentelor sale tarifare. (4) Fiecare parte depune toate eforturile pentru a gestiona contingentele sale tarifare într-un mod care să permită importatorilor să utilizeze din plin cantitățile contingentelor tarifare. (5) Nicio parte nu poate condiționa cererea sau utilizarea contingentelor tarifare atribuite de reexportarea mărfurilor. (6) La cererea scrisă a uneia dintre părți, părțile se consultă cu privire la gestiunea de către una dintre părți a contingentelor sale tarifare. (7) Sub rezerva dispozițiilor din apendicele 2-A-1 al calendarului său prevăzut în anexa 2-A, fiecare parte pune întreaga cantitate a contingentului tarifar stabilit în apendicele respectiv la dispoziția solicitanților, începând cu data intrării în vigoare a prezentului acord în cursul primului an, precum și la aniversarea datei de intrare în vigoare a prezentului acord pentru fiecare an următor. În cursul fiecărui an, autoritatea de gestionare a părții importatoare publică, în timp util, pe site-ul său internet special rezervat și accesibil publicului, taxele de utilizare și cantitățile restante pentru fiecare contingent tarifar. SECȚIUNEA C Măsuri netarifare Articolul 2.8 Tratament național Fiecare parte acordă tratament național mărfurilor celeilalte părți în conformitate cu articolul III din GATT 1994, inclusiv notele sale interpretative. În acest scop, articolul III din GATT 1994 și notele sale interpretative sunt integrate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Articolul 2.9 Restricții la import și la export Nicio parte nu poate adopta sau menține interdicții sau restricții, altele decât taxele vamale, taxele sau alte impuneri pentru importul oricărei mărfuri provenind din cealaltă parte sau pentru exportul sau vânzarea oricărei mărfuri destinate teritoriului celeilalte părți, în conformitate cu articolul XI din GATT 1994 și a notelor sale interpretative. În acest scop, articolul XI din GATT 1994 și notele sale interpretative sunt integrate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Articolul 2.10 Redevențe și alte taxe privind importurile Fiecare parte se asigură că toate redevențele și alte taxe de orice natură ar fi acestea [altele decât taxele vamale și articolele care sunt excluse din definiția taxei vamale în temeiul articolului 2.3 literele (a), (b) și (d)] percepute la importul sau în legătură cu importul sunt limitate la costul aproximativ al serviciilor oferite, nu sunt calculate pe o bază ad valorem și nu vor constitui un mijloc indirect de protecție pentru produsele naționale sau o impozitare cu caracter fiscal percepută pentru importuri. Articolul 2.11 Taxe vamale, taxe sau alte redevențe și impuneri la export Părțile nu pot menține sau institui nicio taxă vamală, vreo altă taxă sau vreun alt comision sau vreo altă impunere care să se aplice sau să fie în legătură cu exportul de mărfuri către cealaltă parte, precum și nicio taxă internă, nici un comision intern sau nicio impunere internă asupra mărfurilor exportate către cealaltă parte care să fie în plus față de cele impuse asupra mărfurilor similare destinate vânzării interne. Articolul 2.12 Determinarea valorii în vamă Acordul privind punerea în aplicare a articolului VII din GATT 1994 prevăzut în anexa 1A la Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul privind valoarea în vamă") este integrat în prezentul acord și face parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Rezervele și opțiunile prevăzute la articolul 20 și alineatele (2)-(4) din anexa III la Acordul privind valoarea în vamă nu sunt aplicabile. Articolul 2.13 Întreprinderile comerciale de stat (1) Părțile își afirmă drepturile și obligațiile existente care decurg din articolul XVII din GATT 1994, din notele sale interpretative și din Înțelegerea privind interpretarea articolului XVII din GATT 1994, prevăzut la anexa 1A a Acordului OMC care sunt integrate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. (2) În cazul în care o parte solicită informații de la cealaltă parte privind cazurile individuale de întreprinderi comerciale de stat, modul lor de funcționare și efectul activităților lor asupra comerțului bilateral, partea solicitată trebuie să ia în calcul necesitatea de a garanta cea mai mare transparență posibilă, fără a aduce atingere articolului XVII alineatul (4) litera (d) din GATT 1994 privind informațiile confidențiale. Articolul 2.14 Eliminarea măsurilor netarifare sectoriale (1) Părțile pun în aplicare angajamentele lor privind măsurile netarifare sectoriale privind mărfurile, în conformitate cu angajamentele prevăzute în anexele 2-B - 2-E. (2) La trei ani după intrarea în vigoare a prezentului acord, părțile se consultă la cererea unei părți pentru a analiza lărgirea domeniului de aplicare a angajamentelor lor în materie de măsuri netarifare sectoriale privind mărfurile. SECȚIUNEA D Excepțiile specifice mărfurilor Articolul 2.15 Excepțiile generale (1) Părțile afirmă că drepturile și obligațiile lor existente care decurg din articolul XX din GATT 1994 și notele sale interpretative, care sunt încorporate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, se aplică mutatis mutandis comerțului cu mărfuri reglementat de prezentul acord. (2) Părțile înțeleg că, înainte de a lua orice măsură prevăzută la articolul XX literele (i) și (j) din GATT 1994, orice parte care dorește să ia o astfel de măsură furnizează celeilalte părți toate informațiile relevante, în vederea găsirii unei soluții reciproc acceptabile. Părțile pot conveni asupra oricăror mijloace necesare pentru a pune capăt dificultăților. În cazul în care nu se ajunge la un acord în termen de 30 de zile de la furnizarea acestor informații, partea poate aplica măsuri privind marfa în cauză, în temeiul prezentului articol. Atunci când împrejurări excepționale și critice care necesită o acțiune imediată fac imposibilă informarea sau examinarea prealabilă, partea care intenționează să ia măsuri poate să aplice imediat măsurile de prevenire necesare pentru a gestiona situația și informează imediat cealaltă parte cu privire la acestea. SECȚIUNEA E Dispoziții instituționale Articolul 2.16 Comitetul pentru comerțul cu mărfuri (1) Comitetul pentru comerțul cu mărfuri instituit în temeiul articolului 15.2.1 (Comitete specializate) se reunește la cererea uneia dintre părți sau a Comitetului pentru comerț în vederea examinării oricărei chestiuni legate de prezentul capitol și este compus din reprezentanți ai părților. (2) Comitetul exercită următoarele funcții: (a) promovarea comerțului cu mărfuri între părți, inclusiv prin consultări privind accelerarea și lărgirea domeniului de aplicare a eliminării tarifare și lărgirii domeniului de aplicare a angajamentelor în materie de măsuri netarifare în temeiul prezentului acord și a altor chestiuni, după caz; și (b) examinarea măsurilor tarifare și netarifare care afectează comerțul cu mărfuri între părți și, după caz, prezentarea acestor chestiuni Comitetului pentru comerț spre examinare, în măsura în care aceste sarcini nu au fost încredințate grupurilor de lucru stabilite în temeiul articolului 15.3.1 (Grupuri de lucru). Articolul 2.17 Dispoziții speciale privind cooperarea administrativă (1) Părțile convin asupra importanței cruciale a cooperării administrative pentru punerea în aplicare și controlul tratamentului tarifar preferențial acordat în temeiul prezentului capitol și își reiterează angajamentele de a combate neregulile și frauda în domeniul vamal și în domeniile conexe. (2) Atunci când una dintre părți constată, pe baza unor informații obiective, lipsa cooperării administrative și/sau nereguli sau fraudă, Comitetul vamal se reunește la cererea părții în cauză în termen de 20 de zile de la cererea respectivă pentru a căuta să rezolve situația respectivă de urgență. Consultările desfășurate în cadrul Comitetului vamal sunt considerate ca îndeplinind aceeași funcție ca și consultarea în sensul articolului 14.3 (Consultări). CAPITOLUL TREI MĂSURI COMERCIALE SECȚIUNEA A Măsuri de salvgardare bilaterale Articolul 3.1 Aplicarea unei măsuri de salvgardare bilaterale (1) În cazul în care, ca urmare a reducerii sau eliminării unei taxe vamale în temeiul prezentului acord, mărfurile provenite dintr-o anumită parte sunt importate pe teritoriul celeilalte părți în cantități atât de mari, în termeni absoluți sau relativi, prin raportarea la producția internă, și în astfel de condiții încât să provoace sau să riște să provoace un prejudiciu grav unei industrii interne care produce mărfuri similare sau aflate în concurență directă, partea importatoare poate adopta măsurile prevăzute la alineatul (2) în conformitate cu condițiile și procedurile stabilite în prezenta secțiune. (2) Partea importatoare poate lua o măsură de salvgardare bilaterală care: (a) suspendă noi reduceri ale nivelului taxei vamale privind marfa în cauză prevăzut de prezentul acord; sau (b) sporește taxa vamală aplicată mărfii la un nivel care să nu depășească valoarea cea mai mică dintre: (i) taxa vamală MFN aplicată mărfii în cauză la data adoptării măsurii; sau (ii) nivelul de bază al taxei vamale specificat în calendarele prevăzute în anexa 2-A (Eliminarea taxelor vamale) în conformitate cu articolul 2.5.2 (Eliminarea taxelor vamale). Articolul 3.2 Condiții și restricții (1) O parte care deschide o anchetă în sensul alineatului (2) notifică cealaltă parte în scris și o consultă cât mai curând posibil înainte de aplicarea unei măsuri de salvgardare bilaterală în scopul de a examina informațiile rezultate din anchetă și de a schimba opinii cu privire la măsură. (2) Părțile nu aplică măsuri de salvgardare bilaterală decât în urma unei anchete conduse de autoritățile lor competente în conformitate cu articolele 3 și 4.2 litera (c) din Acordul privind măsurile de salvgardare inclus în anexa 1A la Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul privind măsurile de salvgardare") și în acest scop, articolele 3 și 4.2 litera (c) din Acordul privind măsurile de salvgardare sunt încorporate în prezentul acord și fac parte din acesta, mutatis mutandis. (3) În ancheta descrisă la alineatul (2), partea respectă cerințele enunțate la articolul 4.2 litera (a) din Acordul privind măsurile de salvgardare și în acest scop, articolul 4.2 litera (a) din Acordul privind măsurile de salvgardare este încorporat în prezentul acord și face parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. (4) Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente finalizează orice anchetă de acest tip în termen de un an de la data deschiderii sale. (5) Niciuna dintre părți nu poate aplica o măsură de salvgardare bilaterală: (a) cu excepția cazului și pentru perioada necesară prevenirii sau remedierii unui prejudiciu grav și pentru a facilita ajustarea; (b) pentru o perioadă care depășește doi ani, sub rezerva faptului că perioada poate fi prelungită cu cel mult doi ani în cazul în care autoritățile competente ale părții importatoare decid, în conformitate cu procedurile enunțate la prezentul articol, că măsura continuă să fie necesară pentru a preveni sau remedia un prejudiciu grav și pentru a facilita ajustarea industriei în cauză, cu condiția ca perioada totală de aplicare a unei măsuri de salvgardare, inclusiv perioada de aplicare inițială și orice prelungire a acesteia, să nu depășească patru ani; sau (c) după expirarea perioadei de tranziție, cu excepția cazului în care cealaltă parte consimte. (6) Atunci când o parte încetează o măsură de salvgardare bilaterală, nivelul taxei vamale este nivelul care ar fi aplicat, în conformitate cu calendarul acesteia prevăzut în anexa 2-A (Eliminarea taxelor vamale) în cazul în care măsura nu ar fi fost luată. Articolul 3.3 Măsuri provizorii În circumstanțe critice în care o întârziere ar antrena un prejudiciu dificil de reparat, o parte poate aplica o măsură de salvgardare bilaterală cu titlu provizoriu în urma unei determinări preliminare a existenței unor elemente de probă evidente că importurile unui produs din cealaltă parte au crescut ca urmare a reducerii sau eliminării unei taxe vamale în temeiul prezentului acord și că aceste importuri produc sau amenință să producă un prejudiciu grav industriei naționale. Durata oricărei măsuri provizorii nu poate depăși 200 de zile, timp în care partea trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la articolele 3.2.2 și 3.2.3. Partea rambursează în cel mai scurt timp orice majorări de taxe vamale, dacă ancheta menționată la articolul 3.2.2 nu permite concluzia că cerințele articolului 3.1 sunt îndeplinite. Durata aplicării oricăror măsuri provizorii este inclusă în perioada prevăzută la articolul 3.2.5 litera (b). Articolul 3.4 Compensații (1) O parte care aplică o măsură de salvgardare bilaterală se consultă cu cealaltă parte în scopul de a stabili de comun acord o compensație adecvată de liberalizare a comerțului sub formă de concesii având în mod semnificativ efecte comerciale echivalente sau echivalente cu valoarea taxelor suplimentare preconizate să rezulte din măsura de salvgardare. Partea în cauză oferă posibilitatea unor astfel de consultări în termen de cel mult 30 de zile după aplicarea măsurii de salvgardare bilaterală. (2) Dacă consultările în sensul alineatului (1) nu permit părților să ajungă la un acord privind o compensație adecvată a liberalizării comerțului în termen de 30 de zile de la începerea consultărilor, partea ale cărei mărfuri fac obiectul măsurii de salvgardare poate să suspende aplicarea concesiilor substanțial echivalente în ceea ce privește partea care aplică măsura de salvgardare. (3) Dreptul de suspendare prevăzut la alineatul (2) nu este exercitat în primele 24 de luni de aplicare a măsurii de salvgardare bilaterale, cu condiția ca această măsură de salvgardare să fie luată în conformitate cu dispozițiile prezentului acord. Articolul 3.5 Definiții În sensul acestei secțiuni: "prejudiciu grav" și "amenințarea cu producerea unui prejudiciu grav" se interpretează în conformitate cu articolul 4.1 literele (a) și (b) din Acordul privind măsurile de salvgardare. În acest scop, articolul 4.1 literele (a) și (b) sunt integrate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, mutatis mutandis; și "perioadă de tranziție" înseamnă o perioadă valabilă pentru o marfă, de la data de intrare în vigoare a prezentului acord până la 10 ani de la data încetării reducerii sau eliminării taxelor vamale, după caz, pentru fiecare marfă. SECȚIUNEA B Măsuri de salvgardare în domeniul agriculturii Articolul 3.6 Măsuri de salvgardare în domeniul agriculturii (1) Părțile pot aplica o măsură sub forma unei taxe de import mai ridicate la un produs agricol originar enumerat în calendarul prevăzut în anexa 3, în conformitate cu dispozițiile alineatelor (2)-(8), dacă volumul total al importurilor din produsul respectiv în cursul unui an depășește nivelul de declanșare astfel cum este prevăzut în calendarul din anexa 3. (2) Taxa prevăzută la alineatul (1) nu poate depăși cea mai mică din următoarele taxe: taxa predominantă MFN aplicată sau taxa MFN aplicată în vigoare la data imediat anterioară datei la care prezentul acord intră în vigoare, sau taxa stabilită în calendarul părții prevăzut în anexa 3. (3) Taxele aplicate de fiecare parte în temeiul alineatului (1) sunt stabilite în conformitate cu calendarele prevăzute în anexa 3. (4) Niciuna dintre părți nu poate aplica sau menține o măsură de salvgardare în domeniul agricol în temeiul prezentului articol și, în același timp, aplica sau menține pentru aceeași marfă: (a) o măsură de salvgardare bilaterală în conformitate cu articolul 3.1; (b) o măsură în temeiul articolului XIX din GATT 1994 și în temeiul Acordului privind măsurile de salvgardare; sau (c) o măsură de salvgardare specială în temeiul articolului 5 din Acordul privind agricultura. (5) Părțile pun în aplicare orice măsură de salvgardare în domeniul agricol într-o manieră transparentă. În termen de 60 de zile de la instituirea măsurii de salvgardare în domeniul agricol, partea care aplică măsura notifică cealaltă parte în scris și îi furnizează datele relevante referitoare la măsură. La cererea scrisă a părții exportatoare, părțile se consultă cu privire la aplicarea măsurii. (6) Punerea în aplicare și funcționarea prezentului articol pot face obiectul unor discuții și a unei reexaminări în cadrul Comitetului pentru comerțul cu mărfuri menționat la articolul 2.16 (Comitetul pentru comerțul cu mărfuri). (7) Părțile nu pot aplica sau menține o măsură de salvgardare în domeniul agricol privind un produs agricol originar: (a) dacă perioada specificată în dispozițiile de salvgardare în domeniul agricol al calendarului din anexa 3 a expirat; sau (b) dacă măsura mărește taxa vamală aplicată în cadrul contingentului tarifar asupra unui produs supus unui contingent tarifar prevăzut în apendicele 2-A-1 din calendarul prevăzut în anexa 2-A (Eliminarea taxelor vamale). (8) Orice furnizare a mărfurilor în chestiune care se află în curs de transport pe baza unui contract încheiat înainte ca taxa suplimentară să fie impusă în baza alineatelor (1) - (4) este scutită de la această taxă suplimentară, înțelegându-se că ea poate fi luată în considerare în cadrul volumului de importuri pentru mărfurile respective în anul următor în vederea declanșării dispozițiilor alineatului (1) în acel an. SECȚIUNEA C Măsuri de salvgardare globale Articolul 3.7 Măsuri de salvgardare globale (1) Fiecare parte își conservă drepturile și obligațiile care îi revin în temeiul articolului XIX din GATT 1994 și în temeiul Acordului privind măsurile de salvgardare. Cu excepția cazurilor în care prezentul articol prevede altfel, prezentul acord nu conferă niciun drept sau obligație nouă părților cu privire la măsurile luate în temeiul articolului XIX din GATT 1994 și în temeiul Acordului privind măsurile de salvgardare. (2) La cererea celeilalte părți, și cu condiția ca aceasta să aibă un interes substanțial, partea care intenționează să ia măsuri de salvgardare procedează imediat la o notificare scrisă ad hoc a tuturor informațiilor relevante privind deschiderea unei anchete de salvgardare, precum și a concluziilor provizorii și definitive ale anchetei. (3) În sensul prezentului articol, se consideră că o parte are un interes substanțial atunci când figurează între primii cinci furnizori ai mărfurilor importate în cursul ultimilor trei ani, măsurate în volum sau valoare absolută. (4) Părțile nu pot aplica simultan, cu privire la aceeași marfă: (a) o măsură de salvgardare bilaterală în conformitate cu articolul 3.1; și (b) o măsură în temeiul articolului XIX din GATT 1994 și în temeiul Acordului privind măsurile de salvgardare. (5) Niciuna dintre părți nu poate recurge la capitolul paisprezece (Soluționarea diferendelor) pentru o chestiune referitoare la prezenta secțiune. SECȚIUNEA D Măsuri antidumping și compensatorii Articolul 3.8 Dispoziții generale (1) Cu excepția cazului în care prezentul capitol prevede altfel, părțile își mențin drepturile și obligațiile care decurg din articolul VI din GATT 1994, din Acordul privind punerea în aplicare a articolului VI din GATT 1994 cuprins în anexa 1A din Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul antidumping") și din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii, prevăzut în anexa 1A la acordul OMC (denumit în continuare "Acordul SMC"). (2) Părțile convin că taxele antidumping și compensatorii ar trebui să fie utilizate în deplină conformitate cu cerințele OMC relevante și ar trebui să se bazeze pe un mecanism echitabil și transparent pentru procedurile care afectează produsele originare din cealaltă parte. În acest scop, părțile garantează, imediat după instituirea oricărei măsuri provizorii, și în orice caz, înainte de luarea unei decizii finale, comunicarea completă și coerentă a faptelor și considerațiilor esențiale care stau la baza deciziei de aplicare a măsurilor, fără a aduce atingere articolului 6.5 din Acordul antidumping și articolului 12.4 din Acordul SMC. Comunicările sunt efectuate în scris și acordă părților interesate timp suficient pentru a-și formula observațiile. (3) În scopul de a asigura o eficiență maximă în desfășurarea anchetelor în materie de măsuri antidumping și compensatorii, ținând seama în special de dreptul la apărare adecvat, părțile acceptă utilizarea limbii engleze pentru documentele prezentate în anchetele în materie de măsuri antidumping sau compensatorii. Nicio dispoziție a prezentului alineat nu împiedică Coreea să solicite o clarificare în scris în limba coreeană în cazul în care: (a) sensul documentelor depuse nu este considerat rezonabil de clar de către autoritățile de anchetă din Coreea în scopul anchetei în materie de măsuri antidumping sau compensatorii; și (b) cererea se limitează strict la partea care nu este rezonabil de clară în sensul anchetei în materie de măsuri antidumping sau compensatorii. 4. Cu condiția să nu întârzie în mod inutil desfășurarea anchetei, părților interesate li se acordă posibilitatea de a fi audiate în scopul de a-și exprima punctele de vedere în cadrul anchetelor în materie de măsuri antidumping sau compensatorii. Articolul 3.9 Notificare (1) După primirea de către autoritățile competente ale unei părți a unei cereri de instituire a măsurilor antidumping documentate corespunzător cu privire la importurile provenite de la cealaltă parte, și cel târziu cu 15 zile înainte de deschiderea unei anchete, partea în cauză notifică în scris cealaltă parte cu privire la primirea cererii. (2) După primirea de către autoritățile competente ale unei părți a unei cereri de instituire a măsurilor compensatorii documentate corespunzător cu privire la importurile provenite de la cealaltă parte și înainte de deschiderea unei anchete, partea în cauză notifică în scris cealaltă parte cu privire la primirea cererii și acordă celeilalte părți o reuniune pentru a se consulta cu autoritățile sale competente cu privire la cerere. Articolul 3.10 Luarea în calcul a intereselor publice Părțile depun eforturi să ia în considerare interesele publice înainte de instituirea unei taxe antidumping sau compensatorii. Articolul 3.11 Ancheta după încetarea măsurilor în urma unei reexaminări Părțile convin să examineze cu deosebită atenție orice cerere de inițiere a unei anchete antidumping privind o marfă originară din cealaltă parte și în cazul căreia măsurile antidumping au încetat în cele 12 luni anterioare în urma unei reexaminări. Ancheta nu continuă decât în cazul în care această examinare preliminară înainte de inițiere indică faptul că circumstanțele s-au schimbat. Articolul 3.12 Evaluare cumulativă Atunci când importurile din mai multe țări fac simultan obiectul unei anchete pentru instituirea de măsuri antidumping sau compensatorii, partea examinează cu o atenție specială, dacă evaluarea cumulativă a impactului importurilor celeilalte părți este oportună având în vedere condițiile de concurență între mărfurile importate și condițiile de concurență între mărfurile importate și mărfurile interne similare. Articolul 3.13 Standardul de minimis aplicabil reexaminării (1) Orice măsură care face obiectul unei reexaminări în conformitate cu articolul 11 din Acordul antidumping încetează în cazul în care se stabilește că marja de dumping care ar putea să reapară este mai mică decât pragul de minimis stabilit la articolul 5.8 din Acordul antidumping. (2) La determinarea marginilor individuale în conformitate cu articolul 9.5 din Acordul antidumping, nu se instituie nicio taxă în cazul exportatorilor sau producătorilor din partea exportatoare pentru care se determină, pe baza vânzărilor la export reprezentative, că marja de dumping este inferioară pragului de minimis prevăzut la articolul 5.8 din Acordul antidumping. Articolul 3.14 Regula celei mai reduse taxe În cazul în care o parte decide să instituie o măsură antidumping sau o măsură compensatorie, valoarea taxei respective nu poate să depășească marja de dumping sau a subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii, și trebuie să fie inferioară marginii, în cazul în care cea mai redusă taxă ar fi suficientă pentru a elimina prejudiciul adus industriei naționale. Articolul 3.15 Soluționarea diferendelor Niciuna dintre părți nu poate recurge la capitolul paisprezece (Soluționarea diferendelor) pentru o chestiune referitoare la prezenta secțiune. SECȚIUNEA E Dispoziții instituționale Articolul 3.16 Grupul de lucru privind cooperarea în materie de măsuri comerciale (1) Grupul de lucru privind cooperarea în materie de măsuri comerciale instituit în conformitate cu articolul 15.3.1 (Grupuri de lucru) este un forum de dialog pentru cooperarea în materie de măsuri comerciale. (2) Grupul de lucru își asumă următoarele funcții: (a) să amplifice gradul de cunoaștere și de înțelegere a legislațiilor, politicilor și practicilor celeilalte părți în materie de măsuri comerciale; (b) să supravegheze punerea în aplicare a prezentului capitol; (c) să îmbunătățească cooperarea între autoritățile părților responsabile pentru chestiunile privind măsurile comerciale; (d) să ofere părților un forum pentru schimbul informațiilor privind chestiuni referitoare la măsuri antidumping, măsuri antisubvenții și măsuri compensatorii și de salvgardare; (e) să ofere părților un forum de discuție privind alte subiecte relevante de interes reciproc, în special: (i) aspecte internaționale referitoare la măsurile comerciale, inclusiv aspecte referitoare la negocierile regulilor din cadrul Rundei de la Doha a OMC; și (ii) practicile autorităților competente în cadrul anchetelor privind măsurile antidumping și compensatorii, precum și aplicarea "datelor disponibile" și a procedurilor de control; și (f) să coopereze în orice alte chestiuni pe care părțile le consideră necesare. (3) Grupul de lucru se reunește în mod obișnuit în fiecare an și, după caz, se pot organiza reuniuni la cererea uneia dintre părți. CAPITOLUL PATRU BARIERE TEHNICE ÎN CALEA COMERȚULUI Articolul 4.1 Reafirmarea acordului BTC Părțile își confirmă drepturile și obligațiile existente pe care le au una față de cealaltă în temeiul Acordului privind barierele tehnice în calea comerțului prevăzut în anexa 1A la Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul BTC") care este încorporat în prezentul acord și face parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Articolul 4.2 Domeniu de aplicare și definiții (1) Prezentul capitol se aplică elaborării, adoptării și aplicării standardelor, reglementărilor tehnice, precum și procedurilor de evaluare a conformității astfel cum au fost definite în Acordul BTC, care pot avea un impact asupra schimburilor de mărfuri între părți. (2) Fără a aduce atingere alineatului (1) prezentul capitol nu se aplică: (a) specificațiilor tehnice elaborate de organismele guvernamentale pentru necesitățile producției sau consumului acestor organisme; sau (b) măsurilor sanitare și fitosanitare, astfel cum au fost definite în anexa A la Acordul privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare, prevăzut în anexa 1A la Acordul OMC (denumit în continuare "Acordul SPS"). (3) În sensul prezentului capitol, se aplică definițiile utilizate în anexa 1 la Acordul BTC. Articolul 4.3 Cooperare comună (1) Părțile își consolidează cooperarea în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice, precum și al procedurilor de evaluare a conformității în vederea îmbunătățirii înțelegerii reciproce a sistemelor lor și de încurajare a accesului pe propriile piețe. În acest scop, ele pot institui dialoguri în materie de reglementare, atât la nivel orizontal, cât și sectorial. (2) În cadrul cooperării lor bilaterale, părțile urmăresc să identifice, să elaboreze și să promoveze inițiative de facilitare a comerțului, care includ următoarele, fără a se limita la acestea: (a) consolidarea cooperării în materie de reglementare, spre exemplu prin schimbul de informații, experiență și date, precum și prin cooperare științifică și tehnică în vederea îmbunătățirii calității și nivelului normelor tehnice ale acestora și a utilizării eficiente a resurselor de reglementare; (b) după caz, simplificarea reglementărilor tehnice, standardelor, precum și a procedurilor de evaluare a conformității; (c) atunci când părțile convin și dacă este cazul, de exemplu, atunci când nu există standarde internaționale, evitarea divergențelor inutile în abordarea reglementărilor și procedurilor de evaluare a conformității și colaborarea în vederea posibilității de convergență sau aliniere a reglementărilor tehnice; și (d) promovarea și încurajarea cooperării bilaterale între organizațiile în cauză, publice sau private, responsabile de metrologie, standardizare, încercare, certificare și acreditare. (3) La cerere, fiecare parte acordă considerația cuvenită propunerilor de cooperare prezentate de cealaltă parte, în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol. Articolul 4.4 Reglementări tehnice (1) Părțile convin să utilizeze în mod optim bunele practici în materie de reglementare, astfel cum sunt prevăzute în Acordul BTC. În special, părțile convin: (a) să se achite de obligațiile care le revin în materie de transparență care decurg din Acordul BTC; (b) să utilizeze standardele internaționale relevante, ca bază pentru reglementările tehnice inclusiv procedurile de evaluare a conformității, cu excepția cazurilor în care aceste standarde internaționale ar constitui un mijloc ineficace și necorespunzător pentru îndeplinirea obiectivelor legitime urmărite, și în cazurile în care standardele internaționale nu au fost utilizate ca bază, să explice la cerere celeilalte părți motivele pentru care aceste standarde au fost considerate ineficace sau necorespunzătoare pentru atingerea obiectivului urmărit; (c) atunci când o parte adoptă sau propune adoptarea unei reglementări tehnice, să furnizeze celeilalte părți, la cerere, informații disponibile privind obiectivul, temeiul juridic și justificarea reglementării tehnice; (d) să elaboreze mecanismele pentru furnizarea informațiilor îmbunătățite privind reglementările tehnice (inclusiv prin intermediul unui site internet public) către operatorii economici ai celeilalte părți, și în special, să comunice informații scrise și după caz, dacă acestea sunt disponibile, orientări scrise privind respectarea reglementărilor tehnice adresate celeilalte părți sau operatorilor săi economici, la cerere și fără întârziere; (e) să țină cont în mod adecvat de punctul de vedere al celeilalte părți atunci când un aspect al elaborării reglementării tehnice este deschis consultării publice și, la cerere, să răspundă în scris observațiilor formulate de cealaltă parte; (f) în ceea ce privește notificările în conformitate cu Acordul BTC, să permită un termen de cel puțin 60 de zile după notificare pentru ca cealaltă parte să formuleze observații scrise privind propunerea; și (g) să permită un timp suficient între publicarea reglementărilor tehnice și intrarea lor în vigoare pentru ca operatorii economici ai celeilalte părți să poată adapta, cu excepția cazului în care apar sau există riscul să apară probleme urgente legate de siguranță, sănătate, protecția mediului și securitatea națională și, dacă este posibil, să acorde o atenție corespunzătoare cererilor rezonabile de prelungire a termenului pentru formularea observațiilor. (2) Fiecare parte se asigură că operatorii economici și alte persoane interesate ale celeilalte părți au posibilitatea de a participa la orice proces oficial de consultare publică privind elaborarea reglementărilor tehnice, în condiții nu mai puțin favorabile decât condițiile de care beneficiază propriile persoane fizice sau juridice. (3) Fiecare parte depune eforturi să aplice reglementările tehnice în mod uniform și coerent pe întreg teritoriul său. În cazul în care Coreea notifică UE referitor la o problemă comercială care pare să decurgă din modificările legislației din statele membre ale Uniunii Europene pe care Coreea le consideră incompatibile cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, UE va depune toate eforturile pentru a rezolva problema în timp util. Articolul 4.5 Standarde (1) Părțile își reafirmă obligațiile care le revin în temeiul articolului 4.1 din Acordul BTC pentru a garanta că organismele lor de standardizare acceptă și respectă Codul bunelor practici pentru elaborarea și adoptarea standardelor prevăzut în anexa 3 la Acordul BTC, și țin de asemenea cont de principiile enunțate în deciziile și recomandările adoptate de comitet de la 1 ianuarie 1995, G/TBT/1/rev.8, 23 mai 2002, secțiunea IX (Decizia Comitetului privind principiile pentru elaborarea standardelor, orientărilor și recomandărilor internaționale, în raport cu articolele 2, 5 și anexa 3 la acord), emise de Comitetul privind barierele tehnice în calea comerțului al OMC. (2) Părțile se angajează să schimbe informații privind: (a) utilizarea standardelor în legătură cu reglementările tehnice; (b) procesele proprii de standardizare și gradul de utilizare al standardelor internaționale pentru stabilirea propriilor standarde naționale și regionale; și (c) acordurile de cooperare puse în aplicare de către fiecare parte privind standardizarea, de exemplu, informațiile privind chestiunile de standardizare din acordurile de liber schimb cu părți terțe. Articolul 4.6 Evaluarea conformității și acreditarea (1) Părțile recunosc existența unei game largi de mecanisme care vizează să faciliteze acceptarea rezultatelor procedurilor de evaluare a conformității conduse pe teritoriul celeilalte părți, inclusiv: (a) acordurile de acceptare mutuală a rezultatelor procedurilor de evaluare a conformității cu privire la reglementările tehnice specifice conduse de organisme situate pe teritoriul celeilalte părți; (b) procedurile de acreditare care permit abilitarea organismelor de evaluare a conformității situate pe teritoriul celeilalte părți; (c) desemnarea de către autoritățile publice a organismelor de evaluare a conformității situate pe teritoriul celeilalte părți; (d) recunoașterea de către una dintre părți a rezultatelor procedurilor de evaluare a conformității conduse pe teritoriul celeilalte părți; (e) acordurile voluntare între organismele de evaluare a conformității pe teritoriul fiecărei părți; și (f) acceptarea, de către partea importatoare, a declarației de conformitate a furnizorilor. (2) Având în vedere în special aceste considerații, părțile se angajează: (a) să intensifice schimburile lor de informații privind aceste mecanisme și a mecanismelor similare în vederea facilitării acceptării rezultatelor evaluării conformității; (b) să schimbe informații privind procedurile de evaluare a conformității și în special privind criteriile utilizate pentru selecționarea procedurilor adecvate pentru produsele specifice; (c) să schimbe informații privind politica în materie de acreditare și să examineze modul în care să utilizeze în mod optim standardele internaționale pentru acreditare, precum și acordurile internaționale care implică organismele de acreditare ale părților, de exemplu, prin intermediul mecanismelor Cooperării internaționale privind acreditarea laboratoarelor de încercări (ILAC) și Forumul internațional de acreditare (IAF); și (d) în conformitate cu articolul 5.1 alineatul (2) din Acordul BTC, să impună respectarea procedurilor de evaluare a conformității care nu sunt mai stricte decât este necesar. (3) Principiile și procedurile stabilite în ceea ce privește elaborarea și adoptarea reglementărilor tehnice în temeiul articolului 4.4. în vederea evitării obstacolelor inutile în calea comerțului și asigurării transparenței și nediscriminării se aplică, de asemenea, procedurilor obligatorii de evaluare a conformității. Articolul 4.7 Supravegherea pieței Părțile se angajează să facă schimb de opinii privind supravegherea pieței și activitățile de punere în aplicare a reglementărilor. Articolul 4.8 Taxe în materie de evaluare a conformității Părțile își reafirmă obligația care le revine în temeiul articolului 5.2 alineatul (5) din Acordul BTC, ca taxele impuse pentru evaluarea obligatorie a conformității produselor importate să fie echitabile în comparație cu taxele de evaluare a conformității produselor similare naționale sau originare din oricare altă țară, ținând cont de cheltuielile de comunicații, transport și altele care rezultă din faptul că instalațiile de producție ale solicitantului și organismul de evaluare a conformității sunt situate în locuri diferite, și se angajează să aplice acest principiu în domeniile cuprinse în prezentul capitol. Articolul 4.9 Marcare și etichetare (1) Părțile iau act de dispozițiile alineatului (1) din anexa 1 la Acordul BTC, conform cărora un regulament tehnic poate include sau se poate referi exclusiv la cerințe privind marcarea sau etichetarea unui produs și convin că în cazul în care reglementările lor tehnice prevăd o marcare sau o etichetare obligatorie, părțile vor respecta principiile articolului 2.2 din Acordul BTC, în temeiul căruia reglementările tehnice trebuie să fie elaborate astfel încât să nu aibă ca obiect sau ca efect crearea de bariere inutile în calea comerțului internațional și să nu fie mult mai restrictive pentru comerț decât este necesar pentru realizarea unui obiectiv legitim. (2) În special, părțile convin că, atunci când o parte impune marcarea sau etichetarea obligatorie a produselor: (a) partea în cauză depune eforturi să limiteze la minimum cerințele de marcare sau etichetare, cu excepția marcării sau etichetării relevante pentru consumatorii sau utilizatorii produsului în cauză. Atunci când etichetarea specială este necesară în alte scopuri, de exemplu, fiscale, această cerință este formulată într-o manieră care să nu fie mai restrictivă pentru comerț decât este necesar pentru realizarea unui obiectiv legitim; (b) partea poate să specifice forma etichetei sau indicațiilor, dar nu solicită aprobarea, înregistrarea sau certificarea prealabilă în acest sens. Prezenta dispoziție nu aduce atingere dreptului părții de a solicita aprobarea prealabilă a informațiilor specifice care urmează a fi furnizate pe etichetă sau marcaj în lumina reglementărilor interne în vigoare; (c) atunci când o parte impune operatorilor economici utilizarea unui număr unic de identificare, partea eliberează un astfel de număr operatorilor economici ai celeilalte părți fără întârziere și în mod nediscriminatoriu; (d) partea își păstrează libertatea de a solicita ca informațiile care figurează pe mărci sau etichete să fie redactate într-o anumită limbă. Atunci când părțile au acceptat un sistem internațional de nomenclatură, acesta poate fi, de asemenea, utilizat. Utilizarea simultană a altor limbi nu este interzisă, cu condiția ca, fie informațiile furnizate în alte limbi să fie identice cu cele redactate în limba specificată, fie informațiile furnizate în limba suplimentară să nu constituie informații privind produsul care să inducă în eroare; și (e) partea depune eforturi, în cazurile în care consideră că acest lucru nu este contrar obiectivelor legitime în temeiul Acordului BTC, să accepte etichetele nepermanente sau detașabile sau marcarea sau etichetarea încorporată în documentația de însoțire, în locul atașării în mod fizic pe produs. Articolul 4.10 Mecanism de coordonare (1) Părțile convin să desemneze coordonatori în materie de BTC și să furnizeze informații adecvate celeilalte părți în caz de schimbare a coordonatorului. Coordonatorii lucrează în comun pentru a facilita punerea în aplicare a prezentului capitol și cooperarea între părți în toate chestiunile legate de prezentul capitol. (2) Coordonatorul exercită următoarele funcții: (a) supraveghează punerea în aplicare și administrarea prezentului capitol, examinând în mod prompt orice chestiune ridicată de către una dintre părți referitoare la elaborarea, adoptarea și aplicarea standardelor, reglementărilor tehnice și procedurilor de evaluare a conformității și, la cererea uneia dintre părți, inițiază consultări cu privire la orice problemă care decurge din prezentul capitol; (b) consolidează cooperarea în ceea ce privește elaborarea și ameliorarea standardelor, reglementărilor tehnice și procedurilor de evaluare a conformității; (c) organizează stabilirea de dialoguri în materie de reglementare în conformitate cu articolul 4.3; (d) organizează înființarea de grupuri de lucru, care pot include sau consulta experți și părți interesate neguvernamentale, astfel cum s-a convenit reciproc între părți; (e) schimbă informații privind evoluțiile în cadrul forurilor regionale, multilaterale și neguvernamentale în materie de standarde, reglementări tehnice și proceduri de evaluare a conformității; și (f) revizuiește prezentul capitol în lumina oricăror noi evoluții în cadrul Acordului BTC. (3) Coordonatorii comunică între ei prin orice metodă convenită și adecvată pentru exercitarea eficientă și efectivă a funcțiilor lor. CAPITOLUL CINCI MĂSURI SANITARE ȘI FITOSANITARE Articolul 5.1 Obiectiv (1) Obiectivul prezentului capitol este acela de reduce la minimum efectele negative asupra comerțului ale măsurilor sanitare și fitosanitare, protejând totodată viața sau sănătatea oamenilor, a animalelor sau a plantelor pe teritoriul părților. (2) În plus, prezentul capitol vizează să consolideze cooperarea între părți privind aspecte legate de bunăstarea animalelor, luând în considerare factori diferiți, cum ar fi situația industriei creșterii animalelor în fiecare dintre părți. Articolul 5.2 Domeniul de aplicare Prezentul capitol se aplică tuturor măsurilor sanitare și fitosanitare ale unei părți, care pot, direct sau indirect, avea un impact asupra schimburilor comerciale între părți. Articolul 5.3 Definiție În sensul prezentului capitol, "măsura sanitară sau fitosanitară" înseamnă orice măsură definită la alineatul (1) din anexa A la Acordul SPS. Articolul 5.4 Drepturi și obligații Părțile își afirmă drepturile și obligațiile existente în conformitate cu Acordul SPS. Articolul 5.5 Transparența și schimbul de informații Părțile: (a) urmăresc să asigure transparența în ceea ce privește măsurile sanitare și fitosanitare aplicabile comerțului; (b) consolidează înțelegerea reciprocă a măsurilor sanitare și fitosanitare ale fiecărei părți, precum și aplicarea acestora; (c) schimbă informații privind aspecte legate de elaborarea și aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare care afectează, sau pot afecta, comerțul între părți în vederea minimizării efectelor comerciale negative; și (d) comunică, la cererea unei părți, cerințele aplicabile importului de produse specifice. Articolul 5.6 Standarde internaționale Părțile: (a) cooperează, la cererea uneia dintre părți, în vederea elaborării unei înțelegeri comune privind aplicarea standardelor internaționale în domenii care afectează, sau pot afecta comerțul dintre ele, în vederea reducerii la minimum a efectelor negative asupra comerțului dintre ele; și (b) cooperează în vederea elaborării de standarde, orientări și recomandări internaționale. Articolul 5.7 Cerințe de import (1) Cerințele generale de import ale unei părți se aplică întregului teritoriu al celeilalte părți. (2) Condițiile specifice suplimentare de import pot fi instituite de partea exportatoare sau de părți ale acesteia pe baza stării de sănătate a plantelor sau animalelor din partea exportatoare sau părți ale acesteia, determinate de partea importatoare în conformitate cu orientările și standardele Acordului SPS, Comisiei Codex Alimentarius, Organizației Mondiale pentru Sănătatea Animalelor (denumită în continuare "OIE") și Convenției internaționale pentru protecția plantelor (denumită în continuare "IPPC"). Articolul 5.8 Măsuri sanitare și fitosanitare (1) Părțile recunosc conceptele de zone lipsite de dăunători sau boli și zone cu o prevalență redusă a dăunătorilor sau bolilor, în conformitate cu standardele prevăzute, în conformitate cu Acordul SPS, cu standardele OIE și IPPC și stabilesc o procedură adecvată pentru recunoașterea acestor zone, luând în considerare orice standard, orientare sau recomandare internațională relevante. (2) Atunci când determină aceste zone, părțile iau în considerare factori cum ar fi situarea geografică, ecosistemele, supraveghere epidemiologică și eficiența controalelor sanitare și fitosanitare în aceste zone. (3) Părțile stabilesc o cooperare strânsă privind determinarea zonelor lipsite de dăunători sau boli și a zonelor cu o prevalență redusă a dăunătorilor sau bolilor, în scopul de a obține încredere în procedurile urmate de fiecare parte pentru determinarea acestor zone. Părțile depun toate eforturile pentru a finaliza aceste acțiuni de întărire a încrederii în termen de aproximativ doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord. Finalizarea cu succes a cooperării pentru întărirea încrederii reciproce este confirmată de Comitetul pentru măsuri sanitare și fitosanitare menționat la articolul 5.10. (4) Pentru determinarea acestor zone, partea importatoare își fondează în principiu determinarea stării de sănătate a plantelor sau animalelor părții exportatoare sau părților din aceasta pe informațiile furnizate de partea exportatoare, în conformitate cu Acordul SPS, standardele OIE și IPPC, și ține seama de determinarea efectuată de partea exportatoare. În acest sens, dacă o parte nu acceptă determinarea efectuată de cealaltă parte, aceasta explică motivele și se declară dispusă pentru inițierea de consultări. (5) Partea exportatoare furnizează dovezile necesare pentru a demonstra în mod obiectiv părții importatoare că asemenea zone sunt, și probabil vor rămâne, zone lipsite de dăunători sau boli sau zone cu o prevalență redusă a dăunătorilor sau bolilor. În acest scop, se acordă părții importatoare, la cerere, un acces rezonabil în vederea inspectării, testării și altor proceduri relevante. Articolul 5.9 Cooperarea privind bunăstarea animalelor Părțile: (a) schimbă informații, cunoștințe și experiență în domeniul bunăstării animale și adoptă un program de lucru pentru aceste activități; și (b) cooperează la elaborarea standardelor privind bunăstarea animalelor în cadrul forurilor internaționale, în special în ceea ce privește asomarea și sacrificarea animalelor. Articolul 5.10 Comitetul pentru măsuri sanitare și fitosanitare (1) Comitetul pentru măsuri sanitare și fitosanitare instituit în temeiul articolului 15.2 alineatul (1) (Comitete specializate) poate: (a) să elaboreze procedurile și modalitățile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului capitol; (b) să monitorizeze progresele realizate în implementarea prezentului capitol; (c) să confirme finalizarea cu succes a acțiunilor de întărire a încrederii menționate la articolul 5.8 alineatul (3); (d) să elaboreze proceduri pentru autorizarea unităților pentru produsele de origine animală, și, după caz, a locurilor de producție pentru produsele de origine vegetală; și (e) să ofere un forum de discuție a problemelor care decurg din aplicarea anumitor măsuri sanitare sau fitosanitare în vederea găsirii de soluții reciproc acceptabile. În acest sens, comitetul se convoacă de urgență, la cererea unei părți, pentru a întreprinde consultări. (2) Comitetul este constituit din reprezentanți ai părților și se reunește o dată pe an la o dată convenită de comun acord. Locul de desfășurare al reuniunii este stabilit, de asemenea, de comun acord. Ordinea de zi este stabilită de comun acord înaintea reuniunilor. Președinția este deținută alternativ de fiecare dintre părți. Articolul 5.11 Soluționarea diferendelor Niciuna dintre părți nu poate recurge la capitolul paisprezece (Soluționarea diferendelor) pentru o chestiune referitoare la prezentul capitol. CAPITOLUL ȘASE REGIMUL VAMAL ȘI FACILITAREA COMERȚULUI Articolul 6.1 Obiective și principii În scopul facilitării comerțului și a promovării cooperării vamale pe o bază bilaterală și multilaterală, părțile convin să coopereze și să adopte și să aplice cerințele și procedurile în materie de import, export și tranzit al mărfurilor pe baza următoarelor obiective și principii: (a) pentru a garanta că cerințele și procedurile în materie de import, export și tranzit al mărfurilor sunt eficiente și proporționale; (i) fiecare parte adoptă sau menține procedurile accelerate, menținând în același timp procedurile vamale adecvate de selecție și control; (ii) cerințele și procedurile în materie de import, export și tranzit nu sunt mai constrângătoare sau mai restrictive din punct de vedere comercial decât este absolut necesar pentru realizarea obiectivelor legitime; (iii) fiecare parte asigură vămuirea mărfurilor prin solicitarea unui minimum de documente și prin punerea sistemelor electronice la dispoziția utilizatorilor; (iv) fiecare parte recurge la tehnologia informației care permite accelerarea procedurilor de punere în liberă circulație a mărfurilor; (v) fiecare parte se asigură că autoritățile și agențiile sale vamale implicate în controalele la frontiere, referitoare inclusiv la aspectele de import, export și tranzit, cooperează și își coordonează activitățile; și (vi) fiecare parte prevede că recurgerea la agenții vamali este facultativă; (b) cerințele și procedurile în materie de import, export și tranzit se bazează pe instrumente și standarde internaționale aplicabile în domeniul vamal și comercial pe care părțile le-au acceptat: (i) în cazul în care acestea există, instrumentele și standardele internaționale în domeniul comercial și vamal constituie baza cerințelor și procedurilor în materie de import, export și tranzit, cu excepția cazurilor în care aceste standarde internaționale ar constitui un mijloc ineficace și necorespunzător pentru îndeplinirea obiectivelor legitime urmărite; și (ii) cerințele în materie de date și procedurile sunt progresiv utilizate și aplicate în conformitate cu modelul de date vamale al Organizației Mondiale a Vămilor (denumită în continuare "OMV") și cu recomandările și orientările conexe ale OMV; (c) cerințele și procedurile sunt transparente și previzibile pentru importatori, exportatori și alte părți interesate; (d) fiecare parte se consultă în timp util cu reprezentanți ai mediilor de afaceri și alte părți interesate, inclusiv în ceea ce privește cerințele sau procedurile noi sau modificate înainte de adoptarea acestora; (e) principiile sau procedurile evaluării riscurilor sunt aplicate în vederea concentrării eforturilor de respectare a regulilor asupra tranzacțiilor care merită o atenție specială; (f) fiecare parte cooperează și schimbă informații în scopul promovării aplicării și respectării măsurilor de facilitare a comerțului convenite în temeiul prezentului acord; și (g) măsurile de facilitare a comerțului nu împiedică realizarea obiectivelor strategice legitime, cum ar fi securitatea națională și protecția sănătății și a mediului. Articolul 6.2 Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri (1) Fiecare parte adoptă și aplică cerințele și procedurile vamale și conexe simplificate și eficiente în scopul facilitării comerțului între părți. (2) În conformitate cu alineatul (1), fiecare parte se asigură că autoritățile sale vamale, agențiile de frontieră sau alte autorități competente aplică cerințe și proceduri care: (a) prevăd acordarea liberului de vamă pentru mărfuri într-un termen care nu depășește timpul necesar pentru a se conforma legislației și formalităților vamale și comerciale conexe în vigoare. Fiecare parte întreprinde eforturi pentru a reduce și mai mult timpul de acordare a liberului de vamă; (b) prevăd depunerea și eventual prelucrarea prealabilă a informațiilor pe cale electronică înainte de sosirea fizică a mărfurilor, "prelucrare înainte de sosire", pentru a permite acordarea liberului de vamă la sosirea acestora; (c) permit importatorilor să obțină din vamă acordarea liberului de vamă pentru mărfuri înainte de determinarea definitivă, de către autoritățile vamale și fără a aduce atingere acestei determinări, a taxelor vamale, taxelor și redevențelor aplicabile [3]; și (d) permit mărfurilor să fie puse în liberă circulație la locul sosirii, fără a impune transferul temporar către antrepozite sau alte instalații. Articolul 6.3 Procedura vamală simplificată Părțile depun eforturi să aplice procedurile simplificate de import și export pentru comercianți sau operatori economici care îndeplinesc criteriile specifice definite de una din părți, asigurând în special vămuirea și punerea în liberă circulație mai rapidă a mărfurilor, inclusiv depunerea și prelucrarea informațiilor în prealabil pe cale electronică înainte de sosirea fizică a loturilor, o incidență mai scăzută a controalelor fizice și facilitarea comerțului, de exemplu, cu privire la declarațiile simplificate, prin solicitarea unui minimum de documente. Articolul 6.4 Gestionarea riscurilor Fiecare parte aplică sistemele de gestionare a riscurilor în măsura posibilităților pe cale electronică, pentru identificarea și analiza riscurilor, care permit autorităților vamale să-și axeze activitățile de control pe mărfurile cu risc ridicat și care simplifică vămuirea și circulația mărfurilor cu risc scăzut. Fiecare parte se inspiră, pentru elaborarea procedurilor sale de gestionare a riscurilor, din versiunea revizuită a Convenției internaționale pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamale din 1999 (denumită în continuare "Convenția de la Kyoto") și Orientările OMV pentru gestionarea riscurilor. Articolul 6.5 Transparență (1) Fiecare parte se asigură că legislația sa, reglementările sale și procedurile sale administrative generale în domeniul vamal sau privind alte aspecte legate de comerț, precum și alte cerințe, inclusiv redevențele și impunerile, sunt accesibile tuturor părților interesate, printr-un mijloc desemnat oficial în acest sens și prin intermediul unui site internet oficial, în cazul în care este posibil acest lucru. (2) Fiecare parte desemnează sau instituie unul sau mai multe puncte de informare la care persoanele interesate se pot adresa pentru orice cerere de informații cu privire la comerț și alte aspecte legate de comerț. (3) Fiecare parte se consultă cu reprezentanți ai mediului de afaceri și cu alte părți interesate și le furnizează informații. Aceste consultări și informații tratează cerințele sau procedurile semnificative noi sau modificate și se oferă posibilitatea formulării de observații înainte de adoptarea acestora. Articolul 6.6 Hotărâri prealabile (1) La cererea scrisă a comercianților, fiecare parte emite hotărâri prealabile scrise, prin intermediul autorităților sale vamale, înainte de importul unei mărfi pe teritoriul său, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și cu actele administrative în ceea ce privește încadrarea tarifară, originea, sau orice alt aspect similar, după cum consideră. (2) Sub rezerva cerințelor privind confidențialitatea definite în actele sale cu putere de lege și actele administrative, fiecare parte publică, de exemplu pe internet, hotărârile sale prealabile privind încadrarea tarifară sau orice alte aspecte similare, după cum consideră. (3) În vederea facilitării comerțului, părțile includ în dialogurile lor bilaterale actualizări periodice privind modificările aduse legislației acestora privind chestiunile menționate la alineatele (1) și (2). Articolul 6.7 Proceduri de recurs (1) Fiecare parte se asigură că în ceea ce privește deciziile sale privind aspectele vamale și alte cerințe și proceduri în materie de import, export și tranzit, persoanele în cauză care fac obiectul unor astfel de decizii au posibilitatea să introducă un recurs sau un apel în întâmpinarea acestora. Fiecare parte poate impune ca un recurs să fie audiat inițial de către aceeași instanță, autoritatea de tutelă a acesteia sau o autoritate judiciară înainte de sesizarea unui organism independent superior, care poate fi o autoritate judiciară sau un tribunal administrativ. (2) La cererea autorității de control, producătorul sau exportatorul poate să furnizeze informații direct părții care efectuează examinarea administrativă. Producătorul sau exportatorul care furnizează informațiile poate solicita părții care efectuează examinarea administrativă să respecte caracterul confidențial al informațiilor, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și actele administrative. Articolul 6.8 Confidențialitate (1) Orice informație furnizată de persoanele sau autoritățile unei părți autorităților celeilalte părți în temeiul dispozițiilor prezentului capitol, inclusiv, după caz, în temeiul articolului 6.7, are un caracter confidențial sau restrâns, în funcție de actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile pe teritoriul fiecărei părți. Informațiile sunt reglementate de obligația de respectare a secretului profesional și beneficiază de protecția acordată informațiilor similare de actele cu putere de lege și actele administrative relevante în acest domeniu de către partea care a primit-o. (2) Datele cu caracter personal nu pot face obiectul unui schimb decât în cazul în care partea care le poate primi se angajează să le protejeze într-un mod cel puțin similar cu cel aplicabil în cazul specific în partea care le poate furniza. Persoana care furnizează informațiile nu formulează nicio cerință care să fie mai strictă decât cele care sunt aplicabile acestui tip de date în jurisdicția sa. (3) Autoritățile părții care a primit informațiile menționate la alineatul (1) nu utilizează aceste informații în alte scopuri decât cele pentru care au fost furnizate fără autorizarea expresă a persoanei sau a autorității care le-a furnizat. (4) Cu excepția cazului în care persoana sau autoritatea care a furnizat informațiile au autorizat în mod expres acest lucru, informațiile menționate la alineatul (1) nu sunt publicate sau divulgate în orice alt mod niciunei alte persoane, cu excepția cazului în care se impune sau se autorizează acest lucru în temeiul actelor cu putere de lege și actelor administrative ale părții care primește informația respectivă în contextul procedurilor judiciare. Persoana sau autoritatea care furnizează informațiile în cauză este notificată în legătură cu această divulgare, dacă este posibil, în prealabil. (5) În cazul în care autoritatea unei părți solicită informații în temeiul dispozițiilor prezentului capitol, aceasta notifică persoanele destinatare cu privire la posibilitatea divulgării acestora în contextul procedurilor judiciare. (6) Cu excepția cazului în care nu se decide altfel de către partea care a furnizat informațiile, partea care primește informațiile utilizează, după caz, toate măsurile disponibile în temeiul actelor cu putere de lege și al actelor administrative aplicabile ale primei părți pentru a păstra confidențialitatea informațiilor și pentru a proteja datele cu caracter personal în ceea ce privește cererile unui terț sau ale altor autorități de a divulga informațiile în cauză. Articolul 6.9 Redevențe și taxe În ceea ce privește redevențele și taxele de orice natură altele decât taxele vamale și articolele care sunt excluse din definiția taxei vamale enunțată la articolul 2.3 (Taxe vamale) instituite în legătură cu importul sau exportul: (a) redevențele și taxele nu se instituie decât pentru serviciile prestate în legătură cu importul sau exportul în chestiune sau pentru orice formalități obligatorii pentru un astfel de import sau export; (b) redevențele și taxele nu depășesc costul aproximativ al serviciilor oferite; (c) redevențele și taxele nu sunt calculate pe o bază ad valorem; (d) nu se aplică redevențe și taxe pentru servicii consulare; (e) informațiile referitoare la redevențe și taxe se publică printr-un mijloc desemnat oficial în acest sens și prin intermediul unui site internet oficial în cazul în care este posibil. Aceste informații privesc în special motivul pentru care redevența sau taxa este datorată în raport cu serviciul oferit, autoritatea responsabilă, redevența sau taxa care va fi aplicată, precum și termenul și modalitățile de plată; și (f) nicio redevență sau taxă nouă sau modificată nu se aplică până când informațiile menționate la litera (e) nu sunt publicate sau ușor accesibile. Articolul 6.10 Controale înainte de expediere Părțile nu impun recurgerea la controale înainte de expediere sau la măsuri echivalente acestora. Articolul 6.11 Audit postvămuire Fiecare parte acordă comercianților posibilitatea de a beneficia de aplicarea unor audituri postvămuire eficiente. Aplicarea auditurilor postvămuire nu impune nicio constrângere sau cerință necuvenită sau nejustificată asupra comercianților. Articolul 6.12 Determinarea valorii în vamă Cu excepția rezervelor și opțiunilor prevăzute la articolul 20 și alineatele (2)-(4) din anexa III la Acordul privind valoarea în vamă, acordul respectiv este încorporat în prezentul acord și face parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Articolul 6.13 Cooperare vamală (1) Părțile își consolidează cooperarea în domeniul vamal și în domeniile conexe. (2) Părțile se angajează, de asemenea, să elaboreze acțiuni de facilitare a schimburilor în domeniul vamal, având în vedere lucrările efectuate în domeniu de către organizațiile internaționale. Aceasta poate include testarea unor noi proceduri vamale. (3) Părțile se angajează să faciliteze circulația legitimă a mărfurilor și fac schimb de experiență privind măsurile care vizează îmbunătățirea tehnicilor și a procedurilor vamale și privind sistemele informatice în conformitate cu dispozițiile prezentului acord. (4) Părțile se angajează să: (a) urmărească, în conformitate cu standardele internaționale, armonizarea documentelor și a elementelor de date utilizate în comerț în scopul facilitării fluxului de schimburi între ele în aspecte vamale privind importul, exportul și tranzitul mărfurilor; (b) să intensifice cooperarea între laboratoarele vamale și serviciile lor științifice și să lucreze la armonizarea metodelor utilizate de laboratoarele vamale; (c) să facă schimb de personal vamal; (d) să organizeze în comun programe de formare privind aspecte legate de domeniul vamal pentru funcționarii care participă direct în procedurile vamale; (e) să elaboreze mecanisme eficiente de comunicare cu mediile comerciale și de afaceri; (f) să se întrajutoreze, în măsura posibilităților, în ceea ce privește încadrarea tarifară, evaluarea și determinarea originii pentru tratamentul tarifar preferențial al mărfurilor importate; (g) să promoveze respectarea deplină și eficientă a drepturilor de proprietate intelectuală de către autoritățile vamale, în ceea ce privește importurile, exporturile, reexporturile, tranzitul, transbordarea și alte proceduri vamale, în special în cazul mărfurilor contrafăcute; și (h) să îmbunătățească securitatea, facilitând în același timp schimburile comerciale, a containerelor maritime și a altor transporturi, din toate locurile de proveniență care fac obiectul unui import, al unei transbordări sau al unui tranzit pe teritoriul părților. Părțile convin că obiectivele cooperării intensificate și extinse includ, dar nu se limitează la: (i) cooperarea în vederea consolidării aspectelor vamale pentru securizarea lanțului logistic al comerțului internațional; și (ii) coordonarea, în măsura în care este posibil, a pozițiilor în cadrul oricăror forumuri multilaterale în care se pot aborda și discuta, în mod corespunzător, aspecte legate de securitatea containerelor. (5) Părțile recunosc faptul că cooperarea tehnică între ele este esențială pentru facilitarea respectării obligațiilor definite în prezentul acord și pentru realizarea nivelurilor ridicate de facilitare a schimburilor comerciale. Prin intermediul administrațiilor lor vamale părțile convin să elaboreze un program de cooperare tehnică în condițiile acceptate de comun acord privind domeniul de aplicare, calendarul și costul măsurilor de cooperare în domeniul vamal și în domeniile conexe. (6) Prin intermediul administrațiilor lor vamale respective și al altor autorități frontaliere, părțile examinează inițiativele internaționale de facilitare a comerțului, inclusiv, printre altele, lucrările relevante întreprinse în cadrul OMC și OMV, în scopul de a identifica domeniile în care alte acțiuni comune ar facilita schimburile comerciale între părți și ar promova obiective multilaterale comune. Părțile conlucrează pentru a stabili, în măsura în care este posibil, poziții comune în cadrul organizațiilor internaționale în domeniul vamal și al facilitării comerțului, în special în cadrul OMC și OMV. (7) Părțile își acordă reciproc asistență în scopul punerii în aplicare și executării prezentului capitol, a protocolului privind definirea "produselor originare" și a metodelor de cooperare administrativă, precum și a legislației și reglementărilor lor vamale respective. Articolul 6.14 Asistență administrativă reciprocă în domeniul vamal (1) Părțile își acordă asistență administrativă reciprocă în domeniul vamal, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. (2) Niciuna dintre părți nu poate recurge la capitolul paisprezece (Soluționarea diferendelor) din prezentul acord pentru o chestiune referitoare la articolul 9.1 din protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. Articolul 6.15 Puncte de contact pentru chestiuni vamale (1) Părțile își transmit liste cu punctele de contact desemnate pentru chestiunile referitoare la prezentul capitol și la Protocolul privind definiția "produselor originare" și metode de cooperare administrativă. (2) Punctele de contact depun eforturi pentru rezolvarea problemelor operaționale reglementate de prezentul capitol prin consultări. În cazul în care o chestiune nu poate fi rezolvată prin intermediul punctelor de contact, este sesizat Comitetul vamal menționat în prezentul capitol. Articolul 6.16 Comitetul vamal (1) Comitetul vamal instituit în temeiul articolului 15.2 alineatul (1) (Comitete specializate) asigură buna funcționare a prezentului capitol și a Protocolului privind definiția "produselor originare" și metode de cooperare administrativă, a Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și examinează toate chestiunile care decurg din aplicarea acestuia. Pentru domeniile specifice vizate de prezentul acord, acesta raportează Comitetului pentru comerț instituit în temeiul articolului 15.1 alineatul (1) (Comitetul pentru comerț). (2) Comitetul vamal este compus din reprezentanți ai vămilor și alte autorități competente ale părților, responsabile pentru regimul vamal și facilitarea comerțului, pentru gestionarea Protocolului privind definiția "produselor originare" și metode de cooperare administrativă și a Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. (3) Comitetul vamal își stabilește regulamentul de procedură și se reunește în fiecare an, locul reuniunii alternând între părți. (4) La cererea unei părți, Comitetul vamal se reunește pentru a discuta și pentru a se strădui să soluționeze orice diferend între părți privind chestiuni relevante din prezentul capitol și din Protocolul privind definiția "produselor originare" și metode de cooperare administrativă și Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal, inclusiv facilitarea comerțului, încadrarea tarifară, originea mărfurilor și asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal, în special în ceea ce privește articolele 7 și 8 din Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. (5) Comitetul vamal poate formula rezoluții, recomandări sau avize pe care le consideră necesare pentru realizarea obiectivelor comune și buna funcționare a mecanismelor stabilite în prezentul capitol și Protocolul privind definiția "produselor originare" și metode de cooperare administrativă și Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. CAPITOLUL ȘAPTE COMERȚUL CU SERVICII, ÎNFIINȚAREA ȘI COMERȚUL ELECTRONIC SECȚIUNEA A Dispoziții generale Articolul 7.1 Obiectiv, domeniu de aplicare și reglementare (1) Părțile, reafirmându-și drepturile și obligațiile respective în conformitate cu Acordul OMC, stabilesc prin prezentul acord dispozițiile necesare pentru liberalizarea progresivă, reciprocă a comerțului cu servicii și a prezențelor comerciale, precum și pentru cooperarea în materie de comerț electronic. (2) Nicio dispoziție din prezentul capitol nu se interpretează ca instituind vreo obligație în materie de achiziții publice. (3) Prezentul capitol nu se aplică subvențiilor sau finanțărilor acordate de către o parte, inclusiv împrumuturilor, garanțiilor și asigurărilor oferite de guvern. (4) În conformitate cu prezentul capitol, fiecare parte își conservă dreptul de reglementare și de introducere de noi reglementări în vederea îndeplinirii obiectivelor politice legitime. (5) Prezentul capitol nu se aplică măsurilor afectând persoanele fizice care caută să intre pe piața forței de muncă a uneia dintre părți, nici măsurilor privind cetățenia, rezidența și angajarea pe o bază permanentă. (6) Nicio dispoziție din prezentul capitol nu trebuie să împiedice o parte să aplice măsuri pentru reglementarea admiterii sau șederii temporare a persoanelor fizice pe teritoriul său, inclusiv măsuri necesare pentru protejarea integrității frontierelor sale și pentru a asigura trecerea ordonată a frontierelor sale de către persoanele fizice, cu condiția ca aceste măsuri să nu fie aplicate într-o manieră care să anuleze sau să compromită avantajele decurgând pentru orice parte din dispozițiile unui angajament specific din prezentul capitol și anexele acestuia [4]. Articolul 7.2 Definiții În sensul prezentului capitol: (a) prin "măsură" se înțelege orice măsură a unei părți, fie sub formă de act cu putere de lege, act administrativ, normă, procedură, decizie, acțiune administrativă sau oricare altă formă; (b) prin "măsuri adoptate sau menținute de o parte" se înțelege măsuri luate de: (i) guverne și autorități centrale, regionale sau locale; și (ii) organisme neguvernamentale în exercitarea competențelor delegate de guvernele sau autoritățile centrale, regionale sau locale; (c) prin "persoană" se înțelege fie o persoană fizică, fie o persoană juridică; (d) prin "persoană fizică" se înțelege un resortisant al Coreei sau al unui stat membru din Uniunea Europeană în conformitate cu legislația respectivă a acestora; (e) prin "persoană juridică" se înțelege orice entitate juridică constituită în mod corespunzător sau altfel organizată în temeiul legislației în vigoare, în scopuri lucrative sau nu, care aparține sectorului privat sau public, inclusiv orice corporație, trust, societate în nume colectiv, asociație în participațiune, persoană fizică care desfășoară activități economice în mod independent sau în asociere; (f) prin "persoană juridică a unei părți" se înțelege: (i) o persoană juridică constituită în conformitate cu legislația unui stat membru al Uniunii Europene sau, respectiv, a Coreei, care are sediul social, administrația centrală [5] sau sediul principal pe teritoriul în care se aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene sau, respectiv, pe teritoriul Coreei. În cazul în care persoana juridică își are numai sediul social sau administrația centrală pe teritoriul în care se aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene sau, respectiv, pe teritoriul Coreei, aceasta nu poate fi considerată persoană juridică din Uniunea Europeană sau, respectiv, din Coreea, decât dacă este angajată în activități antreprenoriale importante [6] pe teritoriul în care se aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene sau, respectiv, pe teritoriul Coreei; sau (ii) în cazul unei prezențe comerciale în sensul articolului 7.9 litera (a), o persoană juridică deținută sau controlată de persoane fizice din UE sau, respectiv, din Coreea, sau de o persoană juridică din Uniunea Europeană sau, respectiv din Coreea definită în sensul literei (i). O persoană juridică: (i) "este deținută" de persoane din UE sau din Coreea, dacă mai mult de 50% din capitalul său social aparține în deplină proprietate persoanelor din UE sau, respectiv din Coreea; (ii) "este controlată" de persoane din UE sau din Coreea, dacă aceste persoane au capacitatea să numească majoritatea administratorilor sau sunt altfel abilitate de drept să dirijeze operațiunile sale; (iii) "este afiliată" la o altă persoană, când ea controlează această altă persoană sau este controlată de aceasta; sau dacă ea însăși și cealaltă persoană sunt ambele controlate de aceeași persoană; (g) fără a aduce atingere literei (f), dispozițiile prezentului acord se aplică, de asemenea, companiilor maritime stabilite în afara UE sau în afara Coreei și controlate de resortisanții unui stat membru al Uniunii Europene sau, respectiv, ai Coreei, în cazul în care navele lor sunt înregistrate, în conformitate cu legislația acestora, în respectivul stat membru al Uniunii Europene sau în Coreea și arborează pavilionul unui stat membru al Uniunii Europene sau al Coreei [7]; (h) prin "acord de integrare economică" se înțelege un acord care liberalizează în mod substanțial comerțul cu servicii și dreptul de stabilire în conformitate cu normele acordului OMC, în special articolele V și Va din GATS; (i) "servicii de reparații și întreținere a aeronavelor" reprezintă activități de acest fel atunci când sunt efectuate asupra unei aeronave sau a unei părți dintr-o aeronavă retrasă din serviciu și nu includ așa-numita întreținere "în linie"; (j) "servicii privind sistemele informatizate de rezervare" (denumite în continuare "SIR") reprezintă serviciile furnizate de către sistemele informatizate care conțin informații despre orarele transportatorilor aerieni, locurile disponibile, tarifele și regulile de stabilire a prețurilor, prin intermediul cărora pot fi făcute rezervări sau pot fi eliberate bilete; (k) "vânzare și comercializare de servicii de transport aerian" reprezintă posibilitatea pe care o are transportatorul aerian în cauză de a vinde și de a comercializa liber serviciile sale de transport aerian, inclusiv toate aspectele comercializării, cum ar fi studiul pieței, publicitatea și distribuția. Aceste activități nu cuprind stabilirea prețurilor pentru serviciile de transport aerian și nici condițiile aplicabile; și (l) prin "prestator de servicii" se înțelege orice persoană care intenționează să presteze sau prestează un serviciu, inclusiv în calitate de investitor. Articolul 7.3 Comitetul privind comerțul cu servicii, stabilirea și comerțul electronic (1) Comitetul privind comerțul cu servicii, stabilirea și comerțul electronic instituit în temeiul articolului 15.2 alineatul (1) (Comitete specializate) este compus din reprezentanți ai părților. Reprezentantul principal al unei părți în comitet este un funcționar al autorității responsabile pentru punerea în aplicare a prezentului capitol în cadrul părții respective. (2) Comitetul: (a) supraveghează și evaluează punerea în aplicare a prezentului capitol; (b) examinează chestiunile referitoare la prezentul capitol asupra cărora este sesizat de către una din părți; și (c) oferă autorităților competente posibilitatea să facă schimb de informații privind măsurile prudențiale privind articolul 7.46. SECȚIUNEA B Prestarea transfrontalieră de servicii Articolul 7.4 Domeniu de aplicare și definiții (1) Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de părți care afectează prestarea transfrontalieră de servicii în toate sectoarele cu excepția următoarelor sectoare: (a) serviciilor din domeniul audiovizual [8]; (b) cabotajului maritim național; și (c) serviciilor de transport aerian național și internațional, regulate sau neregulate, și a serviciilor direct legate de exercitarea drepturilor de trafic, altele decât: (i) serviciile de reparații și întreținere a aeronavelor; (ii) vânzarea și comercializarea serviciilor de transport aerian; (iii) serviciile SIR; și (iv) alte servicii auxiliare serviciilor de transport aerian, cum ar fi serviciile de asistență la sol, serviciile de închiriere a aeronavelor cu echipaj și serviciile de gestionare aeroportuară. (2) Măsurile care afectează prestarea transfrontalieră de servicii cuprind măsurile care afectează: (a) producerea, distribuția, comercializarea, vânzarea și furnizarea unui serviciu; (b) cumpărarea, plata sau utilizarea unui serviciu; (c) accesul la și utilizarea de rețele de servicii pe care părțile le solicită pentru a fi oferite publicului, în general, cu ocazia furnizării unui serviciu; și (d) prezența, pe teritoriul unei părți, a unui prestator de servicii din cealaltă parte. (3) În sensul acestei secțiuni: (a) "prestarea transfrontalieră de servicii" se definește ca fiind prestarea unui serviciu: (i) de pe teritoriul unei părți pe teritoriul celeilalte părți; și (ii) pe teritoriul unei părți către un consumator de servicii al celeilalte părți; (b) "serviciile" includ orice serviciu prestat în orice sector, cu excepția serviciilor prestate în exercitarea autorității guvernamentale; și (c) "un serviciu prestat în exercitarea autorității guvernamentale" înseamnă orice serviciu care nu este prestat nici pe bază comercială, nici în concurență cu unul sau mai mulți prestatori de servicii. Articolul 7.5 Accesul la piață (1) În ceea ce privește accesul la piață prin prestarea transfrontalieră de servicii, fiecare parte acordă serviciilor și prestatorilor de servicii din cealaltă parte un tratament care nu este mai puțin favorabil decât cel prevăzut în restricțiile și condițiile convenite și specificate în angajamentele specifice cuprinse în anexa 7-A. (2) În sectoarele în care se asumă angajamente de acces la piață, măsurile pe care o parte nu le adoptă sau nu le menține la nivelul unei subdiviziuni regionale sau la nivelul întregului său teritoriu, cu excepția cazului în care se specifică altfel în anexa 7-A, sunt definite ca: (a) limitări privind numărul de prestatori de servicii, fie sub formă de contingente numerice, monopoluri, prestatori exclusivi de servicii sau sub forma analizei necesităților economice [9]; (b) restricții privind valoarea totală a tranzacțiilor de servicii sau a activelor sub formă de contingente numerice sau cerința de analiză a necesităților economice; și (c) restricții privind numărul total de operațiuni de servicii sau privind cantitatea totală de servicii exprimată în unități numerice determinate sub formă de contingente sau cerința de analiză a necesităților economice [10]. Articolul 7.6 Tratament național (1) În sectoarele în care angajamentele privind accesul la piață sunt înscrise în anexa 7-A și sub rezerva condițiilor și restricțiilor definite în aceasta, cu privire la toate măsurile care afectează prestarea transfrontalieră de servicii, fiecare parte acordă serviciilor și prestatorilor de servicii ai celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel acordat propriilor servicii similare și propriilor prestatori de servicii similari. (2) O parte poate să îndeplinească cerința de la alineatul (1) acordând serviciilor și prestatorilor de servicii ai celeilalte părți fie un tratament în mod formal identic, fie un tratament în mod formal diferit de cel acordat propriilor servicii similare și propriilor prestatori de servicii similari. (3) Un tratament în mod formal identic sau în mod formal diferit este considerat a fi mai puțin favorabil atunci când acesta modifică condițiile concurenței în favoarea serviciilor sau a prestatorilor de servicii ai unei părți în raport cu serviciile similare sau prestatorii de servicii similare ai celeilalte părți. (4) Angajamentele specifice asumate în temeiul prezentului articol nu se interpretează ca obligând părțile să compenseze orice dezavantaje concurențiale inerente care decurg din caracterul străin al serviciilor sau prestatorilor de servicii relevanți. Articolul 7.7 Listele de angajamente (1) Sectoarele liberalizate de fiecare parte în conformitate cu prezenta secțiune, precum și limitările privind accesul pe piață și tratamentul național aplicabile serviciilor și prestatorilor de servicii ai celeilalte părți în aceste sectoare, stabilite prin intermediul restricțiilor, sunt menționate în listele de angajamente cuprinse în anexa 7-A. (2) Niciuna dintre părți nu poate adopta, cu privire la serviciile și prestatorii de servicii ai celeilalte părți noi măsuri discriminatorii sau măsuri mai discriminatorii în comparație cu tratamentul acordat în temeiul angajamentelor specifice asumate în conformitate cu alineatul (1). Articolul 7.8 Tratamentul MFN [11] (1) În ceea ce privește măsurile referitoare la prestarea transfrontalieră de servicii reglementată de prezenta secțiune, cu excepția cazurilor prevăzute de dispozițiile contrare din prezentul articol, fiecare parte acordă serviciilor și prestatorilor de servicii ale celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă serviciilor similare și prestatorilor de servicii din orice țară terță în contextul unui acord de integrare economică semnat după intrarea în vigoare a prezentului acord. (2) Obligația enunțată la alineatul (1) nu se aplică tratamentului acordat de către una dintre părți serviciilor și prestatorilor de servicii unui terț în temeiul unui acord de integrare economică, dacă și numai dacă tratamentul respectiv este acordat în aplicarea angajamentelor sectoriale sau orizontale pentru care acordul de integrare economică regională prevede un nivel semnificativ mai ridicat de obligații decât cele asumate în contextul prezentei secțiuni, astfel cum este prevăzut în anexa 7-B. (3) Fără a aduce atingere alineatului (2), obligațiile care decurg din alineatul (1) nu se aplică tratamentului acordat: (a) în temeiul măsurilor care prevăd recunoașterea calificărilor, a licențelor sau a măsurilor prudențiale în conformitate cu articolul VII din GATS sau cu anexa la acesta privind serviciile financiare; (b) în temeiul oricărui acord sau regim internațional care se referă integral sau în principal la fiscalitate; sau (c) în temeiul măsurilor care beneficiază de reglementarea unei exceptări de la tratamentul pe baza clauzei națiunii celei mai favorizate enumerate la anexa 7-C. (4) Prezentul capitol nu trebuie interpretat ca împiedicând o parte să confere sau să acorde avantaje țărilor limitrofe, pentru a facilita schimburile, limitate la zone contigue de frontieră, cu servicii care sunt produse și consumate pe plan local. SECȚIUNEA C Înființarea Articolul 7.9 Definiții În sensul acestei secțiuni: (a) prin "înființare" se înțelege: (i) constituirea, achiziționarea sau menținerea unei persoane juridice [12]; sau (ii) crearea sau menținerea unei sucursale sau a unei reprezentanțe; pe teritoriul unei părți în scopul prestării unei activități economice; (b) prin "investitor" se înțelege orice persoană care desfășoară o activitate economică prin înființarea unei prezențe comerciale [13]; (c) "activitate economică" include orice activități de natură economică cu excepția activităților desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale, și anume activitățile care nu sunt desfășurate pe baze comerciale și nici în concurență cu unul sau mai mulți operatori economici; (d) prin "filială a unei persoane juridice a unei părți" se înțelege o persoană juridică care este controlată efectiv de o altă persoană juridică din partea respectivă; și (e) prin "sucursală a unei persoane juridice" se înțelege un loc de desfășurare a activității fără personalitate juridică ce are aparența unei permanențe, precum extensia unei societăți-mamă, dispune de gestionare proprie și este dotat material pentru a putea negocia afaceri cu terți, astfel încât aceștia din urmă, deși știu că va exista, în cazul în care este necesar, o legătură juridică cu societatea-mamă, al cărei sediu este în străinătate, nu trebuie să negocieze direct cu această societate-mamă, putând efectua tranzacții comerciale la locul de activitate al extensiei. Articolul 7.10 Domeniul de aplicare În vederea îmbunătățirii mediului de investiții, și în special a condițiilor de înființare între părți, prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de părți care afectează înființarea [14] în ansamblul activităților economice, cu excepția următoarelor sectoare: (a) extracția, fabricarea și prelucrarea [15] materialelor nucleare; (b) producția sau comercializarea armelor, a munițiilor și a materialului de război [16]; (c) serviciile din domeniul audiovizual [17]; (d) cabotajul maritim național; și (e) serviciile de transport aerian național și internațional, regulate sau neregulate, și a serviciilor direct legate de exercitarea drepturilor de trafic, altele decât: (i) serviciile de reparații și întreținere a aeronavelor; (ii) vânzarea și comercializarea serviciilor de transport aerian; (iii) serviciile SIR; și (iv) alte servicii auxiliare serviciilor de transport aerian, cum ar fi serviciile de asistență la sol, serviciile de închiriere a aeronavelor cu echipaj și serviciile de gestionare aeroportuară. Articolul 7.11 Accesul la piață (1) În ceea ce privește accesul la piață prin înființare, fiecare parte acordă prezențelor comerciale și investitorilor celeilalte părți un tratament care nu este mai puțin favorabil decât cel prevăzut în restricțiile și condițiile convenite și specificate în angajamentele specifice cuprinse în anexa 7-A. (2) În sectoarele în care se asumă angajamente de acces la piață, măsurile pe care o parte trebuie să nu le adopte sau să nu le mențină la nivelul unei subdiviziuni regionale sau la nivelul întregului său teritoriu, cu excepția cazului în care se specifică altfel în anexa 7-A, sunt definite ca: (a) limitări privind numărul de prezențe comerciale, fie sub formă de contingente numerice, monopoluri, drepturi exclusive sau alte cerințe, cum ar fi analiza necesităților economice; (b) limitări privind valoarea totală a tranzacțiilor sau a activelor sub formă de contingente numerice sau de cerință de analiză a necesităților economice; (c) limitări privind numărul total de operațiuni sau privind cantitatea totală a producției exprimată în unități numerice determinate sub formă de contingente sau de cerință de analiză a necesităților economice [18]; (d) limitări privind participarea de capital străin, exprimat sub forma unei limite procentuale maxime la participația străină, sau privind valoarea totală a investițiilor străine, individuale sau cumulate; (e) măs