22005A0121(01)



ACORD

între Comunitatea Europeană și Principatul Monaco de stabilire a unor măsuri similare celor prevăzute de Directiva 2003/48/CE a Consiliului

PRINCIPATUL MONACO

și

COMUNITATEA EUROPEANĂ,

denumite în continuare „parte contractantă” sau „părți contractante”, în funcție de context,

în vederea stabilirii unor măsuri similare celor prevăzute de Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi, denumită în continuare „directiva”,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

Articolul 1

Obiect

(1) Pentru a permite ca veniturile din economii sub forma plăților de dobânzi efectuate pe teritoriul Principatului Monaco în favoarea persoanelor fizice care au calitatea de beneficiari efectivi în sensul articolului 2, rezidenți ai unui stat membru al Comunității Europene, să poată fi luate efectiv în evidență pentru plata unei rețineri obligatorii considerată impozit de către legislația statului respectiv, se percepe o reținere la sursă de către agenții plătitori stabiliți pe teritoriul Principatului Monaco, calculată la valoarea plății dobânzilor respective, în condițiile prevăzute la articolele 7 și 8 din prezentul acord, sub rezerva măsurilor privind comunicarea voluntară prevăzute la articolul 9 din prezentul acord.

(2) Principatul Monaco ia măsurile necesare pentru a asigura îndeplinirea condițiilor necesare pentru punerea în aplicare a prezentului acord de către agenții plătitori stabiliți pe teritoriul său, indiferent de locul de stabilire al debitorului creanței care generează dobânzile.

Articolul 2

Definiția beneficiarului efectiv

(1) În sensul prezentului acord, prin „beneficiar efectiv” se înțelege orice persoană fizică căreia i se plătesc anumite dobânzi sau orice persoană fizică căreia i se atribuie plata unor dobânzi, cu excepția cazului în care aceasta face dovada că plata nu a fost efectuată sau atribuită în contul său, și anume atunci când:

(2) În cazul în care un agent plătitor dispune de informații, conform cărora persoana fizică destinatară a plății unor dobânzi sau căreia îi este atribuită plata unor dobânzi poate să nu fie beneficiarul efectiv și în cazul în care nici alineatul (1) litera (a), nici alineatul (1) litera (b) nu se aplică acestei persoane fizice, agentul plătitor ia măsuri rezonabile pentru a stabili identitatea beneficiarului efectiv, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2). În cazul în care agentul plătitor nu este în măsură să identifice beneficiarul efectiv, atunci se consideră că persoana fizică care este destinatarul plății de dobânzi sau căreia îi este atribuită plata de dobânzi este beneficiarul efectiv.

Articolul 3

Identitatea și reședința beneficiarilor efectivi

(1) Principatul Monaco adoptă procedurile necesare care să permită agentului plătitor să identifice beneficiarii efectivi și rezidența lor în sensul prezentului acord și asigură aplicarea procedurilor menționate anterior.

(2) În acest sens, procedurile se referă la:

Articolul 4

Definiția agentului plătitor

În sensul prezentului acord, noțiunea „agent plătitor” desemnează, în Principatul Monaco, băncile, persoanele fizice și juridice, societățile de persoane și filialele societăților comerciale străine care, în cadrul activității de afaceri acceptă, dețin, plasează sau transferă active care aparțin terților și care efectuează sau atribuie, chiar și ocazional, plăți de dobânzi în folosul imediat al unui beneficiar efectiv.

Articolul 5

Definiția autorității competente

În sensul prezentului acord, autoritățile competente ale părților contractante sunt autoritățile prevăzute la anexa I.

Pentru țările terțe, autoritatea competentă este acea autoritate care are competența de a elibera certificate de rezidență fiscală.

Articolul 6

Definiția plății de dobânzi

(1) În sensul prezentului acord, prin „plată de dobânzi” se înțelege:

(2) În ceea ce privește alineatul (1) litera (c), în cazul în care un agent plătitor nu dispune de nici o informație privind partea din venituri care provine din plăți de dobânzi, valoarea totală a veniturilor se consideră ca fiind plată de dobânzi.

(3) În ceea ce privește alineatul (1) litera (d), în cazul în care un agent plătitor nu dispune de nici o informație privind procentul de active investit în titluri de creanță sau în acțiuni sau părți astfel cum sunt definite la alineatul menționat anterior, procentul se consideră a fi mai mare de 40 %.

În cazul în care agentul plătitor nu este în măsură să determine valoarea veniturilor realizate de beneficiarul efectiv, acestea se consideră ca fiind produsul cesionării, al rambursării sau al răscumpărării acțiunilor sau părților în cauză.

(4) Veniturile care provin de la organisme sau entități care au investit până la 15 % din activele lor în creanțe, în sensul alineatului (1) litera (a), nu sunt considerate plăți de dobânzi în sensul alineatului (1) literele (c) și (d).

(5) Procentul prevăzut la alineatul (1) litera (d) și la alineatul (3) este de 25 % după 31 decembrie 2010.

(6) Procentul prevăzut la alineatul (1) litera (d) și la alineatul (5) este stabilit în funcție de politica în materie de investiții, astfel cum este definită în regulamentele sau în actele constitutive ale organismelor sau entităților în cauză sau, în lipsa acestora, în funcție de compoziția efectivă a activelor acestor organisme sau entități.

Articolul 7

Reținerea la sursă

(1) În cazul în care beneficiarul efectiv este rezident al unui stat membru al Comunității Europene, Principatul Monaco aplică o reținere la sursă pe baza unei cote de 15 % în primii trei ani de la data prevăzută la articolul 17, sub rezerva aplicării articolului 14 alineatul (2), de 20 % în următorii trei ani și de 35 % în continuare.

(2) Agentul plătitor aplică reținerea la sursă în conformitate cu următoarele modalități:

(3) În sensul alineatului (2) literele (a), (b) și (c), reținerea la sursă se aplică în mod proporțional cu perioada în care beneficiarul efectiv a deținut titlul de creanță sau acțiunile ori părțile care a (au) generat venitul. În cazul în care agentul plătitor nu este în măsură să determine perioada de deținere pe baza informațiilor de care dispune, acesta consideră că beneficiarul efectiv a deținut titlul de creanță sau acțiunile ori părțile pe întreaga perioadă de existență a acestora, mai puțin în cazul în care beneficiarul efectiv face dovada datei de achiziție.

(4) Impozitele, taxele și reținerile, altele decât reținerea la sursă prevăzută de prezentul acord, aplicate la aceeași plată de dobânzi, se deduc din suma reținută cu titlu de impozit, calculată în conformitate cu prezentul articol.

(5) Aplicarea unei rețineri la sursă de către un agent plătitor stabilit în Principatul Monaco nu împiedică statul membru al Comunității Europene de rezidență fiscală al beneficiarului efectiv să impoziteze venitul în conformitate cu legislația sa internă. În cazul în care un contribuabil declară venituri din dobânzi virate de către un agent plătitor stabilit în Principatul Monaco autorităților fiscale din statul membru al Comunității Europene unde contribuabilul își are reședința, veniturile din dobânzi sunt supuse impozitării la aceeași cotă și în aceleași condiții generale care se aplică dobânzilor încasate în statul membru respectiv.

Articolul 8

Repartizarea reținerii la sursă

(1) Principatul Monaco păstrează 25 % din încasările provenite din reținerea la sursă aplicată în condițiile prevăzute la articolul 7 și transferă restul de 75 % din încasări statului membru al Comunității Europene unde își are reședința beneficiarul efectiv al dobânzilor, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (b).

(2) Transferurile au loc pentru fiecare an calendaristic, printr-o singură operațiune pentru un stat membru al Comunității Europene, în cel mult șase luni de la sfârșitul anului fiscal din Principatul Monaco.

(3) Principatul Monaco ia măsurile necesare pentru a garanta funcționarea corectă a sistemului de repartizare a încasărilor.

În acest sens, Principatul Monaco operează transferul încasărilor în favoarea statului membru în cauză către autoritatea competentă desemnată în anexa I la prezentul acord.

Articolul 9

Comunicarea voluntară

(1) Principatul Monaco prevede o procedură care permite beneficiarului efectiv, astfel cum este definit la articolul 2, să evite reținerea prevăzută la articolul 7 prin autorizarea, în mod expres, a agentului său plătitor stabilit în Principatul Monaco să comunice autorității competente din Principatul Monaco informații cu privire la plățile de dobânzi. Autorizarea se referă la toate plățile de dobânzi efectuate în favoarea beneficiarului efectiv de către agentul plătitor.

(2) Informațiile minime pe care agentul plătitor trebuie să le comunice, în cazul autorizării în mod expres de către beneficiarul efectiv, se referă la următoarele aspecte:

(3) Autoritatea competentă din Principatul Monaco comunică informațiile prevăzute la alineatul (2) autorității competente din statul membru al Comunității Europene de reședință al beneficiarului efectiv. Comunicarea se realizează cel puțin o dată pe an, în termen de șase luni de la închiderea anului fiscal în Principatul Monaco, pentru toate plățile de dobânzi efectuate în cursul anului în cauză.

Articolul 10

Eliminarea dublei impuneri și/sau rambursarea reținerii la sursă

(1) Statul membru al Comunității Europene unde își are rezidența fiscală beneficiarul efectiv asigură eliminarea oricărei duble impuneri care ar putea rezulta din aplicarea reținerii la sursă prevăzută la articolul 7, în conformitate cu dispozițiile alineatelor (2) și (3).

(2) În cazul în care plățile de dobânzi primite de un beneficiar efectiv au fost supuse reținerii la sursă prevăzute la articolul 7, aplicată de un agent plătitor din Principatul Monaco, statul membru al Comunității Europene unde își are rezidența fiscală beneficiarul efectiv îi acordă acestuia un credit fiscal egal cu valoarea reținerii la sursă. În cazul în care valoarea reținerii depășește valoarea impozitului datorat în conformitate cu legislația sa internă, statul membru al Comunității Europene unde se află rezidența fiscală a beneficiarului efectiv rambursează acestuia diferența reținută în plus, fără a aduce atingere mecanismelor de credit fiscal sau altor practici administrative.

(3) În cazul în care, pe lângă reținerea la sursă prevăzută la articolul 7, plățile de dobânzi primite de un beneficiar efectiv au fost supuse unei alte rețineri la sursă, iar statul membru al Comunității Europene unde se află rezidența fiscală acordă un credit fiscal pentru această reținere la sursă în conformitate cu legislația sa internă sau cu convenții privind dubla impunere, cea de a doua reținere la sursă este creditată înainte de aplicarea procedurii prevăzute la alineatul (2).

(4) Statul membru al Comunității Europene unde se află rezidența fiscală a beneficiarului efectiv poate să înlocuiască mecanismul de creditare fiscală prevăzut la alineatele (2) și (3), printr-o rambursare directă și integrală a reținerii la sursă prevăzute la articolul 7.

Articolul 11

Titluri de creanță negociabile

(1) Cu începere de la data prevăzută la articolul 17, sub rezerva aplicării articolului 14 alineatul (2) din prezentul acord și atâta timp cât Principatul Monaco aplică reținerea la sursă prevăzută la articolul 7, iar cel puțin un stat membru al Comunității Europene aplică o reținere similară, dar nu mai târziu de 31 decembrie 2010, obligațiunile naționale și internaționale, precum și alte titluri de creanță negociabile, a căror emisiune de origine este anterioară datei de 1 martie 2001 sau pentru care prospectele de emisiune de origine au fost aprobate înaintea acestei date de către autoritățile competente în acest sens, nu sunt considerate titluri de creanță în sensul articolului 6 alineatul (1) litera (a), cu condiția să nu se realizeze nici o altă emisiune de titluri de creanță negociabile începând cu 1 martie 2002.

Cu toate acestea, atâta timp cât cel puțin un stat membru al Comunității Europene aplică în egală măsură dispoziții similare, dispozițiile prezentului articol continuă să se aplice după data de 31 decembrie 2010 în privința titlurilor de creanță negociabile:

În cazul în care toate statele membre ale Comunității Europene încetează să aplice dispoziții similare celor prevăzute la articolul 7 din prezentul acord, dispozițiile prezentului articol se aplică în continuare titlurilor de creanță negociabile:

Dacă, începând cu 1 martie 2002, se realizează o nouă emisiune a unuia din titlurile de creanță negociabile sus-menționate emise de un guvern sau o entitate asimilată, care acționează în calitate de autoritate publică sau al cărei rol este recunoscut de un tratat internațional în conformitate cu definițiile cuprinse în anexa II, întreaga emisiune a acestui titlu, respectiv emisiunea de origine și orice emisiune ulterioară, este considerată titlu de creanță în sensul articolului 6 alineatul (1) litera (a).

Dacă, începând cu 1 martie 2002, se realizează o nouă emisiune a acestor titluri de creanță negociabile ca urmare a intervenției unui organ emitent care nu este prevăzut la teza anterioară, noua emisiune se consideră titlu de creanță în sensul articolului 6 alineatul (1) litera (a).

(2) Dispozițiile prezentului articol nu împiedică statele membre ale Comunității Europene să aplice impozit pe veniturile din titlurile de creanță negociabile prevăzute la alineatul (1), în conformitate cu legislația lor națională.

Articolul 12

Schimbul de informații la cerere

(1) Autoritățile competente din Principatul Monaco și statele membre ale Comunității Europene schimbă informații cu privire la actele care constituie, în sensul legislației interne al statului solicitat, infracțiunea de evaziune fiscală în materie de impozitare a veniturilor din economii plătite sub formă de dobânzi.

În cazul în care Principatul Monaco este statul solicitat, constituie infracțiunea de evaziune fiscală în materie de impozitare a veniturilor din economii plătite sub formă de dobânzi următoarele acțiuni:

În cazul în care sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 13 alineatul (3), principiile referitoare la schimbul de informații prevăzute de prezentul articol se aplică infracțiunilor similare care prezintă un grad de gravitate identic cu cel al infracțiunii de evaziune fiscală prevăzut anterior, în conformitate cu legislația statului solicitat.

Ca răspuns la o cerere întemeiată în mod corespunzător, în conformitate cu alineatul (3) prevăzut în continuare, statul solicitat furnizează informațiile cu privire la faptele care fac obiectul unei proceduri administrative, civile sau penale inițiate de statul solicitant referitor la actele sus-menționate și care se referă exclusiv la veniturile din dobânzi impozabile în statul respectiv.

Sunt considerate informații de natură transmisibilă informațiile prevăzute la articolul 9 alineatul (2) din prezentul acord.

(2) Pentru a stabili dacă informațiile pot fi comunicate ca răspuns la o solicitare, statul solicitat aplică termenele de prescripție aplicabile în conformitate cu legislația statului solicitant și nu în conformitate cu legislația statului solicitat. În orice caz, nu se transmit informații despre infracțiunile săvârșite anterior datei de 1 iulie 2005.

(3) Pentru a stabili pertinența cererii, autoritatea competentă a părții solicitante furnizează următoarele informații care trebuie redactate în limba oficială a statului solicitat:

(4) Partea care primește cererea poate refuza furnizarea informațiilor solicitate în cazul în care cererea nu este conformă cu dispozițiile prezentului acord.

Toate informațiile schimbate în acest mod trebuie considerate confidențiale și nu pot fi dezvăluite decât persoanelor sau autorităților competente ale părții contractante cu atribuții în impozitarea plăților de dobânzi prevăzute la articolul 1. Aceste persoane sau autorități pot dezvălui informațiile astfel primite în cursul ședințelor publice sau în procesele care au ca obiect această impozitare, doar pe teritoriul statului solicitant.

Informațiile nu pot fi comunicate nici unei alte persoane sau autorități decât cu acordul scris și prealabil al autorității competente a părții contractante care a comunicat informațiile.

Articolul 13

Consultare și examinare

(1) În cazul în care apare un diferend între autoritatea competentă din Principatul Monaco și una sau mai multe autorități competente din statele membre ale Comunității Europene, în conformitate cu articolul 5 din prezentul acord cu privire la interpretarea sau aplicarea acordului, autoritățile implicate depun toate eforturile pentru a rezolva litigiul pe cale amiabilă. Acestea informează de îndată Comisia Europeană și autoritățile competente din celelalte state membre ale Comunității Europene cu privire la rezultatele consultării.

În ceea ce privește problema interpretării, Comisia Europeană poate participa la consultări la cererea oricărei autorități competente.

(2) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), părțile contractante se consultă reciproc la un interval de cel puțin trei ani sau la cererea uneia dintre părți în vederea examinării și – dacă se consideră necesar – în vederea îmbunătățirii funcționării tehnice a prezentului acord.

Cu toate acestea, părțile contractante convin asupra importanței evoluțiilor internaționale în domeniul care face obiectul prezentului acord și se consultă, dacă este necesar, în cadrul consultărilor prevăzute la prezentul alineat pentru a analiza dacă sunt necesare modificări la acord în urma noilor evoluții.

(3) Ținând seama de concluziile acordurilor bilaterale încheiate între statele membre și statele terțe supuse acelorași obligații ca și Principatul Monaco în domeniul impozitării veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi, Principatul Monaco va analiza domeniul de aplicare și condițiile de punere în aplicare a principiilor prevăzute la articolul 12 în cazul comiterii de infracțiuni similare cu același grad de gravitate cu infracțiunea de evaziune fiscală prevăzute la articolul menționat anterior. În acest sens, Principatul Monaco inițiază consultări cu Comisia Europeană.

(4) Consultările se organizează în termen de o lună de la data formulării cererii sau de îndată ce este posibil în cazuri urgente.

(5) În scopul consultării prevăzute anterior, fiecare parte contractantă informează cealaltă parte cu privire la evoluțiile care ar putea influența buna derulare a prezentului acord. Evoluțiile se pot referi la orice acord relevant între una din părțile contractante și un stat terț.

Articolul 14

Aplicarea și suspendarea aplicării

(1) Aplicarea prezentului acord este condiționată de adoptarea și punerea în aplicare de către teritoriile dependente sau asociate statelor membre prevăzute în raportul Consiliului (Afaceri economice și financiare) de la Consiliul European de la Santa Maria de Feira din 19 și 20 iunie 2000, precum și de către Statele Unite ale Americii, Andorra, Liechtenstein, Elveția și San Marino a unor măsuri identice sau similare celor prevăzute de Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 în materie de impozitare a veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi sau prevăzute de prezentul acord și care prevăd aceleași date de punere în aplicare.

(2) Părțile contractante decid, de comun acord, cu cel puțin șase luni înainte de data prevăzută la articolul 17, dacă s-au îndeplinit condițiile prevăzute la alineatul (1) în ceea ce privește datele de intrare în vigoare a măsurilor pertinente în țările terțe și teritoriile dependente sau asociate în cauză. În cazul în care părțile contractante decid că nu s-au îndeplinit condițiile, stabilesc de comun acord o nouă dată în sensul articolului 17. În acest sens, Comunitatea Europeană notifică Principatul Monaco asupra punerii în aplicare efective a unor măsuri identice sau similare de către statele membre ale Comunității Europene, de către teritoriile dependente sau asociate, precum și de către țările terțe în cauză.

(3) Fără a aduce atingere acordurilor instituționale și sub rezerva celor menționate anterior, Principatul Monaco aplică prezentul acord începând cu data prevăzută la articolul 17 și adresează o notificare cu privire la aceasta Comunității Europene.

(4) Aplicarea prezentului acord sau a anumitor părți din acord poate fi suspendată de către o parte contractantă, cu efect imediat, prin notificare adresată celeilalte părți contractante, în cazul în care Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 în materie de impozitare a veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi sau o parte a directivei încetează să se aplice, fie temporar, fie definitiv, în conformitate cu dreptul comunitar sau în cazul în care un stat membru al Uniunii Europene suspendă aplicarea măsurilor de punere în aplicare.

(5) Fiecare parte contractantă poate suspenda în egală măsură aplicarea prezentului acord prin notificare adresată celorlalte părți contractante, în cazul în care una din cele cinci țări terțe sus-menționate (Statele Unite ale Americii, Andorra, Liechtenstein, Elveția și San Marino) sau unul din teritoriile dependente sau asociate statelor membre ale Uniunii Europene prevăzute la alineatul (2) încetează să aplice măsuri identice sau similare celor prevăzute de Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 în materie de impozitare a veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi. Suspendarea aplicării produce efecte cel mai devreme după două luni de la data notificării. Aplicarea acordului se reia de îndată ce măsurile sunt reintegrate.

Articolul 15

Alte piețe/piața asiatică

Pe perioada de tranziție prevăzută de Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 în materie de impozitare a veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi, Comunitatea Europeană inițiază discuții cu alte piețe financiare importante în vederea adoptării și punerii în aplicare în mod efectiv de către jurisdicțiile în cauză de măsuri similare celor care se aplică în cadrul Comunității.

Articolul 16

Semnarea, intrarea în vigoare și denunțarea

(1) Prezentul acord se încheie sub rezerva ratificării sau aprobării de către părțile contractante în conformitate cu procedurile interne. Părțile contractante își notifică reciproc încheierea acestor proceduri. Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni de la data ultimei notificări.

(2) Prezentul acord rămâne în vigoare atâta timp cât nu este denunțat de una din părțile contractante.

(3) Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord printr-o notificare adresată celeilalte părți contractante. În acest caz, acordul încetează să mai producă efecte în termen de doisprezece luni de la data notificării.

Articolul 17

Dispoziții de aplicare

Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 14, părțile contractante pun în aplicare actele cu putere de lege, normele și normele administrative necesare pentru aplicarea prezentului acord începând cu data de 1 iulie 2005.

Articolul 18

Reclamații și dispoziții finale

(1) În cazul în care prezentul acord este denunțat sau dacă aplicarea sa este suspendată, în totalitate sau în parte, reclamațiile formulate de către terți în conformitate cu articolul 10 nu sunt afectate.

(2) Principatul Monaco întocmește un decont final înainte de încetarea aplicării prezentului acord și efectuează o plată finală către statele membre ale Comunității Europene.

Articolul 19

Domeniul de aplicare teritorial

Prezentul acord se aplică, pe de o parte, teritoriilor unde se aplică Tratatul de instituire a Comunității Europene, în condițiile prevăzute prin acest tratat, și, pe de altă parte, teritoriului Principatului Monaco.

Articolul 20

Anexe

(1) Cele două anexe fac parte integrantă din acord.

(2) Lista autorităților competente prevăzută la anexa I poate fi modificată prin notificare simplă adresată celeilalte părți contractante de către Principatul Monaco, în ceea ce privește autoritatea prevăzută la litera (a) din anexa sus-menționată, și de către Comunitatea Europeană, în ceea ce privește celelalte autorități.

Lista entităților asimilate prevăzută la anexa II poate fi modificată de comun acord.

Articolul 21

Limbi

(1) Prezentul acord este redactat, în două exemplare, în limbile cehă, daneză, engleză, estonă, germană, finlandeză, franceză, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, toate textele fiind, deopotrivă, autentice.

(2) Versiunea în limba malteză este autentificată de către părțile contractante pe baza unui schimb de scrisori. Textul în limba malteză este deopotrivă autentic cu textele menționate la alineatul (1).

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.

SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have signed the present Agreement.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.

TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

A FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak e megállapodást alább kézjegyükkel látták el.

B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.

NA DOWÓD CZEGO niżej podpisani pełnomocnicy podpisali niniejszą Umowę.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.

NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.

V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.

TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.

V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.

Udfærdiget i Bruxelles, den syvende december to tusind og fire.

Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.

Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.

Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.

Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.

Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.

Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.

Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.

Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.

Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.

Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.

Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.

V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.

Podpisano v Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.

Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.

Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.

Por la Comunidad Europea Za Evropské společenství For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Euroopa Ühenduse nimel Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Eiropas Kopienas vārdā Europos bendrijos vardu az Európai Közösség részéről Għall-Komunità Ewropea Voor de Europese Gemeenschap W imieniu Wspólnoty Europejskiej Pela Comunidade Europeia Za Európske spoločenstvo za Evropsko skupnost Euroopan yhteisön puolesta På Europeiska gemenskapens vägnar