LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 49/44

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 305/09/COL

(2009. gada 8. jūlijs)

par elektroenerģijas pārdošanas līgumu, kas noslēgts starp Notodenas [Notodden] pašvaldību un uzņēmumu Becromal Norway AS

(Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,

ņemot vērā nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola (4) I daļas 1. panta 3. punktu un II daļas 4. panta 2. punktu, 4. panta 4. punktu un 7. panta 2. punktu,

pēc tam, kad ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt savus apsvērumus (5) atbilstīgi šiem noteikumiem un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

I. FAKTI

1. Procedūra

Iestādes Lēmums Nr. 718/07/COL par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu bija publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ pielikumā (6). Iestāde uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus. Iestāde nav saņēmusi nevienu apsvērumu no ieinteresētajām personām. 2008. gada 4. februāra vēstulē (lieta Nr. 463572) Norvēģijas iestādes iesniedza apsvērumus saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu.

2008. gada 21. maija vēstulē atbalsta saņēmējs Becromal Norway AS pieprasīja tikšanos ar Iestādi. Tikšanās notika Iestādes telpās 2008. gada 11. jūnijā. Tikšanās laikā iepriekš minētā uzņēmuma Becromal pārstāvji inter alia pieminēja, ka starp Notodenas pašvaldību un Becromal ir noslēgts papildu līgums par to, ka pašvaldība izmanto Becromal pārziņā esošās elektrostacijas notekūdeņus (lieta Nr. 482695).

2. Pārbaudāmā pasākuma apraksts

Notodenas pašvaldība atrodas Telemarkas reģionā Norvēģijas dienvidaustrumos. Tā kā šajā teritorijā atrodas Heddalsvatnet ezers, kurā ieplūst divas upes, pašvaldības rīcībā ir būtiski hidroelektroenerģijas resursi.

Tādējādi pašvaldībai katru gadu ir tiesības saņemt noteiktu daudzumu tā sauktās “koncesijas elektroenerģijas” no koncesionāriem par ūdenskrituma izmantošanu. Koncesijas elektroenerģijas sistēma ir izklāstīta Rūpnieciskās licencēšanas likuma 2. nodaļas 12. punktā un Ūdenskritumu likuma 12. nodaļas 15. punktā (7). Šo likumu noteikumi ir vienādi formulēti, un saskaņā ar tiem reģioniem un pašvaldībām, kuros atrodas elektrostacija, ir tiesības gadā saņemt līdz pat 10 procentiem no elektrostacijas saražotās elektroenerģijas par cenu, ko nosaka valsts. Attiecībā uz koncesijām, kas piešķirtas pirms 1959. gada, piemēram, koncesiju šajā konkrētajā lietā, cenu aprēķina, pamatojoties uz tā sauktajām elektrostacijas “individuālajām izmaksām”, ja vien nevienojas par zemāku cenu (8). Tādējādi koncesijas elektroenerģijas cena parasti ir zemāka par tirgus cenu.

Katras pašvaldības tiesības uz koncesijas elektroenerģiju nosaka, pamatojoties uz tās “vispārējām elektroapgādes vajadzībām”. Saskaņā ar Norvēģijas Ūdens resursu un enerģijas direktorāta norādēm tas ietver elektroenerģiju rūpniecības, lauksaimniecības un mājsaimniecību vajadzībām, bet neietver elektroenerģiju, kas nepieciešama energoietilpīgām rūpniecības nozarēm un kokmateriālu pārstrādei (9). No 1988. gada Notodenas pašvaldībai bija piešķirtas aptuveni 3,9 GWh no Sagafosas [Sagafoss] ūdenskrituma, kas atrodas Notodenā, bet 2002. gadā šo apjomu palielināja līdz 7,114 GWh (10).

Šķiet, ka papildus koncesijas elektroenerģijas apjomam, ko pašvaldība ir tiesīga saņemt saskaņā ar noteikumiem par koncesiju elektroenerģiju, Notodenas pašvaldībai pašai bija tiesības izmantot Sagafosas ūdenskritumu Notodenā. Šīs tiesības izmantoja nevis pašvaldība, bet gan Tinfos AS. Kā atlīdzinājumu pašvaldība saņēma papildu elektroenerģiju no elektrostacijas. Komercattiecības starp Notodenu un Tinfos pašreiz reglamentē līgums, kas stājās spēkā 2001. gada 15. augustā (11). Šajā līgumā noteikts, ka līdz 2006. gada 31. martam pašvaldībai bija tiesības iegādāties no Tinfos AS 30 GWh gadā, tostarp 3,9 GWh koncesijas elektroenerģijas. Koncesijas elektroenerģijai un papildu apjomam tika noteikta cena 13,5 ēras par kilovatstundu. Pēc 2006. gada 31. marta pašvaldībai bija tiesības iegādāties tikai noteikto koncesijas elektroenerģijas daudzumu, sākot ar šo datumu, pašvaldības elektroenerģijas pirkumiem piemēro cenas, kas noteiktas šāda veida elektroenerģijai.

Tiesību akti, kas reglamentē iepriekš minētās pašvaldību tiesības uz koncesijas elektroenerģiju, skaidri nosaka, ka pašvaldība drīkst izlietot koncesijas elektroenerģiju pēc saviem ieskatiem neatkarīgi no tā, ka piešķiramo elektroenerģijas apjomu aprēķina, pamatojoties uz pašvaldības “vispārējām elektroapgādes vajadzībām”. Tādējādi nav neviena noteikuma, kas aizliegtu pašvaldībām pārdot šo elektroenerģiju energoietilpīgām rūpniecības nozarēm vai jebkurai citai nozarei, kas izveidota pašvaldībā.

Ņemot vērā iepriekš teikto, 2002. gada 10. maijā pašvaldība noslēdza vienošanos (12) ar alumīnija folijas ražotāju Becromal par tās elektroenerģijas tālākpārdošanu, uz kuru pašvaldībai bija tiesības atbilstīgi līgumam ar Tinfos. Līgumam ir atpakaļejošs spēks, un tāpēc tas reglamentē arī elektroenerģijas apjomu, kas pārdots Becromal no 2001. gada 14. maija līdz līguma parakstīšanas dienai. Līgumā norādītais elektroenerģijas daudzums atbilst tam daudzumam, kas pašvaldības līgumā ar Tinfos noteikts līdz 2007. gada 31. martam, t. i., 14,4794 GWh no 2001. gada 14. maija līdz 2001. gada 31. decembrim, 30 GWh gadā no 2002. līdz 2005. gadam, 7,397 GWh no 2006. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. martam, un, visbeidzot, iespēja Becromal iegādāties pašvaldības koncesijas elektroenerģiju no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam. Arī cenas ir tādas pašas, kādas noteiktas pašvaldības līgumā ar Tinfos, proti, 13,5 ēras par kilovatstundu līdz 2006. gada 31. martam, savukārt no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam tās ir atkarīgas no “nosacījumiem, ar kuriem Notodenas pašvaldība konkrētajā laika posmā iegādātos minēto elektroenerģiju”.

Becromal izmantoja iespēju iegādāties koncesijas elektroenerģiju no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam (13). Notodenas pašvaldība paskaidroja, ka no 2006. gada aprīļa līdz jūnijam tā maksāja 15,21 ēru par kilovatstundu par koncesijas elektroenerģiju un par šo pašu cenu pārdeva to Becromal. No 2006. gada jūlija līdz decembrim pašvaldība maksāja 11,235 ēras par kilovatstundu un pārdeva elektroenerģiju Becromal par 15,21 ēru par kilovatstundu. No 2007. gada janvāra līdz martam pašvaldība maksāja 10,425 ēras par kilovatstundu un pārdeva par 14,20 ērām par kilovatstundu (14).

2007. gada 4. marta vēstulē (15) Becromal lūdza pagarināt elektroenerģijas pirkuma līgumu. Uzņēmums arī lūdza noteikt līgumā lielāku elektroenerģijas apjomu. 2007. gada 30. aprīlī pašvaldība atbildēja uz lūgumu, piedāvājot Becromal iegādāties pašvaldības koncesijas elektroenerģiju par 20 ērām par kilovatstundu (kas saskaņā ar sniegto informāciju atbilst tūlītējai cenai Ziemeļvalstu elektroenerģijas biržā Nord Pool 2007. gada maijā) no 2007. gada 1. aprīļa līdz 31. decembrim, un tad noslēgt līgumu uz trim gadiem, nosakot cenu 26,4 ēras par kilovatstundu no 2008. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim. Pašvaldība arī noteica, ka, sākot ar 2007. gada 1. aprīli, koncesijas elektroenerģijas apjoms varētu būt 7,113 GWh.

2007. gada 30. jūnijāBecromal nosūtīja apstiprinājuma atbildi attiecībā uz cenu, kas tika piedāvātā pēdējiem deviņiem 2007. gada mēnešiem. Tomēr tas noraidīja piedāvājumu 2008.–2010. gadam, jo uzskatīja, ka cena ir pārāk augsta. Pašvaldība 4. jūlijā nosūtīja atbildes vēstuli, kurā norādīja, ka, pamatojoties uz Becromal vēstuli, tā uzskata, ka ir panākta vienošanās attiecībā uz elektroenerģijas apjomu 2007. gadā. Tāpēc tā drīzumā sagatavos līguma projektu. Attiecībā uz 2008.–2010. gadu tā saglabāja savu iepriekšējo nostāju, proti, ka līgums jāslēdz saskaņā ar tirgus nosacījumiem (16). Pašvaldība vēlāk apstiprināja, ka vēl nav panākta oficiāla vienošanās. Nav notikušas arī nekādas sarunas attiecībā uz laika periodu pēc 2008. gada 1. janvāra (17).

3. Norvēģijas iestāžu apsvērumi

Norvēģijas iestādes ir iesniegušas savus apsvērumus, pārsūtot Notodenas pašvaldības vēstuli.

Pašvaldība galvenokārt cenšas pierādīt, ka tirgus cena, kuru Nord Pool noteica ārpusbiržas (OTC) ilgtermiņa līgumiem, faktiski bija aptuveni vienāda ar cenu, par kuru bija vienojušies Notodenas municipalitāte un Becromal. Tomēr saskaņā ar tabulu “Cenas vairumtirdzniecības tirgū tirgotai elektroenerģijai un koncesijas elektroenerģijai 1994.–2005. gadā”, kas pieejama lejupielādei Norvēģijas Statistikas pārvaldes mājas lapā (18), vidējā cena līgumiem, kurus 2001. gadā slēdza uz 1–5 gadiem, bija 13,6 ēras par kilovatstundu, turpretim Notodenas pašvaldības un Becromal līgumā noteiktā cena bija 13,5 ēras par kilovatstundu.

Pašvaldība atzīst, ka gan nolīgtā cena, gan Norvēģijas Statistikas pārvaldes tabulā redzamā cena ir būtiski mazāka nekā tūlītējā cena elektroenerģijas biržā Nord Pool. Šai sakarā tā uzsver, ka aptuveni NOK 17,5 miljonu atšķirība starp uzņēmumam Becromal piedāvāto cenu un tirgus cenu – šī summa pieminēta pašvaldības vēstulē uzņēmumam un norādīta arī lēmumā par procedūras uzsākšanu – faktiski ir atšķirība starp nolīgto cenu un tūlītējo cenu.

Pašvaldība uzskata, ka ir jāizvēlas atbilstīga atsauces cena, proti, nolīgtā cena jāsalīdzina ar OTC līgumu cenu, nevis tūlītējo cenu. Kaut arī elektroenerģiju, kas iegādāta saskaņā ar līgumu, pašvaldība būtu varējusi pārdot aktuāltirgū par, iespējams, augstāku cenu, tā uzskata, ka šāda rīcība būtu pakļāvusi pašvaldību būtiskam finanšu riskam. Risku varētu radīt pašvaldības tiesības un pienākums iegādāties no Tinfos katru gadu 30 GWh par noteikto cenu 13,5 ēras par kilovatstundu līdz 2006. gada 31. martam. Tādējādi, ja šajā periodā tūlītējā cena pazeminātos zem 13,5 ērām par kilovatstundu, pašvaldībai rastos zaudējumi. Norvēģijas iestādes raksturo līgumu ar Becromal kā mijiedarbības līgumu, kurš paredzēts, lai nodrošinātu pašvaldību pret finansiālu zaudējumu.

II. NOVĒRTĒJUMS

1. Valsts atbalsta esamība

1.1. Valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē un Iestādes šaubas, kas izklāstītas lēmumā par procedūras uzsākšanu

EEZ līguma 61. panta 1. punktā ir noteikts:

“Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām Pusēm.”

No šā nosacījuma izriet, ka par valsts atbalstu EEZ līguma nozīmē uzskata tādu atbalstu, kas ir piešķirts no valsts līdzekļiem; tas sniedz saņēmējam(-iem) īpašas ekonomiskas priekšrocības; saņēmējs EEZ līguma nozīmē ir uzņēmums, un atbalstam jāspēj radīt konkurences traucējumus un ietekmēt tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.

Lēmumā par procedūras uzsākšanu Iestāde pauda viedokli, ka līgums starp Notodenas pašvaldību un Becromal dod īpašu priekšroku Becromal un tādējādi ietver atbalstu, gadījumā ja abu pušu nolīgtā cena neatbilst tirgus cenai. Iestāde uzskatīja, ka lietas fakti norāda uz to, ka līgumā noteiktā cena, iespējams, ir zemāka nekā tirgus cena. Vispirms Iestāde norādīja, ka pirkuma līgumā, ko pašvaldība noslēdza ar Becromal, noteikta cena, kuras pamatā ir iepirkuma cena, kas apstiprināta pašvaldības līgumā ar Tinfos. Tā kā šī cena, savukārt, bija noteikta, daļēji pamatojoties uz koncesijas elektroenerģiju un daļēji uz kompensāciju pašvaldībai par to, ka Tinfos izmantoja pašvaldības tiesības uz ūdenskritumu, tā, iespējams, bija būtiski zemāka nekā tirgus cena.

Iestāde uzsvēra, ka cena šķiet zema salīdzinājumā ar cenu līmeni citos līgumos, kas noslēgti tajā pašā laikā. Visbeidzot tā atsaucās uz pašvaldības atzinumu, ka līgums, iespējams, ļauj Becromal ietaupīt NOK 17,5 miljonus salīdzinājumā ar tirgus cenu.

1.2. Priekšrocības EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē

Lai tiktu izpildīts šis nosacījums, pasākumam jāsniedz Becromal priekšrocība, kas ļauj uzņēmumam izvairīties no izdevumiem, kuri citādi rastos tā budžetā. Tas varētu būt gadījums, kad valsts iestāde nenosaka elektroenerģijas tarifu kā parasts tirgus dalībnieks, bet izmanto to, lai piešķirtu finansiālas priekšrocības elektroenerģijas patērētājiem (19). Konkrētajā gadījumā priekšrocība būtu tad, ja elektroenerģijas cena līgumā starp Becromal un Notodenas pašvaldību būtu zemāka nekā tirgus cena. Tādā gadījumā tas būtu arī selektīvs pasākums, jo labumu gūtu tikai Becromal.

1.2.1. Pamatojums tirgus cenas noteikšanai

Sākotnējā apsvērumā Iestāde norāda, ka iepriekš pieminētais cenas mehānisms, kura pamatā ir izmaksas, ļauj izvirzīt pieņēmumu, ka līgums rada ekonomisku priekšrocību. Cena par koncesijas elektroenerģiju, kuru pašvaldībām ir tiesības iegādāties, pamatojoties uz iepriekš norādītajiem tiesību aktiem, vairumā gadījumu ir būtiski mazāka nekā tirgus cena. Tomēr ar šādu pieņēmumu vien nepietiek, lai noteiktu, ka pastāv ekonomiska priekšrocība. Ir jābūt uzskatāmam pierādījumam, ka līgumā starp Notodenas pašvaldību un Becromal noteiktā cena patiešām ir zemāka nekā tirgus cena līdzīgā līgumā.

Lai noteiktu tirgus cenu, Iestādei jānovērtē, kura cena tirgus ekonomikas apstākļos būtu pieņemama privātam ieguldītājam. Lēmumā par procedūras uzsākšanu Iestāde norādīja, ka samaksātā cena atšķiras no tirgus cenas par NOK 17,5 miljoniem. Apsvērumos saistībā ar Iestādes lēmumu par procedūras uzsākšanu Norvēģijas iestādes precizēja, ka minētā summa ir atšķirība starp tūlītējo cenu un nolīgto cenu. Tā kā apspriežamais līgums ir divpusējs līgums, kas noslēgts uz pieciem gadiem, nolīgto cenu tomēr nevar salīdzināt ar aktuāltirgus cenām, jo šīs cenas raksturo elektroenerģijas pārdošanas darījumus elektroenerģijas biržā Nord Pool. Nord Pool aktuāltirgū (Elspot tirgus) katru dienu tirgo stundas elektroenerģijas līgumus, lai veiktu fizisku piegādi nākamās dienas 24 stundu laikā (20). Tādējādi šo līgumu ilgums un to tirgošanas nosacījumi būtiski atšķiras no minētā līguma.

Ir jāpārbauda, vai privāts ieguldītājs, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, būtu izvēlējies slēgt divpusēju ilgtermiņa līgumu, nosakot tādu pašu cenu un tādus pašus nosacījumus kā apspriežamajā līgumā. Veicot šādu novērtējumu, Iestāde nevar aizstāt pašvaldības ekonomiski pamatotu vērtējumu ar savu spriedumu, proti, pašvaldībai kā elektroenerģijas pārdevējai ir jābūt plašām darījuma izvērtēšanas iespējām. Tikai tad, ja nav neviena ticama izskaidrojuma, lai pamatotu pašvaldības lēmumu, līgumu var klasificēt kā valsts atbalstu (21). Tā kā pastāv divpusēju ilgtermiņa līgumu tirgus un ir iespējams noteikt tirgus cenu, jāpieņem, ka tirgus ieguldītāji varētu atkarībā no apstākļiem izvēlēties šādus nosacījumus, nevis tūlītējo cenu darījumus, pat ja elektroenerģijas pārdošana elektroenerģijas biržā (proti, izmantojot tūlītējās cenas) varētu dot lielāku peļņu. Ir iespējami daudzi ekonomiski pamatoti iemesli, lai izvēlētos vienu stabilu pircēju noteiktam laika periodam, nevis svārstīgās elektroenerģijas biržas cenas, jo tādējādi samazinās risks un tiek vienkāršota administratīvā darbība.

Ņemot to vērā, Iestāde uzskata, ka līguma cenas ir jāsalīdzina ar vidējo cenu līgumos, kas ar līdzīgiem nosacījumiem stājušies spēkā aptuveni tajā pašā laikā un noslēgti uz apmēram tikpat ilgu laiku. Iestāde īpaši norāda, ka ir jānovērtē tikai tirgus cena, kas bija pamatoti paredzama līguma spēkā stāšanā laikā, nevis turpmākā cenu attīstība tirgū līguma darbības laikā.

1.2.2. Dati par tirgus cenu divpusējos ilgtermiņa līgumos

Lai noteiktu tirgus cenu divpusējiem ilgtermiņa līgumiem minētā līguma spēkā stāšanās brīdī, Norvēģijas iestādes saviem apsvērumiem saistībā ar lēmumu uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru pievienoja statistikas datus no Norvēģijas Statistikas pārvaldes, kuri attiecas uz vairumtirdzniecības tirgū tirgotas elektroenerģijas cenu un koncesijas elektroenerģijas cenu no 1994. gada līdz 2005. gadam (tobrīd Norvēģijas Statistikas pārvaldes 24. tabula, tagad 23. tabula).

23. tabula

Vairumtirdzniecības tirgū tirgotās elektroenerģijas un koncesijas elektroenerģijas cenas 1994.–2007. gadā, izteiktas ērās par kilovatstundu (22)

1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 Divpusējie līgumi, kopā 13,2 14,4 16 17,1 13,5 13,2 12,5 14,7 16,5 21,9 18,9 19,1 26,4 24,1 Līgumi uz laiku līdz 1 gadam 11,9 14,7 17,2 19,6 15,1 13,4 12,5 18,4 20,5 29,2 23,8 23,6 36 24,2 Līgumi uz 1–5 gadiem 14,2 15,6 16,8 18,7 14,9 15,6 15,2 13,6 17,3 21 18,8 18,5 23,7 31 Līgumi uz vairāk nekā 5 gadiem 13,5 12,7 14 13,7 11,2 11 10,7 10,5 10,4 12,4 12,4 12,1 20,6 15,5 Elektroenerģija tirgū, kopā 17,3 12,3 25,4 14,2 12,1 11,7 11 19 21,6 30,8 23,8 24,7 39,5 24,3 Tūlītējās cenas 18,2 11,3 25,4 14,3 12,1 11,7 11 18,8 21,6 30,8 24,9 24,7 39,6 24,3 Regulēts tirgus 17,3 14,8 25,3 13,6 12,1 11,8 10,3 19,1 20,8 30,5 23,8 24,3 38,4 24,4 Koncesijas elektroenerģija 9,8 9,4 10,4 10,9 9,1 10 9,3 10 9,7 8,7 7,6 7,5 6,8 7,6

Tabulā redzams, ka vidējā cena par kilovatstundu divpusējos līgumos, kas noslēgti uz 1–5 gadiem, bija 13,6 ēras 2001. gadā un 17,3 ēras 2002. gadā. Cena līgumos, kas noslēgti uz vairāk nekā 5 gadiem, bija attiecīgi 10,5 ēras un 10,4 ēras. Iestāde ir pieprasījusi Norvēģijas Statistikas pārvaldei informāciju par līgumiem, kuri izmantoti šo statistikas datu pamatā. Saskaņā ar Norvēģijas Statistikas pārvaldes sniegto informāciju tabulā minēto cenu pamatā ir vairumtirdzniecības līgumi, kas bija spēkā attiecīgajā gadā, tostarp līgumi, kas bija noslēgti agrāk, bet joprojām bija spēkā. Turklāt šajā tabulā nav iekļauti līgumi ar galapatērētājiem (23). Norvēģijas Statistikas pārvalde iesniedza arī tehnisku paskaidrojumu par datu kopumu, uz kuru atsaucās Norvēģijas iestādes (24).

Iestādes rīcībā ir arī citi atbilstīgi statistikas dati, kas pieejami Norvēģijas Statistikas pārvaldes datubāzē, tostarp 7. tabula “Laikrindas, kas aptver elektroenerģijas ceturkšņa un gada cenas visā vairumtirdzniecības tirgū, neieskaitot nodokļus”.

7. tabula

Laikrindas, kas aptver elektroenerģijas ceturkšņa un gada cenas visā vairumtirdzniecības tirgū, neieskaitot nodokļus (25)

1 2001 2 2001 2 2001 4 2001 1 2002 2 2002 3 2002 4 2002 1 2003 2 2003 3 2003 4 2003 Elektroenerģijas pārdošana 24,3 17 15,8 16,1 16,9 13 14,2 25,6 29,2 20,7 23,8 25,4 Nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumi 13,7 12,1 13,6 17,4 16,1 14,6 12,6 11,2 23,7 10,7 10,9 11,1 Nemainīgas cenas, brīva termiņa līgumi 21,5 19,8 17,9 17,8 18,7 15,9 14,4 20,6 26,1 22,1 28,1 24,4 Piekļuve elektroenerģijai 21,5 15,8 14,7 15 14,3 11,5 12,6 22,6 28,3 21,1 21,1 21,9 Jaunie nemainīgas cenas līgumi (noslēgti pēdējo 3 mēnešu laikā pirms mērījumu nedēļas) 13,8 15,6 — — — — — — — — — 33,1





1 2004 2 2004 3 2004 4 2004 1 2005 2 2005 3 2005 4 2005 1 2006 2 2006 3 2006 4 2006 Elektroenerģijas pārdošana 21,2 19,2 21,3 19,9 18,9 23,4 22,6 21,6 30,7 25,5 44,1 38,2 Nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumi 17,8 10,9 16 11 12,1 11,9 11,1 10,5 10,7 10,7 10,5 13,8 Nemainīgas cenas, brīva termiņa līgumi 20,7 21,5 23,2 20,7 22,6 21,6 17,9 20,3 26,9 21,9 36,7 33 Piekļuve elektroenerģijai 19,6 17,3 19,7 19,1 16,8 22,8 22 18,6 29 26,2 42,7 36,7 Jaunie nemainīgas cenas līgumi (noslēgti pēdējo 3 mēnešu laikā pirms mērījumu nedēļas) — 25,5 — 18,9 23,2 — — — 33,5 — — —

Pamatojoties uz līguma redakciju (26), šķiet, ka līgums starp Notodenas pašvaldību un Becromal ir tā sauktais “pilna termiņa līgums”, proti, līgums, kas nosaka, ka visā līguma darbības laikā katru minūti tiek nodrošināts fiksēts elektroenerģijas daudzums (27). Attiecībā uz nemainīgām cenām pilna termiņa līgumos (otrā rinda iepriekšējā tabulā) ir minams, ka vidējā cena bija 12,1 ēra par kilovatstundu 2001. gada 14. maijā vai 14,6 ēras par kilovatstundu 2002. gada 10. maijā.

Turklāt tabulas pēdējā rindā ir minētas cenas jaunajos nemainīgas cenas līgumos, kas noslēgti pēdējos trīs mēnešos pirms mērījumu nedēļas. Tajā redzams, ka 2001. gada otrajā ceturksnī cena bija 15,6 ēras par kilovatstundu, savukārt cena 2002. gada otrajā ceturksnī, šķiet, nav zināma. Šeit ietverti gan pilna termiņa līgumi, gan brīva termiņa līgumi.

Iestāde saņēma statistikas datus arī no Nord Pool. Nord Pool statistikas dati rāda katra datuma vidējo cenu finanšu līgumiem, kas noslēgti uz vienu gadu un tirgoti elektroenerģijas biržā. Šīs cenas parāda to finanšu līgumu cenu, kas noslēgti attiecīgajā datumā. 2001. gada 14. maijā cenas tāda paša veida līgumiem bija 18,4 ēras par kilovatstundu, 17,413 ēras par kilovatstundu un 17,75 ēras par kilovatstundu (28).

Visbeidzot, Norvēģijas Statistikas pārvalde sagatavo arī statistikas datus par elektroenerģijas cenām elektroenerģijas galapatērētājiem (29). Tomēr Iestāde neuzskata, ka šādiem statistikas datiem ir būtiska nozīme, runājot par apspriežamo līgumu, jo saskaņā ar Norvēģijas Statistikas pārvaldes informāciju cenas, kas piemērojamas energoietilpīgām rūpniecības nozarēm, iespējams, ietver arī cenas, kas noteiktas valdības subsidētos ilgtermiņa līgumos, kuri stājās spēkā pirms EEZ līguma stāšanās spēkā. Tādējādi šīs cenas ir daudz zemākas par iepriekš minētajām vairumtirdzniecības cenām (30).

1.2.3. Dažādu cenu statistikas datu nozīme, lai noteiktu tirgus cenu Becromal līgumā

Lai noteiktu vislabāk salīdzināmos cenu datus, ir detalizēti jāpārbauda līgums starp Notodenas pašvaldību un Becromal.

Līgumu parakstīja 2002. gada 10. maijā, bet tam bija atpakaļejošs spēks no 2001. gada 14. maija, kad sākās piegāde. Tādējādi rodas jautājumus, vai atbilstīgās atsauces cenas ir 2002. gada 10. maija vai 2001. gada 14. maija cenas. Iesākumā būtu pareizi ņemt vērā līguma spēkā stāšanās datumu, jo tieši tad puses, pamatojoties uz paredzamo tirgus attīstību nākotnē, noteica cenas un citus līguma nosacījumus. Tomēr, ja līgumam ir atpakaļejošs spēks, kā tas ir šajā gadījumā, ir pilnīgi skaidrs, ka jau kopš elektroenerģijas piegādes sākuma pastāvēja kāda vienošanās par cenu un citiem līguma nosacījumiem. Tāpēc Iestāde uzskata, ka ir jāņem vērā cenas ne tikai datumā, kurā līgumu parakstīja, bet arī vispārējā cenu tendence laikā, kad tika sākta piegāde un parakstīts līgums.

Otrkārt, jānorāda, ka vislabākā atsauces cena būtu tā cena, kuras pamatā ir līdzīga veida līgumi, kas noslēgti uz tikpat ilgu laiku. Tie būtu nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumi, kas noslēgti aptuveni uz pieciem gadiem. Turklāt ieteicams, lai atsauces cenas pamatā būtu statistikas dati, kas iegūti no līgumiem, kuri noslēgti 2001. un 2002 gadā, nevis kuri vienkārši bija spēkā tajā laikā.

Ņemot to vērā, vispirms jānorāda, ka Nord Pool cenas acīmredzot ir mazāk būtiskas, jo tās atspoguļo cenas finanšu līgumiem, kas noslēgti uz vienu gadu. Finanšu līgumi nav saistīti ar fiziskiem elektroenerģijas apjomiem, bet tikai garantē pircējam noteiktu elektroenerģijas daudzumu par nolīgto cenu noteiktā laika periodā nākotnē. Elektroenerģija ir fiziski jātirgo aktuāltirgū pirms līguma noslēgšanas. Finanšu līguma noslēgšana ir pasākums cenas garantēšanai turpmākām elektroapgādes vajadzībām (31). Tādējādi šo līgumu tirgošanas nosacījumi ir atšķirīgi un tie jāuzskata par atšķirīgu produktu salīdzinājumā ar apspriežamo līgumu, kurš attiecas uz fizisku elektroenerģijas apjomu no konkrētas elektrostacijas. Tāpēc Iestāde uzskata, ka finanšu tirgus cenu nevar tieši salīdzināt ar nolīgto cenu starp Becromal un Notodenas pašvaldību.

Iepriekš attēlotajā 24. tabulā ir norādītas cenas visiem līgumiem, kas bija spēkā apspriežamajā gadā. Tas pats attiecas uz cenām pilna termiņa līgumos, ka minēti 7. tabulā (“Laikrindas, kas aptver elektroenerģijas ceturkšņa un gada cenas visā vairumtirdzniecības tirgū (neieskaitot nodokļus), izteiktas ērās par kilovatstundu”). Ideālā variantā cenu, ko samaksāja Becromal, vajadzētu salīdzināt ar cenām līgumos, kas noslēgti 2001. gadā, nevis ar cenām visos līgumos, kas bija spēkā šajā laikā. Tomēr Iestādes rīcībā nav šādas informācijas. Jauno līgumu cenas raksturo cenas jaunajos nemainīgas cenas līgumos, kas noslēgti pēdējos trīs mēnešos (7. tabulas pēdējā rinda). Šajos statistikas datos nav nošķirti pilna termiņa līgumi un brīva termiņa līgumi. Tā kā pilna termiņa līgumu cenas parasti ir zemākas nekā cenas brīva termiņa līgumos, kas norādīti citā tabulas vietā, iespējams, arī jauno līgumu cenas būtu zemākas, ja pilna termiņa līgumi tiktu norādīti atsevišķi. Turklāt šķiet, ka Norvēģijas Statistikas pārvaldei nav pietiekami daudz datu par šāda veida līgumu cenām no 2001. gada 3. ceturkšņa līdz 2003. gada 3. ceturksnim, jo tabulā nav iekļauta neviena cena šajā periodā.

Noslēgumā Iestāde secina, ka neviena šo statistikas datu cena nav piemērota, lai precīzi noteiktu tirgus cenu šāda veida līgumos, kas noslēgti konkrētajā laikā. Tomēr gan cenas divpusējos līgumos, kas noslēgti uz 1–5 (32) gadiem un norādīti 24. tabulā, gan tās, kas 7. tabulā norādītas attiecībā uz nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumiem, gan cenas jaunos nemainīgas cenas līgumos šajā pašā tabulā attiecas uz vienādiem vai līdzīgiem līgumiem. Tāpēc tās ir piemērotas, lai noteiktu tirgus cenu Becromal līgumam. Šīs cenas kopumā veido cenu diapazonu, kas, pēc Iestādes domām, dod labu priekšstatu par tirgus cenu.

24. tabulā norādīts, ka cenas līgumiem, kas noslēgti uz 1–5 gadiem un kas bija spēkā 2001. un 2002. gadā, bija attiecīgi 13,6 ēras par kilovatstundu un 17,3 ēras par kilovatstundu. Līgumos, kas noslēgti uz ilgāk nekā pieciem gadiem, cenas bija 10,5 ēras par kilovatstundu un 10,4 ēras par kilovatstundu. 7. tabulā redzams, ka nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumos, kas bija spēkā 2001. gada otrajā ceturksnī un 2002. gada otrajā ceturksnī, cenas bija attiecīgi 12,1 ēra par kilovatstundu un 14,6 ēras par kilovatstundu. Visbeidzot, jaunajos nemainīgas cenas līgumos, kas tika noslēgti 2001. gada otrajā ceturksnī, cena bija 15,6 ēras par kilovatstundu. Šīs cenas tomēr atšķiras, un tās ir grūti salīdzināt tieši. Tomēr šķiet, ka Becromal līguma cena 13,5 ēras par kilovatstundu ietilpst cenu diapazonā, kuru varētu izveidot, pamatojoties uz šiem cenu datiem. Turklāt tirgū acīmredzot ir bijusi zināma nenoteiktība, jo daži cenu dati būtiski atšķiras vienā ceturksnī no cenām nākamajā ceturksnī (sk. 7. tabulu).

Lai noteiktu, ka cena līgumā piešķīra uzņēmumam Becromal priekšrocības tādā izpratnē, kā tas noteikts tiesību aktos par valsts atbalstu, Iestādei ir jāpārliecinās, vai cena novirzās no noteiktās tirgus cenas pietiekami, lai varētu pamatot šādu konstatējumu (33). Kā norādīts iepriekš, nav iespējams precīzi noteikt, kāda bija tirgus cena līguma slēgšanas laikā. Tomēr vispārējais ieskats cenās apspriežamajā laika posmā, jo īpaši cena vairumtirdzniecības līgumos, kas 2001. gadā noslēgti uz 1–5 gadiem (13,6 ēras par kilovatstundu, 23. tabula), cena, kas noteikta nemainīgas cenas, pilna termiņa līgumos 2001. gada otrajā ceturksnī (12,1 ēra par kilovatstundu, 7. tabula), un cena jaunajos nemainīgas cenas līgumos, kas noslēgti 2001. gada otrajā ceturksnī (15,6 ēras par kilovatstundu, 7. tabula), sniedz labu priekšstatu par tirgus cenas diapazonu. Turklāt, kā jau iepriekš norādīts, cena līgumos, kas noslēgti uz vairāk nekā pieciem gadiem, 2001. gadā bija 10,5 ēras par kilovatstundu. Apspriežamajā līgumā nolīgtā cena bija 13,5 ēras par kilovatstundu. Ņemot vērā iepriekš norādīto cenu vispārējo tendenci attiecīgajā periodā, jo īpaši tās cenas, kuras šķietami var vislabāk salīdzināt, Iestāde uzskata, ka līguma cena neatšķiras no iespējamās tirgus cenas pietiekami, lai Iestāde varētu secināt, ka līgums piešķīra Becromal ekonomiskas priekšrocības.

Saistībā ar vienošanos par pagarinājumu Iestāde secina, ka sākotnējās vienošanās 7. punktā uzņēmumam Becromal ir piešķirtas juridiskas tiesības pagarināt līgumu no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam ar šajā punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Pants tika iekļauts sākotnējā līgumā un bija juridiski saistošs pusēm 2001. un 2002. gadā. Puses kā alternatīvu varēja izvēlēties noslēgt līgumu uz sešiem, nevis pieciem gadiem par cenu 13,5 ēras par kilovatstundu. Iestāde uzskata, ka šādā gadījumā pagarinājuma periodā cenu vajadzētu pieņemt kā sākotnējā līguma daļu, proti, ar atsauci uz tirgus cenu divpusējos ilgtermiņa līgumos, kas stājās spēkā 2001. un 2002. gadā. Kā iepriekš minēts, cena pagarinājuma periodā bija 15,21 ēra par kilovatstundu un 14,20 ēras par kilovatstundu atkarībā no sezonas. Tā kā šīs cenas ir augstākas nekā sākotnēja līguma cena 13,5 ēras par kilovatstundu, tad saskaņā ar iepriekš minētajiem argumentiem tās neatšķiras no jebkuras saprātīgas tirgus cenas tik lielā mērā, lai varētu uzskatīt, ka pastāv ekonomiskās priekšrocības.

Šajā situācijā Iestāde secina, ka līgums ar Becromal nepiešķir uzņēmumam Becromal priekšrocības EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

2. Nobeigums

Pamatojoties uz iepriekš minēto novērtējumu, Iestāde uzskata, ka līgums starp Notodenas pašvaldību un Becromal Norway AS, kurš noslēgts uz laikposmu no 2001. gada 14. maija līdz 2006. gada 31. martam, kā arī pagarinājums, kas noslēgts uz laikposmu no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 31. martam, nav valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka līgums starp Becromal Norway AS un Notodenas pašvaldību, kurš bija spēkā no 2001. gada 14. maija līdz 2006. gada 31. martam, un tā pagarinājums, kurš bija spēkā līdz 2007. gada 31. martam, nav valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta nozīmē.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

3. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2009. gada 8. jūlijā EBTA Uzraudzības iestādes vārdā – priekšsēdētājs Per SANDERUD kolēģijas loceklis Kristján A. STEFÁNSSON

(1) Turpmāk tekstā –“Iestāde”.

(2) Turpmāk tekstā –“EEZ līgums”.

(3) Turpmāk tekstā –“Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

(4) Turpmāk tekstā –“3. protokols”.

(5) OV C 96, 17.4.2008., 21. lpp. un EEZ pielikums Nr. 20, 17.4.2008., 36. lpp.

(6) OV C 96, 17.4.2008., 21. lpp. un EEZ pielikums Nr. 20, 17.4.2008., 36. lpp.

(7) Šajos noteikumos ir rakstīts: “Licence nosaka, ka tās saņēmējs nodod līdz pat 10 procentiem no hidroelektroenerģijas apjoma pieauguma, kas gūts no katra ūdenskrituma, tam reģionam un pašvaldībai, kurā elektrostacija atrodas, un to aprēķina saskaņā ar 11. nodaļas 1. apakšnodaļu, sal. ar 2. nodaļas trešo punktu. Pamatojoties uz reģiona vai pašvaldības vispārējām elektroapgādes vajadzībām, attiecīgā ministrija aprēķina nododamo apjomu un tā sadali. Reģions vai pašvaldība drīkst izlietot piegādāto elektroenerģiju pēc saviem ieskatiem. (..) Elektroenerģijas cenu (konkrētai pašvaldībai) nosaka, pamatojoties uz vidējo cenu, ko iegūst, izmantojot hidroelektrostaciju izlasi visā valstī. Šo izmaksu aprēķinos neietver nodokļus, kas aprēķināti elektroenerģijas ražošanas peļņai, kura pārsniedz parasto peļņu. Katru gadu ministrija nosaka cenu elektroenerģijai, kas piegādāta elektrostacijas pārvades apakšstacijā. Pirmā un trešā teikuma noteikumi neattiecas uz licencēm, kas bija derīgas, pirms stājās spēkā 1959. gada 10. aprīļa likums Nr. 2.” (Tulkojusi Norvēģijas Naftas un enerģētikas ministrija).

(8) Elektrostacijas “individuālās izmaksas” aprēķina saskaņā ar tiesību aktiem, kurus piemēroja līdz 1959. gadam. Atbilstīgi šiem noteikumiem individuālās izmaksas aprēķina, elektrostacijas ražošanas izmaksām, tostarp 6 % kredītprocentu par sākotnējām izmaksām, pieskaitot 20 procentu uzcenojumu un dalot ar gada vidējo ražošanas apjomu no 1970. līdz 1999. gadam. Skatīt tā saukto KTV piezīmi Nr. 53/2001, 24.8.2001., lieta Nr. 455241.

(9) Iepriekš minētā KTV piezīme Nr. 53/2001.

(10) Skatīt Norvēģijas atbildi uz 4. jautājumu otrajā informācijas pieprasījumā, lieta Nr. 449660.

(11) Pielikums lietai Nr. 449660.

(12) Pielikums Norvēģijas 2007. gada 9. jūlija atbildei, lieta Nr. 428860.

(13) Iestādes rīcībā nav neviena šāda līguma pagarinājuma eksemplāra.

(14) Lieta Nr. 521513, 2009. gada 11. jūnija e-pasta vēstule.

(15) Pielikums Norvēģijas 2007. gada 9. jūlija atbildei, lieta Nr. 428860.

(16) Skatīt pielikumus Norvēģijas 2007. gada 9. jūlija atbildei, lieta Nr. 428860.

(17) Skatīt Norvēģijas atbildi uz Iestādes otro informācijas pieprasījumu, lieta Nr. 449660.

(18) Skatīt atjaunināto tabulu: http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2008-05-30-23-en.html.

(19) Skatīt apvienotās lietas 67/85, 68/85 un 70/85, Kwekerij Gebroeders van der Kooy BV un citi pret Komisiju, 1988, ECR 219, 28. punkts.

(20) Sīkāku paskaidrojumu skatīt šeit: http://www.nordpoolspot.com/trading/The_Elspot_market/.

(21) Skatīt, pēc analoģijas, Iestādes Pamatnostādnes valsts atbalsta nosacījumu piemērošanai valsts uzņēmumiem rūpniecības nozarē, 5. punkta 1) un 3) apakšpunktu.

(22) http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2009-05-28-23-en.html.

(23) Lieta Nr. 495870.

(24) Lieta Nr. 503107, Redegjørelse SSB.

(25) Šeit iekļautas tikai tās slejas un rindas, kas attiecas uz būtiskākajām cenām un laika periodiem. Pilna versija pieejama šeit: http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elkraftpris_en/arkiv/tab-2009-04-06-07-en.html.

(26) Līguma 2. pantā rakstīts: “Elektroenerģijas apjoms ir vienāds katru gadu visa gada garumā, lai jebkurā brīdī katrā kalendārā gadā iegūtu vienādu rezultātu.”

(27) Lieta Nr. 521166, 2009. gada 5. jūnija e-pasta vēstule no Norvēģijas Statistikas pārvaldes. Pretstats pilna termiņa līgumam ir “brīva termiņa līgums”, proti, līgums, kas ļauj lietotājam izvēlēties, cik daudz elektroenerģijas tiek paņemts katrā brīdī.

(28) Lieta Nr. 521164 un 521163.

(29) Sk. 19. tabulu “Svērtās vidējās cenas par elektroenerģiju un tīklu nomu (neskaitot PVN) 1997.–2007. gadā, izteiktas ērās par kilovatstundu”, http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2009-05-28-19-en.html.

(30) Lieta Nr. 495870, 2008. gada 8. oktobra e-pasta vēstule no Norvēģijas Statistikas pārvaldes.

(31) Finanšu elektroenerģijas tirgus pamatiezīmes ir raksturotas šajā Nord Pool tīmekļa vietnē: http://www.nordpoolspot.com/en/PowerMaket/The-Nordic-model-for-a-liberalised-power-market/The-financial-market/.

(32) Ieskaitot vienošanos par pagarinājumu, līgums ir noslēgts gandrīz uz sešiem gadiem. Tomēr Iestāde uzskata, ka līgumu joprojām vislabāk salīdzināt ar līgumiem, kas noslēgti uz 1–5 gadiem, jo visi līgumi, kuru termiņš ir garāks par pieciem gadiem, ir apvienoti, ietverot arī ļoti ilga termiņa līgumus (piem., uz vairāk nekā 20 gadiem).

(33) Skatīt, pēc analoģijas, Pirmās instances tiesas paziņojumu lietās, kas attiecas uz nekustamā īpašuma pārdošanu: Lieta T-274/01, Valmont, 2004, ECR II-3145, 45. punkts; un apvienotās lietas T-127/99, T-129/99 un T-148/99, Diputación Foral de Alava, 2002, ECR II-1275, 85. punkts (vēl nav iesniegta apelācijas sūdzība).