TRADUCERE

Acord

între Uniunea Europeană și Republica Croația privind participarea Republicii Croația la operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (operația Atalanta)

UNIUNEA EUROPEANĂ (UE),

pe de o parte, și

REPUBLICA CROAȚIA,

pe de altă parte,

denumite în continuare "părțile",

AVÂND ÎN VEDERE:

adoptarea de către Consiliul Uniunii Europene a Acțiunii comune 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei [1] (operația Atalanta),

invitația adresată Republicii Croația de către UE de a participa la operația condusă de UE,

finalizarea cu succes a procesului de constituire a forțelor și recomandarea formulată de către comandantul operației UE și de către Comitetul Militar al UE în vederea unui acord cu privire la participarea forțelor Republicii Croația la operația condusă de UE,

Decizia Comitetului politic și de securitate ATALANTA/2/2009 din 21 aprilie 2009 privind acceptarea contribuțiilor țărilor terțe la operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) [2] și Decizia Comitetului politic și de securitate ATALANTA/3/2009 din 21 aprilie 2009 privind instituirea unui Comitet al contribuitorilor pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) [3], ambele astfel cum au fost modificate prin Decizia Comitetului politic și de securitate ATALANTA/5/2009 din 10 iunie 2009 [4],

Decizia Republicii Croația din 3 aprilie 2009 de a participa la operația Atalanta,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

Articolul 1

Participarea la operație

(1) Republica Croația se asociază la Acțiunea comună 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (operația Atalanta), precum și la oricare acțiune comună sau decizie prin care Consiliul Uniunii Europene hotărăște extinderea operației militare a UE de gestionare a crizei, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord și cu oricare alte dispoziții de punere în aplicare necesare.

(2) Contribuția Republicii Croația la operația Atalanta nu aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii Europene.

(3) Republica Croația se asigură că forțele sale și personalul său care participă la operația militară a UE de gestionare a crizei își îndeplinesc misiunea în conformitate cu:

- Acțiunea comună 2008/851/PESC și cu alte posibile modificări ulterioare ale acesteia;

- planul de operații;

- măsurile de punere în aplicare.

(4) Personalul și forțele detașate în cadrul operației de către Republica Croația își îndeplinesc sarcinile și acționează exclusiv în interesul operației militare a UE de gestionare a crizei.

(5) Republica Croația îl informează în timp util pe comandantul operației UE cu privire la orice modificare referitoare la participarea sa la operație.

Articolul 2

Statutul forțelor

(1) Statutul personalului și al forțelor cu care Republica Croația contribuie la operația Atalanta este guvernat de dispozițiile privind statutul forțelor convenit între Uniunea Europeană și Somalia, Djibouti sau orice altă țară din regiune cu care se încheie un astfel de acord în vederea realizării obiectivelor operației sau de declarația unilaterală privind statutul forțelor formulată de Kenya sau orice țară din regiune care formulează o astfel de declarație în vederea realizării obiectivelor operației.

(2) Statutul forțelor detașate și al personalului detașat pe lângă comandamentul sau elementele de comandă situate în afara zonei operației comune este reglementat prin acorduri între statul-gazdă al comandamentului și al elementelor de comandă în cauză și Republica Croația.

(3) Fără a aduce atingere acordului privind statutul forțelor menționat la alineatul (1), Republica Croația își exercită jurisdicția asupra forțelor proprii și personalului propriu care participă la operația militară a UE de gestionare a crizei.

(4) Republica Croația răspunde de soluționarea oricăror pretenții legate de participarea la operația Atalanta, formulate de către un membru al forțelor sau personalului său sau privindu-l pe acesta. Republica Croația răspunde de introducerea oricărei acțiuni, în special judiciare sau disciplinare, împotriva oricărui membru al forțelor sau personalului său, în conformitate cu legislația și reglementările sale.

(5) Republica Croația se angajează să prezinte o declarație cu privire la renunțarea la pretenții împotriva oricărui stat participant la operația Atalanta și să o depună la semnarea prezentului acord.

(6) Statele membre ale Uniunii Europene se angajează să prezinte o declarație cu privire la renunțarea la pretenții în ceea ce privește participarea Republicii Croația la operația Atalanta și să o formuleze la semnarea prezentului acord.

Articolul 3

Condițiile privind transferul persoanelor capturate și reținute în vederea urmăririi penale

În situația în care Republica Croația își exercită competențele jurisdicționale asupra persoanelor care au săvârșit sau sunt suspectate de a fi săvârșit acte de piraterie sau jafuri armate în apele teritoriale ale Somaliei, transferul persoanelor capturate în vederea urmăririi penale și reținute de forța navală condusă de Uniunea Europeană (EUNAVFOR) și al bunurilor confiscate aflate în posesia EUNAVFOR, de la EUNAVOR către Republica Croația, se desfășoară în condițiile prevăzute în anexă, care face parte integrantă din prezentul acord.

Articolul 4

Informațiile clasificate

Dispozițiile Acordului între Uniunea Europeană și Republica Croația privind procedurile de securitate cu privire la schimbul de informații clasificate [5] se aplică în contextul operației Atalanta.

Articolul 5

Lanțul de comandă

(1) Toți membrii forțelor și ai personalului implicați în operația militară de gestionare a crizei desfășurată de UE rămân în totalitate în subordinea autorităților lor naționale.

(2) Autoritățile naționale transferă comandantului operației UE comanda și/sau controlul operațional și strategic asupra forțelor și personalului lor. Comandantul operației UE are dreptul să-și delege competențele.

(3) Republica Croația are aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestionarea curentă a operației ca și celelalte state membre ale Uniunii Europene participante la aceasta.

(4) Comandantul operației UE poate solicita în orice moment – în urma consultării cu Republica Croația – retragerea contribuției acesteia.

(5) Republica Croația desemnează un Înalt Reprezentant Militar (ÎRM) care să reprezinte contingentul său național în cadrul operației militare a UE de gestionare a crizei. ÎRM se consultă cu comandantul forțelor UE cu privire la toate aspectele legate de operație și este răspunzător de disciplina zilnică a contingentului său.

Articolul 6

Aspecte financiare

(1) Republica Croația își asumă toate costurile legate de participarea sa la operație, cu excepția acelor costuri care fac obiectul finanțării comune, în conformitate cu instrumentele juridice menționate la articolul 1 alineatul (1) din prezentul acord, precum și în Decizia 2008/975/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 de înființare a unui mecanism de gestionare a finanțării costurilor comune ale operațiilor Uniunii Europene care au implicații militare sau de apărare (Athena) [6].

(2) Operația Atalanta furnizează sprijin logistic contingentului croat pe baza rambursării cheltuielilor în condițiile prevăzute în convențiile de punere în aplicare menționate la articolul 7. Gestionarea administrativă a costurilor aferente se încredințează mecanismului Athena.

(3) În cazul decesului, al vătămării corporale, al deteriorării sau al distrugerii provocate persoanelor fizice sau juridice din statul sau statele în care se desfășoară operația, Republica Croația plătește, în cazul stabilirii răspunderii sale, despăgubiri în conformitate cu acordul privind statutul forțelor, în cazul încheierii unui astfel de acord, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (1) din prezentul acord.

Articolul 7

Convenții de punere în aplicare a prezentului acord

Toate convențiile de natură tehnică și administrativă necesare punerii în aplicare a prezentului acord se încheie între Secretarul General al Consiliului Uniunii Europene/Înaltul Reprezentant pentru Politica Externă și de Securitate Comună sau comandantul operației UE și autoritățile competente din Republica Croația.

Articolul 8

Nerespectarea obligațiilor

În cazul în care una dintre părți nu își respectă obligațiile prevăzute în articolele precedente, cealaltă parte are dreptul de a denunța prezentul acord printr-o notificare trimisă cu o lună înainte.

Articolul 9

Soluționarea diferendelor

Diferendele privind interpretarea sau aplicarea prezentului acord se soluționează între părți pe cale diplomatică.

Articolul 10

Intrarea în vigoare

(1) Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a primei luni după data la care părțile și-au notificat reciproc încheierea procedurilor interne necesare în acest scop.

(2) Prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării.

(3) Prezentul acord rămâne în vigoare pe durata participării Republicii Croația la operație.

Încheiat la Bruxelles, la douăzeci și șapte iulie două mii nouă, în două exemplare originale în limba engleză.

Pentru Uniunea Europeană

Pentru Republica Croația

[1] JO L 301, 12.11.2008, p. 33.

[2] JO L 109, 30.4.2009, p. 52.

[3] JO L 119, 14.5.2009, p. 40.

[4] JO L 148, 11.6.2009, p. 34.

[5] JO L 116, 29.4.2006, p. 74.

[6] JO L 345, 23.12.2008, p. 96.

--------------------------------------------------

ANEXĂ

Dispoziții privind condițiile și modalitățile de transfer al persoanelor suspectate de comiterea de acte de piraterie sau de jaf armat în apele teritoriale ale Somaliei și reținute de forța navală condusă de Uniunea Europeană (EUNAVFOR), precum și al bunurilor confiscate aflate în posesia EUNAVFOR, de la EUNAVFOR către Republica Croația, precum și privind tratamentul acestora după un astfel de transfer

1. Definiții

În sensul prezentului acord:

(a) "piraterie" înseamnă actele de piraterie astfel cum sunt definite la articolul 101 din Convenția Națiunilor Unite privind dreptul mării;

(b) "jaf armat" înseamnă actele definite la litera (a) atunci când sunt săvârșite în apele teritoriale ale unui stat de coastă în zona operației;

(c) "persoană transferată" înseamnă orice persoană suspectată de a intenționa să comită, de a comite sau de a fi comis acte de piraterie sau de jaf armat transferată de EUNAVFOR către Republica Croația în temeiul prezentului acord.

2. Principii generale

(a) Republica Croația poate accepta, la cererea EUNAVFOR, transferul persoanelor reținute de EUNAVFOR în legătură cu pirateria și cu jaful armat, precum și al bunurilor asociate acestora confiscate de EUNAVFOR și poate încredința aceste persoane și bunuri autorităților sale competente în scopul cercetării și urmăririi penale.

(b) Atunci când acționează în temeiul prezentului acord, EUNAVFOR transferă persoane exclusiv autorităților care asigură aplicarea legii competente din Republica Croația.

(c) Republica Croația confirmă că va trata persoanele transferate în temeiul prezentelor dispoziții, atât înainte, cât și după transfer, în mod uman și în conformitate cu obligațiile care decurg din dreptul internațional al drepturilor omului, inclusiv interzicerea torturii și a tratamentelor sau pedepselor inumane, degradante sau care denotă cruzime, interzicerea reținerii arbitrare și în conformitate cu cerințele desfășurării unui proces echitabil.

3. Tratamentul, urmărirea penală și judecarea persoanelor transferate

(a) Orice persoană transferată este tratată în mod uman și nu este supusă torturii sau unui tratament sau pedeapsă inumană, degradantă sau care denotă cruzime, i se asigură cazare și hrană adecvate, accesul la tratament medical și are libertatea de a-și practica cultul religios.

(b) Orice persoană transferată este adusă cu celeritate în fața judecătorului sau a unui alt funcționar autorizat prin lege să exercite puterea judecătorească, care se pronunță fără întârziere asupra legalității reținerii sale și ordonă eliberarea respectivei persoane în cazul în care reținerea este ilegală.

(c) Orice persoană transferată are dreptul să fie judecată într-un termen rezonabil sau să fie eliberată.

(d) Pentru soluționarea oricărei acuzații penale împotriva sa, orice persoană transferată are dreptul la un proces echitabil și public în fața unei instanțe competente, independente și imparțiale instituite prin lege.

(e) Orice persoană transferată acuzată de săvârșirea unei infracțiuni este prezumată nevinovată până în momentul când i se dovedește, în conformitate cu legea, vinovăția.

(f) În stabilirea oricărei acuzații penale împotriva sa, orice persoană are dreptul la următoarele garanții minime, în deplină egalitate:

1. să fie informată cu promptitudine și în detaliu într-o limbă pe care o înțelege cu privire la caracterul și cauza acuzațiilor care îi sunt aduse;

2. să aibă suficient timp și mijloace pentru a-și pregăti apărarea și pentru a comunica cu avocatul pe care l-a ales;

3. să fie judecată fără întârzieri nejustificate;

4. să fie judecată în prezența sa și să se apere singură sau să fie apărată de un avocat la alegerea sa; să fie informată, dacă nu are avocat, de acest drept; și să i se acorde din oficiu un avocat, în cazul în care interesele justiției o cer, în mod gratuit, în orice cauză, în cazul în care nu dispune de mijloace suficiente pentru a-l plăti;

5. să examineze sau să obțină examinarea tuturor probelor împotriva sa, inclusiv declarațiile în scris depuse de către martori sub jurământ care au dus la capturare și să obțină participarea și audierea martorilor apărării în aceleași condiții ca și martorii acuzării;

6. să fie asistată în mod gratuit de un interpret, dacă nu înțelege sau nu vorbește limba folosită de instanță;

7. să nu fie obligată să depună mărturie împotriva sa sau să își recunoască vinovăția.

(g) Orice persoană transferată condamnată pentru o infracțiune poate ataca sau cere revizuirea hotărârii de condamnare la o instanță superioară în conformitate cu dreptul din Republica Croația.

(h) Republica Croația nu transferă nicio persoană transferată către un alt stat în scopul cercetării sau urmăririi penale fără consimțământul prealabil al EUNAVFOR.

4. Pedeapsa cu moartea

Nicio persoană transferată nu poate fi condamnată sau pasibilă de a fi condamnată la pedeapsa cu moartea și nu poate face obiectul aplicării pedepsei cu moartea.

5. Dosare și notificări

(a) Orice transfer face obiectul unui document adecvat semnat de un reprezentant al EUNAVFOR și de un reprezentant al autorităților competente care asigură aplicarea legii din Republica Croația.

(b) EUNAVFOR furnizează Republicii Croația dosarele de reținere referitoare la orice persoană transferată. Aceste dosare includ informații, în măsura posibilului, privind condiția fizică a persoanei transferate în cursul reținerii, momentul transferului către autoritățile Republicii Croația, motivul reținerii, momentul și locul începerii reținerii și orice decizie luată referitoare la reținerea sa.

(c) Republica Croația răspunde de asigurarea unor evidențe exacte ale tuturor persoanelor transferate, inclusiv, dar fără a se limita la consemnări cu privire la orice bun confiscat, condiția fizică a persoanei, situarea locurilor de reținere, orice acuzație împotriva persoanei și orice decizie semnificativă luată în cursul urmăririi penale și al procesului.

(d) Aceste consemnări sunt disponibile pentru reprezentanții UE și ai EUNAVFOR pe baza unei cereri în scris adresate Ministerului Afacerilor Externe din Republica Croația.

(e) În plus, Republica Croația notifică EUNAVFOR locul reținerii oricărei persoane transferate în temeiul prezentului acord, orice deteriorare a condiției fizice a acesteia și orice acuzație de tratament presupus necorespunzător. Reprezentanții UE și EUNAVFOR au acces la orice persoană transferată în temeiul prezentului acord atât timp cât aceste persoane sunt reținute și le pot audia.

(f) La cererea lor, agențiile umanitare naționale și internaționale pot vizita persoanele transferate în temeiul prezentului acord.

(g) În scopul asigurării faptului că EUNAVFOR poate oferi rapid asistență Republicii Croația prin participarea martorilor din partea EUNAVFOR și prin furnizarea de dovezi pertinente, Republica Croația notifică EUNAVFOR intenția sa de a iniția proceduri judiciare penale împotriva oricărei persoane transferate și programul administrării și al prezentării probelor.

6. Asistența EUNAVFOR

(a) În limita mijloacelor și capacităților sale, EUNAVFOR furnizează toată asistența necesară Republicii Croația în vederea anchetării și a urmării penale a persoanelor transferate.

(b) În special, EUNAVFOR:

1. transmite dosarele de reținere redactate în temeiul punctului 5 litera (b) din prezentele dispoziții;

2. prelucrează orice probă în conformitate cu cerințele autorităților competente ale Republicii Croația, astfel cum s-a convenit în cadrul convențiilor de punere în aplicare descrise la punctul 8 de mai jos;

3. depune eforturi pentru a obține declarații ale martorilor sau declarații depuse sub jurământ din partea personalului EUNAVFOR implicat în orice incident în legătură cu care persoanele au fost transferate în temeiul prezentelor dispoziții;

4. transmite toate bunurile relevante confiscate aflate în posesia EUNAVFOR.

7. Legătura cu alte drepturi ale persoanelor transferate

Niciuna dintre prezentele dispoziții nu urmărește să deroge sau nu poate fi interpretată că derogă de la drepturile pe care o persoană transferată le poate avea în temeiul dreptului intern sau internațional aplicabil.

8. Convențiile de punere în aplicare

(a) În sensul aplicării prezentelor dispoziții, chestiunile de ordin operațional, administrativ și tehnic pot face obiectul unor convenții de punere în aplicare care urmează să fie aprobate, pe de o parte, de autoritățile competente din Republica Croația și, pe de altă parte, de autoritățile UE competente, precum și de autoritățile competente ale statelor care pun la dispoziția EUNAVFOR un contingent național.

(b) Convențiile de punere în aplicare pot acoperi, printre altele:

1. identificarea autorităților competente care asigură aplicarea legii din Republica Croația cărora EUNAVFOR le poate transfera persoane;

2. centrele de detenție în care vor fi deținute persoanele transferate;

3. tratarea documentelor, inclusiv a celor legate de obținerea probelor, care sunt transmise autorităților competente care asigură aplicarea legii din Republica Croația la transferul unei persoane;

4. punctele de contact pentru notificări;

5. formularele folosite pentru transferuri.

--------------------------------------------------