RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 11/9

Declarații de consemnat în procesul-verbal al Consiliului

Cuprins

1. Declarația Consiliului privind articolul 20.12 „Înregistrările realizate cu ajutorul unei camere de luat vederi” (sancționarea penală a încălcării drepturilor de proprietate intelectuală) 11

2. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a articolului 20.7 „Protecția acordată” (competențele statelor membre în ceea ce privește drepturile morale protejate prin Convenția de la Berna) 11

3. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a dispozițiilor referitoare la transport și la serviciile de transport (în ceea ce privește repartizarea competențelor) 11

4. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a capitolelor 22, 23 și 24 „Comerț și dezvoltare durabilă”, „Comerț și forță de muncă” și „Comerț și mediu” (în ceea ce privește repartizarea competențelor) 11

5. Declarația Consiliului privind aplicarea Regulamentului (UE) nr. 912/2014 privind „răspunderea financiară” la soluționarea litigiilor în materie de investiții 11

6. Declarația Comisiei în ceea ce privește protecția indicațiilor geografice 11

7. Declarația Comisiei în ceea ce privește protecția principiului precauției în CETA 12

8. Declarația Comisiei în ceea ce privește apa 12

9. Declarația Comisiei în ceea ce privește conținutul temeiurilor juridice adăugate de Consiliu 12

10. Declarația Irlandei (privind partea a treia titlul V din TFUE) 13

11. Declarația Regatului Unit (privind partea a treia titlul V din TFUE) 13

12. Declarația Ungariei (în ceea ce privește aplicarea cu titlu provizoriu a CETA) 13

13. Declarația Portugaliei (în ceea ce privește aplicarea cu titlu provizoriu a CETA și autonomia deciziilor luate cu privire la aspecte ce revin competenței naționale) 13

14. Declarația Greciei [în ceea ce privește protecția produsului cu denumire de origine protejată (DOP) „Feta” în cadrul CETA] 13

15. Declarația Consiliului referitoare la domeniul aplicării cu titlu provizoriu a CETA 14

16. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a recunoașterii reciproce a calificărilor profesionale (repartizarea competențelor) 14

17. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a protecției lucrătorilor (repartizarea competențelor) 14

18. Declarația Comisiei referitoare la deciziile Comitetului mixt CETA 15

19. Declarația Consiliului și a statelor membre referitoare la deciziile Comitetului mixt CETA 15

20. Declarația Consiliului referitoare la încetarea aplicării cu titlu provizoriu a CETA 15

21. Declarația Germaniei și a Austriei referitoare la încetarea aplicării cu titlu provizoriu a CETA 15

22. Declarația Poloniei referitoare la încetarea aplicării cu titlu provizoriu a CETA 15

23. Declarația Sloveniei (privind sistemul jurisdicțional bilateral în materie de investiții și diverse alte chestiuni) 15

24. Declarația Austriei (privind pozițiile care urmează să fie adoptate în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt) 16

25. Declarația Poloniei (privind sfera de competență națională și diverse alte chestiuni) 16

26. Declarația Comisiei privind menținerea interzicerii substanțelor cu efect hormonal pentru stimularea creșterii animalelor de fermă (cum ar fi carnea de vită tratată cu hormoni) 17

27. Declarația Comisiei privind achizițiile publice 17

28. Declarația Comisiei cu privire la sistemul belgian de asigurare obligatorie și la casele de ajutor reciproc în temeiul dreptului belgian 17

29. Declarația Comisiei privind serviciile publice 18

30. Declarația Comisiei privind menținerea legislației UE privind produsele modificate genetic în ceea ce privește produsele alimentare, furajele și cultivarea 18

31. Declarația Comisiei privind înțelesul termenului „activități comerciale substanțiale” din articolul 8.1 al acordului („Definițiile” investițiilor) 18

32. Declarația Consiliului și a Comisiei privind agricultura din cadrul CETA 18

33. Declarația Comisiei Europene privind realizarea reciprocității depline în materie de vize cu Canada pentru cetățenii români și bulgari 19

34. Declarația Bulgariei (în ceea ce privește regimul de călătorii fără viză) 19

35. Declarația României (în ceea ce privește regimul de călătorii fără viză) 19

36. Declarația Comisiei și a Consiliului privind protejarea investițiilor și sistemul jurisdicțional în materie de investiții („ICS”) 20

37. Declarația Regatului Belgiei în legătură cu condițiile exercitării competențelor depline de către statul federal și entitățile federate pentru semnarea CETA 21

38. Declarația Serviciului juridic al Consiliului cu privire la natura juridică a Instrumentului comun de interpretare 22

DECLARAȚII:

Următoarele declarații fac parte integrantă din contextul în care Consiliul adoptă decizia de autorizare a semnării CETA în numele Uniunii. Acestea vor fi consemnate cu această ocazie în procesul-verbal al Consiliului.

1. Declarația Consiliului privind articolul 20.12:

Consiliul declară că acordul la care au ajuns statele membre cu privire la sancționarea penală a încălcării drepturilor de proprietate intelectuală nu va constitui un precedent pentru viitoarele acorduri dintre Uniunea Europeană și țări terțe.

2. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a articolului 20.7:

Consiliul declară că decizia sa, în măsura în care prevede aplicarea cu titlu provizoriu de către UE a articolului 20.7, nu aduce atingere repartizării competențelor între UE și statele membre în măsura în care privește drepturile morale protejate prin Convenția de la Berna.

3. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a dispozițiilor referitoare la transport și la serviciile de transport:

Consiliul Uniunii Europene declară că decizia sa, în măsura în care prevede aplicarea cu titlu provizoriu de către UE a unor dispoziții din domeniul serviciilor de transport, care intră în sfera de competență partajată între UE și statele membre, nu aduce atingere repartizării competențelor între acestea în domeniul în cauză și nu împiedică statele membre să își exercite competențele față de Canada în chestiuni care nu sunt reglementate prin acest acord sau față de o altă țară terță în domeniul serviciilor de transport care intră în sfera menționată.

4. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a capitolelor 22, 23 și 24:

Consiliul Uniunii Europene declară că decizia sa, în măsura în care prevede aplicarea cu titlu provizoriu de către UE a dispozițiilor din capitolele 22, 23 și 24, care intră în sfera de competență partajată între UE și statele membre, nu aduce atingere repartizării competențelor între acestea în domeniul în cauză și nu împiedică statele membre să își exercite competențele față de Canada în chestiuni care nu sunt reglementate prin acest acord sau față de o altă țară terță.

5. Declarația Consiliului privind aplicarea Regulamentului (UE) nr. 912/2014:

Consiliul ia act de faptul că Regulamentul (UE) nr. 912/2014 din 23 iulie 2014 de instituire a unui cadru pentru gestionarea răspunderii financiare legate de instanțele de soluționare a litigiilor între investitori și stat, stabilite prin acordurile internaționale la care Uniunea Europeană este parte se aplică tuturor acțiunilor și litigiilor dirijate împotriva UE sau a oricăruia dintre statele sale membre în temeiul secțiunii F (Procedurile de soluționare a litigiilor legate de investiții între investitori și state) a capitolului 8 din CETA.

6. Declarația Comisiei în ceea ce privește protecția indicațiilor geografice:

1. Pe parcursul negocierilor în curs de desfășurare sau al negocierilor viitoare privind indicațiile geografice, inclusiv DOP și IGP, Comisia va menține o legătură strânsă cu fiecare stat membru interesat, prin intermediul structurilor consultative existente, și va da curs solicitărilor ad-hoc privind consultări suplimentare.

2. Comisia se angajează să obțină, în cadrul negocierilor în curs de desfășurare sau al negocierilor viitoare privind acorduri comerciale, cel mai bun nivel de protecție posibil pentru indicațiile geografice înregistrate ale Uniunii, având în vedere situația pieței în cazul fiecărui partener comercial și interesele statelor membre.

3. Comisia ia act de preocupările exprimate de Grecia în ceea ce privește rezultatele cu privire la protecția anumitor indicații geografice în contextul Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, mai ales în ceea ce privește denumirea de origine protejată „Feta”. Comisia recunoaște faptul că rezultatele obținute în ceea ce privește termenii cuprinși în cadrul articolului 20.21 din CETA, inclusiv „Feta”, asigură un nivel de protecție care nu creează un precedent pentru negocierile în curs sau viitoare.

4. Având în vedere acordul CETA, Comisia își confirmă intenția de a asigura implementarea strictă a protecției indicațiilor geografice prevăzute în respectivul acord, printre altele, a dispozițiilor acestuia privind punerea în aplicare administrativă și privind entitățile care au dreptul de a utiliza excepții în temeiul articolului 20.21.

5. Comisia se angajează să utilizeze pe deplin mecanismele Comitetului CETA privind indicațiile geografice instituit în temeiul articolului 26.2 din acord, astfel încât să se asigure de informarea adecvată a consumatorilor canadieni cu privire la calitatea intrinsecă și caracteristicile produselor reglementate în temeiul articolului 20.21 din CETA.

6. Comisia se angajează ca, în termen de cel mult cinci ani, să utilizeze mecanismele adecvate prevăzute în cadrul Acordului CETA cu scopul de a obține același nivel de protecție pentru toate indicațiile geografice ale UE enumerate în anexa 20-A la acord, inclusiv „Feta”.

7. Comisia se angajează să utilizeze pe deplin mecanismele privind indicațiile geografice (IG) stabilite la articolul 26.2 din CETA cu scopul de a include noi IG în acord pe baza unei cereri din partea unui stat membru al UE.

8. Având în vedere posibilitățile oferite în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2014 privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe, Comisia va continua să ofere statelor membre, precum și producătorilor și exportatorilor de indicații geografice, în special celor mai vulnerabili dintre aceștia, sprijin pentru promovarea indicațiilor geografice.

7. Declarația Comisiei în ceea ce privește protecția principiului precauției în CETA:

Comisia confirmă faptul că CETA păstrează capacitatea Uniunii Europene și a statelor sale membre de a aplica principiile fundamentale care le ghidează activitățile de reglementare. Pentru Uniunea Europeană, aceste principii le includ pe cele stabilite în Tratatul privind Uniunea Europeană și în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cuprind în special principiul precauției, astfel cum este menționat la articolul 191 și reflectat la articolul 168 alineatul (1) și la articolul 169 alineatele (1) și (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

Prin urmare, Comisia confirmă faptul că nicio dispoziție din CETA nu împiedică aplicarea principiului precauției în Uniunea Europeană, astfel cum este prevăzut în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

8. Declarația Comisiei în ceea ce privește apa:

Comisia reafirmă faptul că nicio dispoziție din CETA nu va aduce atingere dreptului oricărui stat membru de a decide în mod autonom cum își utilizează și protejează sursele de apă. Articolul 1.9 din CETA reafirmă faptul că nicio dispoziție din Acord nu obligă Uniunea Europeană să permită utilizarea comercială a apei în orice scopuri. CETA se aplică în acest sector numai dacă Uniunea Europeană sau statele sale membre decid în mod autonom să permită utilizarea comercială a apei.

Chiar dacă un stat membru al Uniunii Europene decide să permită o utilizare comercială a apei, CETA garantează pe deplin posibilitatea unui stat membru de a reveni asupra deciziilor sale în această privință, precum și dreptul de a reglementa utilizarea comercială a apei în scopuri legate de politici publice.

9. Declarația Comisiei în ceea ce privește conținutul temeiurilor juridice:

Comisia ia act de faptul că Consiliul a adăugat articolul 43 alineatul (2), articolul 153 alineatul (2) și articolul 192 alineatul (1) din TFUE la temeiurile juridice materiale propuse de Comisie în ceea ce privește „Decizia Consiliului privind semnarea Acordului economic și comercial cuprinzător dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte”. Comisia consideră că această modificare este nejustificată întrucât toate chestiunile în cauză intră în întregime în domeniul de aplicare al articolului 207 din TFUE.

10. Declarația Irlandei:

În cazul în care punerea în aplicare a acordului de către Uniunea Europeană va face necesar recursul la măsurile prevăzute în partea a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, dispozițiile Protocolului privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, vor fi respectate în întregime.

11. Declarația Regatului Unit:

Regatul Unit salută semnarea Acordului economic și comercial cuprinzător dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte.

Cu toate acestea, Regatul Unit consideră că acordul conține dispoziții referitoare la prezența temporară a persoanelor fizice în scopuri comerciale și la readmisie care intră sub incidența părții a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Regatul Unit reamintește că, în conformitate cu articolul 2 din Protocolul (nr. 21) la tratate privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, nicio dispoziție din acordurile internaționale încheiate de Uniune în temeiul titlului respectiv nu este obligatorie pentru Regatul Unit sau nu se aplică acesteia, în afara cazului în care, în conformitate cu articolul 3 din protocol, Regatul Unit notifică intenția sa de a participa la adoptarea și la aplicarea unei măsuri propuse.

Prin urmare, în conformitate cu articolul 3 din Protocolul (nr. 21), Regatul Unit a notificat președintelui Consiliului că, în măsura în care deciziile se referă la prezența temporară a persoanelor fizice în scopuri comerciale, Regatul Unit intenționează să participe la deciziile Consiliului.

12. Declarația Ungariei în ceea ce privește aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului economic și comercial cuprinzător dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Canada, pe de altă parte:

Ungaria observă că, în cazul în care ar fi necesar să își modifice legislația internă pentru aplicarea cu titlu provizoriu de către Uniunea Europeană a acelor părți din Acordul economic și comercial cuprinzător dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Canada, pe de altă parte, care fac obiectul competenței partajate, modificările respective se fac, având în vedere natura ordinii juridice a Ungariei, coroborat cu procesul național de ratificare, pe care Ungaria intenționează să îl inițieze în timp util.

13. Declarația Portugaliei:

Având în vedere respectarea principiului de competență partajată între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, astfel cum a fost definit în tratate, deciziile Consiliului de autorizare a încheierii, semnării și aplicării provizorii a Acordului economic și comercial cuprinzător dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, nu aduc atingere autonomiei deciziilor luate de Portugalia privind aspecte ce revin competenței sale naționale, a cărei decizie de a se supune acordului, în temeiul principiilor și normelor constituționale, depinde de finalizarea procedurilor interne de ratificare și de intrarea în vigoare a acordului în ordinea juridică internațională.

14. Declarația Greciei:

Grecia ia act de faptul că rezultatele obținute în cadrul negocierilor privind un acord economic și comercial cuprinzător (CETA) între Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Canada, pe de altă parte, referitoare la protejarea produsului „Feta”, un tip de brânză grecească care beneficiază de protecție specială în temeiul legislației UE privind produsele cu denumire de origine protejată (DOP), nu oferă decât un nivel minim de protecție și, ca atare, nu constituie un precedent pentru acorduri comerciale viitoare între UE și țări terțe.

Grecia consideră că DOP „Feta”, fiind una dintre principalele indicații geografice ale UE, ar trebui să beneficieze de același nivel de protecție ca alte indicații geografice ale UE la fel de importante. În plus, Grecia consideră că protejarea DOP „Feta”, precum și a altor indicații geografice, contribuie într-o mare măsură la promovarea dezvoltării regionale, a creșterii și a ocupării forței de muncă în cadrul Uniunii Europene. Rezultatele obținute în privința protecției specifice a DOP „Feta” în cadrul Acordului CETA nu iau deloc în considerare obiectivul sus-menționat și, prin urmare, nu asigură protecția sa deplină pe piața canadiană.

În acest context, Grecia ia act pe deplin de angajamentul Comisiei Europene: a) de a obține cel mai bun nivel posibil de protecție a tuturor indicațiilor geografice (IG) înregistrate ale UE, inclusiv a DOP „Feta”, în cadrul negocierilor în curs sau viitoare privind acorduri comerciale cu țări terțe, ținând seama într-o măsură suficientă de obiectivul sus-menționat și b) de a lua toate măsurile necesare pentru a proteja DOP „Feta” nu numai în UE, ci și pe piețe din țări terțe, în special în ceea ce privește utilizarea unor practici neloiale care conduc la dezinformarea consumatorilor.

În acest sens, Grecia salută declarația Comisiei Europene în ceea ce privește (1) angajamentul Comisiei Europene de a menține o legătură strânsă cu statele membre interesate pe parcursul negocierilor în desfășurare sau viitoare privind IG, (2) angajamentul său de a obține cel mai bun nivel posibil de protecție a IG în cadrul negocierilor în desfășurare sau viitoare cu țări terțe, (3) intenția sa de a asigura, în cooperare cu toate autoritățile canadiene competente, aplicarea strictă a protecției prevăzute în temeiul Acordului CETA, și anume instituirea procedurilor și mecanismelor interne canadiene adecvate de asigurare a respectării normelor administrative în vederea ajustării pieței interne canadiene la dispozițiile CETA, precum și înregistrarea entităților canadiene care au dreptul de a utiliza excepțiile prevăzute la articolul 20.21., (4) angajamentul său de a utiliza pe deplin mecanismele Comitetului CETA privind indicațiile geografice pentru a asigura informarea adecvată a consumatorilor canadieni cu privire la calitatea intrinsecă și caracteristicile produselor reglementate în temeiul articolului 20.21 din Acordul CETA, (5) angajamentul său, în termen de 5 (cinci) ani de la intrarea în vigoare a Acordului CETA, de a utiliza mecanismele adecvate, în vederea obținerii aceluiași nivel de protecție pentru toate IG ale UE, inclusiv pentru DOP „Feta”, (6) sprijinirea Greciei în eforturile sale de promovare a IG prin valorificarea posibilităților oferite în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1144/2014.

Grecia intenționează să urmărească punctele sus-menționate și consideră că acestea fac parte din punerea în aplicare cu bună credință a Acordului CETA.

Grecia a prezentat această declarație ținând seama pe deplin de dimensiunea politică și economică strategică a Acordului CETA.

Referitor la domeniul aplicării cu titlu provizoriu a CETA:

15. Declarația Consiliului:

Consiliul Uniunii Europene confirmă faptul că numai aspectele din sfera de competență a UE vor face obiectul aplicării cu titlu provizoriu.

16. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a recunoașterii reciproce a calificărilor profesionale:

Consiliul Uniunii Europene declară că decizia sa, în măsura în care prevede aplicarea cu titlu provizoriu de către UE a dispozițiilor din domeniul recunoașterii reciproce a calificărilor profesionale și în măsura în care acest domeniu intră în sfera de competență partajată între UE și statele membre, nu aduce atingere repartizării competențelor între acestea în domeniul în cauză și nu împiedică statele membre să își exercite competențele față de Canada sau față de o altă țară terță în chestiuni care nu ar urma să fie reglementate prin acest acord.

17. Declarația Consiliului relevantă pentru aplicarea cu titlu provizoriu a protecției lucrătorilor:

Consiliul Uniunii Europene declară că decizia sa, în măsura în care prevede aplicarea cu titlu provizoriu de către UE a dispozițiilor din domeniul protecției lucrătorilor și în măsura în care acest domeniu intră în sfera de competență partajată între UE și statele membre, nu aduce atingere repartizării competențelor între acestea în domeniul în cauză și nu împiedică statele membre să își exercite competențele față de Canada sau față de o altă țară terță în chestiuni care nu ar urma să fie reglementate prin acest acord.

Referitor la deciziile Comitetului mixt CETA:

18. Declarația Comisiei:

Este de remarcat că necesitatea oricărei decizii de modificare a CETA și a oricărei interpretări obligatorii a acordului adoptate de Comitetul mixt CETA este improbabilă în viitorul apropiat. Prin urmare, Comisia nu intenționează să facă nicio propunere în temeiul articolului 218 alineatul (9) în vederea modificării CETA sau a adoptării unei interpretări obligatorii a CETA înainte de finalizarea procedurii principale pe rolul Curții Constituționale a Germaniei.

19. Declarația Consiliului și a statelor membre:

Consiliul și statele membre reamintesc că, în cazul în care o decizie a Comitetului mixt CETA intră în sfera de competență a statelor membre, poziția care urmează să fie adoptată de Uniune și de statele sale membre în cadrul Comitetului mixt CETA se stabilește de comun acord.

Referitor la încetarea aplicării cu titlu provizoriu a CETA:

20. Declarația Consiliului:

În cazul în care ratificarea CETA eșuează în mod permanent și definitiv din cauza unei hotărâri a unei curți constituționale sau ca urmare a finalizării altor procese constituționale și a notificării oficiale din partea guvernului statului în cauză, aplicarea cu titlu provizoriu trebuie și urmează să înceteze. Măsurile necesare vor fi luate în conformitate cu procedurile UE.

21. Declarația Germaniei și Austriei:

Germania și Austria declară că, în calitate de părți la CETA, își pot exercita drepturile care decurg din articolul 30.7 alineatul (3) litera (c) din acordul CETA. Măsurile necesare vor fi luate în conformitate cu procedurile UE.

22. Declarația Poloniei:

Polonia declară că, în calitate de parte la CETA, își poate exercita dreptul care decurge din articolul 30.7 alineatul (3) litera (c) din acordul CETA. Măsurile necesare vor fi luate în conformitate cu procedurile UE.

23. Declarația Sloveniei:

Republica Slovenia, reamintind caracterul extrem de sensibil al capitolului privind investițiile, consideră că acordul de semnare a CETA nu aduce atingere poziției principale a Republicii Slovenia privind sistemul jurisdicțional bilateral în materie de investiții. Luând în considerare diferitele motive de preocupare exprimate în timpul negocierilor pe marginea dispozițiilor privind sistemul jurisdicțional în materie de investiții, Republica Slovenia se așteaptă ca sistemul jurisdicțional în materie de investiții să fie dezvoltat în mod continuu în conformitate cu Declarația comună de interpretare și cu dreptul Uniunii Europene și ca dispozițiile relevante ale CETA să fie adaptate pentru a se introduce deja îmbunătățirile înainte de instituirea instanței multilaterale dedicate investițiilor și a instrumentului de apel pentru soluționarea litigiilor în materie de investiții.

Pe baza repartizării competențelor între Uniunea Europeană și statele sale membre în temeiul tratatelor, decizia Consiliului prin care se autorizează aplicarea cu titlu provizoriu a acordului CETA dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Canada, pe de altă parte, nu aduce atingere autonomiei Republicii Slovenia de a decide să își asume obligații în temeiul acordului cu privire la aspectele care țin de competența sa națională. Acest lucru implică faptul că trimiterea din acordul menționat la cerințele și procedurile interne necesare pentru aplicarea cu titlu provizoriu a acestuia trebuie să fie înțeleasă în cazul Republicii Slovenia ca referindu-se la finalizarea procedurilor de ratificare.

Republica Slovenia înțelege că CETA nu va aduce atingere legislației Uniunii Europene sau a Canadei cu privire la autorizarea, introducerea pe piață, creșterea și etichetarea OMG-urilor și a produselor obținute prin tehnologii noi de reproducere, în special posibilității statelor membre de a restricționa sau de a interzice cultivarea de OMG-uri pe teritoriul lor. În plus, Republica Slovenia înțelege faptul că nicio dispoziție din CETA nu va împiedica aplicarea principiului precauției în Uniunea Europeană, astfel cum este prevăzut în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

În ceea ce privește apa, Republica Slovenia înțelege că nicio dispoziție din acest acord nu creează obligații pentru Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia care depășesc legislația UE și nici nu limitează dreptul fiecărei părți de a adopta sau de a menține orice măsură privind gestionarea, protejarea și conservarea surselor de apă (destinate uzului comercial, alimentării cu apă potabilă, unor utilizări mixte sau altor utilizări), inclusiv dreptul fiecărei părți de a limita sau de a anula drepturile atribuite de gestionare a apei. Republica Slovenia înțelege, de asemenea, că sursele de apă utilizate pentru alimentarea cu apă potabilă (inclusiv sursele de apă utilizate atât pentru alimentarea cu apă potabilă, cât și în orice alt scop) nu fac obiectul articolului 1.9 alineatul (3).

24. Declarația Austriei:

Republica Austria ia act de faptul că se caută să se ajungă la un acord interinstituțional pentru asigurarea implicării adecvate a statelor membre, prin intermediul Consiliului Uniunii Europene, în deciziile de stabilire a pozițiilor care urmează să fie adoptate în numele Uniunii în cadrul comitetului mixt instituit prin acord, în conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE. În ceea ce privește participarea Nationalrat la aceste decizii, facem trimitere la articolul 23e din Constituție.

25. Declarația Poloniei:

Având în vedere repartizarea competențelor între Uniunea Europeană și statele sale membre, astfel cum sunt definite în tratate, trebuie remarcat faptul că deciziile Consiliului de autorizare a semnării, a aplicării cu titlu provizoriu și a încheierii Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, nu aduc atingere autonomiei decizionale a Republicii Polone cu privire la aspectele care țin de competența națională, a cărei decizie de încheiere a acordului, în conformitate cu principiile și cu dispozițiile constituționale, depinde de finalizarea procedurilor interne de ratificare.

Acordul cuprinde o definiție largă a termenului „investiție”. Pentru a evita îndoielile cu privire la formularea convenită a definiției termenului „investiție”, Republica Polonă declară că înțelege acest concept ca incluzând în sfera de aplicare a protecției juridice numai investițiile „reale”. Republica Polonă consideră în primul rând drept investiții „reale”, protejate în temeiul Acordului CETA, investițiile în stadiul post-înființare, înțeles ca etapa obținerii de către investitor a unei decizii administrative (definitive/executorii, și anume care permite exercitarea dreptului acordat prin decizia respectivă) sau a altor aprobări definitive/executorii, prevăzute de lege, în cazul în care o astfel de decizie sau aprobare este obligatorie din punct de vedere legal pentru derularea investiției. În al doilea rând, o astfel de decizie sau aprobare trebuie să fie pusă în practică de către investitor. În al treilea rând, elementul care demonstrează faptul că investiția este „reală”, potrivit interpretării Republicii Polone, este implicarea efectivă a capitalului sau a altor fonduri în derularea acesteia.

CETA introduce sistemul jurisdicțional în materie de investiții. Republica Polonă va încerca să stabilească norme detaliate de selecție a judecătorilor, astfel încât componența tribunalului să reflecte diversitatea sistemelor juridice din Uniunea Europeană și să țină seama de echilibrul geografic între statele membre ale UE. O soluție ideală ar fi selectarea unui judecător cu o cunoaștere aprofundată a sistemului juridic polonez.

Acordul CETA conferă părților dreptul de a impune reglementări pe teritoriul lor în vederea realizării obiectivelor legitime de politică. Republica Polonă declară că consideră justificate în special reglementările vizând asigurarea unui nivel ridicat de protecție a vieții și sănătății umane, inclusiv norme echitabile în materie de legislație a muncii, asigurarea protecției vieții private și a datelor, a unui nivel ridicat de protecție a plantelor și animalelor, a siguranței și calității alimentare, a protecției mediului și a protecției intereselor consumatorilor, inclusiv în zone sensibile precum controlul efectiv și utilizarea organismelor modificate genetic (OMG). În ceea ce privește OMG, Republica Polonă consideră că CETA nu aduce atingere normelor existente din UE și garantează protecția piețelor UE și a pieței poloneze de afluxul nedorit de produse modificate genetic.

Republica Polonă este convinsă că CETA, prin eliminarea barierelor și reducerea costurilor comerciale, va aduce beneficii unor grupuri foarte largi ale societății noastre, precum și întreprinderilor mici și mijlocii. CETA va contribui la îmbunătățirea calității vieții cetățenilor polonezi, menținând, în același timp, standardele UE.

26. Declarația Comisiei privind menținerea interzicerii substanțelor cu efect hormonal pentru stimularea creșterii animalelor de fermă (cum ar fi carnea de vită tratată cu hormoni):

Comisia Europeană confirmă faptul că nicio dispoziție a acordului nu va afecta în niciun fel legislația Uniunii Europene cu privire la carnea de vită tratată cu hormoni. În special, CETA nu conține niciun fel de obligații suplimentare pentru Uniunea Europeană în ceea ce privește importul de carne de vită tratată cu hormoni. Prin urmare, Uniunea Europeană va avea libertatea de a continua să aplice legislația existentă privind interzicerea substanțelor cu efect hormonal pentru stimularea creșterii animalelor de fermă (Directiva 96/22/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/74/CE), care îi permite să continue să interzică producția sau importul de carne și de produse provenite de la animale tratate cu astfel de substanțe.

În acest context, Comisia reamintește că țările terțe autorizate să exporte carne către UE și care permit utilizarea stimulatorilor de creștere pentru uzul domestic sunt obligate să instituie sisteme de producție separate pentru a asigura absența substanțelor interzise în cazul cărnii exportate către UE. Aceste sisteme trebuie să fie supravegheate conform dispozițiilor prevăzute de legislația UE (Directiva 96/23/CE privind măsurile de monitorizare a anumitor substanțe și reziduuri ale acestora în animalele vii și în produsele de origine animală). CETA nu modifică niciuna dintre aceste cerințe.

Carnea și carnea proaspătă provenind din țări terțe, inclusiv din Canada, pot fi importate în Uniunea Europeană numai dacă îndeplinesc toate condițiile de import în Uniunea Europeană, astfel cum atestă certificatul veterinar provenind de la autoritatea competentă a țării exportatoare, a cărei fiabilitate pentru certificarea conformității cu exigențele de import ale Uniunii Europene a fost recunoscută oficial de către Comisie.

27. Declarația Comisiei privind achizițiile publice:

Comisia confirmă capacitatea entităților contractante ale ambelor părți de a aplica criterii și condiții de mediu, sociale sau legate de ocuparea forței de muncă în cadrul procedurilor de achiziție. Statele membre vor putea în continuare să utilizeze posibilitatea prevăzută în Directiva UE privind achizițiile publice [Directiva 2014/24/UE din 26 februarie 2014, în special articolul 67 alineatul (2) și articolul 70] de a aplica astfel de criterii și de condiții. În plus, părțile iau act de faptul că, în cazul entităților subcentrale, cum ar fi regiunile, municipalitățile și alte entități locale, capitolul privind achizițiile publice se aplică numai achizițiilor de bunuri și de servicii peste valoarea-prag de 200 000 DST (a se vedea anexa 19-2). În acest sens, angajamentele Uniunii Europene în cadrul CETA nu depășesc angajamentele OMC ale Uniunii Europene în temeiul Acordului privind achizițiile publice (AAP), având în vedere că pragurile din cadrul CETA pentru achizițiile publice de bunuri și de servicii sunt aceleași cu cele în temeiul AAP. În plus, pragurile CETA sunt mai mari decât cele care se aplică în temeiul directivelor Uniunii Europene în materie de achiziții publice.

28. Declarația Comisiei cu privire la sistemul belgian de asigurare obligatorie și la casele de ajutor reciproc în temeiul dreptului belgian:

Comisia Europeană și guvernul belgian consideră că nicio dispoziție a acordului nu va impune Belgiei să modifice sistemul actual de asigurare obligatorie.

Comisia Europeană și guvernul belgian confirmă faptul că acestea consideră că măsurile care afectează serviciile prestate de casele de ajutor reciproc belgiene în temeiul sistemului belgian de asigurare obligatorie, ca serviciu de interes general, sunt excluse din capitolul 13 (Servicii financiare) al acordului prin aplicarea articolului 13.2 alineatul (5). În plus, în cazul în care unele dintre aceste servicii nu sunt clasificate drept servicii financiare, acestea consideră, de asemenea, că astfel de servicii ar intra sub incidența rezervelor UE privind serviciile sociale, care prevăd că „UE își rezervă dreptul de a adopta sau de a menține orice măsură cu privire la furnizarea tuturor serviciilor sociale care primesc finanțare publică sau sprijin de la stat sub orice formă și, prin urmare, nu sunt considerate a fi finanțate din fonduri private și cu privire la activități sau servicii care fac parte dintr-un sistem public de pensii sau dintr-un sistem oficial de asigurări sociale.”

În plus, acordul nu adaugă niciun fel de obligații sau norme suplimentare în ceea ce privește asigurările medicale private în raport cu dreptul Uniunii și obligațiile internaționale existente ale Uniunii Europene și ale Belgiei, în special Acordul General privind Comerțul cu Servicii (GATS) al Organizației Mondiale a Comerțului.

29. Declarația Comisiei privind serviciile publice:

Nicio dispoziție din cadrul acordului nu afectează capacitatea Uniunii Europene și a statelor membre ale Uniunii Europene de a defini și furniza servicii publice, inclusiv servicii de interes economic general.

Nicio dispoziție din cadrul acordului nu va împiedica sau nu va interveni în funcționarea serviciilor de interes economic general furnizate în conformitate cu articolele 14 și 106 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Protocolul nr. 26 la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolul 36 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În special, se înțelege că, în măsura în care astfel de servicii nu sunt servicii furnizate în exercitarea autorității guvernamentale, obligațiile asumate (inclusiv obligațiile privind accesul pe piață de la articolele 8.4, 9.6 și 13.6 din acord) și rezervele adoptate de UE și de statele sale membre, în ceea ce privește astfel de servicii, inclusiv servicii publice, cum ar fi educația, sănătatea și serviciile sociale, asigură faptul că statele membre pot continua să opereze servicii de interes economic general după cum consideră potrivit, cu respectarea dreptului UE. Este de remarcat faptul că sistemul jurisdicțional în materie de investiții nu se aplică dispozițiilor referitoare la accesul pe piețe.

30. Declarația Comisiei privind menținerea legislației UE privind produsele modificate genetic în ceea ce privește produsele alimentare, furajele și cultivarea:

Comisia confirmă faptul că CETA nu implică nicio modificare a legislației UE în ceea ce privește evaluarea riscurilor și autorizarea, etichetarea și trasabilitatea produselor alimentare și a furajelor modificate genetic, astfel cum este prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind produsele alimentare și furajele modificate genetic și în Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic și de modificare a Directivei 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului. În ceea ce privește produsele modificate genetic pentru cultivare, procedura de autorizare la nivelul UE, astfel cum este prevăzută în Directiva 2001/18/CE, continuă să se aplice, iar statele membre își păstrează posibilitatea de a restricționa sau de a interzice cultivarea organismelor modificate genetic (OMG) pe teritoriul lor, sub rezerva condițiilor prevăzute în Directiva (UE) 2015/412 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2015 de modificare a Directivei 2001/18/CE.

31. Declarația Comisiei privind înțelesul termenului „activități comerciale substanțiale” din articolul 8.1 al acordului:

Termenul „activități comerciale substanțiale” utilizat în cadrul CETA trebuie înțeles ca având același sens ca termenul „operațiuni comerciale substanțiale” utilizat la articolul V alineatul (6) și la articolul XXVIII litera (m) din Acordul General privind Comerțul cu Servicii al OMC. UE a transmis în mod oficial o notificare către OMC (1) prin care declară că interpretează acest termen ca fiind echivalent cu termenul „legătură efectivă și continuă cu economia” utilizat în Programul general de eliminare a restricțiilor la libertatea de stabilire adoptat de Consiliu la 15 ianuarie 1962 în temeiul articolului 54 din Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene (2).

Prin urmare, Comisia consideră că o societate canadiană care nu este deținută de resortisanți canadieni ar putea supune un litigiu în temeiul capitolului 8 secțiunea F din acord doar în cazul în care aceasta poate demonstra că deține activități comerciale substanțiale în Canada care au o legătură efectivă și continuă cu economia canadiană, în sensul stabilirii, astfel cum este aplicată în temeiul Tratatului UE. Aceasta va sta la baza atitudinii Comisiei în punerea în aplicare a CETA.

32. Declarația Consiliului și a Comisiei privind agricultura din cadrul CETA:

Consiliul și Comisia reamintesc caracterul sensibil al aspectului privind comerțul cu produse agricole în negocierile comerciale ale UE cu terțe țări, în special cu un exportator agricol major precum Canada.

Consiliul și Comisia iau act de faptul că, în cadrul CETA, Uniunea Europeană a făcut gesturi de deschidere pentru a permite accesul pe piață al anumitor produse sensibile precum carnea de vită și de porc, care sunt compensate de gesturi de deschidere făcute de partea canadiană care răspund unor interese majore de export europene, precum brânza, vinul și băuturile spirtoase, fructele și legumele, produsele procesate și indicațiile geografice.

În același timp, Consiliul și Comisia remarcă faptul că Uniunea Europeană a menținut în cadrul CETA nivelul tratamentului tarifar aplicabil dincolo de concesiile pe bază de limită de volum pentru produsele sensibile. În plus, Uniunea Europeană își păstrează capacitatea de a utiliza toate instrumentele de salvgardare necesare pentru a proteja pe deplin toate produsele agricole sensibile în Uniune, în conformitate cu angajamentele respective în cadrul OMC. Instrumentele de salvgardare, în temeiul dispozițiilor articolului XIX din GATT și ale Acordului OMC privind măsurile de salvgardare, includ Regulamentul (UE) 2015/478 al Parlamentului European și al Consiliului privind regimul comun aplicabil importurilor și articolul 194 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole care, printre altele, impun Comisiei să acționeze în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea unei cereri din partea unui stat membru.

Comisia va monitoriza îndeaproape evoluțiile înregistrate în comerțul cu produse agricole sensibile, în special cu Canada, inclusiv prin procedurile prevăzute în anexa 2 – A Eliminarea tarifelor și anexa 2 – B Declarația părților privind gestionarea contingentelor tarifare ale CETA, și va utiliza pe deplin instrumentele menționate mai sus ori de câte ori este necesar. Consiliul va menține în continuare această chestiune sub observație.

În cazul unui dezechilibru al pieței pentru un produs agricol, indiferent de sector, Comisia se angajează de îndată și, în orice caz, în termen de cinci zile lucrătoare, să adopte măsurile necesare, în cadrul reglementărilor existente ale UE, în vederea restabilirii echilibrului pieței.

Comisia confirmă că CETA nu are nici un impact asupra instrumentelor de sprijin al produselor agricole prevăzute de legislația UE, conform angajamentelor UE în cadrul OMC.

33. Declarația Comisiei Europene privind realizarea reciprocității depline în materie de vize cu Canada pentru cetățenii români și bulgari:

Renunțarea la vize în condiții de reciprocitate este un principiu al politicii comune a Uniunii Europene în domeniul vizelor și un obiectiv pe care Comisia Europeană îl urmărește în mod proactiv în relațiile sale cu țările terțe.

Importanța situației de nereciprocitate dintre Canada și Uniunea Europeană în domeniul politicii privind vizele în perspectiva atât a Acordului de parteneriat strategic UE-Canada, cât și a pregătirilor pentru semnarea și ratificarea Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) UE-Canada a fost, de asemenea, subliniată în mod constant de Bulgaria și de România.

În cadrul procesului care conduce la încheierea CETA, Comisia Europeană va lua toate măsurile necesare pentru a se asigura că Canada confirmă eliminarea deplină a obligativității vizelor pentru cetățenii români și bulgari într-un termen satisfăcător pentru toate părțile și cel târziu până la finalul lui 2017.

34. Declarația Bulgariei:

Bulgaria subliniază importanța asigurării unui regim de călătorii fără viză între UE și Canada, astfel încât cetățenii ambelor părți să poată beneficia în egală măsură de oportunitățile comerciale și economice oferite de Acordul economic și comercial cuprinzător.

Bulgaria reamintește angajamentul juridic al ambelor părți de a depune toate eforturile pentru a se ajunge, cât mai curând posibil, la un regim de călătorii fără viză între teritoriile lor respective pentru toți cetățenii care dețin un pașaport valabil, astfel cum este prevăzut în Acordul de parteneriat strategic dintre Canada și UE și statele membre ale acesteia.

Bulgaria declară că finalizarea procedurilor sale interne, necesare pentru ca Acordul economic și comercial cuprinzător să intre în vigoare în temeiul articolului 30.7 alineatul (2) din acord, depinde de eliminarea în totalitate a vizelor pentru toți cetățenii bulgari.

35. Declarația României:

România reamintește valoarea mobilității sporite, inclusiv prin intermediul regimului de călătorii fără viză între Uniunea Europeană și Canada pentru toți cetățenii celor două părți, astfel cum se prevede în Acordul de parteneriat strategic UE-Canada.

În acest context, reiterăm importanța punerii în aplicare depline și rapide a acordului obținut cu Canada referitor la eliminarea, la 1 decembrie 2017, a obligativității vizelor pentru toți cetățenii români, care va facilita și mai mult relațiile puternice care există între Canada și Europa în domeniul cultural, educațional, familial, precum și în domeniul afacerilor. Punerea în aplicare deplină și rapidă a acestui acord va facilita în continuare derularea fără dificultăți a procedurilor interne necesare pentru ratificarea la nivel național a CETA și APS.

36. Declarația Comisiei și a Consiliului privind protejarea investițiilor și sistemul jurisdicțional în materie de investiții („ICS”):

CETA urmărește o reformă importantă a soluționării disputelor în materie de investiții, întemeiată pe principiile comune ale instanțelor Uniunii Europene și ale statelor sale membre și ale Canadei, precum și pe cele ale instanțelor internaționale recunoscute de Uniunea Europeană și statele sale membre și Canada, precum Curtea Internațională de Justiție și Curtea Europeană a Drepturilor Omului, ca pas important în direcția consolidării respectării statului de drept. Comisia Europeană și Consiliul consideră că acest mecanism revizuit pe baza termenilor prezentei declarații constituie un pas în direcția instituirii unei instanțe multilaterale dedicată investițiilor care va deveni, în final, instanța însărcinată cu soluționarea litigiilor între investitori și stat.

Toate aceste dispoziții fiind excluse din domeniul aplicării provizorii a CETA, Comisia Europeană și Consiliul confirmă că ele nu vor intra în vigoare înainte de ratificarea CETA de către toate statele membre, fiecare în conformitate cu propriile proceduri constituționale.

Comisia se angajează să facă fără întârziere demersuri în vederea revizuirii mecanismului de soluționare a litigiilor (ICS) și să acorde suficient timp pentru ca statele membre să o poată examina în cadrul proceselor lor de ratificare, în conformitate cu următoarele principii:

Va exista un proces riguros de selecție pentru toți judecătorii Tribunalului și ai Tribunalului de apel, sub controlul instituțiilor Uniunii Europene și al statelor membre, cu scopul de a garanta independența și imparțialitatea judecătorilor, precum și cel mai ridicat nivel de competență. În ceea ce privește în special judecătorii europeni, procesul de selecție va trebui, de asemenea, să asigure reprezentarea, mai ales pe termen lung, a diversității tradițiilor juridice europene. În consecință: — judecătorii candidați europeni vor fi nominalizați de către statele membre, care vor participa și la evaluarea candidaților; — fără aduce atingere celorlalte condiții menționate la articolul 8.27.4 din CETA, statele membre vor propune candidați care să îndeplinească criteriile menționate la articolul 253 alineatul (1) din TFUE; — Comisia va asigura, în consultare cu statele membre și cu Canada, o evaluare la fel de riguroasă a candidaturilor celorlalți judecători din cadrul Tribunalului.

Judecătorii vor fi plătiți în permanență de către Uniunea Europeană și Canada. Sistemul ar trebui să progreseze către judecători angajați cu normă întreagă.

Cerințele etice pentru membrii tribunalelor, deja prevăzute în CETA, vor fi stabilite în detaliu cât mai curând posibil și în timp util, astfel încât statele membre să le poată lua în considerare în procesele lor de ratificare, într-un cod de conduită obligatoriu din punct de vedere juridic (care este, de asemenea, deja prevăzut în CETA). Acest cod va conține, în special: — norme de conduită precise aplicabile candidaților la desemnarea în calitatea de membru al Tribunalului sau al Tribunalului de apel, în special în ceea ce privește divulgarea activităților lor din trecut sau din prezent susceptibile a influența numirea acestora sau exercitarea de către aceștia a funcției lor; — norme de conduită precise aplicabile membrilor Tribunalului și ai Tribunalului de apel pe durata mandatului acestora; — norme de conduită precise aplicabile membrilor Tribunalului și ai Tribunalului de apel la ieșirea din funcție, care vor include interdicția de a exercita anumite funcții sau profesiuni pe o perioadă determinată după încheierea mandatului; — un mecanism de sancțiuni în situația nerespectării normelor de conduită, care să fie eficace și să respecte pe deplin independența competenței judiciare.

Accesul la această nouă instanță va fi îmbunătățit și ușurat pentru cei mai vulnerabili utilizatori, și anume IMM-urile și persoanele private. În acest scop: — adoptarea de către Comitetul mixt a unor norme complementare, prevăzute de articolul 8.39.6 din CETA, menite să reducă povara financiară care afectează solicitanții persoane fizice sau IMM-uri, va fi realizată astfel încât aceste norme complementare să poată fi adoptate în cel mai scurt termen; — independent de rezultatul discuțiilor din cadrul comitetului mixt, Comisia va propune măsuri adecvate de (co)finanțare publică a acțiunilor IMM-urilor introduse în fața acestei instanțe, precum și acordarea de asistență tehnică.

Mecanismul de apel prevăzut la articolul 8.28 din CETA va fi organizat și îmbunătățit astfel încât să devină pe deplin capabil să asigure coerența hotărârilor pronunțate în primă instanță și să contribuie astfel la securitatea juridică. Concret, acest lucru presupune următoarele: — componența curții de apel va fi organizată de așa manieră încât să asigure cea mai extinsă permanență posibilă; — se va prevedea ca fiecare membru al Tribunalului de apel să aibă obligația de a fi la curent cu hotărârile pronunțate de secțiile Tribunalului de apel din care nu face parte; — tribunalul de apel va trebui să aibă posibilitatea de a se întruni în „Marea Cameră” în cauzele care presupun chestiuni importante de principiu sau în legătură cu care opiniile secțiilor Tribunalului de apel sunt diferite.

În plus, Consiliul sprijină eforturile Comisiei Europene în direcția stabilirii unei instanțe multilaterale dedicate investițiilor care va înlocui sistemul bilateral instituit prin CETA, odată ce va fi stabilită și în conformitate cu procedura prevăzută de CETA.

37. Declarația Regatului Belgiei în legătură cu condițiile exercitării competențelor depline de către statul federal și entitățile federate pentru semnarea CETA:

A. Belgia dorește să precizeze că, în conformitate cu dreptul său constituțional, rezultatul procedurilor de consimțământ care au loc atât în Parlamentul Federal, cât și în fiecare dintre adunările parlamentare ale regiunilor și comunităților belgiene, poate fi că procesul de ratificare a CETA a eșuat permanent și definitiv în sensul declarației Consiliului din 18 octombrie 2016. Autoritățile vizate vor proceda, fiecare în ceea ce o privește, la o evaluare periodică a efectelor socioeconomice și de mediu ale aplicării cu titlu provizoriu a CETA. În cazul în care una dintre entitățile federate informează statul federal cu privire la decizia sa definitivă și permanentă de a nu ratifica CETA, statul federal notifică Consiliul, în termen de cel târziu un an de la notificarea entității respective, imposibilitatea definitivă și permanentă ca Belgia să ratifice CETA. Măsurile necesare vor fi luate în conformitate cu procedurile UE.

B. Belgia a luat act de faptul că aplicarea cu titlu provizoriu a CETA nu se extinde asupra anumitor dispoziții ale CETA, mai ales în ceea ce privește protejarea investițiilor și soluționarea litigiilor (ICS), în conformitate cu decizia Consiliului privind aplicarea cu titlu provizoriu a CETA. În plus, Belgia a luat act de dreptul tuturor părților de a pune capăt aplicării cu titlu provizoriu a CETA, în conformitate cu articolul 30.7 al acordului. Belgia va solicita Curții de Justiție a Uniunii Europene un aviz în ceea ce privește compatibilitatea ICS cu tratatele europene, în special având în vedere Avizul A-2/15. Cu excepția cazului în care parlamentele lor respective adoptă o decizie contrară, Regiunea Valonă, Comunitatea Franceză, Comunitatea Germanofonă, Comisia Comunitară Francofonă și Regiunea Bruxelles-Capitală nu intenționează să ratifice CETA în baza sistemului de soluționare a litigiilor între investitori și părți prevăzut la capitolul 8 din CETA, astfel cum există acesta la momentul semnării CETA. Regiunea Flamandă, Comunitatea Flamandă și Regiunea Bruxelles-Capitală salută în special declarația comună a Comisiei Europene și a Consiliului Uniunii Europene cu privire la sistemul jurisdicțional în materie de investiții.

C. Declarația Consiliului și a statelor membre referitoare la deciziile Comitetului mixt CETA în ceea ce privește cooperarea în materie de reglementare în cazurile care implică sfera de competență a statelor membre confirmă că deciziile respective vor trebui luate de comun acord de Consiliu și de statele sale membre. În acest context, în ceea ce privește chestiunile care intră în sfera lor de competență exclusivă sau parțială în cadrul sistemului constituțional belgian, guvernele entităților federate indică faptul că intenționează să supună orice cooperare în materie de reglementare acordului prealabil din partea parlamentului lor și să ofere informații în legătură cu orice decizie în materie de reglementare care ar decurge din această cooperare.

D. Statul federal sau o entitate federată competentă în materie de agricultură își rezervă dreptul de a activa clauza de salvgardare în caz de dezechilibru al pieței, inclusiv atunci când un astfel de dezechilibru este identificat în privința unui singur produs. Pentru a defini ce se înțelege prin dezechilibru al pieței, vor fi stabilite praguri precise în cel mult 12 luni după semnarea CETA. Belgia va susține pragurile astfel stabilite în cadrul procesului de decizie european. Belgia reafirmă că CETA nu va afecta legislația Uniunii Europene privind autorizarea, introducerea pe piață, cultivarea și etichetarea OMG-urilor și a produselor obținute prin noile tehnologii de reproducere și, în special, posibilitatea statelor membre de a restrânge sau de a interzice cultivarea OMG-urilor pe teritoriul lor. În plus, Belgia reafirmă că CETA nu va aduce atingere garantării aplicării principiului de precauție în Uniunea Europeană, astfel cum este definit în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, în special, principiului de precauție enunțat la articolul 191 și luat în considerare la articolul 168 alineatul (1) și la articolul 169 alineatele (1) și (2) din TFUE. În cazul unei cereri privind indicațiile geografice (DOP și IGP) din partea uneia dintre entitățile federate, Guvernul federal se angajează să o transmită fără întârziere Uniunii Europene.

38. Declarația Serviciului juridic al Consiliului cu privire la natura juridică a instrumentului comun de interpretare:

Serviciul juridic al Consiliului confirmă faptul că, în virtutea articolului 31 alineatul (2) litera (b) din Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor, instrumentul comun de interpretare care urmează să fie adoptat de părți cu ocazia semnării CETA, pentru care reprezintă contextul, constituie un document de referință care va trebui să fie utilizat în cazul oricăror probleme ridicate de punerea în aplicare a CETA în legătură cu interpretarea termenilor acestuia. În acest sens, instrumentul comun de interpretare are forță juridică și caracter obligatoriu.

(1) WT/REG39/1, 24 aprilie 1998.

(2) JO 2, 15.1.1962, p. 32.