LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 123/72

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 343/09/COL

(2009. gada 23. jūlijs)

par īpašuma darījumiem Tīmes (Time) pašvaldībā attiecībā uz īpašumiem ar numuriem 1/152, 1/301, 1/630, 4/165, 2/70 un 2/32

(Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,

ņemot vērā Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3) un jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu un 7. panta 2. punktu (4),

ņemot vērā Iestādes pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju (5) un jo īpaši nodaļu par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes,

ņemot vērā Iestādes 2004. gada 14. jūlija lēmumu par 3. protokola II daļas 27. pantā minētajiem īstenošanas noteikumiem (6),

uzaicinot ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus atbilstīgi minētajiem noteikumiem (7) un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

I. FAKTI

1. PROCEDŪRA

Iestāde 2007. gada 3. martā saņēma sūdzību no savienības Aksjonsgruppa “Ta vare på trivelige Bryne” par īpašumu ar numuriem 1/152, 1/301, 1/630, 4/165 pārdošanu Tīmes pašvaldībā, kurus Tīmes pašvaldība pārdevusi divām dažādām privātām struktūrām, kā arī par īpašuma ar numuru 2/70 (Brīnes (Bryne) stadions, kurā iekļauts arī īpašums ar numuru 2/32) pārdošanu, kuru Bryne fotballklubb (futbola klubs) pārdeva privātam ieguldītājam, iepriekš šo īpašumu klubam piešķīra pašvaldība (pasākums Nr. 414270). Privātais ieguldītājs Gunnar Oma2007. gada 9. maijā nosūtīja Iestādei sūdzību par vienu no iepriekš minētajiem īpašumiem (numurs 4/165), kuru Tīmes pašvaldība ir pārdevusi.

Pēc sarakstes un informācijas apmaiņas ar Norvēģijas iestādēm (8)2007. gada 19. decembrī Iestāde nolēma uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru par iepriekš minēto zemesgabalu pārdošanu. Procedūras uzsākšanai Iestādes Lēmums Nr. 717/07/COL tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (9).

Norvēģijas iestādes iesniedza savus apsvērumus par lēmumu uzsākt procedūru, nosūtot vēstuli 2008. gada 21. februārī (pasākums Nr. 466024). Iestāde uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus. Iestāde saņēma apsvērumus no divām ieinteresētām personām (10). Iestāde 2008. gada 24. jūlija vēstulē (pasākums Nr. 485974) pārsūtīja šos apsvērumus Norvēģijas iestādēm. Norvēģijas iestādes, nosūtot vēstuli 2008. gada 13. augustā (pasākums Nr. 488289), paziņoja Iestādei, ka tām nav papildu apsvērumu.

2. PĀRBAUDĀMO DARĪJUMU APRAKSTS

2.1. ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 1/152, 1/301 UN 1/630 PĀRDOŠANA UZŅĒMUMAM GRUNNSTEINEN AS

Tīmes pašvaldība saskaņā ar 2007. gada 25. augusta pārdošanas līgumu (11) privātīpašumu attīstītājam Grunnsteinen AS Brīnes centrā (Tīmes pašvaldības administratīvajā centrā) pārdeva īpašumus ar numuriem 1/152 (1 312 kvadrātmetri), 1/301 (741 kvadrātmetrs) un 1/630 (1 167 kvadrātmetri). Saskaņā ar sniegtajiem paskaidrojumiem iniciatīvu slēgt līgumu izrādīja pircēji un pirms pārdošanas netika organizēta publiska izsole (12). Grunnsteinen par īpašumu neko nemaksāja, taču ierastās samaksas vietā apņēmās kopumā uzcelt 65 automašīnu stāvvietas (13). Grunnsteinen līguma 7. pantā noteikts, ka īpašumtiesības jānodod tikai pēc autostāvvietu pabeigšanas, bet ne vēlāk kā līdz 2008. gada beigām. Turklāt 1. pantā bija paredzēts, ka pazemes autonovietne, nododot to atpakaļ Tīmes pašvaldībai, jāreģistrē zemesgrāmatā kā atsevišķs īpašums.

Līguma 1. pantā (14) minēts, ka līguma noslēgšanas laikā īpašumi bija paredzēti dzīvojamo ēku un koplietošanas ceļu/autostāvvietu vajadzībām.

Saskaņā ar līguma 1. pantu Grunnsteinen AS apņēmās īpašumā ar numuru 1/152 uzbūvēt pazemes autostāvvietas, no kurām 65 vietas pēc pabeigšanas bija jānodod Tīmes pašvaldībai (līguma 1. un 5. pants). Saskaņā ar pašvaldības amatpersonu teikto maksājums par īpašumu ar numuru 1/152, kuru veido šajā īpašumā esošās 44 autostāvvietas, ir kompensācija par pazemes autonovietni. Attiecībā uz īpašumiem ar numuriem 1/301 un 1/630 pašvaldība vienam no šiem īpašumiem (īpašumam ar numuru 1/630) pasūtīja vērtības novērtējumu, kuru pēc pašvaldības prasības veica Eiendomsmegler 1. Īpašuma ar numuru 1/630 novērtējums, kurā secināts, ka šā īpašuma tirgus vērtība ir NOK 600 par vienu kvadrātmetru, Iestādei tika iesniegts pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas (15). Atbildot uz Iestādes pieprasījumiem, Norvēģijas iestādes sākotnēji iesniedza būvniecības uzņēmuma Skanska Norge AS veiktos aprēķinus, kuros norādīts, ka cena par vienu autostāvvietu pazemes autonovietnē varētu būt aptuveni NOK 150 000, neskaitot PVN un zemes pirkšanas/īrēšanas izmaksas (16). Pamatojoties uz šiem aprēķiniem, Norvēģijas iestādes apgalvoja, ka īpašumu ar numuriem 1/301 un 1/630 tirgus cena saskaņā ar vērtības novērtējumu varētu būt NOK 2 516 400 (17), turpretim 21 papildu autostāvvieta, ko Grunnsteinen apņēmās uzbūvēt pašvaldībai, tika novērtēta NOK 2 625 000 apmērā (18).Tādējādi šo divu īpašumu vērtību uzņēmums Grunnsteinen varētu pilnībā kompensēt, uzbūvējot 21 papildu autostāvvietu.

Atbildot uz lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu esošo Iestādes rīkojumu sniegt informāciju, ir iesniegti jauni īpašuma vērtības novērtējumi, kā arī autonovietnes cenas aprēķini (19). Jaunos vērtības novērtējumus veica īpašuma vērtēšanas uzņēmums OPAK. Pamatojoties uz zemes vērtības metodi (20), OPAK secināja, ka minēto īpašumu tirgus vērtība, pārdodot tos abus kopā, ir 3,2 miljoni Norvēģijas kronu. Saskaņā ar OPAK viedokli īpašumā ar numuru 1/301 esošā ēka ir atzīta par dzīvošanai nederīgu un ir nojaucama, tādējādi radot īpašumam apgrūtinājumu. Nojaukšanas izdevumi ir novērtēti NOK 150 000 apmērā. OPAK novērtējumā ir iekļauts arī autostāvvietu vērtības aprēķins. Pamatojoties uz to, ka vienai autostāvvietai vajadzīgi vismaz 25 kvadrātmetri (paredzēts valdības noteikumos) un viena kvadrātmetra būvniecības izmaksas ir NOK 5 200 (pamatojoties uz pieredzi), OPAK secina, ka cena ir NOK 130 000 par vienu autostāvvietu jeb NOK 8 450 000 par 65 autostāvvietām.

2.2. ĪPAŠUMA AR NUMURU 4/165 PĀRDOŠANA UZŅĒMUMAM BRYNE INDUSTRIPARK AS

Tīmes pašvaldība un nekustamā īpašuma attīstītājs Bryne Industripark AS2005. gada 31. augustā parakstīja pārdošanas līgumu īpašumam ar numuru 4/165, kas atrodas Håland, Tīmes pašvaldībā (21). Īpašumu veidoja 56 365 kvadrātmetri rūpnieciskai apbūvei paredzētas zemes, un tā pārdošanas cena bija noteikta 4,7 miljonu NOK apmērā (jeb aptuveni NOK 83 par vienu kvadrātmetru). Līguma parakstīšanas laikā šī teritorija bija paredzēta rūpniecības vajadzībām, taču Valsts autoceļu pārvaldes iebildumu dēļ sīki izstrādātais zonējuma plāns netika pieņemts. Līgumā ir iekļauta zaudējumu apvērses klauzula (7. pants), kas attiecas uz Tīmes pašvaldību gadījumā, ja īpašums nav uzbūvēts vai nav izmantojams piecus gadus pēc tā pārņemšanas dienas.

Līguma noslēgšanas laikā īpašumu veidoja neapbūvēts zemesgabals. Ziņojumā pašvaldības domei, kas apstiprināja līgumu, pašvaldības administrācija pauž viedokli, ka zemes pārdošanas nosacījumos ir jāiekļauj punkts par apbūves līguma noslēgšanu. Saskaņā ar pašvaldības amatpersonu teikto 2007. gada 30. augustā tika pieņemti jaunie, sīki izstrādātie zonējuma noteikumi, atbilstīgi kuriem īpašumu paredzēja sporta vajadzībām (22). Pārdošanas līgumā noteikts, ka apbūves līgums jānoslēdz, pamatojoties uz zonējuma noteikumiem. Norvēģijas iestādes, izsakot apsvērumus par lēmumu uzsākt procedūru, iesniedza konsultāciju biroja Asplan Viak veikto apbūves izmaksu aprēķinu un kāda vietējā būvuzņēmēja zemes darbu veikšanas piedāvājumu (23).

Pašvaldība apstiprina, ka pirms pārdošanas, kas notika pēc pircēja iniciatīvas, netika organizēta publiska izsole, taču apgalvo, ka sludinājums par minēto zemi 2003.–2004. gadā bija ievietots viņu tīmekļa vietnē. No administratīvā ziņojuma, kas izveidots pirms pārdošanas, var secināt, ka pieprasītā maksa pamatojās uz cenu, par kādu Tīmes pašvaldība īpašumu iegādājās 1999. gadā, pieskaitot tai kapitāla izmaksas, regulatīvā darba un administratīvās izmaksas. Tādējādi cena tika noteikta saskaņā ar pašvaldības rūpniecisko īpašumu pārdošanas vispārējo principu, t. i., pārdošana par pašizmaksas cenu (24).

Sūdzības iesniedzējs, pamatojoties uz novērtējumu, ko, domājams, 2007. gada janvārī veica kāds neatkarīgs īpašuma vērtētājs, apgalvoja, ka šāda veida īpašumu cena varētu svārstīties ap NOK 400 par vienu kvadrātmetru (25). Taču šajā sakarā nav iesniegts neviens dokuments. Pašvaldības amatpersonas, pamatojoties uz privātpersonu veikto līdzīgu īpašumu pārdošanu tuvākajā apkārtnē, apgalvoja, ka šajā rajonā tirgus cena varētu svārstīties robežās no NOK 80 līdz NOK 115 par vienu kvadrātmetru (26). Atbildot uz lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu esošo Iestādes rīkojumu sniegt informāciju, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas OPAK veiktos vērtības novērtējumus. OPAK novērtējums attiecas uz zemes zonējumu līguma slēgšanas laikā, t. i., uz zemi, kas domāta rūpniecības, nevis sporta vajadzībām, kā tas paredzēts jaunākajos zonējuma noteikumos. Novērtējums pamatojas nevis uz ekspluatācijas metodi, bet gan uz pārdošanas vērtību, kas definēta kā “cena, ko atsevišķas, neatkarīgas ieinteresētās personas ir gatavas maksāt novērtēšanas dienā”. Minētajā gadījumā šī cena tiek noteikta, atsaucoties uz pārdošanas cenām, par kurām var iegūt “līdzīgus īpašumus šajā apkārtnē”. Novērtējumā secināts, ka tirgus cena nav precīzi nosakāma; tā varētu svārstīties robežās no NOK 80 līdz NOK 100 par vienu kvadrātmetru.

2.3. ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 2/70 UN 2/32 PĀRDOŠANA BRYNE FOTBALLKLUBB

2.3.1. Pārdošanas līgums

Saskaņā ar 2003. gada 8. augusta līgumu (27) Tīmes pašvaldība nodeva īpašumu Bryne stadions (īpašumi ar numuriem 2/32 un 2/70, zemes platība – aptuveni 53 000 kvadrātmetru) futbola klubam Bryne fotballklubb (Bryne FK) (28). Futbola klubam jau piederēja uz šīs zemes esošās būves (tostarp futbola tribīne), kā arī bija noslēgti zemes nomas līgumi (29). Uz šīs zemes ir palikusi viena ēka, kas nepieder Bryne fotballklubb, un tika paredzēts, ka klubs varētu pārņemt pašvaldības tiesības, kas noteiktas ar minētās ēkas īpašnieku noslēgtajā nomas līgumā (30).

Saskaņā ar Bryne līguma 2. pantu īpašumi ar numuriem 2/32 un 2/70 klubam Bryne FK tiek nodoti bez atlīdzības. Turklāt pašvaldība sedza visus izdevumus, kas saistīti ar īpašuma nodošanu, piemēram, izdevumus par zemesgabalu sadali, uzmērīšanu u. c. darbībām. Minētie īpašumi aizņem aptuveni 53 000 kvadrātmetru, un līgumā ir skaidri noteikts, ka tie galvenokārt ir jāizmanto sporta vajadzībām.

No līguma 1. panta var secināt, ka futbola klubs prasīja tam nodot īpašumtiesības uz zemi. Mērķis bija palielināt kluba īpašumus, lai varētu pilnveidot futbola laukumu atbilstīgi prasībām, kas piemērojamas laukumiem, kurus izmanto Tippeligaen (Norvēģijas virslīgā). Pašvaldības dienesta vēstulēs norādīts, ka klubam bija svarīgi spēt ieķīlāt īpašumu kā parādu nodrošinājumu, lai gan īpašuma vērtība, iespējams, bija samazināta līguma noteikuma dēļ, ka īpašumu var izmantot tikai sporta vajadzībām.

Atbildot uz lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu esošo Iestādes rīkojumu sniegt informāciju, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas stadiona zemes vērtības novērtējumu, t. i., kāda šī vērtība bija īpašuma nodošanas laikā. Novērtējumu veica OPAK. Vērtēšanas birojs OPAK, pamatojoties uz zemes novērtējumu un pieņemot, ka zemi izmantos sporta objektu vajadzībām, secināja, ka tās pārdošanas vērtība ir NOK 2 650 000.

Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka futbola klubs Bryne FK 2007. gadā plānoja pārdot stadionu uzņēmumam Forum Jæren par 50 miljoniem NOK. Håland pilsētā uz zemes, kas nopirkta no uzņēmuma Bryne Industripark AS (kā minēts iepriekš), bija plānots uzbūvēt jaunu stadionu. Atbildot uz Iestādes informācijas pieprasījumu, Norvēģijas iestādes apstiprināja, ka futbola klubs Bryne FK un uzņēmums Forum Jæren bija parakstījuši nodomu protokolu par īpašumu ar numuru 2/70, bet nevarēja uzrādīt tā kopiju. Tomēr šķiet, ka 2008. gadā šie darījumi tika atcelti, jo būvniecības izmaksas par plānoto stadionu Håland pilsētā izrādījās ievērojami augstākas, nekā bija paredzēts (31).

2.3.2. Futbola klubs Bryne FK

Zemes saņēmējs Bryne FK ir vietējais futbola klubs, kas pašlaik spēlē tā sauktajā “Adecco League” (1. līgā). Bryne FK uzņēmumu reģistrā ir reģistrēts kā bezpeļņas organizācija (32), taču futbola klubs ir nodibinājis arī sabiedrību ar ierobežotu atbildību – Bryne Fotball AS.

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju (33) 2001. gadā klubs un sabiedrība ar ierobežotu atbildību noslēdza sadarbības līgumu, pamatojoties uz Norvēģijas Futbola asociācijas izstrādāto standarta līgumu par komerciālo un nekomerciālo komandas vienību sadarbību. Atbilstīgi līguma nosacījumiem (34) sabiedrība ar ierobežotu atbildību Bryne Fotball ASA tolaik bija atbildīga par šādu saimniecisko darbību: sponsorēšanas līgumu slēgšana, mediju un televīzijas apraides tiesību, kā arī reklāmas laukumu pārdošana, sporta līdzjutējiem paredzēto piederumu pārdošana un licencēšana, treneru un spēlētāju izmantošana reklāmas vajadzībām, kluba nosaukuma un logotipa komerciāla izmantošana, kluba vietējo futbola spēļu biļešu tirdzniecība, loto izložu līgumu slēgšana. Bryne FK, no otras puses, bija atbildīgs par visām ar sportu saistītajām lietām, piemēram, komandu atlasi un trenēšanu, pašu futbola spēļu plānošanu, braucienu organizēšanu spēlētājiem, sporta asociāciju noteikumiem un likumos paredzētajām kluba tiesībām un pienākumiem attiecībā uz spēlētājiem, dalībniekiem, citām organizācijām un valsts aģentūrām, biedru naudu un mazāk nozīmīgu saimniecisko darbību, piemēram, izložu organizēšanu futbola spēļu laikā un stadiona darbības vadīšanu.

Saskaņā ar sadarbības līgumu sabiedrība Bryne Fotball ASA bija finansiāli atbildīga par spēlētājiem (35). Turklāt Bryne Fotball ASA maksāja par spēlētāju iegādi vai gadījumā, ja kāds no kluba junioru komandu spēlētājiem tika virzīts uz elites komandu, maksāja klubam Bryne FK. Sabiedrība ar ierobežotu atbildību paturēja arī tīro peļņu pēc šo izdevumu nomaksas. Visbeidzot, sabiedrība ar ierobežotu atbildību maksāja klubam Bryne FK NOK 150 000 gadā par stadiona iznomāšanu, kā arī NOK 10 000 par katru oficiālo futbola spēli un zināmu maksu par apraides, sponsorēšanas un citām tiesībām.

Taču, lai atbilstu Norvēģijas Futbola asociācijas (NFF) vispārējām prasībām, spēlētāju darba līgumi oficiāli bija noslēgti ar Bryne FK, un klubs arī oficiāli bija līgumslēdzēja puse, slēdzot līgumus par spēlētāju pārdošanu, pirkšanu un nolīgšanu. Turklāt klubs bija atbildīgs par tīri sportiska rakstura pārvaldi (piemēram, treniņiem, atlasi utt.).

Klubu un sabiedrību 2004. gada pavasarī reorganizēja. Visa Bryne ASA darbība tika nodota klubam Bryne FK, bet Bryne Fotball ASA mainīja uzņēmuma statusu un kļuva par Bryne Fotball AS, kura vienīgais mērķis bija parādu dzēšana. Šķiet, ka parādi tika samaksāti 2006. gadā (36). Tādējādi pašlaik visu – gan saimniecisko, gan cita veida darbību – veic klubs Bryne FK.

3. NORVĒĢIJAS IESTĀŽU APSVĒRUMI

Norvēģijas valdība ir iesniegusi apsvērumus par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru.

3.1. APSVĒRUMI PAR ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 1/152, 1/301 UN 1/630 PĀRDOŠANU UZŅĒMUMAM GRUNNSTEINEN AS

Kopā ar apsvērumiem Norvēģijas iestādes iesniedza arī īpašuma vērtības novērtējumu, tostarp pazemes autostāvvietu cenas novērtējumu.

Norvēģijas iestādes uzskata, ka īpašums netika atdots bez atlīdzības; pašvaldībai atlīdzināja, uzbūvējot pazemes autonovietni. Tādējādi valsts atbalstu varētu nepiešķirt, ja maksa par autostāvvietu uzcelšanu vismaz atbilstu uzņēmumam Grunnsteinen AS nodoto īpašumu vērtībai.

Šajā sakarā Norvēģijas iestādes norāda uz OPAK veikto vērtības novērtējumu, secinot, ka uzņēmumam Grunnsteinen nodoto īpašumu vērtība, kopumā ņemot, svārstās no NOK 4 510 000 līdz NOK 5 636 000. Turklāt OPAK, pamatojoties uz līdzīgos projektos gūto pieredzi, kas ir parasta nozares prakse, lēš, ka pazemes autonovietnē esošo autostāvvietu būvniecības izmaksas ir aptuveni NOK 8 450 000. Norvēģijas iestādes arī norāda, ka būvniecības uzņēmums Skanska, līdzīgi pamatojoties uz pieredzi, ir novērtējis autostāvvietu būvniecības izmaksas – NOK 150 000 par vienu autostāvvietu jeb NOK 9 750 000 par 65 autostāvvietām.

Pamatojoties uz šiem skaitļiem, Norvēģijas iestādes apgalvo, ka autonovietnes vērtība kompensē īpašuma vērtību ar uzviju un līdz ar to valsts atbalsts nav iesaistīts.

3.2. APSVĒRUMI PAR ĪPAŠUMA AR NUMURU 4/165 PĀRDOŠANU UZŅĒMUMAM BRYNE INDUSTRIPARK AS

Attiecībā uz īpašuma ar numuru 4/165 pārdošanu uzņēmumam Bryne Industripark AS atkal tika iesniegts OPAK veiktais vērtības novērtējums. Norvēģijas iestādes ir norādījušas, ka OPAK zemi ir novērtējis saskaņā ar tolaik spēkā esošajiem noteikumiem, t. i., kā neapbūvētu zemesgabalu, kas vispārējā pašvaldības plānojumā paredzēts rūpniecības vajadzībām, bet nav iekļauts detalizētā zonējuma plānā. Norvēģijas iestādes neuzskata par būtisku to, ka piedāvājums detalizētam zonējuma plānam bija iesniegts, taču vēlāk atsaukts un ka teritoriju pēc tam pārzonēja sporta vajadzībām, tā kā darījuma laikā zonējuma plāns nebija spēkā.

Ņemot vērā iepriekš minēto, Norvēģijas iestādes uzsver, ka uzņēmuma Bryne Industripark faktiski samaksātā cena, kas ir NOK 4 700 000 (atbilst NOK 83 par vienu kvadrātmetru), saskaņā ar OPAK vērtības novērtējumu iekļaujas pieņemamo cenu robežās, t. i., NOK 4 510 000–5 636 000 (jeb NOK 80–100 par vienu kvadrātmetru). Atzīstot, ka samaksātā cena vairāk tuvojas OPAK noteiktās pieņemamās cenas intervāla zemākajai robežai, Norvēģijas iestādes tomēr uzskata, ka atbalsts nevar būt iesaistīts, kamēr samaksātā cena būtiski neatšķiras no aprēķinātajām vērtībām, jo vērtība neapbūvētam zemesgabalam, kas nav iekļauts zonējuma plānā, jebkurā gadījumā nav precīzi nosakāma.

3.3. APSVĒRUMI PAR ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 2/70 UN 2/32 PĀRDOŠANU BRYNE FK

Attiecībā uz īpašumu ar numuriem 2/70 un 2/32 pārdošanu Norvēģijas iestādes uzskata, ka pirmais jautājums, kas būtu jāizvērtē, ir saistīts ar to, vai ar minētā darījuma palīdzību uzņēmumam tika piešķirta ekonomiska priekšrocība. Pievienotajā vērtības novērtējumā OPAK ir aprēķinājis, ka vērtība īpašumam, uz kura ir uzbūvēts stadions, svārstās robežās no NOK 2 385 000 līdz NOK 2 915 000. Tā kā atlīdzība par īpašumu netika maksāta, Norvēģijas iestādes atzīst, ka klubam Bryne FK ir piešķirta ekonomiska priekšrocība, kas atbilst OPAK noteiktajai īpašuma vērtībai.

Lai gan klubam Bryne FK tika piešķirta priekšrocība, Norvēģijas iestādes apgalvo, ka atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē darījumā nebija iesaistīts. Norvēģijas iestādes uzskata, ka darījuma laikā Bryne FK nebija uzņēmums EEZ valsts atbalsta noteikumu izpratnē. Šis uzskats pamatojas uz kluba organizatorisko struktūru darījuma laikā. Tolaik Bryne FK bija iesaistīts tikai nekomerciālās un ar profesionālo sportu nesaistītās darbībās, kamēr par komerciālo darbību, kā arī par ekonomiskajiem riskiem un priekšrocībām, kas attiecās uz kluba profesionālo futbola komandu, atbildēja Bryne Fotball ASA.

Attiecībā uz iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Bryne Fotball ASA Norvēģija apgalvo, ka atbalsts nebija iespējams, ņemot vērā sadarbības līguma noteikumus. Saskaņā ar līgumu uzņēmumam Bryne Fotball ASA bija jāmaksā klubam Bryne FK ikgadējā maksa NOK 150 000 apmērā par stadiona lietošanu, kā arī NOK 10 000 par katru oficiālo spēli. Tādējādi līgums nodrošināja, ka no zemes nodošanas radītās ekonomiskās priekšrocības labumu gūst vienīgi klubs Bryne FK.

Attiecībā uz Bryne Fotball ASA un Bryne FK apvienošanos, kas notika apmēram pusgadu pēc īpašuma nodošanas, Norvēģijas iestādes norāda, ka nevar uzskatīt, ka līdz ar šo apvienošanos pašvaldības piešķirtā priekšrocība automātiski pieaugs proporcionāli kluba komerciālajai darbībai. Šajā gadījumā ir sīki jāizanalizē pašreizējā saimnieciskā darbība, lai noteiktu sadales principus starp saimniecisko darbību un darbību, kas nav saistīta ar saimniecisko darbību.

4. TREŠO PERSONU APSVĒRUMI

4.1. BRYNE FK APSVĒRUMI

Bryne FK ir iesniedzis apsvērumus par īpašuma nodošanu, kā arī par kluba organizatorisko struktūru un darbību.

Saskaņā ar iepriekš minēto klubs paskaidro, ka tā organizatoriskā struktūra mainījās 2004. gadā, apvienojoties Bryne FK un Bryne Fotball ASA. Pašlaik visas darbības veic Bryne FK. Taču klubs ir noslēdzis savstarpēju līgumu ar uzņēmumu Klubbinvest AS, kurš uzņemas finansiālo risku par līgumiem, kas noslēgti ar profesionālajiem futbolistiem.

Turklāt klubs norāda, ka tā darbības rezultāti 2005., 2006. un 2007. gadā ir bijuši negatīvi un ka tā darbībai galvenokārt ir nekomerciāls raksturs, jo darbs lielākoties saistīts ar jaunajiem futbolistiem. Kopumā no kluba 2 047 darbības stundām (37) saimnieciskā darbība aizņem tikai aptuveni 230 stundas jeb 11 procentus no kopējā stundu skaita. Visas ar saimniecisko darbību nesaistītās darbības notiek objektos, kas atrodas uz zemes, kura klubam nodota atbilstīgi 2003. gada līgumam.

Attiecībā uz stadiona zemesgabala un ēku īpašumtiesību nodošanu klubs uzsver, ka 2003. gadā tam tika nodota vienīgi zeme, jo ēkas un aprīkojums klubam jau piederēja. Turklāt klubs atsaucas uz nomas līgumu, kuru noslēgusi Tīmes pašvaldība kā iepriekšējais īpašuma īpašnieks un saskaņā ar kuru zināma nodotās zemes teritorija uz 99 gadiem ir paredzēta autostāvvietām. Klubs uzskata, ka šis ilgtermiņa nomas līgums ievērojami samazina īpašuma vērtību un ka OPAK to nebija ņēmis vērā.

Pēc kluba domām, zemes nodošanas laikā Bryne FK nebija uzņēmums tālaika kluba organizatoriskās struktūras un iepriekš aprakstītā sadarbības līguma dēļ. Tā kā atbalsta jautājums ir jāvērtē, ņemot vērā īpašuma nodošanas laiku, tad valsts atbalsts nav iesaistīts. Attiecībā uz īpašuma vērtību klubs atzīmē, ka nodotās zemes reālā vērtība autostāvvietām paredzēto zemes daļu nomas līguma negatīvās vērtības dēļ ir ievērojami zemāka par OPAK noteikto cenu. Tādēļ, ja Iestāde secina, ka darījums ir saistīts ar atbalstu, jebkurš atbalsta elements var būt de minimis.

4.2. NORVĒĢIJAS FUTBOLA ASOCIĀCIJAS APSVĒRUMI

Norvēģijas Futbola asociācija (NFF) ir iesniegusi apsvērumus attiecībā uz Norvēģijas futbola organizāciju kopumā, tai pašā laikā atturoties izteikt konkrētus apsvērumus par izskatāmo lietu.

Asociācija paskaidro, ka ir viena no Norvēģijas lielākajām bezpeļņas organizācijām, kurā ir vairāk nekā 500 000 biedru, tostarp 400 000 aktīvu futbolistu. Asociācijas galvenā darbība ir visu līmeņu spēlētāju atlase un pilnveidošana.

Tāpēc NFF cenšas nodrošināt, lai visā valstī pastāvētu atbilstošas iespējas.

NFF norāda, ka pēc būtības tas ir sabiedrības pienākums piedāvāt un organizēt sporta pasākumus bērniem un jauniešiem viņu tuvākajā apkārtnē. Tādējādi gan sporta sabiedrībai, gan valsts iestādēm ir jāveicina jaunu objektu būvniecība. Patiesībā NFF domā, ka kluba ieguldījums minētajā sabiedrības uzdevumā ir diezgan būtisks, lai gan tā apmērs nekad nav ticis precizēts. Papildu labums, kas rodas no kluba centieniem atbalstīt bērnus un jauniešus, ir mobilitātes iespējas radīšana starp masu un profesionālo futbolu. Solidaritāte ar vietējiem klubiem vienmēr ir nozīmīgs mērķis, pat tad, ja ienākumi tiek gūti, pārdodot apraides tiesības valsts vai Eiropas mērogā.

4.3. KLUBA VÅLERENGA FOTBALL APSVĒRUMI

Futbola klubs Vålerenga Fotball ar sava juridiskā pārstāvja – juridiskā biroja Selmer – starpniecību ir iesniedzis vispārīgus apsvērumus jautājumā par zemes nodošanu futbola klubiem futbola objektu būvēšanai. Saskaņā ar klubu Vålerenga šai problēmai ir praktiska nozīme un nākotnē tā atkal var kļūt aktuāla.

Ņemot vērā iepriekš minēto, klubs norāda uz sešiem jautājumiem, kas varētu būt svarīgi šādu lietu risināšanā. Pirmkārt, klubs norāda, ka ir svarīgi nodalīt komerciālās un ar komerciju nesaistītās kluba daļas grāmatvedības uzskaites. Otrkārt, Vålerenga apgalvo, ka klubs, kam pieder stadions, kurš tiek izīrēts, tomēr var neatbilst uzņēmuma definīcijai, ja tas darbojas tikai kā “pasīvais īpašnieks”. Treškārt, pēc Vålerenga domām, pastāv pieņēmums, ka futbola stadionu būvniecība un vadīšana neietekmē tirdzniecību. Ceturtkārt, tiek pieņemts, ka futbola stadionus var uzskatīt par sabiedriskām infrastruktūrām. Piektkārt, futbola stadionam ir jānosaka tirgus cenām atbilstoša nomas maksa, pamatojoties uz pircēju maksātspēju, nevis uz ieguldījuma amortizāciju. Sestkārt, saistībām uzbūvēt un vadīt futbola stadionu līdz ar nodoto zemi ir negatīva vērtība; tas nozīmē, ka klubs negūst nekādu ekonomisku priekšrocību.

II. NOVĒRTĒJUMS

1. VALSTS ATBALSTA PIEŠĶIRŠANA

EEZ līguma 61. panta 1. punktu lasa šādi:

“Ja vien šajā līgumā nav paredzēts citādi, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis vai EBTA valstis vai ko jebkādā veidā sniedz no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts ietekmē tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.”

No šā noteikuma izriet, ka valsts atbalstu EEZ līguma izpratnē var piešķirt, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

— atbalsts jāpiešķir no valsts līdzekļiem,

— atbalstam jādod priekšroka atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, t. i., no šā atbalsta uzņēmumam jāpiešķir ekonomiska priekšrocība,

— atbalstam jābūt selektīvam EEZ līguma izpratnē,

— atbalstam jākropļo konkurence un jāietekmē tirdzniecība starp līgumslēdzējām pusēm.

Atbilstība šiem nosacījumiem ir jāizvērtē katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā katru iepriekš aprakstīto darbību.

2. ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 1/152, 1/301 UN 1/630 PĀRDOŠANA UZŅĒMUMAM GRUNNSTEINEN AS

Lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Iestāde izteica šaubas par to, vai darījums veikts, ievērojot tirgus noteikumus. Iestāde atzina, ka pēc būtības darījumā varētu būt ievēroti tirgus noteikumi, jo par īpašumu samaksāto cenu veido saistības uzbūvēt pazemes īpašumu pašvaldībai. Taču, lai to pārbaudītu, Iestādei jāveic īpašuma vērtības novērtējums un attiecīgi jānosaka reālā autostāvvietu būvniecības tirgus cena.

Turklāt lēmumā par procedūras uzsākšanu Iestāde norādīja, ka tobrīd Norvēģijas iestāžu iesniegtais vērtības novērtējums, ko veica uzņēmums Eiendomsmegler 1, attiecās tikai uz vienu no minētajiem īpašumiem. Iestāde apšaubīja arī īpašuma ar numuru 1/630 vērtības novērtējuma ticamību, jo novērtējumā nebija minēta izmantotā metode, kā arī nebija sniegts īpašuma raksturojums, kas ir izšķirošs faktors, izdarot secinājumu.

Iestāde arī atzina, ka darījums ir ietekmējis EEZ tirdzniecību un konkurenci.

Pēc Iestādes lēmuma uzsākt procedūru Norvēģijas iestādes ir iesniegušas jaunu īpašumu vērtības novērtējumu un OPAK veikto autostāvvietu būvniecības izmaksu novērtējumu. Iestāde atzīmē, ka nevar uzskatīt, ka uzņēmumam Grunnsteinen tika piešķirta kāda priekšrocība, ja iespējams pierādīt, ka īpašuma vērtība bija vienāda ar vai zemāka par pazemes autonovietnes būvniecības saistību negatīvo vērtību. Lai to pārbaudītu, ir jāizvērtē OPAK ziņojuma ticamība, atsaucoties uz metodi, kas izklāstīta pamatnostādnēs par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes.

2.1. OPAK ZIŅOJUMA NOVĒRTĒJUMS

Saskaņā ar pamatnostādnēm par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes, īpašuma tirgus vērtība ir jānosaka, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem, un tas jādara īpašuma vērtētājam, kuram ir laba reputācija un kurš ir neatkarīgs, veicot savus pienākumus. Visbeidzot, īpašo saistību ekonomiskais neizdevīgums ir jāizvērtē atsevišķi, un to var ierēķināt pirkuma cenā (38).

Vērtējuma ziņojumu izveidoja OPAK – uzņēmums, kas darbojas būvniecības vadīšanā, pakalpojumu sniegšanā mājokļu īpašnieku biedrībām un īpašumu vērtēšanā. Attiecīgo ziņojumu izstrādāja vērtētājs Jacob Aarsheim.

Pamatnostādnēs par valsts atbalstu noteikts, ka “īpašuma vērtētājs” ir persona ar labu reputāciju, kura atzītā mācību centrā ir ieguvusi attiecīgu grādu vai līdzvērtīgu akadēmisku kvalifikāciju, kurai ir atbilstoša pieredze un kura ir kompetenta, vērtējot zemi un ēkas, kas atrodas kādā konkrētā vietā un pieder pie noteiktas īpašumu kategorijas.

Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka uzņēmumam OPAK, un jo īpaši šā uzņēmuma darbiniekam Jacob Aarsheim, ir liela pieredze šīs kategorijas īpašumu vērtēšanā Jæren apkārtnē. Norvēģijas iestāžu apgalvojumi pamatojas uz vērtētāja Jacob Aarsheim dzīves aprakstu, kas pievienots Iestādei iesniegtajiem Norvēģijas iestāžu apsvērumiem (39). Vērtētājam Jacob Aarsheim ir plaša pieredze, kā arī izglītība būvdarbu veikšanas tehnoloģijā. Tādējādi nav iemesla apšaubīt OPAK un Jacob Aarsheim atbilstību pamatnostādnēs minētajiem kritērijiem vai viņu labo reputāciju.

Valsts atbalsta pamatnostādnēs noteikts, ka: “Vērtētājam jābūt neatkarīgam, veicot uzdevumus, t. i., valsts iestādēm nav tiesību izdot rīkojumus attiecībā uz novērtēšanas rezultātiem.”

Ziņojumā ir minēts novērtējuma mērķis un tas, ka vērtētājs Jacob Aarsheim un kāda cita OPAK persona ir bijuši klāt šā īpašuma apmeklējuma laikā. Ir pievienots arī izmantotās metodes sīks izskaidrojums. Ņemot vērā iepriekš minēto, Iestāde neredz iemeslu apšaubīt, ka īpašuma vērtētājs ir veicis novērtējumu, pamatnostādņu izpratnē būdams pilnīgi neatkarīgs.

Pamatnostādnēs “tirgus vērtība” tiek definēta kā “cena, par kādu vērtēšanas dienā zemi un ēkas varētu pārdot ar individuālu līgumu starp brīvprātīgu pārdevēju un neatkarīgu pircēju, pieņemot, ka lieta publiski piedāvāta tirgū, ka tirgus nosacījumi ļauj to likumīgā kārtā pārdot un ka pārdošanas sarunām, ņemot vērā īpašuma veidu, ir pietiekami daudz laika”.

OPAK ziņojumā cita starpā minēti šādi pamatojumi un pieņēmumi:

— īpašnieks pret pārdošanu izturas pozitīvi,

— īpašumu var brīvi pārdot normālā laika periodā,

— netiek ņemti vērā pircēji, kas gatavi maksāt pārāk augstu cenu to “īpašo interešu” dēļ, ( .. )

— vērtējums veikts saskaņā ar OPAK pieņemto darba kārtību īpašuma vērtības noteikšanai un UiS organizētajiem vērtības noteikšanas kursiem.

Tā kā uz īpašuma esošā ēka ir atzīta par dzīvošanai nederīgu un ir jānojauc, OPAK īpašumu ir vērtējis kā neapbūvētu zemi. Izmantotā metodoloģija, kas minēta kā “zemes vērtības metode”, tiek skaidrota šādi:

“Īpašuma novērtējums ir atkarīgs no tā paredzētā izmantojuma veida un attīstības potenciāla, tai skaitā no gaidāmās peļņas. Tiešs rādītājs ir zemes izmaksas (t. i., starpība starp pilnīgi labiekārtota īpašuma un kopējo būvdarbu tirgus vērtību, ieskaitot tīro peļņu, bet izslēdzot zemes vērtību), kas dalītas ar iekštelpu, izņemot pagrabstāva, kopējās platības kvadrātmetru skaitu” (40).Turklāt tiek paskaidrots, ka zemes vērtība ir atkarīga no apkārtnē esošo ēku pieprasījuma, būvniecības izmaksām un spēkā esošajiem zonējuma noteikumiem. Novērtējuma izstrādē tiek ņemta vērā arī apkārtnē esošu līdzīgu zemesgabalu pārdošanas pieredze.

Piemērojot šo metodi, OPAK savā ziņojumā nonāca pie secinājuma, ka 3,2 miljoni NOK ir reāls pārdošanas cenas novērtējums.

Iestāde savā lēmumā par Oslo universitātes bibliotēkas ēkas pārdošanu iepriekš ir atzīmējusi, ka zemes vērtības metode ir pieļaujama, vērtējot zemesgabalus, uz kuriem neatrodas ēkas (41). Norvēģijas Vērtētāju asociācija (NTF) savās tīmekļa lappusēs (42) vispirms piemin citas metodes, piemēram, tīrās kapitalizācijas metodi, naudas plūsmas metodi un tehniskās vērtības metodi. Taču šīs metodes paredz, ka uz zemes atrodas ēka. Tā kā uz konkrētā īpašuma esošā ēka ir atzīta par dzīvošanai nederīgu, Iestāde uzskata, ka zemes vērtības metode ir pieļaujama, vērtējot trīs attiecīgos īpašumus.

Saskaņā ar pamatnostādnēm “īpašās saistības, kas attiecas uz zemi un ēkām, bet neattiecas uz pircēju vai viņa saimniecisko darbību, valsts interesēs var pievienot pārdošanai, ja ikvienam potenciālajam pircējam šīs saistības ir jāizpilda, un viņš pēc būtības var tās izpildīt neatkarīgi no tā, vai viņš nodarbojas vai nenodarbojas ar uzņēmējdarbību, un neatkarīgi no veiktās uzņēmējdarbības veida. Neatkarīgiem vērtētājiem atsevišķi jāizvērtē šādu saistību ekonomiskais neizdevīgums, ko var ieskaitīt pirkuma cenā”.

Iestāde uzskata, ka saistības uzbūvēt pazemes autonovietni ir šādas īpašas saistības, kas neattiecas uz pircēju. Dzīvošanai nederīgās ēkas nojaukšanas izdevumus arī var novērtēt un ierēķināt cenā, ievērojot tos pašus principus.

Runājot par saistībām uzbūvēt pazemes autostāvvietas, izmaksu novērtējums pamatojas uz valsts iestāžu un neatkarīga inženierzinātņu institūta izdotajām pamatnostādnēm (43), kurās noteikts, ka vienai autostāvvietai paredzēti 25 kvadrātmetri un ka darba veikšanai ir vajadzīga pieredze pazemes autonovietņu būvniecības izmaksās. OPAK norāda, ka šī vērtības aprēķināšanas metode ir ierasta nozares prakse. Tādējādi OPAK secina, ka cena ir NOK 130 000 par vienu autostāvvietu jeb NOK 8 450 000 par 65 autostāvvietām (izņemot PVN un zemes izmaksas).

Nojaukšanas izdevumi, tostarp maksa par būvgružu savākšanu un šķirošanu, ir noteikti, pamatojoties uz līdzīgu nojaukšanas darbu pieredzi. OPAK lēš, ka šie izdevumi var sasniegt NOK 150 000.

Iestāde atgādina, ka, lai gan tās pienākumos ietilpst pieaicināto personu iesniegto ekspertu atzinumu satura vērtēšana, Iestādes pienākumos neietilpst tās ārējo konsultantu iesaistīšana (44). Izpētot vērtības aprēķinus, kurus veica kāds neatkarīgs eksperts ar pietiekamām tehniskām zināšanām īpašumu vērtības noteikšanā, un pamatojoties uz objektu pārbaudēm, Iestāde uzskata, ka šie aprēķini atbilst valsts atbalsta pamatnostādnēm. Tādējādi aprēķinātās izmaksas var iekļaut pirkuma cenā.

2.2. SECINĀJUMI PAR VALSTS ATBALSTA ELEMENTIEM ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 1/152, 1/301 UN 1/630 PĀRDOŠANĀ UZŅĒMUMAM GRUNNSTEINEN AS

Pamatojoties uz iepriekš minēto OPAK ziņojuma izvērtējumu, Iestāde secina, ka, tā kā ekonomiskais neizdevīgums, kas rodas no saistībām uzbūvēt pazemes autostāvvietas un no izmaksām par dzīvošanai nederīgās ēkas nojaukšanu, kopumā ir novērtēts 8,6 miljonu NOK apmērā, bet īpašuma vērtība ir aprēķināta 3,2 miljonu NOK apmērā, tad no darījuma uzņēmumam Grunnsteinen AS netiek piešķirta nekāda ekonomiska priekšrocība. Tā kā ekonomiskā neizdevīguma negatīvā vērtība ievērojami pārsniedz īpašuma pozitīvo vērtību, tad šo secinājumu neietekmē pieļaujamās kļūdas robežas vai OPAK konstatētais fakts, ka šādus īpašumus nevar precīzi novērtēt.

Taču Iestāde atzīmē, ka atšķirība vērtībā, kas pastāv starp saistībām, kuras uzņēmums Grunnsteinen ir uzņēmies, un īpašuma cenu, ir tik būtiska, ka tā var norādīt uz to, ka OPAK noteiktā tirgus vērtība varētu būt neprecīza. Tomēr lielās neatbilstības dēļ pat būtiska OPAK noteikto vērtību pārrēķināšana neliktu secināt, ka uzņēmumam Grunnsteinen ir piešķirta kāda priekšrocību.

Saskaņā ar iepriekš minēto Iestāde secina, ka īpašumu ar numuriem 1/152, 1/301 un 1/360 nodošana uzņēmumam Grunnsteinen nebija saistīta ar valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

3. ĪPAŠUMA AR NUMURU 4/165 PĀRDOŠANA UZŅĒMUMAM BRYNE INDUSTRIPARK AS

Lēmumā par oficiālās izmeklēšanas uzsākšanu Iestāde izteica šaubas par to, ka cena –4,7 miljoni NOK par 56 000 kvadrātmetru lielu īpašumu – atbilst tirgus cenai. Iestādes šaubas cita starpā pamatojās uz faktu, ka pašvaldība paziņoja, ka īpašums ir pārdots par pašizmaksas cenu, bet vēlāk no šīs nostājas atkāpās, jo tika uzskatīts, ka tieši šā iemesla dēļ zeme pārdota pārāk lēti. Turklāt, tā kā nebija izstrādāts vērtības novērtējums, Iestāde nebija pārliecināta par salīdzinājumu, kas veikts citiem šajā apvidū pārdotajiem īpašumiem.

Atbildot uz lēmumā par procedūras uzsākšanu esošo Iestādes rīkojumu sniegt informāciju, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas OPAK veikto īpašuma vērtības novērtējumu. Tādējādi ir jānoskaidro, vai iesniegtais novērtējums atbilst Iestādes pamatnostādnēs noteiktajiem standartiem.

3.1. OPAK ZIŅOJUMA NOVĒRTĒJUMS

Saskaņā ar Iestādes valsts atbalsta pamatnostādnēm īpašuma tirgus vērtība jānosaka, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem, un tas jādara īpašuma vērtētājam ar labu reputāciju, kurš ir neatkarīgs, veicot savus pienākumus.

Uzņēmuma OPAK, un jo īpaši tā darbinieka Jacob Aarsheim, kvalifikācija un reputācija ir novērtēta jau iepriekš. Ņemot vērā minēto novērtējumu, Iestāde atzīst, ka ziņojumu par īpašumu ar numuru 4/165 arī ir izstrādājis īpašuma vērtētājs ar labu reputāciju.

Iestāde nav atklājusi nekādas norādes par to, ka īpašuma vērtētājs nav bijis neatkarīgs. Vērtētājs Jacob Aarsheim strādā plaši pazīstamā īpašuma vērtēšanas uzņēmumā, kas nav oficiāli saistīts ar pašvaldību. Ziņojumā ir minēts arī novērtējuma mērķis, sniegts apliecinājums tam, ka vērtētājs Jacob Aarsheim ir apmeklējis īpašumu, kā arī sīki raksturota izmantotā metode. Tādējādi Iestādei nav iemesla apšaubīt, ka novērtējums veikts pilnīgi neatkarīgi no jebkādiem pašvaldības rīkojumiem attiecībā uz novērtēšanas rezultātiem.

Kā aprakstīts iepriekš, OPAK min vairākus pieņēmumus saistībā ar saviem novērtējumiem, tostarp pieņēmumu, ka pārdevējs vēlas īpašumu pārdot un ka īpašumu var pārdot normālā laika periodā.

OPAK ir noteicis īpašuma vērtību, pamatojoties uz to, ka īpašums nebija iekļauts zonējuma plānā, bet tikai vispārīgi paredzēts rūpniecības vajadzībām. Tam par iemeslu ir tas, ka ierosinātais zonējuma plāns, kurā zeme bija paredzēta rūpnieciskai apbūvei, Valsts pārvaldes iebildumu dēļ tika atcelts pirms līguma parakstīšanas (45). Vēlāk pieņemtais zonējuma plāns saskaņā ar OPAK teikto krasi atšķīrās no atceltā plāna, jo teritorija tika paredzēta sporta, nevis rūpniecības vajadzībām.

Ziņojumā ir definēts, ka “pārdošanas vērtība ir cena, ko atsevišķi, neatkarīgi potenciālie pircēji, kurus interesē īpašums, ir gatavi maksāt tā novērtēšanas dienā”. OPAK, salīdzinot ar uzņēmumam Grunnsteinen nodoto īpašumu novērtējumu, uzņēmuma Hålandsmarka gadījumā nepiemēro zemes vērtības metodi vai kādu no metodēm, kuras attiecībā uz ēkām izmanto NTF. Šajā gadījumā cena tiek noteikta, par paraugu ņemot līdzīgus zemesgabalus, kas pārdoti tuvākajā apkārtnē (pārdošanas vērtību salīdzināšana).

OPAK norāda, ka salīdzināmās cenas minētajā apkārtnē svārstās no NOK 80 par kvadrātmetru (pārdošanas darījumi starp privātpersonu un pašvaldību) līdz NOK 115 par kvadrātmetru (pārdošanas darījumi starp privātpersonām). OPAK atsaucas arī uz Stavangeres (Stavanger) pilsētas pārcenošanas lēmumu, kurā to zemesgabalu cena, kas paredzēti māju būvniecībai pašā pilsētas centrā, ir noteikta NOK 140 apmērā par vienu kvadrātmetru. Saskaņā ar OPAK teikto attiecīgās rūpnieciskās teritorijas cena varētu atbilst aptuveni NOK 90 par vienu kvadrātmetru. OPAK atzīst, ka tirgus apstākļi ir samērā neskaidri, un tāpēc iesaka, ka tirgus cena varētu būt robežās no NOK 80 līdz NOK 100 par vienu kvadrātmetru jeb robežās no NOK 4 510 000 līdz NOK 5 636 000 par visu teritoriju. Ņemot vērā iepriekš minēto, OPAK lēstā pārdošanas vērtība atrodas pa vidu šim cenu diapazonam – NOK 5 100 000.

Lēmumā par procedūras uzsākšanu Iestāde bija skeptiska, lai paļautos uz pašvaldības veikto citu šajā apkārtnē esošo īpašumu cenu salīdzinājumu, jo cita starpā šķita, ka, neņemot vērā Valsts autoceļu pārvaldes iebildumus, teritorijas zonējuma plāns jau bija pieņemts un tādēļ nebūtu korekti salīdzināt minēto zemi ar teritorijām, kurās zonējuma plāns nepastāv. Taču Norvēģijas iestādes savos apsvērumos par lēmumu uzsākt procedūru ir norādījušas, ka īpašuma pārdošanas laikā Valsts autoceļu pārvaldes iebildumi bija zināmi un tādēļ teritorijai nebija zonējuma plāna. Teritorijas zonējuma plānu pieņēma tikai 2007. gada augustā, t. i., divus gadus pēc īpašuma pārdošanas, un tad teritorija bija paredzēta sporta vajadzībām. Lai gan darījuma laikā turpmākā notikumu ķēde pusēm nebija zināma, šie fakti ļāva secināt, ka sākotnējā zonējuma plāna atcelšana bija reāla un ka plānojumā varētu būt gaidāmas būtiskas izmaiņas.

Tāpēc Iestāde uzskata, ka pieņēmumi, uz kuriem pamatojas OPAK ziņojums, t. i., īpašuma pārdošanas laikā zonējuma plāns netika piemērots, ir atbilstoši.

Attiecībā uz OPAK izmantoto novērtēšanas metodi Iestāde norāda, ka pārdošanas vērtību salīdzināšana varētu izrādīties mazāk precīza nekā citas NTF minētās metodes, jo īpašuma raksturojums un paredzētais izmantojuma veids tiek ņemti vērā mazākā mērā. Taču Iestāde, ņemot vērā OPAK veiktos novērtējumus, secina, ka zemes vērtības metodi, kas cieši saistīta ar zemes maksimāli atļauto izmantojumu, ir grūti pielietot bez zonējuma plāna. Šajā sakarā ir jāatzīmē, ka NTF par vienu no pieļaujamajām rūpnieciskai apbūvei paredzētas zemes novērtēšanas metodēm uzskata arī pārdošanas vērtību salīdzināšanu (46).

Ņemot vērā iepriekš minēto, Iestāde atzīst, ka OPAK ziņojums jāuzskata par atbilstošu vispārpieņemtiem rādītājiem un vērtēšanas standartiem.

3.2. SECINĀJUMI PAR VALSTS ATBALSTA ELEMENTIEM ĪPAŠUMA AR NUMURU 4/165 PĀRDOŠANĀ UZŅĒMUMAM BRYNE INDUSTRIPARK

Īpašuma pārdošanas cena uzņēmumam Bryne Industripark bija NOK 4 700 000. Šī cena vairāk tuvojas OPAK noteiktā cenu intervāla zemākajai robežai (NOK 4 510 000–5 636 000) un ir nedaudz zemāka par aprēķināto pārdošanas vērtību – 5,1 miljons NOK.

No Pirmās instances tiesas prakses izriet, ka Iestādei, pārbaudot valsts atbalsta procedūras gaitā iesniegtos vērtības novērtējumus attiecībā uz valsts iestāžu veikto zemes un ēku pārdošanu, ir “jānosaka, vai [pārdošanas cena] pietiekami atšķīrās, lai pamatotu apgalvojumu par priekšrocību” (47) (izcēlums pievienots). Turklāt izskatāmais darījums attiecas uz neapbūvētu zemesgabalu, kurš nav iekļauts zonējuma plānā un kura vērtību saskaņā ar OPAK teikto nevar precīzi noteikt. Tādējādi īpašuma reālā tirgus vērtība varētu arī būt OPAK noteiktā cenu diapazona zemākā robeža, kas atbilstu uzņēmuma Bryne Industripark faktiski samaksātajai cenai. Ņemot vērā iepriekš minēto, Iestāde secina, ka nevar uzskatīt, ka uzņēmums Bryne Industripark guva labumu no īpašuma pārdošanas valsts atbalsta noteikumu izpratnē.

Tādējādi darījums nav saistīts ar valsts atbalsta piešķiršanu uzņēmumam Bryne Industripark EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

4. ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 2/70 UN 2/32 (BRYNE STADIONS) PĀRDOŠANA FUTBOLA KLUBAM BRYNE FK

Lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Iestāde izteica šaubas par to, vai īpašuma nodošana futbola klubam Bryne FK par NOK 0 ir notikusi saskaņā ar tirgus noteikumiem. Turklāt Iestāde, pamatojoties uz tolaik pieejamo informāciju, uzskatīja, ka Bryne FK, veicot saimniecisko darbību, kas var ietekmēt EEZ iekšējo tirdzniecību, varēja iekļauties uzņēmuma definīcijā atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem. Ņemot vērā iepriekš minēto, Iestāde sākumā uzskatīja, ka darījums varētu būt saistīts ar valsts līdzekļiem, ka no šā darījuma uzņēmumam tika piešķirta priekšrocība un ka darījums spēja ietekmēt EEZ iekšējo tirdzniecību.

Veicot oficiālo izmeklēšanas procedūru, Iestādei kļuva zināma jauna informācija.

Izsakot apsvērumus par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru un atbildot uz Iestādes rīkojumu sniegt informāciju, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas, pirmkārt, nodoto īpašumu vērtības novērtējumu un, otrkārt, papildu informāciju par futbola kluba organizatorisko struktūru darījumā laikā. Attiecībā uz organizatorisko struktūru ir norādīts, ka klubu veidoja divas vienības, proti, Bryne ASA un Bryne FK.

4.1. VALSTS LĪDZEKĻI

EEZ līguma 61. panta 1. punktā noteikts, ka jebkurš atbalsts jāuzskata par valsts atbalstu, ja to piešķir valsts vai tas tiek piešķirts no valsts līdzekļiem.

Iestāde atgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo tiesu praksi atbalsta jēdziens ir plašāks par subsīdiju jēdzienu, jo tas ietver ne tikai pozitīvus ieguvumus, piemēram, pašas subsīdijas, bet arī valsts pasākumus, kas dažādos veidos atvieglo parastās uzņēmumu budžeta izmaksas un kas tādējādi, nebūdami subsīdijas šā vārda burtiskā nozīmē, līdzinās tām pēc rakstura un rada tādas pašas sekas (48). Valsts peļņas zaudējumi, pārdodot īpašumu par lētāku cenu, nekā ir tā tirgus vērtība, arī atbilst valsts līdzekļu jēdzienam.

Tāpēc, lai noteiktu, vai īpašumu ar numuriem 2/70 un 2/32 pārdošanā ir iesaistīti valsts līdzekļi, ir jānosaka to tirgus vērtība. Ja pašvaldība šos īpašumus pārdeva par cenu, kas zemāka par tirgus vērtību, valsts līdzekļi varētu būt izlietoti neiegūtās peļņas veidā.

Norvēģijas iestādes ir iesniegušas OPAK veikto vērtības novērtējumu zemei, uz kuras uzbūvēts stadions. Kā minēts iepriekš, vērtības novērtējums ir jāpārbauda, ievērojot Iestādes pamatnostādnes.

Izvērtējot ziņojumu, Iestāde atzīmē, ka šo novērtējumu ir veicis tas pats īpašuma vērtētājs – OPAK/Jacob Aarsheim. Iestāde jau secinājusi, ka uzņēmums OPAK un tās darbinieks Jacob Aarsheim atbilst pamatnostādņu prasībām, kas paredz, ka īpašuma vērtētājam ir jābūt ar labu reputāciju. Turklāt Iestādei nav iemesla uzskatīt, ka Jacob Aarsheim, veicot novērtējumu, nav bijis neatkarīgs.

Ņemot vērā attiecīgā īpašuma īpatnības, izmantotā metode ir samērā pamatīgi jāpārbauda, lai noteiktu, vai novērtējums veikts, pamatojoties uz vispārpieņemtiem rādītājiem un vērtēšanas standartiem.

Novērtējumā, pirmkārt, ir sniegts zemes pašreizējā izmantojuma, t. i., futbola laukuma, skrejceļa, treniņlaukumu, tribīnes un sporta zāļu, apraksts. Spēkā esošajā zonējuma plānā, kas datēts ar 1997. gada 28. oktobri, teritorija ir paredzēta sporta vajadzībām. OPAK norāda, ka zemes vērtībai vispirms ir jāpamatojas uz atļauto zemes izmantošanas veidu. Taču OPAK uzskata, ka jāizmanto cita metodoloģija, tā kā sporta objekti uz zemes jau ir uzcelti un līdz ar to atļautais izmantošanas veids nav aktuāls. Tā kā stadions ir saņēmis līdzekļus spēļu rīkošanai (49), OPAK atsaucas uz nosacījumiem, kuri regulē šādu līdzekļu izlietojumu un kuros paredzēts, ka minētajiem objektiem jābūt pieejamiem un izmantojamiem 40 gadus vai arī šie līdzekļi ir jāatmaksā. Turklāt, lai varētu noteikt zemes vērtību saskaņā ar alternatīvo zonējuma plānu, jāzina šāda plāna noteikumi. Ņemot vērā iepriekš minēto, OPAK secina, ka stadionu var novērtēt tikai kā īpašumu, kas paredzēts sporta objektu attīstībai. Tādēļ novērtējums pamatojas uz salīdzinājumu ar rūpnieciskai apbūvei paredzētu zemi, kas pārdota tuvākajā apkārtnē, un slēdziens izdarīts, pamatojoties uz to, ka spēkā esošajā zonējuma plānā nav ieņēmumu gūšanai domātu komercplatību. OPAK secina, ka tirgus cena varētu svārstīties robežās no NOK 2 385 000 līdz NOK 2 915 000, un nosaka, ka pārdošanas vērtība ir NOK 2 650 000.

Iestāde vispirms atzīmē, ka novērtējums nepamatojas ne uz vienu no Norvēģijas Īpašumu vērtētāju asociācijas minētajām vēlamajām metodēm. Tas arī nepamatojas uz līdzīgu īpašumu tiešu salīdzinājumu.

Taču Iestāde atzīst, ka futbola stadions ir īpašs īpašuma veids un ir grūti to tieši salīdzināt ar citiem īpašumu veidiem. Turklāt Iestāde uzskata, ka, ņemot vērā alternatīvā zonējuma plāna neesamību un ekonomisko neizdevīgumu, kas rodas no pienākuma atmaksāt izdevumus pārzonēšanas gadījumā, vērtības novērtējums, kas pamatojas uz spēkā esošo zonējuma plānu, varētu visprecīzāk atspoguļot faktiski nodotās zemes vērtību. Visbeidzot, Iestāde atzīst, ka pastāv grūtības novērtēt tādus īpašumus, kuri paredzēti sporta vajadzībām un kurus saskaņā ar spēkā esošajiem zonējuma noteikumiem nevar izmantot kā ieņēmumu gūšanai domātas komercplatības. Šajos apstākļos Iestāde uzskata, ka OPAK/Jacob Aarsheim izmantotā metode ir piemērota tirgus cenas noteikšanai, lai gan šādi noteikta cena nenovēršami ir saistīta ar zināmu neprecizitāti. Piemēram, Iestāde uzskata, ka tirgus vērtību vēl vairāk var samazināt fakts, ka klubs jau bija noslēdzis zemes nomas līgumu, kas līdz ar to jebkuram citam pircējam varētu kļūt par īpašuma apgrūtinājumu. Ievērojot šīs iebildes, Iestāde atzīst, ka ziņojums ir pietiekami vispusīgs un pamatots, lai tas samērā ticami atspoguļotu iespējamo īpašuma vērtību.

Tā kā Tīmes pašvaldība nodeva īpašumu futbola klubam Bryne FK bez maksas (NOK 0), lai gan bija aprēķināts, ka tā vērtība ir apmēram NOK 2 650 000, Iestāde secina, ka šajā darījumā bija iesaistīti valsts līdzekļi.

4.2. UZŅĒMUMA EKONOMISKĀ PRIEKŠROCĪBA

a) Ekonomiskās priekšrocības piešķiršana

Tā kā īpašums futbola klubam Bryne FK tika nodots bez maksas (NOK 0), pastāv acīm redzama atšķirība starp samaksāto cenu un iespējamo īpašuma tirgus vērtību. Tādējādi Iestāde secina, ka darījumā klubam Bryne FK ir piešķirta ekonomiskā priekšrocība, jo klubam par zemi nebija jāmaksā cena, kāda tā bija saskaņā ar tirgus noteikumiem.

b) Bryne FK kā uzņēmums atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem

Turpmāk ir jāizvērtē, vai Bryne FK uzskatāms par uzņēmumu atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem. Šajā sakarā jāatceras, ka uzņēmuma jēdziens ietver jebkuru vienību, kas iesaistīta saimnieciskajā darbībā neatkarīgi no tās juridiskā statusa un finansējuma veida, un ka jebkura darbība, kas saistīta ar preču un pakalpojumu piedāvājumu attiecīgajā tirgū, ir saimnieciskā darbība (50).

Kluba Bryne FK īpašumā ir profesionāla vai pusprofesionāla komanda, kas pašlaik spēlē līgā, kura ir vienu līmeni zemāk par virslīgu, un kas darījuma laikā spēlēja virslīgā. Lēmumā par procedūras uzsākšanu Iestāde klubu Bryne FK sākotnēji atzina par uzņēmumu, pamatojoties uz faktu, ka dažas tā darbības, proti, profesionālo spēlētāju pārdošana un pirkšana, izklaides futbola spēļu organizēšana un reklāmas laukumu nodrošināšana, varēja būt piedāvātas tirgū un tādējādi bija saimnieciska rakstura darbības. Iestādei nav pamata uzskatīt, ka oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā ir izvirzīti jauni argumenti, kas spēj mainīt tās secinājumu. Tādēļ jāsecina, ka, ciktāl tas attiecas uz šīm darbībām, klubs Bryne FK ir uzņēmums atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem.

Taču Iestāde atzīmē, ka kluba Bryne FK kopējās darbības 89 procentu apmērā, kas noteikti, ņemot vērā darbības stundu skaitu, attiecas uz darbībām, kas saistītas ar neprofesionālo futbolu, proti, uz šādu darbību organizēšanu bērniem un jauniešiem (51).

Atbilstīgi Eiropas Tiesas praksei EEZ noteikumi attiecas uz sporta nodarbībām tikai tiktāl, cik tās saistītas ar saimniecisko darbību EEZ līguma izpratnē. Šos noteikumus varētu piemērot darbībām, kas saistītas ar profesionāliem un pusprofesionāliem futbolistiem, kuri tiek piedāvāti tirgū (52). Kā minēts iepriekš, šīs darbības veica uzņēmums Bryne ASA. No otras puses, darbības, kuras klubs Bryne FK piedāvā 600 jaunajiem futbolistiem, galvenokārt tiek organizētas uz bezpeļņas principiem un lielā mērā pamatojas uz vecāku un citu personu brīvprātīgo darbu (53).

Turklāt būtu jāatzīmē, ka Eiropas Komisijas praksē ir iedibināts, ka šādu bērniem un jauniešiem paredzētu sporta nodarbību organizēšana netiek uzskatīta par saimniecisko darbību atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem. Lietā par sabiedrisko atbalstu sporta nodarbībām, kuras jauniešiem organizēja profesionāls sporta klubs Francijā, Komisija atzina, ka šādu atbalstu sabiedriskajai, akadēmiskajai un ar sportu saistītajai jauniešu izglītībai var uzskatīt par vispārēju valsts pienākumu izglītības jomā. Tādā mērā, cik šī izglītība ir pārņēmusi no agrākajām “sporta studijām”, tai pašā laikā saglabājot galvenās iezīmes un organizāciju, attiecīgais atbalsts sekmētu darbības izglītības jomā un darbības ārpus konkurences jomas. Turklāt dažas no atbalstāmajām darbībām bija paredzētas vardarbības mazināšanai līdzjutēju vidū, kā arī līdzīgiem pasākumiem. Komisija uzskatīja, ka šādas darbības var definēt kā darbības, kas sekmē pilsonisko izglītību plašākā nozīmē. Līdz ar to Komisija secināja, ka attiecīgie pasākumi ir pielīdzināmi izglītošanai, kas ir valsts izglītības sistēmas atbildība un viens no valsts galvenajiem uzdevumiem (54).

Šajā sakarā jāatzīmē, ka Norvēģijas Futbola asociācija (NFF) ir norādījusi, ka pēc būtības tas ir sabiedrības pienākums piedāvāt un organizēt sporta pasākumus bērniem/jauniešiem viņu tuvākajā apkārtnē. Klubi sadarbībā ar vietējām pašvaldībām un Futbola asociāciju uzņemas lielu atbildību par šo objektu attīstību un darbības organizāciju visos līmeņos. Turklāt NFF ir norādījusi, ka Norvēģijas iestādes atkārtoti ir uzsvērušas futbola kā sociālās integrācijas mehānisma pozitīvo ietekmi (55).

Tā kā klubs, kā norādīja NFF, organizē futbola nodarbības bērniem un jauniešiem un tādējādi papildus nodrošina gan izglītojošo elementu sporta jomā, gan sociālas integrācijas un mobilitātes iespējas, Iestāde uzskata, ka Bryne FK organizētās, ar atpūtu un izklaidi saistītās futbola nodarbības līdzīgi kā izglītības darbs ir uzskatāmas par uzdevumu, kas veikts vispārēju interešu labā. Tādējādi šāda darbība nav saimnieciskā darbība EEZ līguma valsts atbalsta noteikumu izpratnē.

Ņemot vērā iepriekš minēto, Iestāde secina, ka klubu Bryne FK saistībā ar tā neprofesionālo darbību nevar uzskatīt par uzņēmumu atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem.

c) Kluba saimnieciskās darbības rezultātā neiegūtais labums

Eiropas Komija ir atzinusi, ka, sporta klubam veicot gan saimniecisko darbību, gan darbību, kurai nav saimnieciska rakstura, valsts atbalsts tā darbībā nebūs iesaistīts, ja klubs, ieviešot atsevišķu grāmatvedību, nodrošina, ka saimnieciskajā darbībā tas negūst nekādas priekšrocības (56). Tādēļ turpmāk ir jāizvērtē, vai priekšrocība, kuru veido īpašuma nodošana par cenu, kas zemāka par noteikto tirgus cenu, ir reāli veicinājusi kluba saimniecisko darbību.

Vispirms jānorāda, ka klubu darījuma laikā veidoja divas juridiskas vienības, proti, Bryne FK un Bryne Fotball ASA. Uzdevumu sadale un saimnieciskās attiecības starp abām vienībām bija noteiktas sadarbības līgumā, kuru 2000. gadā noslēdza klubs un uzņēmums.

Atbilstīgi abu vienību sadarbības līgumam uzņēmuma Bryne Fotball ASA pārziņā bija tādas saimnieciskās darbības veikšana kā sponsorēšanas līgumu slēgšana, televīzijas un citu mediju apraides tiesību pārdošana, reklāmas laukumu nodrošināšana stadionā, līdzjutējiem paredzēto piederumu pārdošana un licencēšana, spēlētāju, kluba nosaukuma un logotipa komerciāla izmantošana, kluba vietējo futbolspēļu biļešu tirdzniecība un loto izložu līgumu slēgšana (2.1. pants).

Kluba Bryne FK pārziņā, no otras puses, bija visas ar sportu saistītās lietas, tostarp treniņi un futbolspēles, visi NFF noteikumos paredzētie oficiālie pienākumi, dažādi pasākumi, kas saistīti ar līdzekļu vākšanu neprofesionālajai kluba daļai, kā arī stadiona darbības vadīšana, izņemot reklāmas organizēšanu.

Lai gan Bryne FK bija profesionālo spēlētāju un palīgpersonāla oficiālais darba devējs un oficiālā līgumslēdzēja puse līgumos par spēlētāju pārdošanu, pirkšanu un izīrēšanu, par visām attiecīgajām finansiālajām saistībām (57) atbildīgs bija uzņēmums Bryne Fotball ASA. Turklāt visa tīrā peļņa pēc finanšu izdevumu segšanas varētu palikt uzņēmumā Bryne Fotball ASA (4.2. pants). Visbeidzot, Bryne Fotball ASA pieņēma darbā un algoja administratīvo personālu (5.1. pants).

Saskaņā ar līgumu par pašu stadionu bija atbildīgs Bryne FK. Bryne Fotball ASA gadā par stadiona izmantošanu klubam Bryne FK bija kopumā jāmaksā NOK 150 000 un NOK 10 000 par katru oficiālo spēli (4.2. pants). Uzņēmumam Bryne Fotball ASA bija arī jāmaksā Bryne FK ikgadēja maksa par tiesībām izmantot kluba nosaukumu un logotipu, kā arī par spēlētāju izmantošanu komerciālām vajadzībām (4.3. pants). Bryne FK saņēma atlīdzību arī tad, ja kluba īpašumus, piemēram, stadionu, kluba nosaukumu un logotipu, izmantoja profesionālā komanda. Iestādei iesniegtajos dokumentos Bryne FK apgalvoja, ka minētā atlīdzība pamatojās uz tirgus cenām, lai gan klubs neiesniedza nevienu dokumentu attiecībā uz šīs atlīdzības aprēķiniem.

Var teikt, ka saskaņā ar sadarbības līgumu Bryne FK veica vairākas papildu līdzekļu ieguves darbības, piemēram, izīrēja uzņēmumam Bryne Fotball ASA stadionu, savu nosaukumu un logotipu. Principā pēc sava rakstura šīs darbības var norisināties tirgus apstākļos, konkurējot ar citiem tirgus dalībniekiem, un tādējādi tās iekļaujas saimnieciskās darbības definīcijā. Taču minētajā gadījumā šā maksājuma mērķis, ko veica sabiedrība Bryne Fotball ASA par stadiona, kluba nosaukuma un logotipa izmantošanu, bija efektīvi nodrošināt, lai finansējums, kas paredzēts ar atpūtu un izklaidi saistītās futbola darbības veicināšanai, netiktu piešķirts profesionālā futbola darbībām. Tādējādi šķiet, ka ienākumi, ko Bryne FK tādā veidā ieguva, tika novirzīti atpakaļ neprofesionālajai futbola darbībai, par kuru atbildēja Bryne FK.

Kā redzams iepriekš, Bryne Fotball ASA sedza visas ar profesionālo komandu saistītās izmaksas, kā arī maksāja atlīdzību klubam Bryne FK, ja profesionālā komanda izmantoja šā kluba īpašumus. Jāatzīmē arī, ka visu komerciālo darbību (piemēram, reklāmu izvietošana), kas saistīta ar profesionālo futbolu, veica Bryne Fotball ASA (58). Kā minēts iepriekš, saskaņā ar līgumu, kas noslēgts ar Tīmes pašvaldību, stadiona zeme tika nodota klubam Bryne FK, nevis uzņēmumam Bryne Fotball ASA. Šajā sakarā Iestāde uzskata, ka sadarbības līgums nodrošina, ka jebkāds klubam Bryne FK piešķirtais atbalsts neveicināja profesionālā futbola darbību vai jebkādu attiecīgo komerciālo darbību, jo šo darbību grāmatvedības uzskaites bija nodalītas no Bryne FK grāmatvedības uzskaitēm.

Turklāt Iestāde atzīmē, ka klubs Bryne FK ir norādījis, ka visas tā darbības, no kurām neprofesionālā futbola darbība veido 89 procentus, ir saistītas ar stadionu. Tas nozīmē, ka īpašumu galvenokārt izmanto kluba pamatdarbībām, t. i., piedāvājot vietējai sabiedrībai, pirmkārt jau bērniem un jauniešiem, futbola nodarbības, kas paredzētas atpūtai un izklaidei.

Šajā sakarā Iestāde uzskata, ka darbībai, no kuras Bryne FK gūst ienākumus, salīdzinājumā ar kluba galveno darbību nepārprotami piemīt papildu darbības raksturs (59).

Turklāt, jo īpaši ņemot vērā futbola stadiona iznomāšanu, Iestāde atzīmē, ka attiecīgajam stadionam ir ierobežots sēdvietu skaits un tas neatrodas pašā pilsētas centrā. Tādējādi šķiet, ka stadiona izmantošana nevarētu pārāk ieinteresēt citas personas, izņemot Bryne Fotball ASA, tā varētu dot nelielus ienākumus un līdz ar to izraisīt mazu interesi peļņu alkstošajos privātajos investoros. Svarīgi, ka OPAK ziņojumā ir īpaši pieminēts tas, ka stadionam blakus neatrodas komercplatības – stadions šajā apvidū nekonkurē ar tirdzniecības centriem vai biroju ēkām.

Bryne Fotball ASA 2004. gada pavasarī, t. i., apmēram pusgadu pēc darījuma, pārtrauca savu darbību, profesionālo darbību nododot klubam Bryne FK. Turklāt Bryne FK apstiprināja, ka savus dažādos darbības veidus atsevišķi neuzskaita.

Tā kā īpašuma nodošana ir samērā rets darījums, iepriekš minētais novērtējums pamatojas uz kluba struktūru darījuma laikā. Novērtējums par kluba iespējamo pāreju uz saimniecisko darbību pēc apvienošanās varētu būt pamatots, ja kaut kas liecinātu, ka minētie pasākumi patiesībā bija mērķēti uz to, lai apietu valsts atbalsta noteikumus un varētu iegūt ekonomisko priekšrocību, izmantojot vienību, kas neveic saimniecisko darbību. Minētajā gadījumā Iestādei nav norāžu par to, ka sekojošā Bryne FK un Bryne Fotball ASA apvienošanās bija plānota jau īpašuma nodošanas laikā, jebkādā veidā saistīta ar kluba veikto zemes iegādi vai kā citādi iecerēta, lai apietu EEZ valsts atbalsta noteikumus.

Tāpēc Iestāde secina, ka atbalsts, kas klubam Bryne FK piešķirts, nododot zemi, uz kuras uzbūvēts stadions, neveicināja kluba saimniecisko darbību.

4.3. SECINĀJUMS PAR ĪPAŠUMU AR NUMURIEM 2/70 UN 2/32 NODOŠANU BRYNE FK

Saskaņā ar iepriekš minēto Iestāde secina, ka īpašuma nodošana futbola klubam Bryne FK nebija saistīta ar valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

5. SECINĀJUMS

Pamatojoties uz iepriekš minēto novērtējumu, Iestāde secina, ka nav pierādāms, ka kāds no trim darījumiem, kas ir šā lēmuma priekšmets, būtu saistīts ar valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka Tīmes pašvaldības veiktā īpašumu ar numuriem 1/151, 1/301, 1/630 (uzņēmumam Grunnsteinen), 4/165 (uzņēmumam Bryne Industripark AS), kā arī 2/72 un 2/32 (uzņēmumam Bryne FK) pārdošana nav saistīta ar valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta izpratnē.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

3. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2009. gada 23. jūlijā EBTA Uzraudzības iestādes vārdā – priekšsēdētājs Per SANDERUD kolēģijas loceklis Kristján A. STEFÁNSSON

(1) Turpmāk tekstā – “Iestāde”.

(2) Turpmāk tekstā – “EEZ līgums”.

(3) Turpmāk tekstā – “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

(4) Turpmāk tekstā – “3. protokols”.

(5) Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju, kuras Iestāde pieņēmusi un izdevusi 1994. gada 19. janvārī (OV L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp.). Pamatnostādnēs jaunākie grozījumi izdarīti 2009. gada 10. jūnijā (turpmāk tekstā – “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Atjauninātā Valsts atbalsta pamatnostādņu versija publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(6) EBTA Uzraudzības iestādes 2004. gada 14. jūlija Lēmums Nr. 195/04/COL (OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 26, 25.5.2006., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2005. gada 14. decembra Lēmumu Nr. 319/05/COL (OV L 113, 27.4.2006., 24. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 21, 27.4.2006., 46. lpp.). Lēmuma Nr. 195/04/COL konsolidētā versija atrodama Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf.

(7) OV C 138, 5.6.2008., 30. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 31, 5.6.2008., 1. lpp.

(8) Sīkāku informāciju par saraksti skatīt Iestādes Lēmumā Nr. 717/07/COL, kas publicēts Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/sadecnor07/717_07_col.pdf.

(9) Skat. 7. atsauci.

(10) Pasākums Nr. 484855 (Norvēģijas Futbola asociācijas apsvērumi, kas datēti ar 2008. gada 4. jūliju), Nr. 485026 (juridiskā biroja Arntzen de Besche apsvērumi Bryne fotballklubb vārdā, kas datēti ar 2008. gada 8. jūliju) un Nr. 485461 (juridiskā biroja Selmer apsvērumi Vålerenga futbola kluba vārdā, kas datēti ar 2008. gada 8. jūliju).

(11) Turpmāk tekstā – “Grunnsteinen līgums”.

(12) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879), atbilde uz 1.e jautājumu.

(13) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879), 1.e jautājums.

(14) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 1. pielikums).

(15) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 2. pielikums). Norvēģijas atbildē tiek apgalvots, ka vērtības novērtējums attiecās uz īpašumiem ar numuriem 1/301 un 1/630. Taču tas neparādās faktiskajā novērtējumā, un arī novērtējumā fiksētais kvadrātmetru skaits nenorāda, ka abi īpašumi ir ņemti vērā.

(16) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 5. pielikums).

(17) Aprēķini, šķiet, pamatojas uz viena kvadrātmetra vērtību – NOK 600, kam pieskaitīta īpašumā ar numuru 1/301 esošās ēkas vērtība. Ēkas novērtējums Iestādei nav iesniegts.

(18) Šis aprēķins pamatojas uz to pašvaldības sākotnējo izdevumu novērtējumu NOK 125 000 apmērā, kuri izklāstīti pašvaldības domes apspriežu pavaddokumentos (pasākums Nr. 413558, 16.–17. lpp.). Šķiet, ka uzņēmuma Skanska veiktais novērtējums ir saņemts vēlāk.

(19) Norvēģijas apsvērumi par Iestādes lēmumu uzsākt procedūru, pasākums Nr. 466024, 3. pielikums.

(20) Norvēģu valodā – “Tomtebelastningsmetoden”.

(21) Pasākums Nr. 413558, 19. lpp. et seq.

(22) Norvēģijas apsvērumi par Iestādes lēmumu uzsākt procedūru, pasākums Nr. 466024, 9. zemsvītras piezīme.

(23) Norvēģijas apsvērumi par Iestādes lēmumu uzsākt procedūru, pasākums Nr. 466024, 8. un 9. pielikums.

(24) Pasākums Nr. 413558, 16.–17. lpp.

(25) Skatīt pasākumu Nr. 413558 (sākotnējā sūdzība), kas atkārtojas Aksjonsgruppa apsvērumos attiecībā uz Norvēģijas atbildi, pasākums Nr. 477440.

(26) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 13.–17. pielikums).

(27) Turpmāk tekstā – “Bryne līgums”.

(28) Pasākums Nr. 413558, 29. lpp., un Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 29. pielikums). Spriežot pēc pārdošanas pavaddokumentiem, pašvaldība savukārt 1996. gadā no futbola kluba bija nopirkusi zemi par 1 miljonu NOK. Iestādei nav papildu informācijas par šo pārdošanas darījumu.

(29) Norvēģijas iesniegtie zemes nomas līgumi, 18. un 19. pielikums Norvēģijas atbildei uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879).

(30) Skatīt 24. pielikumu Norvēģijas atbildei uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879).

(31) Futbola kluba Bryne FK apsvērumi par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu (pasākums Nr. 485026).

(32) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 21. pielikums).

(33) Norvēģijas apsvērumi par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, 2008. gada 21. februāra vēstule (pasākums Nr. 466024).

(34) 13. pielikums Norvēģijas apsvērumiem par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, 2008. gada 21. februāra vēstule (pasākums Nr. 466024).

(35) Sabiedrība ar ierobežotu atbildību maksāja algas spēlētājiem, kā arī algas fizioterapeitiem, treneriem un pārējam palīgpersonālam, veica darba devēja sociālās apdrošināšanas iemaksas, apmaksāja treniņiem un spēlēm vajadzīgā aprīkojuma iegādi un uzturēšanu, treniņu sesijas un, visbeidzot, komandu braucienu izdevumus saistībā ar izbraukuma spēlēm.

(36) Norvēģijas atbilde uz Iestādes pirmo informācijas pieprasījumu (pasākums Nr. 427879, 22. pielikums).

(37) Pamatojoties uz Bryne FK iesniegto kontrolsarakstu (pievienots pasākumam Nr. 485026), kurā norādīts darbības stundu skaits, to sadalījums pēc vecuma grupām, mēnešiem un darbības veida (treniņš, spēle u. tml.)

(38) Pamatnostādnes par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes (2.2. iedaļas a)–c) punkts).

(39) Norvēģijas apsvērumi par Iestādes lēmumu uzsākt procedūru, pasākums Nr. 466024, 8. lpp. un 5. pielikums (CV).

(40) OPAK veiktais īpašumu ar numuriem 1/152, 1/301 un 1/630 novērtējums (pasākuma Nr. 466024 3. pielikums).

(41) Iestādes 2005. gada 29. jūnija Lēmums Nr. 170/05/COL par valstij piederošu īpašumu pārdošanu – Oslo universitātes bibliotēkas ēka un blakusesošā īpašuma daļa.

(42) http://www.ntf.no/naring.aspx

(43) Norges byggforskningsinstitutt un Statens vegvesen.

(44) Lieta T-274/01 Valmont pret Komisiju [2004], Rec., II-3145, 72. punkts.

(45) Pārdošanas līguma 1. panta 3. iedaļa, pasākums Nr. 428860.

(46) Skat. 42. atsauci.

(47) Iepriekš minētā lieta T-274/01 Valmont, 45. punkts, un apvienotās lietas T-127/99, T-129/99 un T-148/99 Diputación Foral de Álava [2002], Rec., II-1275, 85. punkts.

(48) Jo īpaši skatīt lietu C-143/99 Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke [2001], Rec., I-8365, 38. punkts, lietu C-501/00 Spānija pret Komisiju [2004], Rec., I-6717, 90. punkts, un lietu C-66/02 Itālija pret Komisiju [2005], Rec., I-0000, 77. punkts.

(49) Līdzekļi spēļu rīkošanai ir valstij piederošā spēļu organizēšanas uzņēmuma Norsk Tipping līdzekļi. Saskaņā ar Kultūras un baznīcas lietu ministrijas izdotajiem noteikumiem šādiem objektiem jābūt pieejamiem 40 gadus pēc to pabeigšanas. Skatīt brošūru “Om tilskudd til anlegg for idrett og fysisk aktivitet – 2008”, 4.9. nodaļa, http://www.regjeringen.no/upload/KKD/Idrett/V-0732B_web.pdf.

(50) Skatīt EBTA tiesas spriedumu lietā E-5/07 Private Barnehagers Landsforbund pret EBTA Uzraudzības iestādi, 78. punkts, un lietu C-218/00 Cisal [2002], Rec., I-691, 23. punkts.

(51) Pasākums Nr. 485026 (trešās personas – Bryne FK – apsvērumi).

(52) Lieta 13-76 Donà pret Mantero [1976], Rec., 1333. lpp., 12. punkts.

(53) Pasākums Nr. 485026 (trešās personas – Bryne fotballklubb – apsvērumi).

(54) Lieta N 118/00 Subventions publiques aux clubs sportifs professionnels (Francija).

(55) Pasākums Nr. 484855, trešās personas – Norvēģijas Futbola asociācijas – apsvērumi, 2008. gada 3. jūlijs.

(56) Skatīt iepriekš minēto Komisijas lēmumu lietā N 118/00.

(57) Šīs saistības jo īpaši attiecas uz spēlētāju pirkuma cenas nomaksu, kā arī uz algas un citu atalgojumu maksāšanu spēlētājiem, treneriem un palīgpersonālam. Uzņēmums maksāja arī sociālās apdrošināšanas nodokli par darba ņēmējiem, sedza aprīkojuma pirkšanas un uzturēšanas izdevumus, izmaksas treniņu nedēļas nogalēs, braucienu izmaksas saistībā ar izbraukuma spēlēm un treniņiem, kā arī apmaksāja futbola laukumu un sacensību vietu īri.

(58) Tolaik spēkā esošajā sadarbības līgumā bija paredzēts, ka Bryne Fotball ASA, nevis Bryne FK, atbild par sponsorēšanas līgumu slēgšanu, televīzijas apraides un mediju tiesību pārdošanu, reklāmas laukumu nodrošināšanu stadionā, līdzjutējiem paredzēto piederumu pārdošanu un licencēšanu, kā arī par spēlētāju, kluba nosaukuma un logotipa izmantošanu komerciālām vajadzībām. Bryne Fotball ASA pārziņā bija arī kluba vietējo futbolspēļu biļešu tirdzniecība. Lai gan profesionālo spēlētāju pārdošana un pirkšana līguma 2.5. pantā bija minētas kā Bryne FK uzdevumi un atbildība, tomēr par spēlētāju pirkuma cenas nomaksu un spēlētāju algām atbildēja Bryne Fotball ASA. Tādējādi šķiet, ka darbības, kuras, pēc Iestādes domām, ir saimnieciskas pēc rakstura un spējīgas ietekmēt EEZ tirdzniecību un konkurenci, darījuma laikā veica Bryne Fotball ASA.

(59) Komisijas lieta N 558/05 – Atbalsts profesionālās darbības uzņēmumiem (Polija). Arī lietā N 234/07, R&D&I (izpēte, izstrāde un inovācijas) veicināšana (Spānija), 38. punkts, norādīts, ka pētniecības organizācijas, kas parasti neveic saimniecisko darbību, tomēr var uzņēmumu labā veikt izpēti par samaksu un tās netiek kvalificētas par uzņēmumiem atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem.