C 345/9

ADUNAREA PARLAMENTARĂ PARITARĂ A ACORDULUI DE PARTENERIAT ÎNCHEIAT ÎNTRE MEMBRII GRUPULUI STATELOR DIN AFRICA, ZONA CARAIBILOR ȘI PACIFIC, PE DE O PARTE, ȘI UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI STATELE SALE MEMBRE, PE DE ALTĂ PARTE

PROCESUL-VERBAL AL ȘEDINȚEI DE MIERCURI, 19 MARTIE 2014

2014/C 345/03

Cuprins

PROCESUL-VERBAL AL ȘEDINȚEI DE MIERCURI, 19 MARTIE 2014

(Ședința a fost deschisă la ora 9.05)

A PREZIDAT: Fitz A. JACKSON

Copreședinte

1. Declarația lui Kyriakos Gerontopoulos, ministru adjunct al afacerilor externe al Greciei și președintele în exercițiu al Consiliului UE

Kyriakos Gerontopoulos a subliniat aspecte-cheie de interes comun pentru UE și Africa, inclusiv pe cele de pe ordinea de zi a reuniunii la nivel înalt UE-Africa și a reuniunii ACP-UE care va avea loc în iunie 2014. Acesta a prezentat prioritățile Președinției, printre care cadrul pentru dezvoltare post-2015, migrația și contribuția sectorului privat la dezvoltare. De asemenea, președintele a subliniat sprijinul acordat de UE pentru integrare regională astfel cum este prevăzut în programul celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare în Pacific și zona Caraibilor. Domnul Gerontopoulos a accentuat și faptul că relația cu zona Caraibilor este tot mai strâns legată de probleme mondiale precum securitatea și clima.

2. Declarația lui Mwigulu Lameck Nchemba, ministru adjunct al finanțelor Tanzaniei și președintele în exercițiu al Consiliului ACP

Mwigulu Lameck Nchemba a subliniat sprijinul acordat de grupul ACP pentru restabilirea păcii și a statului de drept în Republica Centrafricană, recunoscând în același timp contribuția UE și sprijinul acordat de aceasta prin intermediul Instrumentului financiar pentru pace în Africa. Acesta a menționat faptul că printre chestiunile discutate de miniștrii ACP s-au numărat și cele legate de comerțul cu banane, zahăr și bumbac, și a subliniat faptul că UE ar trebui să acorde atenție preocupările ACP, solicitând, de asemenea, ca subvențiile pentru producătorii de bumbac să fie în continuare decuplate de producție. Președintele a evidențiat progresul înregistrat în negocierile pentru încheierea acordurilor de parteneriat economic, insistând totodată asupra faptului că este în continuare important, chiar și după încheierea acordurilor, să se acorde atenție preocupărilor țărilor în curs de dezvoltare și să se pună un accent sporit pe dezvoltare.

3. Timp afectat întrebărilor adresate Consiliului

Mwigulu Lameck Nchemba a răspuns în numele Consiliului ACP la următoarele întrebări:

4. Dezbatere cu Consiliul – intervenții la cerere (procedura „catch-the-eye”)

Au intervenit: Musa Hussein Naib (Eritreea), Laurent N’Gon-Baba (Republica Centrafricană) și Mohamed El Moctar Zamel (Mauritania).

Kyriakos Gerontopoulos a luat act de aprecierea exprimată de membri față de acțiunile UE în Republica Centrafricană și de apelul la accelerarea desfășurării misiunii EUFOR RCA. Acesta a subliniat importanța libertății mijloacelor de informare în masă, inclusiv pentru publicarea unor informații percepute de politicieni ca fiind inechitabile. Referitor la preocupările legate de capacitatea de absorbție a ajutoarelor și procedurile greoaie, el a subliniat faptul că Comisia s-a aflat în dialog permanent cu țările beneficiare și că cooperarea trebuie să se desfășoare pe baza unui acord reciproc.

5. Provocări și perspective privind îndeplinirea obiectivelor referitoare la învățământ și formare profesională în țările ACP

Dezbatere fără rezoluție

Alice P. Albright (directoare executivă, Parteneriatul global pentru educație) a susținut o prezentare privind criza finanțării educației și costurile economice și sociale ale lipsei educației de calitate.

Au intervenit: Boniface Yehouetome (Benin), Mariya Gabriel, Enrique Guerrero Salom, Achille Marie Joseph Tapsoba (Burkina Faso), Mo-Mamo Karerwa (Burundi), Koffi Didier Baudoua-Kouadio (Côte d’Ivoire), Musa Hussein Naib (Eritreea), Netty Baldeh (Gambia), Ousmane Kaba (Guineea), Abdikadir Omar Aden (Kenya), Ana Rita Geremias Sithole (Mozambic), Abdourahamane Chegou (Niger), Piet Van Der Walt (Namibia), Kennedy K. Hamudulu (Zambia), Edit Bauer și Luis Riera Figueras (Comisia Europeană).

Membrii ACP au evidențiat eforturile depuse de țările lor pentru îmbunătățirea educației și au subliniat necesitatea creșterii investițiilor în formarea profesională, punând accentul pe competența cadrelor didactice, creșterea ratei de școlarizare prin eliminarea taxelor, utilizarea de noi tehnologii și educarea elevilor în utilizarea instrumentelor de IT pentru a îmbunătăți accesul pe piața muncii. Membrii și-au exprimat opinia cu privire la o mai bună corelare a educației cu integrarea pe piața muncii, promovarea inițiativelor antreprenoriale și asigurarea atât a educației copiilor preșcolari pentru soluționarea inegalităților, cât și a educației adulților pentru cei care nu au putut beneficia de educație de calitate în tinerețe.

6. Situația negocierilor OMC

Dezbatere fără rezoluție

Yonov Frederick Agah (director general adjunct al OMC) a susținut o prezentare pe tema așa-numitului „pachet de la Bali” care vizează facilitarea comerțului, agricultura și dezvoltarea, convenit la cea de a noua Conferință ministerială a OMC din decembrie 2013.

Au intervenit: Netty Baldeh (Gambia), Kennedy K. Hamudulu (Zambia), Olle Schmidt, copreședintele Fitz A. Jackson, Yonov Frederick Agah și Paolo Garzotti (Comisia Europeană).

În vreme ce unii membri ACP și-au exprimat scepticismul, majoritatea vorbitorilor au salutat acordul, precum și alte elemente din „pachetul de la Bali” care urmăresc intensificarea comerțului pentru generarea de locuri de muncă și reducerea sărăciei. Membrii au subliniat importanța creșterii valorii adăugate pentru bunurile din țările ACP și i-au invitat pe partenerii UE să își respecte angajamentele privind furnizarea unui sprijin adecvat, inclusiv de ajutor pentru comerț.

(Ședința a fost închisă la ora 12.40 și a fost reluată la ora 15.00)

A PREZIDAT: Louis MICHEL

Copreședinte

7. Vot cu privire la propunerile de rezoluție incluse în rapoartele prezentate de cele trei comisii permanente

Copreședintele a reamintit Adunării procedurile de vot.

8. Votarea propunerilor de rezoluție urgente

9. Chestiuni diverse

Au intervenit: Jacob Oulanyah (Uganda), Mohamed Y Goumaneh (Djibouti), Abdirizak Osman Hassan (Somalia) și Fitz A. Jackson (copreședinte)

Membrii au solicitat o declarație din partea copreședinților care să condamne atacul grupului al-Shabaab din 18 martie 2014 împotriva Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM) și a forțelor naționale somaleze în Buulo Burto (Somalia).

Membrii au ridicat problema absenței serviciilor de protocol și transport la aeroportul din Strasbourg, Franța și dificultățile în obținerea vizelor Schengen.

Copreședintele a luat act de atacul terorist, a transmis condoleanțe familiilor victimelor și a anunțat că o declarație va fi făcută publică după ce informațiile despre atac vor fi stabilite cu certitudine. În ceea ce privește vizele Schengen, acesta a informat Adunarea despre faptul că guvernul belgian și-a luat angajamentul să faciliteze acordarea vizelor și a solicitat o listă consolidată a reprezentanților ACP și a personalului care participă la Adunare. Deoarece anumite țări au prezentat liste foarte lungi, nu a fost posibilă deocamdată prezentarea listei consolidate guvernului belgian.

Copreședintele, Fitz A. Jackson i-a mulțumit lui Louis Michel pentru sprijinul și angajamentul său constant și profund față de parteneriatul ACP-UE și i-a urat mult succes la alegerile pentru Parlamentul European programate în perioada 22–25 mai 2014. Copreședintele Louis Michel și-a luat rămas-bun de la acei membri ai Parlamentului European care nu vor reveni la Adunare, menționându-i în special pe Miguel Ángel Martínez Martínez și pe Olle Schmidt.

10. Aprobarea procesului-verbal al ședinței din după-amiaza zilei de luni, 17 marți 2014, și pe cel al ședințelor din dimineața și după-amiaza zilei de marți, 18 martie 2014

Procesele-verbale au fost aprobate.

11. Data și locul celei de a 28-a sesiuni a Adunării Parlamentare Paritare

Cea de a 28-a sesiune a Adunării Parlamentare Paritare se va desfășura între 1 și 3 decembrie 2014 la Port Vila, Vanuatu.

Copreședintele le-a mulțumit membrilor, cosecretariatului, interpreților, grupurilor politice și întregului personal pentru efortul depus în timpul sesiunii și în special Președintelui Schulz pentru dedicarea și sprijinul constant acordate lucrărilor Adunării și pentru contribuția sa la succesul acestei reuniuni.

(Ședința a fost închisă la ora 15.35)

SAID

ANEXA IV

TEXTE ADOPTATE

REZOLUȚIE (1) referitoare la răspândirea terorismului la nivel mondial: rolul internetului și al platformelor de comunicare sociale Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, — reuniunea de la Strasbourg (Franța), din perioada 17 — 19 martie 2014, — având în vedere Acordul de parteneriat de la Cotonou dintre ACP și UE, în special articolul 11A, — având în vedere Convenția OUA privind prevenirea și combaterea terorismului, adoptată în 1999, și Planul de acțiune al reuniunii interguvernamentale la nivel înalt a Uniunii Africane privind prevenirea și combaterea terorismului în Africa, adoptat în 2002, — având în vedere Deciziile nr. 3/04 și 7/06 ale Consiliului Ministerial al Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa referitoare la combaterea utilizării internetului în scopuri teroriste, — având în vedere Rezoluțiile 1373 (2001), 1566 (2004) și 1624 (2005) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, care includ elementele esențiale ale cadrului juridic internațional pentru combaterea terorismului, — având în vedere Strategia Globală a Organizației Națiunilor Unite împotriva terorismului, adoptată la 8 septembrie 2006, — având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri politice (ACP-UE/101.544/14/A/fin.), A. întrucât amenințările teroriste persistă în întreaga lume, în special în țările ACP și în statele membre ale UE; B. întrucât politicile și măsurile de combatere a terorismului pot fi eficiente doar atunci când sunt realizate în conformitate cu dreptul internațional, în special cu legislația internațională privind drepturile omului; C. întrucât răspândirea terorismului este intensificată prin utilizarea internetului și a platformelor de comunicare sociale, care au făcut ca structura, metodele și modurile de finanțare a rețelelor teroriste să fie mai complexe și mai dificil de detectat; D întrucât internetul și platformele de comunicare sociale sunt instrumente care pot fi utilizate atât în scopuri teroriste, cât și pentru a combate răspândirea terorismului; întrucât internetul nu ar trebui considerat o amenințare în sine; E. întrucât există o nouă formă de terorism împotriva serviciilor IT, în special cele ale organismelor publice, cunoscută drept „terorism informatic”; F. întrucât internetul și rețelele sociale precum Facebook, Linkedin, Viadeo, Twitter și Youtube sunt tot mai mult utilizate de organizații teroriste pentru a recruta, finanța și instrui utilizatorii de internet și a-i îndemna să răspândească terorismul și să comită acte de terorism; G. întrucât internetul este o rețea internațională de comunicare în timp real și un spațiu nelimitat pentru interacțiune care nu poate fi cenzurat; întrucât internetul este, de asemenea, un instrument puternic care poate fi utilizat în șantaje și în exercitarea unor presiuni asupra opiniei internaționale prin diseminarea de imagini ale unor execuții sau maltratări ale ostaticilor; H. întrucât terorismul informatic le permite grupărilor teroriste să stabilească și să mențină legături fără obstacolul fizic al frontierelor, reducând astfel nevoia de a avea baze sau centre într-o țară sau alta; întrucât acest caracter transnațional necesită un răspuns coordonat din partea statelor la acest rău; I. întrucât teroriștii utilizează tot mai mult noi tehnologii ale informației pentru a-și disemina înregistrările audiovizuale care urmăresc exprimarea ideologiei lor, răspândirea fricii în rândul populației, identificarea, recrutarea și radicalizarea potențialilor membri în vederea transformării lor în viitori combatanți, colectarea și transferarea de fonduri și organizarea de acte teroriste sau îndemnarea populației să comită astfel de acte; J. întrucât, în plus, organizațiile teroriste utilizează în mod extensiv internetul și platformele de comunicare sociale pentru a menține legătura dintre ele și infrastructurile lor operaționale, care adesea sunt foarte departe unele de altele, pentru a transfera know-how privind fabricarea bombelor și a rachetelor și pentru a colecta donații; K. întrucât utilizarea internetului și a platformelor de comunicare sociale în scopuri teroriste este încurajată prin faptul că statele democratice ezită să acționeze în general ca urmare a preocupării pentru protejarea libertății de exprimare și sunt reticente în luarea unor măsuri eficace împotriva site-urilor care răspândesc ideologii radicale și propagă intoleranța, ura și violența; L. întrucât o serie de factori socioeconomici și politici, precum sărăcia, șomajul în rândul tinerilor, izolarea și îndepărtarea de societate, intoleranța, lipsa educației, nedreptățile sociale, conflictele și guvernanța deficitară, pot constitui condiții propice pentru radicalizare; M întrucât terorismul, în toate formele și manifestările sale, este unul dintre cele mai grave amenințări la adresa păcii și securității internaționale și, prin urmare, este imperativă combaterea sa prin toate mijloacele compatibile cu Carta Organizației Națiunilor Unite, cu legislația internațională privind drepturile omului și cu dreptul umanitar internațional; N. întrucât Rezoluția 1624/2005 a Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite solicită statelor să ia toate măsurile necesare, adecvate și în conformitate cu obligațiile lor în temeiul dreptului internațional pentru a interzice prin lege instigarea la săvârșirea de acte teroriste și prevenirea unei astfel de instigări; O. întrucât este necesară reafirmarea angajamentelor asumate de state în temeiul Strategiei Globale a Organizației Națiunilor Unite de combatere a terorismului, în special „să coordoneze eforturile la nivel regional și internațional pentru a contracara terorismul în toate formele și manifestările sale pe internet” și „să utilizeze internetul ca instrument de combatere a răspândirii terorismului”, 1. solicită țărilor ACP și statelor membre ale UE să își îndeplinească obligațiile în temeiul Rezoluțiilor nr. 1373, 1566 și 1624 ale Consiliului de Securitate al ONU; 2. îndeamnă țările ACP și statele membre ale UE să coopereze pe deplin cu Comitetul înființat în temeiul Rezoluției nr. 1373 (2001) privind combaterea terorismului și comitetul înființat în temeiul Rezoluției nr. 1540 (2004) și, în plus, solicită organismelor respective să intensifice cooperarea în rândul lor; 3. îndeamnă țările ACP și statele membre ale UE să coopereze în vederea îmbunătățirii supravegherii în ceea ce privește activitățile organizațiilor teroriste; solicită, de asemenea, țărilor ACP și statelor membre ale UE să găsească mijloace de a conlucra în vederea prevenirii actelor teroriste, promovând astfel combaterea eficace a terorismului și asigurând în special schimbul de informații prin canale de comunicare oficiale corespunzătoare; 4. invită țările ACP și statele membre ale UE, care nu au acționat încă în acest sens, să înființeze unități, în cadrul guvernelor lor, pentru a preveni și combate terorismul multiform în vederea îmbunătățirii cooperării dintre servicii și menținerea legăturii cu punctele focale internaționale, regionale și subregionale, asigurând totodată dreptul cetățenilor de a se implica în discursuri libere, opoziții democratice solide și discursuri; invită statele să își intensifice capacitățile de monitorizare a rețelei, inclusiv printr-o strânsă colaborare cu specialiști în materie de formare din cadrul universităților în domeniul respectiv; 5. invită Comisia Europeană și organizațiile internaționale precum Comitetul privind combaterea terorismului (CTC), Interpol, Biroul ONU pentru Droguri și Criminalitate (UNODC) și Organizația pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE) să furnizeze asistența necesară țărilor ACP în vederea intensificării capacităților lor de prevenire și combatere a terorismului; 6. invită țările ACP și statele membre ale UE să facă schimb de informații privind utilizarea internetului în scopuri teroriste și să coopereze în dezvoltarea unor mijloace eficace de combatere a amenințării respective; 7. solicită supravegherea site-urilor internet care instigă la ură și diseminează idei teroriste, precum și date și informații privind acțiunile și activitățile teroriste, și ca această supraveghere să fie transparentă și datele colectate să fie protejate; 8. subliniază că internetul este un instrument extrem de valoros, care face posibil ca cetățenii să își exprime sau să își afirme punctele de vedere, să acceseze informații și să își ceară drepturile și constituie un excelent mijloc de comunicare, de deschidere către alte culturi și de încurajare a dezvoltării personale; 9. invită țările ACP și statele membre ale UE să adopte o legislație pentru a stabili proceduri eficace, transparente și democratice care să facă posibilă închiderea rapidă a site-urilor internet care servesc intereselor teroriștilor; 10. subliniază că nu este suficient să se adopte o legislație de combatere a răspândirii terorismului prin intermediul internetului și al platformelor de comunicare sociale, având în vedere dificultatea punerii în aplicare a unei astfel de legislații pe web; prin urmare, invită țările ACP și statele membre ale UE să se concentreze asupra prevenirii și informării, în special a tinerilor, pentru a-i face utilizatori responsabili și informați, dar și a persoanelor care lucrează direct sau indirect în domeniul securității naționale, ale căror date personale postate pe internet ar putea fi utilizate în scopuri teroriste; 11. invită țările ACP și statele membre ale UE și Comisia să coopereze cu marile grupuri industriale de internet pentru a găsi mijloace de combatere a utilizării internetului în scopuri teroriste și a monitoriza, dar și a preveni recrutarea de utilizatori, respectând totodată drepturile persoanelor la confidențialitate și libertatea de exprimare; subliniază că statele și organizațiile internaționale au, de asemenea, posibilitatea de a utiliza într-un mod mai extensiv internetul și platformele de comunicare sociale în vederea diseminării de contradiscursuri care vizează combaterea radicalizării; 12. invită guvernele să realizeze o monitorizare strictă în vederea prevenirii ca donațiile către asociații sociale și de caritate să devină surse de finanțare a activităților teroriste; 13. invită toate statele să coopereze fără rezerve la măsurile de combatere a terorismului în conformitate cu obligațiile lor în temeiul dreptului internațional; 14. invită organizațiile internaționale, regionale și subregionale să își îmbunătățească cooperarea internațională în combaterea terorismului și să își intensifice relațiile cu Națiunile Unite și, în special, cu Comitetul privind combaterea terorismului în vederea facilitării punerii în aplicare depline și prompte a Rezoluției 1373 (2001); încurajează statele membre ale UE și țările ACP să mențină legături permanente și să transmită invitații Raportorului special al ONU pentru combaterea terorismului și drepturile omului; 15. subliniază necesitatea de a intensifica în continuare programele de combatere a sărăciei și a marginalizării și de a promova soluționarea litigiilor în vederea împiedicării procesului de creștere a vulnerabilității unor sectoare ale societății care, în caz contrar, ar putea, din disperare, să aibă tendința de a acorda o anumită credibilitate propagandei sau predicii grupărilor extremiste; 16. invită toate organizațiile audiovizuale publice și private să includă, în lucrările lor, conținut destinat informării publicului cu privire la pericolele asociate cu propaganda grupărilor radicale și să combată ideile distructive și extremiste care le însoțesc; 17. încredințează copreședinților sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului de miniștri al ACP-UE, Parlamentului European, Comisiei Europene, Uniunii Africane, Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa și organizațiilor regionale din țările ACP.

REZOLUȚIE (2) referitoare la integrarea regională și modernizarea serviciilor vamale în scopul dezvoltării durabile în țările ACP, în cooperare cu UE Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, — reuniunea de la Strasbourg (Franța), din perioada 17 — 19 martie 2014, — având în vedere articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul său de procedură, — având în vedere acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (Acordul de la Cotonou), în special articolele 36 și 37, și revizuirile Acordului de la Cotonou din 2005 (3) și 2010 (4), — având în vedere Declarația Mileniului, adoptată de ONU la 18 septembrie 2000, care definește Obiectivele de dezvoltare ale mileniului (ODM) ca fiind obiective stabilite în comun de comunitatea internațională pentru eradicarea sărăciei, — având în vedere Comunicările Comisiei din 13 octombrie 2011 intitulate „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării” (COM(2011) 0637) și „Abordarea viitoare a sprijinului bugetar al UE destinat țărilor terțe” (COM(2011) 0638), — având în vedere propunerea Comisiei de regulament al Consiliului privind punerea în aplicare a celui de-al 11 Fond european de dezvoltare (COM(2013) 0445), — având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1528/2007 al Consiliului din 20 decembrie 2007 privind aplicarea regimurilor aplicabile produselor originare din anumite state care fac parte din grupul statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) prevăzute în acordurile de stabilire sau care duc la stabilirea de acorduri de parteneriat economic (5), — având în vedere Regulamentul (UE) nr. 978/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 732/2008 al Consiliului (6), — având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1207/2001 al Consiliului din 11 iunie 2001 privind procedurile prevăzute de dispozițiile ce reglementează schimburile preferențiale între Comunitatea Europeană și anumite țări, destinate să faciliteze eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1, întocmirea declarațiilor pe factură și a formularelor EUR.2 și eliberarea unor autorizații de exportatori desemnați, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3351/83 (7), — având în vedere orientările comunitare referitoare la aplicarea în cadrul Uniunii a dispozițiilor privind validitatea dovezilor de origine, — având în vedere comunicarea Comisiei de stabilire a condițiilor, în contextul acordurilor preferențiale privind tarifele, pentru informarea operatorilor economici și gestionarea de către statele membre a cazurilor de îndoieli întemeiate în ceea ce privește originea bunurilor (8), — având în vedere Manualul de modernizare a serviciilor vamale al Băncii Mondiale, publicat în 2005 (versiunea în limba franceză 2007), — având în vedere Consensul european pentru dezvoltare (9), — având în vedere Codul Organizației Națiunilor Unite pentru localizarea activităților de comerț și transport (UN/Locod) și actualizările sale anuale, — având în vedere codurile vamale ale Sistemului armonizat de instrumente rapide pentru controlul substanțelor care afectează stratul de ozon, — având în vedere documentul OCDE din iulie 2012 intitulat „Administrația fiscală: detectarea corupției” emis ca parte a inițiativei CleanBiz (10), — având în vedere cel de-al 8-lea parteneriat al WCO semnat în cadrul Conferinței pentru cercetare și dezvoltare academică în domeniul serviciilor vamale (PICARD) găzduită de Institutul de drept și afaceri internaționale al Universității Naționale de Cercetare din St. Petersburg, 18-20 septembrie 2013 (11), — având în vedere Regulamentul (UE) nr. 528/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 450/2008 de stabilire a Codului Vamal Comunitar (Codul Vamal Modernizat) în ceea ce privește data aplicării sale (12), — având în vedere Regulamentul (UE) nr. 608/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 iunie 2013 privind asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală de către autoritățile vamale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului (13), — având în vedere Acordul OMC privind punerea în aplicare a articolului 7 (Evaluarea vamală) (14), — având în vedere Acordul OMC privind normele de origine (15), — având în vedere documentul Organizației Mondiale a Vămilor intitulat „Vama în secolul XXI” și Rezoluția Consiliului pentru Cooperare Vamală din iunie 2009 referitoare la reacția continuă a WCO la încetinirea activității economice mondiale, — având în vedere articolul 51 nota de subsol 14 din Acordul OMC-TRIPS privind „bunurile de marcă contrafăcute” și „bunurile cu drepturi de autor piratate” (16), — având în vedere Conferința CIAT din 2013 privind consolidarea relațiilor dintre autoritățile vamale și fiscale în vederea combaterii fraudei fiscale, Nairobi (Kenya), 9-12 septembrie 2013 (17), — având în vedere declarația ministerială și deciziile celei de-a 9-a Conferințe ministeriale a OMC din Bali, 3-6 decembrie 2013, — având în vedere raportul Comisiei pentru dezvoltare economică, finanțe și comerț (ACP-UE/101.547/14/fin.), A. întrucât serviciile vamale joacă un rol vital în colectarea taxelor pe comercializarea mărfurilor, care este o sursă esențială de venit pentru bugetul public, în special pentru țări precum majoritatea țărilor ACP care se confruntă cu niveluri ridicate ale deficitului și ale datoriei publice; B. întrucât unul dintre scopurile sprijinirii bugetului în temeiul celui de-al 11 FED (2014-2020) ar trebui să fie îmbunătățirea și intensificarea asistenței tehnice și a schimbului de cele mai bune practici în materie de servicii vamale; C. întrucât aprofundarea integrării regionale din ACP, inclusiv crearea și menținerea uniunilor vamale, necesită o modernizare prudentă a serviciilor vamale, o bună guvernanță și transparență în probleme de natură vamală și fiscală, precum și un cadru legislativ eficient pentru proiectarea și implementarea de instrumente de protecție comercială; D. întrucât modernizarea serviciilor vamale trebuie realizată în mod transparent prin implicarea parlamentelor și a părților interesate locale și întrucât procesul de modernizare ar trebui să implice recrutarea și instruirea de experți vamali, o infrastructură tehnică adecvată, inclusiv conectivitatea TIC și consolidarea capacității instituționale de punere în aplicare a autorităților vamale; E. întrucât reforma la nivel național și inițiativele de integrare regională din sectorul vamal trebuie urmate în asociere cu eforturile de facilitare comercială din cadrul sistemului multilateral al OMC; F. întrucât punerea în aplicare rapidă și cuprinzătoare a dispozițiilor acordului de facilitare comercială încheiat în cadrul celei de-a noua Conferințe ministeriale a OMC din Bali va contribui la modernizarea regimurilor vamale și la accelerarea procedurilor comerciale, precum și la îmbunătățirea schimburilor comerciale; G. întrucât serviciile vamale modernizate ar trebui să opereze într-un mod accesibil consumatorilor pentru a contribui la combaterea bunurilor contrafăcute și falsificate, ajutând astfel consumatorii să facă alegeri în cunoștință de cauză și să își îmbunătățească siguranța; H. întrucât eficiența serviciilor vamale impune reducerea birocrației, a sarcinilor administrative inutile și a costurilor derivate din acestea și crearea unor condiții de concurență echitabile cu alți parteneri comerciali care contribuie ulterior atât la integrarea regională, cât și la un comerț viabil UE-ACP, I. întrucât Comisia solicită încheierea unor acorduri de cooperare vamală cu diverse state și regiuni în vederea facilitării cumulării la diferite niveluri și întrucât normele de origine SGP nu prevăd cumularea deplină a punctelor 1-24 din codul Sistemului armonizat (SA), deși acestea sunt produsele cu privire la care multe dintre țările ACP cel mai puțin dezvoltate au un avantaj competitiv și comparativ când vine vorba de exporturi; 1. salută rolul sporit al administrațiilor vamale, nu doar în punerea în aplicare a măsurilor, ci și în detectarea unor eventuale infracțiuni, în special infracțiuni privind traficul ilegal, și subliniază necesitatea de a combate infracțiunile și erorile profesionale de natură fiscală la nivelul serviciilor vamale, inclusiv mita; 2. consideră că țările ACP ar beneficia în mare măsură de pe urma consolidării autorităților vamale în vederea facilitării punerii în aplicare a scopurilor și obiectivelor de integrare regională; 3. subliniază rolul de facilitare important al uniunilor vamale regionale pentru comerț intraregional; 4. recunoaște că taxele vamale sunt o sursă importantă de venit pentru bugetele publice ale țărilor ACP, dar că acestea nu ar trebui să fie singura sursă de venit; subliniază că eliminarea tarifelor sau reducerea taxelor vamale ar putea fi compensată pentru volume comerciale mai mari, diversificarea veniturilor fiscale și creșterea contribuțiilor la VNB; 5. felicită țările OCDE care au recunoscut capacitatea taxei pe valoare adăugată (TVA) de a crește veniturile într-un mod transparent și invită UE să furnizeze asistență tehnică țărilor partenere ACP care sunt în proces de introducere a unui impozit general pe consum pentru a promova conformitatea cu orientările OCDE privind TVA/GST (taxa pe bunuri și servicii); subliniază că, în contextul liberalizării comerciale internaționale, introducerea TVA este una dintre alternativele preferate în locul taxelor vamale; 6. consideră că modificările aduse normelor de origine preferențiale în temeiul acordurilor de parteneriat economic trebuie să țină seama de impactul asupra economiei fiecărei țări ACP, astfel cum a fost identificat prin analiza costurilor și a beneficiilor asociate; consideră că trebuie analizate cu rigurozitate costurile și beneficiile pentru statele membre ale UE și țările ACP generate de metodele de calcul în vederea determinării originii pe baza valorii adăugate; 7. invită, prin urmare, UE – în calitate de cel mai mare donator de asistență oficială pentru dezvoltare pentru țările ACP – și guvernele beneficiare să se concentreze pe asigurarea de suficiente resurse bugetare; solicită o transparență și responsabilitate mai mari din partea autorităților vamale în vederea îmbunătățirii eficienței operațiunilor lor zilnice și a impactului pozitiv general pe care îl au asupra dezvoltării de fluxuri comerciale legale transfrontaliere, bilaterale, plurilaterale și multilaterale; 8. subliniază că, dacă este necesar, UE ar trebui să sprijine reformele și modernizarea serviciilor vamale, schimbul de know-how și de cele mai bune practici în ceea ce privește cooperarea vamală și optimizarea utilizării fondurilor și a instrumentelor în cadrul existent; 9. încurajează schimburile de cele mai bune practici privind modernizarea vamală și facilitarea comercială între Uniunea Europeană și țările ACP; 10. subliniază că serviciile vamale contribuie la o gestionare frontalieră eficace și eficientă, care este esențială pentru a facilita comerțul, a reduce costurile comerciale și, prin urmare, pentru a îmbunătăți competitivitatea țării, și că în secolul XXI atenția principală a autorităților vamale se mută de la controlul fizic asupra transporturilor, la momentul importării, la verificarea postdiseminare, utilizând controale bazate pe audit, crescând cererea pentru asistență TIC bine proiectată; 11. este convins că serviciile vamale cu o bună funcționare constituie un element central al dezvoltării durabile care face posibilă, de exemplu, participarea sectorului privat la economia reală, coeziunea regională și integrarea piețelor printr-o cooperare transfrontalieră și dezvoltarea unui comerț deschis și echitabil compatibil cu normele OMC; 12. consideră că etapele practice rezultate din modernizarea serviciilor vamale ar trebui, printre alte obiective, să se concentreze pe: — luarea în considerare a opiniilor operatorilor economici autorizați (OEA) în vederea asigurării unei simplificări și modernizări eficace a procedurilor în vigoare; — proiectarea și punerea în aplicare a unei abordări bazate pe riscuri pentru controlul parcelelor și al încărcăturilor ca parte a unei strategii eficiente de combatere a contrafacerii, evitând totodată birocrația inutilă, întârzierile în controlul vamal și costurile suplimentare pentru întreprinderi și cetățeni; — crearea și punerea în aplicare a unor norme armonizate ca parte a unui cod vamal unic, inclusiv un tarif extern unic, pentru fiecare uniune vamală și posibilitatea ca un reprezentant vamal să fie în conformitate cu statutul OEA pentru a-și furniza serviciile într-un stat membru al uniunii vamale, altul decât cel în care este stabilit; — asigurarea faptului că OEA conformi și de încredere se bucură de beneficiile rezultate din acordurile internaționale privind recunoașterea reciprocă a statutului OEA; — dezvoltarea sau consolidarea măsurilor în vigoare pentru trasabilitatea mărfurilor; — asigurarea unor oportunități de instruire suficiente pentru funcționarii vamali responsabili cu verificarea documentelor pentru controlul vamal, în special în ceea ce privește normele de origine, UN/Locode și codurile substanțelor care afectează stratul de ozon; 13. consideră, în plus, că o bază de date a OEA, incluzând informații privind infracțiunile vamale și investigațiile în curs de desfășurare, care ar fi disponibilă gratuit la autoritățile vamale ale ACP, ar putea facilita schimbul de informații și de cele mai bune practici și creșterea ratei de aplicare a normelor vamale; 14. invită Comisia să stabilească un program de schimb pentru experții vamali și alți ofițeri responsabili cu aplicarea legii din UE și țările ACP, în cooperare cu autoritățile vamale din statul membru al UE și noul observator european al contrafacerii și pirateriei, în vederea consolidării unei cooperări bilaterale în combaterea comerțului paralel ilicit cu bunuri, promovând protecția proprietății intelectuale a deținătorilor de drepturi înregistrați și monitorizând îndeaproape comerțul cu substanțe care afectează stratul de ozon și contribuie la schimbările climatice; 15. consideră un sistem vamal modern și eficient drept o bază necesară pentru politicile eficace de protecție comercială și că autoritățile responsabile cu procedurile de protecție comercială ar trebui, prin urmare, să țină seama pe deplin de experiența și expertiza autorităților vamale; 16. solicită administrațiilor vamale să își consolideze cooperarea interagenții cu alte entități frontaliere și transfrontaliere, în special inspectoratele de sănătate și siguranță, inclusiv la nivelul UE și al țărilor ACP; 17. invită Uniunea Europeană și țările ACP să încurajeze toate inițiativele de consolidare a integrării regionale în sectorul vamal, garantând totodată că standardele stabilite în temeiul acestor inițiative sunt compatibile cu sistemul multilateral internațional și că ele vizează crearea unei piețe deschise și echitabile; 18. încredințează copreședinților sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului de Miniștri ACP-UE, Parlamentului European, Comisiei Europene, Președinției Consiliului Uniunii Europene, Uniunii Africane, Parlamentului Panafrican, parlamentelor naționale și regionale și organizațiilor regionale ACP.

REZOLUȚIE (18) referitoare la extragerea petrolului și a mineralelor de pe fundul mării în contextul unei dezvoltări durabile Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, — reuniunea de la Strasbourg, din perioada 17-19 martie 2014, — având în vedere articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul său de procedură, — având în vedere Acordul de parteneriat ACP-CE („Acordul de la Cotonou”), în special articolul 32 privind mediul și resursele naturale și articolul 49 privind comerțul și mediul înconjurător, — având în vedere Declarația de la Bruxelles privind dezvoltarea și gestionarea durabilă a industriei resurselor minerale din țările ACP (ACP/89/008/10), adoptată la 13-15 decembrie 2010, în cadrul primei reuniuni a miniștrilor ACP responsabili pentru industria resurselor minerale, care a avut loc la Bruxelles, Belgia, — având în vedere domeniul de acțiune și activitățile Grupului internațional pentru gestionarea durabilă a resurselor în cadrul Programului Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu (UNEP), — având în vedere Rezoluția Parlamentului European din 13 septembrie 2011 referitoare la o strategie eficientă privind materiile prime pentru Europa (19), — având în vedere studiul din 2009 al Centrului african pentru politicile comerciale referitor la exploatarea minereurilor, durabilitatea mediului și dezvoltarea durabilă în Comunitatea Africii de Est, Comunitatea de Dezvoltare a Africii Australe și Comunitatea Economică a Statelor din Africa de Vest, — având în vedere Directiva 94/22/CE din 30 mai 1994 privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor, — având în vedere Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”), — având în vedere Directiva 2013/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iunie 2013 privind siguranța activităților petroliere și gaziere offshore, — având în vedere Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS) din 1982 și Acordul din 1994 privind punerea în aplicare a părții XI, — având în vedere Protocolul la Convenția de la Barcelona privind protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării și exploatării platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin („Protocolul privind activitățile în larg”) din 24 martie 2011, — având în vedere Comunicarea Comisiei din 10 octombrie 2007 intitulată „O politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană” (COM(2007) 0575), — având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Confruntarea cu provocarea reprezentată de siguranța activităților petroliere și gaziere offshore” (COM(2010) 560), — având în vedere Comunicarea Comisiei din 13 septembrie 2012 intitulată „Creșterea albastră – oportunități pentru o creștere sustenabilă în domeniul marin și maritim” (COM(2012) 0494), — având în vedere codul minier al Autorității internaționale pentru fundul mărilor, — având în vedere Acordul internațional de mediu (AIM) privind rezolvarea problemelor practice în ceea ce privește zonele de exploatare a fundului adânc al mărilor din 14 august 1987, care a fost semnat de Canada, Belgia, Țările de Jos, Italia și Rusia, — având în vedere procedurile atelierului internațional privind necesitățile de gestionare a mediului pentru explorarea și exploatarea mineralelor de pe fundul adânc al mării, care a avut loc în Nadi, Fiji, în perioada 29 noiembrie-2 decembrie 2011, — având în vedere Raportul Comisiei din 11 septembrie 2012 intitulat „Progrese realizate în domeniul politicii maritime integrate a Uniunii Europene” (COM(2012) 0491), — având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri sociale și mediu (ACP-UE/101.546/14/fin.), A. întrucât resursele naturale constituie o precondiție pentru activitatea economică, ocuparea forței de muncă și bunăstarea unei țări; B. întrucât consecințele pe termen scurt și cele pe termen lung ale operațiunilor de exploatare, în special în adâncul mării, rămân neclare și întrucât există în continuare preocupări cu privire la toxicitatea sporită a apei și schimbarea habitatului, precum și scurgerile, revărsările și coroziunea; C. întrucât, pe de o parte, resursele sunt limitate și, pe de altă parte, pentru inovare și dezvoltare sunt necesare resurse noi; D. întrucât orice activitate de exploatare și extracție are un impact asupra ecosistemelor și a mediului; E. întrucât numeroase țări ACP sunt înzestrate cu resurse minerale pe fundul apelor teritoriale proprii sau al apelor internaționale, în apele de coastă sau în apele adânci ale mărilor; F. întrucât industriile de prelucrare se bazează adesea în prezent pe aprovizionarea cu materii prime și petrol pentru activitatea lor industrială și întrucât aprovizionarea acestora este adesea controlată de un număr redus de furnizori; G. întrucât majoritatea petrolului și majoritatea mineralelor extrase de pe fundul mării sunt exportate fără o valoare adăugată mare în țările ACP producătoare; H. întrucât Acordul de parteneriat de la Cotonou prevede cooperarea privind protecția mediului și utilizarea și gestionarea durabile a resurselor naturale și reafirmă angajamentul de promovare a comerțului internațional într-un mod care să asigure un management durabil și corect al mediului; I. întrucât guvernele țărilor ACP își exercită suveranitatea și jurisdicția asupra zonelor lor economice exclusive (ZEE), în conformitate cu dreptul internațional, ca părți ale Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării; J. întrucât, în absența unor guverne puternice care să reglementeze și să controleze sectorul exploatării fundului mării, activitățile companiilor de exploatare a fundului mării pot conduce la daune pe termen lung asupra mediului local și a sănătății; K. întrucât un principiu stabilit al dreptului internațional este faptul că resursele minerale din mările libere, fiind în afara jurisdicției maritime a ZEE a unui stat, constituie patrimoniul comun al omenirii; L. întrucât între anii 1990 și 2008 producția mondială a 14 minerale importante a crescut de la 1 milion de tone la 2,5 milioane de tone; întrucât cererea globală se preconizează să crească semnificativ, dat fiind faptul că populația va ajunge la 9 miliarde până în 2050; M. întrucât codul minier prevede un set cuprinzător de norme, regulamente și proceduri emise de Autoritatea internațională pentru fundul mărilor pentru a reglementa prospectarea, explorarea și exploatarea mineralelor marine din zona fundului mărilor internaționale, 1. își exprimă preocuparea că, în ciuda faptului că țările în curs de dezvoltare dețin resurse bogate de minereuri, configurația actuală a schimburilor comerciale prin care acestea exportă materii prime și cumpără produse finite din țările industrializate a eșuat în abordarea problemei perpetue a sărăciei; 2. subliniază înainte de toate că orice activitate de exploatare și extracție ar trebui să urmărească să mențină intacte ecosistemele și să limiteze la minimum acțiunile interferente; 3. invită guvernele ACP-UE să pună capăt „blestemului resurselor” și să acorde resurselor minerale bogate din țările ACP o atenție deosebită la elaborarea strategiei lor de dezvoltare, în beneficiul întregii populații, și nu pentru îmbogățirea investitorilor și a elitelor mici, în detrimentul cetățenilor obișnuiți; 4. îndeamnă țările ACP să numească experți competenți și cu experiență la negocierea contractelor pentru minereuri cu întreprinderile miniere; încurajează țările ACP să investească, de asemenea, în propriii specialiști în domeniul juridic și al exploatării, prin educație și formare, în vederea garantării unor acumulări de cunoștințe de durată și sustenabile; invită UE și statele sale membre să sprijine inițiativele de transfer de cunoștințe; 5. reamintește faptul că tranziția la societăți cu emisii reduse de dioxid de carbon și, prin urmare, înlocuirea combustibililor fosili trebuie să fie un obiectiv pe termen lung pentru țările ACP și statele membre ale UE; îndeamnă țările și investitorii să utilizeze într-un mod mai adecvat potențialul extraordinar de energie regenerabilă care există în țările ACP; 6. subliniază rolul important pe care ar trebui să îl aibă parlamentele naționale în supravegherea acordurilor și contractelor de extracție în vederea îndeplinirii responsabilităților lor față de cetățenii lor; 7. subliniază necesitatea unor cadre legislative transparente, care pot fi puse în aplicare în mod eficient, și de reglementare a sectorului resurselor minerale de pe fundul mării; reamintește, în această privință, necesitatea de a elabora legi împotriva utilizării de substanțe toxice interzise la nivel internațional; invită guvernele și parlamentele naționale să adopte politici și să reglementeze investițiile străine în interesul public, consultând societatea civilă, astfel încât investițiile străine să vină în avantajul economiei locale, să creeze valoare adăugată locală și să sporească dezvoltarea; 8. subliniază că țările ar trebui să se asigure că autorizațiile de exploatare a fundului mărilor sunt emise printr-o procedură transparentă, competitivă și nediscriminatorie și că autorizațiile respective ar trebui să includă dispoziții obligatorii din punct de vedere legal privind standardele sociale și de mediu; solicită ca țările să monitorizeze activitățile extractive și să verifice ca aceste standarde sociale și de mediu să fie aplicate; 9. invită toate țările și guvernele lor să includă obligații și sarcini pentru investitorii străini care operează în țările în curs de dezvoltare să respecte drepturile omului, standardele de mediu și bază ale OIM privind munca; 10. îndeamnă partenerii pentru dezvoltare, inclusiv Uniunea Europeană, să ofere asistență tehnică țărilor care realizează activități extractive în evaluarea impactului social și de mediu al activităților extractive desfășurate pe fundul mării, atât în trecut, cât și în prezent, să determine responsabilitățile în materie de daune aduse mediului și în materie de sănătate la toate nivelurile, să ofere despăgubiri victimelor și să reabiliteze ecosistemul conform principiului „poluatorul plătește”; 11. îndeamnă societățile să utilizeze cele mai bune tehnologii disponibile pentru a minimiza impactul pe termen lung al activităților extractive asupra mediului; 12. salută proiectul intitulat „Minereurile de pe fundul mării din regiunea insulelor din Pacific: un cadru juridic și fiscal pentru gestionarea durabilă a resurselor”, finanțat de Uniunea Europeană în temeiul celui de-al 10-lea Fond european de dezvoltare (FED și pus în aplicare de Secretariatul Comunității din Pacific (SPC), și solicită realizarea unor studii și evaluări științifice privind oportunitățile și riscurile activităților de exploatare a fundului mărilor, impactul lor direct și indirect asupra mediului și eficacitatea lor din punctul de vedere al costurilor; 13. încurajează țările ACP și din UE să stabilească sau să consolideze agenții naționale pentru știință, tehnologie și inovare, pe lângă capacitatea de monitorizare, pentru a promova tehnologii și know-how privind explorarea și exploatarea fundului mărilor în scopul de a îmbunătăți sustenabilitatea și siguranța la momentul realizării activităților de explorare și exploatare a fundului mărilor; 14. salută consultarea publică a Comisiei planificată pentru 2014 privind exploatarea fundului mării în vederea pregătirii unei comunicări de publicat în 2015 și invită Comisia să raporteze cu regularitate Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE privind progresul procedurii de consultare; 15. reamintește că explorarea petrolului și a gazelor ar putea avea deja impacturi sociale și de mediu neprevăzute; subliniază că societățile ar trebui să evalueze impacturile sociale și de mediu înainte de realizarea activităților de explorare și exploatare; 16. încredințează copreședinților sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului de miniștri ACP-UE, Parlamentului European, Comisiei Europene, Președinției Consiliului Uniunii Europene, Uniunii Africane, Parlamentului Panafrican, Autorității internaționale pentru fundul mărilor și Programului ONU pentru mediu.

REZOLUȚIE (20) referitoare la drepturile omului, drepturile economice și sociale ale migranților în țările UE și ACP Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, — reuniunea de la Strasbourg (Franța), din perioada 17-19 martie 2014, — având în vedere articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură, — având în vedere Acordul de la Cotonou revizuit și, în special, articolul 13 pe baza căruia se desfășoară dialogul ACP-UE privind migrația, — având în vedere Declarația comună a Consiliului ACP-UE din iunie 2010 privind migrația și dezvoltarea, — având în vedere Raportul privind dialogul din 2011-2012 referitor la migrație și dezvoltare aprobat de Consiliul de Miniștri al ACP-UE în cadrul celei de-a 37-a sesiuni, care a avut loc în Port Vila, la 14 iunie 2012, — având în vedere Dialogul la nivel înalt al ONU privind migrația și dezvoltarea la nivel internațional din 3 octombrie 2013 și Declarația comună a UE, a statelor sale membre și a țărilor ACP pe același subiect, — având în vedere crearea Observatorului ACP privind migrația, — având în vedere Strategia comună UE-Africa, — având în vedere Declarația comună Africa-UE privind migrația și dezvoltarea semnată în Sirte, la 23 noiembrie 2006, — având în vedere articolele 77 și 80 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, — având în vedere Abordarea globală în materie de migrație și mobilitate a UE din 2005, reînnoită în noiembrie 2011, — având în vedere Pactul european privind imigrația și azilul, adoptat de Consiliul European în octombrie 2008, Primul raport anual al Comisiei privind imigrația și azilul (2009) (COM(2010) 0214), precum și Concluziile Consiliului privind acțiunile ulterioare Pactului european privind imigrația și azilul din 3 iunie 2010; — având în vedere Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil (21), — având în vedere Programul de la Stockholm pentru 2010-2014, Pactul european privind imigrația și azilul și Comunicarea Comisiei din 20 aprilie 2010 intitulată „Crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție pentru cetățenii Europei – Plan de acțiune pentru punerea în aplicare a Programului de la Stockholm” (COM(2010) 0171), — având în vedere Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (22), — având în vedere Directiva 2009/50/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind condițiile de intrare și de ședere a resortisanților din țările terțe pentru ocuparea unor locuri de muncă înalt calificate (23), Directiva 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru (24) și propunerea de directivă privind condițiile de intrare și de ședere a resortisanților din țările terțe pentru ocuparea unor locuri de muncă sezoniere (COM(2010) 0379), — având în vedere propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme de supraveghere a frontierelor maritime externe în contextul cooperării operative coordonate de Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (COM(2013) 0197), — având în vedere comunicările comune ale Comisiei și ale Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii Europene pentru afaceri externe și politica de securitate din 20 martie 2013 privind „Politica europeană de vecinătate: către un parteneriat mai puternic” (JOIN/2013/0004), — având în vedere discursul ținut de Vicepreședintele Comisiei/Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru Afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR), Catherine Ashton, la 4 mai 2010, în fața Consiliului de Securitate al ONU, în care aceasta a subliniat necesitatea unei abordări globale în privința gestionării crizelor și a consolidării păcii și a evidențiat legăturile clare dintre securitate, dezvoltare și drepturile omului, — având în vedere Rezoluțiile Parlamentului European din 5 aprilie 2011 referitoare la fluxurile migratorii survenite în urma instabilității: sfera de aplicare și rolul politicii externe a UE (25) și din 21 octombrie 2013 referitoare la fluxurile migratorii din regiunea mediteraneeană, cu o atenție specială evenimentelor tragice din Lampedusa (26), și poziția sa din 5 februarie 2014 referitoare la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind condițiile de intrare și de ședere a resortisanților din țările terțe pentru ocuparea unor locuri de muncă sezoniere (27), care acoperă drepturile lor umane, sociale și economice, — având în vedere raportul Organizației Internaționale pentru Migrație (OIM) intitulat „Situația migrației din cauza mediului 2012”, — având în vedere mandatul Raportorului special privind drepturile omului pentru migranți, creat în 1999 de Comisia ONU pentru Drepturile Omului, — având în vedere Comisia mondială pentru migrația internațională, dialogul la nivel înalt al ONU privind migrația și dezvoltarea la nivel internațional și Forumul global privind migrația și dezvoltarea, — având în vedere Convenția internațională ONU privind protecția drepturilor tuturor lucrătorilor migranți și a membrilor familiilor acestora, adoptată la 18 decembrie 1990, — având în vedere Convențiile ONU împotriva crimei organizate transnaționale și a protocoalelor acestora, adoptate de Adunarea Generală a ONU din noiembrie 2000, — având în vedere Convențiile de la Geneva din 1949 și protocoalele adiționale la acestea, — având în vedere Convenția de la Geneva din 28 iulie 1951 cu privire la statutul refugiaților, precum și protocolul la aceasta din 31 ianuarie 1967, — având în vedere Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, — având în vedere Declarația Universală a Drepturilor Omului din 1948, — având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene din 7 decembrie 2000, A. întrucât instabilitatea politică, socială și economică, încetinirea economică, guvernanța deficitară, lipsa de securitate, încălcările drepturilor omului, represiunea politică, crizele umanitare și dezastrele naturale și diferențele tot mai mari în condițiile de viață și factorii determinanți majori din spatele migrației; întrucât statele fragile sunt cele mai vulnerabile la șocurile interne și externe; B. întrucât migrația este atât o oportunitate, cât și o provocare pentru dezvoltare, cu consecințe economice și sociale importante pentru țările de origine, de tranzit și de destinație, precum și pentru migranții însuși; C. întrucât migrația bine gestionată poate fi atât în beneficiul statelor membre ale UE, cât și al țărilor ACP, contribuind la satisfacerea necesităților de muncă existente și viitoare și la dezvoltarea tuturor țărilor în cauză; D. întrucât migrația sud-sud este mult mai semnificativă decât migrația sud-nord, dat fiind faptul că se ridică la 62,6 % din migrația generală și că 84,7 % dintre toți migranții se stabilesc în afara UE (28); E. întrucât, potrivit OIM, s-a estimat că jumătate dintre cei 214 milioane de migranți internaționali ai lumii sunt migranți lucrători, dintre care o proporție tot mai mare fiind femei; întrucât feminizarea migrației muncii s-a produs în ultimele decenii; F. întrucât, începând din 2000, migrația internațională a ajuns în topul agendei mondiale privind guvernanța și o gamă întreagă de parteneriate bilaterale și multilaterale s-au concretizat; întrucât urgența perspectivei „migrației ca pârghie pentru dezvoltare” a pus bazele pentru noi forme de cooperare și dialog interregional; G. întrucât sunt necesare mai multe politici armonizate și eficace privind migrația pentru a facilita relațiile dintre țările de origine, de tranzit și de destinație și pentru a proteja drepturile umane, economice și sociale ale migranților; H. întrucât Consiliul ACP-UE a convenit în mai 2011 că dialogul privind mobilitatea persoanelor competente, migrația legală, readmisia, vizele, traficul ilegal de migranți și traficul de persoane, drepturile și transferurile de bani ale migranților ar trebui continuate și întrucât țările ACP și UE au făcut angajamente pentru a susține respectarea drepturilor migranților indiferent de statutul lor de imigrant; I. întrucât Parteneriatul Africa-UE privind migrația, mobilitatea și ocuparea forței de muncă implică părțile în dialogul referitor la diaspora, transferurile de bani, exodul de inteligență, drepturile migranților, consecințele sociale ale migrației, migrația regulată, circulară și neregulată, emiterile de vize, traficul ilegal și traficul de migranți, readmisia și returnarea, protecția refugiaților și mobilitatea studenților; J. întrucât discriminarea și violența care vizează în special migranții, refugiații și solicitanții de azil, cu sentimente vădite de xenofobie față de migrați, discurs care incită la ură și crime inspirate de ură, rămân un domeniu de profundă preocupare pentru țările UE și ACP; K. întrucât contrabandiștii și traficații de persoane exploatează migrația ilegală, iar victimele sunt forțate, atrase sau înșelate să vină în Europa de rețele criminale și întrucât aceste rețele reprezintă amenințări grave de securitate la adresa UE și un risc serios pentru viața migranților, L. întrucât protecția drepturilor migranților, inclusiv cele ale femeilor migrante și ale copiilor, este unul dintre elementele principale de gestionare a unei politici sustenabile privind migrația; M. întrucât noul sistem european comun de azil revizuit are drept scop stabilirea unor norme mai clare și garantarea unei protecții corecte și adecvate a refugiaților care au nevoie de protecție internațională; N. întrucât legislația UE prevede anumite instrumente precum Codul privind vizele și Codul privind frontierele Schengen, care fac posibilă acordarea de vize umanitare pentru refugiați în eventualitatea unor crize; O. întrucât statele membre ale UE ar trebui să fie încurajate să utilizeze resursele financiare care vor fi disponibile în temeiul Fondului pentru azil și migrație și al fondurilor disponibile în temeiul acțiunii pregătitoare „Facilitează reinstalarea refugiaților pe durata situațiilor de urgență”; P. întrucât migrația legală este calea optimă pentru persoanele care încearcă să se mute din țara lor de origine și pentru țara lor de destinație; Q. întrucât migrația poate accentua „exodul de inteligență”, care are un efect dăunător pe termen lung pe piața muncii țării în curs de dezvoltare, 1. invită țările ACP și UE să își consolideze pe viitor angajamentul de a aprofunda cooperarea privind migrația și dezvoltarea și de a promova o migrație bine gestionată ca facilitator pentru o dezvoltare economică, socială și de mediu durabilă; subliniază că o abordare mai coordonată a gestionării migrației ar trebui să respecte pe deplin drepturile omului și drepturile sociale și economice ale migranților; 2. subliniază necesitatea unui parteneriat mai puternic între țările de origine, de tranzit și de destinație în vederea unei mai bune gestionări a migrației într-un mod mai cuprinzător cu o responsabilitate și cooperare comune; 3. subliniază că sărăcia, economiile mai puțin performante, lipsa dezvoltării, lipsa unei creșteri favorabile populației sărace, încălcările drepturilor omului și situațiile de conflict armat nu sunt cauzele principale ale migrației internaționale; invită UE să depună eforturi suplimentare în ceea ce privește dezvoltarea și democratizarea țărilor de origine și promovarea statului de drept; invită țările ACP să urmărească politici eficace și mai bine orientate de reducere a sărăciei și de dezvoltare economică care să vizeze crearea de locuri de muncă; 4. își exprimă îngrijorarea că un număr tot mai mare de persoane își riscă viața, traversând cu ambarcațiuni periculoase Marea Mediterană spre UE; reamintește că solidaritatea UE ar trebui să fie dublată de responsabilitate; reamintește statelor membre ale UE că au obligația legală de a veni în ajutorul migranților pe mare; invită, în această privință, țările ACP și, în special, Eritreea de unde provine cea mai mare parte a victimelor să solicite cooperarea internațională în vederea combaterii traficului de persoane și a garantării drepturilor omului pentru toți cetățenii; 5. subliniază că legislația UE în vigoare (Directivele 2009/50/CE și 2011/98/UE) asigură tratamentul egal pentru imigranții legali și pentru resortisanții din statul membru în care locuiesc în ceea ce privește: (i) condițiile de muncă, (ii) libertatea de asociere, (iii) educația și formarea profesională, (iv) recunoașterea diplomelor, a certificatelor și a altor calificări profesionale, (v) încălcările securității sociale, (vi) facilitățile fiscale, (vii) accesul la bunuri și servicii și (viii) serviciile de consiliere oferite de birourile de ocupare a forței de muncă și subliniază că statele membre ale UE pot restricționa tratamentul egal doar în domeniile definite de lege; 6. invită țările ACP și statele membre ale UE să combată în mod activ xenofobia și violența xenofobică împotriva migranților, inclusiv prin sensibilizarea populației generale și a specialiștilor care se ocupă de migranți în ceea ce privește necesitatea de a respecta drepturile omului în cazul migranților; 7. invită statele membre ale UE să respecte principiul nereturnării, în temeiul dreptului internațional și al dreptului UE; invită statele membre ale UE să pună capăt imediat oricăror practici de detenție necorespunzătoare și extinse; 8. invită autoritățile din țările ACP și UE să implementeze politici de abordare a necesităților speciale ale migrantelor, întrucât ele sunt supuse violenței și abuzului, care constituie în continuare o amenințare majoră, în special în taberele de refugiați, și să asigure respectarea principiului fundamental al interesului superior al copiilor; 9. subliniază că, în timp ce garantează drepturile omului pentru toți migranții, UE ar trebui să se concentreze asupra refugiaților în temeiul Convenției de la Geneva în vederea furnizării celei mai bune asistențe și protecții posibile; invită Comisia să promoveze măsuri de protecție pentru grupurile vulnerabile și persoanele care de multe ori devin victimele traficului ilegal și ale exploatării sexuale și prin muncă; 10. subliniază că protecția drepturilor migranților este un element fundamental al procesului de readmisie; invită toate părțile să asigure aplicarea practică a politicilor care garantează respectarea drepturilor respective și a demnității oamenilor în toate etapele procesului, în conformitate cu angajamentele internaționale aplicabile; 11. invită UE, Frontex și statele membre să se asigure că asistența acordată migranților aflați în dificultate este una dintre prioritățile principale în punerea în aplicare a Regulamentului Eurosur; 12. solicită o cooperare mai puternică în combaterea migrației ilegale, inclusiv acorduri privind problema returnării și readmisiei migranților ilegali în țara lor de origine și acordurile lor bilaterale și multilaterale; 13. salută propunerile recente ale Comisiei privind migrația legală a altor persoane decât solicitanții de azil și îndeamnă Comisia să dezvolte instrumente suplimentare pentru a stabili o politică comună în domeniul imigrației, pentru a gestiona migrația de natură economică în vederea promovării progresului economic și social în cadrul țărilor de destinație, de tranzit și de origine pentru a spori coeziunea socială prin îmbunătățirea integrării migranților; 14. invită statele membre ale UE să colaboreze cu țările ACP pentru a se asigura că informațiile legate de migrația legală sunt disponibile cu ușurință, acordând o atenție specială drepturilor și obligațiilor migranților, la fel ca pe portalul online al Uniunii Europene privind imigrația, de exemplu; 15. încurajează stabilirea unor centre de gestionare și informare privind migrația în afara UE, precum cele stabilite deja în Mali, în vederea sprijinirii țărilor de origine sau de tranzit să definească o politică privind migrația ca răspuns la preocupările potențialilor migranți și ale migranților care se întorc, oferind îndrumare privind imigrația legală și oportunitățile de ocupate a unui loc de muncă și condițiile de viață din țările de destinație și contribuind la formarea asociată cu locurile de muncă; 16. salută viitorul summitul UE-Africa (2-3 aprilie 2014, Bruxelles) și solicită o abordare comună mai îndrăzneață și strategii eficace concrete de abordare a provocărilor migrației în cadrul Strategiei comune Africa-UE; 17. subliniază că exodul de inteligență cauzează probleme serioase în țările în curs de dezvoltare și că, prin urmare, ar trebui depuse eforturi pentru a încuraja migrația circulară; 18. subliniază rolul important al dialogului în curs de desfășurare ACP-UE privind migrația și dezvoltarea și al Forumului global privind migrația și dezvoltarea, care prevede un cadru structurat pentru promovarea unui dialog și unei cooperări consolidate între actorii guvernamentali și cei neguvernamentali; 19. subliniază că fondurile transferate de migranți sunt sursa principală și cea mai stabilă de numerar, cu condiția punerii la dispoziție a unor canale pentru migranți, pentru transferuri de fonduri mai rapide, mai ieftine și mai sigure; solicită, prin urmare, țărilor ACP și statelor membre ale UE să faciliteze transferul de sume transferate și să reducă costurile transferurilor financiare atât în țările-sursă, cât și în țările beneficiare în vederea dezvoltării; 20. instruiește copreședinții să transmită această rezoluție Consiliului ACP-UE, Comisiei Europene, Consiliului Uniunii Europene, vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, Uniunii Africane, guvernelor și parlamentelor din țările ACP și din statele membre ale UE și Adunării Generale a ONU.

REZOLUȚIE (29) referitoare la situația din Republica Centrafricană Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, — reuniunea de la Strasbourg (Franța), din perioada 17-19 martie 2014, — având în vedere articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură, — având în vedere Acordul de la Cotonou revizuit, — având în vedere Acordul de la Libreville din 11 ianuarie 2013 privind rezoluția crizei politico-militare din Republica Centrafricană (RCA), semnat sub egida șefilor de stat și de guvern ai Comunității Economice a Statelor din Africa Centrală (CEEAC), care stabilește condițiile pentru încetarea crizei în RCA, și având în vedere declarațiile șefilor de stat și de guvern ai CEEAC la summiturile din 3 și 18 aprilie 2013 din N’Djamena de stabilire a foii de parcurs pentru tranziție, — având în vedere rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) nr. 2088 din 24 ianuarie 2013, 2121 (2013) din 10 octombrie 2013, 2127 (2013) din 5 decembrie 2013 și 2134 (2014) din 28 ianuarie 2014, — având în vedere declarația de presă din 27 ianuarie 2014 a Înaltului Comisar al ONU pentru Drepturile Omului, Navi Pillay, — având în vedere nota informativă a Consiliului de Securitate privind situația din RCA din partea Secretarului General al ONU din 3 martie 2014, — având în vedere declarațiile din 5 decembrie 2013 și 21 ianuarie 2014 ale Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/IP) referitoare la situația din RCA, — având în vedere declarațiile din 10 septembrie și 30 decembrie 2013 ale comisarului european pentru ajutor umanitar și protecție civilă referitoare la înrăutățirea crizei în RCA, — având în vedere comunicatul de presă al Comisiei Europene din 10 februarie 2014 referitor la RCA; având în vedere comunicatul de presă publicat de Comisia Europeană la 13 martie 2014, cu ocazia vizitei comisarului european pentru dezvoltare în RCA, împreună cu miniștrii dezvoltării din Germania și Franța, — având în vedere înființarea, în mai 2013, a unui grup internațional de contact pentru RCA, care coordonează acțiunile regionale, continentale și internaționale destinate găsirii unei soluții de durată la problemele recurente ale țării, — având în vedere Statutul de la Roma al Curții Penale Internaționale (CPI) din 1998, ratificat de RCA în 2001, — având în vedere Protocolul facultativ la Convenția privind drepturile copilului cu privire la implicarea copiilor în conflicte armate, care a fost semnat de RCA, — având în vedere summitul extraordinar CEEAC al șefilor de stat și de guvern susținut în N’Djamena (Ciad), la 9 ianuarie 2014, — având în vedere adoptarea, la 10 octombrie, de către Consiliul pentru pace și securitate al Uniunii Africane a unui nou concept al operațiunilor; — având în vedere comunicatul emis de Consiliul pentru pace și securitate al Uniunii Africane la 7 martie 2014, care a salutat îmbunătățirea semnificativă în ceea ce privește situația securității în RCA, recunoscând totodată că situația este în continuare îngrijorătoare în unele locuri și că eforturile trebuie, prin urmare, să continue, — având în vedere declarația făcută de copreședinții Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE la 27 noiembrie 2013 la Addis Abeba (Etiopia), — având în vedere declarația din 3 martie 2014 a președintelui Comisiei Uniunii Africane, Nkosazana Dlamini-Zuma, privind situația din RCA, — având în vedere concluziile Consiliului UE din 16 decembrie 2013, din 20 ianuarie 2014, precum și din 10 februarie 2014, referitoare la RCA, — având în vedere rezoluțiile Parlamentului European din 17 ianuarie 2013, 12 decembrie 2013 și 12 septembrie 2013 referitoare la situația RCA, — având în vedere rezoluția sa precedentă din 19 iunie 2013 privind RCA, — având în vedere reuniunea la nivel înalt privind acțiunea umanitară din RCA, susținută în Bruxelles la 20 ianuarie 2014, — având în vedere conferința donatorilor pentru misiunea de sprijin internațional pentru Africa Centrală (MISCA), care a avut loc în Addis Abeba la 1 februarie 2014, A. întrucât deteriorarea crizei din RCA din decembrie 2013 a condus la demisia șefului de stat interimar, Michel Djotodia, și a prim-ministrului interimar, Nicolas Tiangaye, la 10 ianuarie 2014; B. întrucât, la 20 ianuarie 2014, un nou șef de stat interimar, Catherine Samba-Panza, a fost ales de Consiliul Național de Tranziție (CNT) ulterior deciziei Comunității Economice a Statelor din Africa Centrală (CEEAC); întrucât, la 25 ianuarie 2014, președintele interimar l-a numit prim-ministru pe André Nzapayéké și întrucât a fost format un guvern nou; C. întrucât o deteriorare a situației din RCA ar putea cauza instabilitate în regiune; întrucât restabilirea securității este o prioritate care necesită dezarmarea tuturor anti-balaka și neutralizarea permanentă a foștilor rebeli Séléka; D. întrucât există o colaborare și o complementaritate excelente între forțele misiunii de sprijin internațional pentru Africa Centrală sub responsabilitatea Uniunii Africane (MISCA) și a forțelor franceze (Sangaris); întrucât nivelul forței desfășurate în prezent nu este suficient pentru a garanta siguranța populației; întrucât Consiliul UE a decis organizarea misiunii EUFOR RCA pentru a securiza aeroportul Bangui și tabăra din apropiere care găzduiește 1 00 000 de refugiați; E. întrucât rezoluțiile Consiliului de Securitate al ONU prevăd un cadru juridic pentru intervenția Uniunii Africane, a Franței și a UE; întrucât începând cu 5 decembrie 2014, operațiunile în cauză au vizat mai curând menținerea ordinii decât existența unor operațiuni militare; întrucât nu este posibil să se atingă un nivel de securitate totală; întrucât în cele din urmă RCA va avea posibilitatea de a stabili o armată centrafricană; F. întrucât președintele interimar a salutat intervenția UE; întrucât ea a solicitat ONU să stabilească o operațiune de menținere a păcii în RCA pentru a ține sub control criza multidimensională; întrucât este posibil, după cum prevede Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU 2027 (2013), că MISCA va fi transformată într-o operațiune a ONU de menținere a păcii, astfel încât să se asigure garantarea financiară în curs de desfășurare pentru aceasta, sprijinind, în acest spirit, recomandarea secretarului general, Ban Ki-moon, pentru mobilizarea în RCA a 11 820 de trimiși ai ONU pentru menținerea păcii, constând în 10 000 de soldați și 1 820 de ofițeri de poliție, pentru a restabili ordinea și securitatea în zonă; G. întrucât ajutorul financiar asigurat de comunitatea internațională este vital pentru restabilirea securității și a autorității statului și pentru îndeplinirea funcțiilor suverane ale statului și a sarcinilor sale în domeniile educațional și social; întrucât acest ajutor este necesar de urgență și nu poate fi condiționat de un risc zero sau de o securitate totală; H. întrucât dezarmarea, reconcilierea, repararea, dialogul politic și o încetare a impunității sunt esențiale pentru eliminarea cauzelor instabilității în țară și întrucât integritatea teritorială a țării nu poate fi periclitată; întrucât o reorganizare administrativă minimă a statului este esențială pentru ca alegerile planificate pentru 15 februarie 2015 să rămână în vigoare; întrucât, în acest scop, comunitatea internațională ar trebui să sprijine tranziția în vederea însoțirii procesului electoral; I. întrucât la 14 martie 2014, CNT a lansat oficial lucrarea de pregătire a noului proiect de constituție; întrucât Autoritatea electorală națională (NEA) a fost stabilită; întrucât la 13 martie 2014, comisarul european pentru dezvoltare a anunțat o nouă alocare a unui ajutor în valoare de 81 de milioane de euro, această sumă fiind suplimentară celei de 20 de milioane de euro anunțată deja de UE pentru procesul electoral din RCA; J. întrucât multe dintre persoanele care au comis încălcări ale drepturilor omului și crime de război nu sunt urmărite în justiție; întrucât, la 20 ianuarie 2014, dna Marie-Thérèse Aissata Keita-Bocoum a fost numită expert independent privind situația drepturilor omului și a fost invitată de Consiliul de Securitate al ONU să prezinte un raport în martie 2014; întrucât, la 22 ianuarie 2014, secretarul general al ONU a anunțat o comisie internațională să susțină cu dovezi toate încălcările raportate ale drepturilor omului; întrucât comisia și-a început activitatea la 11 martie 2014; K. întrucât Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU 2134 (2014) din 28 ianuarie 2014 autorizează aplicarea de sancțiuni împotriva persoanelor care amenință pacea, stabilitatea și securitatea; întrucât, la 7 februarie, Parchetul Curții Penale Internaționale a deschis o examinare preliminară a infracțiunilor săvârșite începând din septembrie 2012; L. întrucât au fost raportate atrocități de ambele părți și întrucât, la 3 martie 2014, Secretarul General al ONU a publicat un raport care a confirmat încălcările drepturile omului; întrucât criza nu a degenerat într-un război civil sectarian, însă riscul de extindere persistă; M. întrucât abuzurile, crimele de război și crimele împotriva umanității au determinat musulmanii să părăsească țara, să se întoarcă în țara lor de origine sau să se adăpostească în taberele instalate în RCA; întrucât această migrație, voluntară sau forțată, către țări din subregiune cauzează o criză gravă în economia reală; întrucât nu există niciun buget de stat și, în plus, salariile din sectorul public sunt cu câteva luni în întârziere, în timp ce prefecturile trebuie reconstruite; N. întrucât perturbările de ordine publică și securitate din RCA cauzează o gravă criză umanitară care a strămutat aproape un milion de persoane și întrucât această criză este marcată de deficite alimentare, o lipsă de facilități operaționale pentru îngrijirea sănătății și o lipsă de medicamente; O. întrucât de doi ani nu mai există un sistem de învățământ funcțional; întrucât tinerii nu au ce să muncească; întrucât, potrivit UNICEF, 6 000 de copii au fost recrutați de forțele armate și de grupurile armate; P. întrucât este important să se abordeze cauzele care stau la baza crizei din RCA prin adoptarea unei abordări cuprinzătoare și holistice, care să țină seama de interrelația dintre guvernanța țării, dezvoltarea economică și securitatea, în vederea îmbunătățirii condițiilor de viață ale populației și a stabilirii unei păci durabile; Q. întrucât UE este cel mai important partener umanitar și pentru dezvoltare al RCA; întrucât UE și-a mărit angajamentul umanitar la peste 100 de milioane de euro în 2013/2014; întrucât, la 20 ianuarie 2014, donatorii internaționali s-au angajat să asigure în continuare un ajutor în valoare de 496 de milioane USD; întrucât Comisia Europeană va lansa un program pentru dezvoltare axat pe persoană cu fonduri de 101 milioane EUR pentru a restabili serviciile sociale de bază și mijloacele de subzistență, în special în domeniile educației, sănătății și securității alimentare și nutriționale, 1. salută alegerea de către Consiliul Național Provizoriu a doamnei Catherine Samba-Panza ca nou președinte interimar al RCA și formarea noului guvern; îi asigură de susținerea sa deplină și invită toate forțele politice să contribuie la restabilirea păcii și la redresarea țării; 2. își exprimă profunda preocupare asupra situației din RCA, care este caracterizată printr-o deteriorare gravă a legii și a ordinii; condamnă violența, care împiedică funcționarea corespunzătoare a serviciilor de bază și accentuează o situație economică și umanitară deja dificilă; subliniază urgența restabilirii serviciilor sociale și de sănătate și dotarea și redeschiderea școlilor; 3. invită partenerii internaționali să dedice tot sprijinul posibil eforturilor comune din domeniile securității, ajutorului umanitar, stabilirii statului de drept și redresării economice; 4. dezaprobă cu vehemență încălcările grave ale dreptului umanitar și încălcările răspândite ale drepturilor omului; 5. subliniază faptul că persoanele care au săvârșit încălcări grave ale drepturilor omului și ale dreptului umanitar internațional nu trebuie să scape prin impunitate; solicită denunțarea, identificarea, urmărirea penală și pedepsirea acestora în conformitate cu dreptul penal național și internațional; salută numirea unei comisii internaționale alcătuite din trei membri pentru a investiga încălcările drepturilor omului și numirea doamnei Marie-Thérèse Aissata Keita-Bocoum ca expert independent; 6. salută munca eficace realizată de MISCA și forțele franceze (misiunea Sangaris); observă că situația din Bangui se îmbunătățește treptat; 7. susține punerea în aplicare a Rezoluției Consiliului de Securitate al ONU 2127 (2013) de autorizare a dezarmării silite a tuturor milițiilor fără deosebire; 8. invită statele membre ale UE să contribuie la misiunea EUFOR RCA astfel încât să poată fi desfășurată rapid; invită membrii Consiliului de Securitate al ONU să adere la solicitările secretarului general și ale autorităților transnaționale ale RCA pentru organizarea și finanțarea autorizată a unei misiuni ONU de stabilire a păcii; solicită consolidarea MISCA și felicită statele africane care contribuie la aceasta; 9. îndeamnă comunitatea internațională să mobilizeze toate resursele financiare, umane și de altă natură pentru a consolida prezența forței de securitate internaționale, care este în special africană; 10. condamnă atacurile îndreptate asupra musulmanilor și a creștinilor; se teme că conflictul poate degenera într-un război civil sectarian; salută eforturile depuse de autoritățile religioase pentru a preveni un conflict sectarian și a menține coexistența tradițională pașnică; 11. consideră esențial să se stabilească o comisie pentru adevăr și reconciliere în vederea remedierii actelor de violență, a apărării drepturilor victimelor, a prevenirii impunității și a facilitării tranziției țării către un stat democratic bazat pe respectarea drepturilor omului, pe statul de drept și menținerea responsabilității persoanelor, astfel încât populația să poată trăi în condiții decente; 12. pledează pentru restabilirea instituțiilor RCA; susține organizarea alegerilor parlamentare și prezidențiale în februarie 2015 și încurajează societatea civilă să participe la dezbaterile privind viitorul RCA; 13. solicită luarea de urgență a unor măsuri de abordare a consecințelor conflictelor, în special pentru a reforma forțele armate și forțele de securitate, pentru a repatria refugiații, a returna persoanele strămutate la nivel intern, a reabilita autoritățile locale, a mobiliza potențialul uman care există la nivelul țării și al societății civile și a pune în aplicare programe de dezvoltare viabile; invită comunitatea internațională să asiste și să sprijine autoritățile din RCA și din țările învecinate care au fost nevoite să facă față impactului acestui conflict, în special amenințărilor la adresa insecurității alimentare; 14. subliniază importanța punerii în aplicare a unei strategii integrate, subregionale care să se extindă dincolo de securitate pentru a include dezvoltarea economică și socială, democrația și respectarea drepturilor omului, în vederea deschiderii căii către o dezvoltare durabilă în regiune; 15. salută eforturile depuse de către autoritățile țărilor din subregiune; 16. salută sprijinul sporit din partea Uniunii ca răspuns la criza umanitară, încurajează UE și statele membre să își continue eforturile de coordonare a acțiunii lor cu alți donatori și invită părțile să garanteze agențiilor umanitare un acces imediat și nestingherit tuturor persoanelor care au nevoie de sprijin; invită comunitatea internațională să își onoreze angajamentele de furnizare a fondurilor; 17. reamintește că resursele financiare nu trebuie condiționate de o securitate totală; sprijină apelul urgent al președintelui interimar pentru ajutor sub forma unui sprijin la buget însoțit de cogestionare; 18. instruiește copreședinții să transmită această rezoluție instituțiilor tranzitorii din Republica Centrafricană, instituțiilor Uniunii Africane și Uniunii Europene, Consiliului ACP, Organizației Internaționale a La Francophonie (IOF), Comunității Economice a Statelor din Africa Centrală (CEEAC) și Secretarului General al Națiunilor Unite.

(1) Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 19 martie 2014 în Strasbourg (Franța).

(2) Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 19 martie 2014 la Strasbourg (Franța).

(3) JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

(4) JO L 287, 4.11.2010, p. 3.

(5) JO L 348, 31.12.2007, p. 1.

(6) JO L 303, 31.10.2012, p. 1.

(7) JO L 165, 21.6.2001, p. 1.

(8) JO C 332, 30.10.2012, p. 1.

(9) JO C 46, 24.2.2006, p. 1.

(10) http://www.oecd.org/cleangovbiz/toolkit/49360071.pdf

(11) http://www.wcoomd.org/en/media/newsroom/2013/september/wco-picard-conference.aspx

(12) JO L 165, 18.6.2013, p. 62.

(13) JO L 181, 29.6.2013, p. 15.

(14) http://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/20-val_01_e.htm

(15) http://www.wcoomd.org/en/about-us/legal-instruments/~/link.aspx?_id=8FB281B82DD8465CB7FE588031749A3B&_z=z

(16) http://www.wto.org/english/news_e/news12_e/trip_05jun12_e.htm

(17) http://www.ciat.org/index.php/en/international-cooperation/international-activities/technical-conferences/2682.html

(18) Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 19 martie 2014 la Strasbourg (Franța).

(19) JO C 51 E, 22.2.2013, p. 21.

(20) Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 19 martie 2014 la Strasbourg (Franța).

(21) JO L 132, 29.5.2010, p. 11.

(22) JO L 180, 29.6.2013, p. 96.

(23) JO L 155, 18.6.2009, p. 17.

(24) JO L 343, 23.12.2011, p. 1.

(25) JO C 296 E, 2.10.2012, p. 1.

(26) Texte adoptate, P7_TA(2013)0448.

(27) P7_TC1-COD(2010)0210.

(28) J. Crush, Between North and South: The EU-ACP Migration Relationship, CIGI Papers nr. 16, aprilie 2013, p. 8.

(29) Adoptată de Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE la 19 martie 2014 la Strasbourg (Franța).