LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 332/23

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 191/08/COL

(2008. gada 17. marts)

par nealgotu darbu saistībā ar pētniecības un attīstības darbībām (Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2), jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,

ņemot vērā EBTA valstu Nolīgumu par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. un 3. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu, 6. pantu un 7. panta 4. punktu,

ņemot vērā Iestādes Valsts atbalsta pamatnostādnes (4) par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju, jo īpaši sadaļu par atbalstu pētniecībai, attīstībai un jauninājumiem,

ņemot vērā Iestādes 2006. gada 8. marta Lēmumu Nr. 59/06/COL sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā un II daļas 6. pantā,

aicinājusi ieinteresētās personas iesniegt piezīmes atbilstīgi minētajam noteikumam (5),

tā kā:

I. FAKTI

1. PROCEDŪRA

Norvēģijas Misijas Eiropas Savienībā 2005. gada 14. oktobra vēstulē, ar kuru tika pārsūtīta Norvēģijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas 2005. gada 5. oktobra vēstule, kuras abas Iestāde saņēma un reģistrēja 2005. gada 17. oktobrī (lieta Nr. 346675), Norvēģijas iestādes atbilstīgi Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktam darīja zināmu priekšlikumu par jaunu valsts atbalsta shēmu nealgota darba atbalstam saistībā ar pētniecības un attīstības darbībām. Ierosinātā shēma turpmāk saukta “nealgotā PA darba shēma”.

Ar 2006. gada 8. marta (lieta Nr. 364666) vēstuli un pēc vairākkārtējas vēstuļu apmaiņas (6) Iestāde informēja Norvēģijas iestādes, ka ir nolēmusi sākt Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 6. pantā noteikto procedūru attiecībā uz nealgotā PA darba shēmu, un aicināja tās iesniegt piezīmes par šo lēmumu.

Norvēģijas Misijas Eiropas Savienībā 2006. gada 19. aprīļa vēstulē, ar kuru tika pārsūtītas Valsts administrācijas un reformas ministrijas un Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas vēstules, kas datētas attiecīgi 2006. gada 11. un 7. aprīlī, Norvēģijas iestādes iesniedza savas piezīmes. Vēstuli Iestāde saņēma un reģistrēja 2006. gada 20. aprīlī (lieta Nr. 370829).

Lēmums Nr. 59/06/COL sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (7). Iestāde aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes. Iestāde nesaņēma piezīmes no ieinteresētajām personām.

Visbeidzot, Valsts administrācijas un reformas ministrijas 2008. gada 15. februāra elektroniski nosūtītā vēstulē (lieta Nr. 465311) Norvēģijas iestādes apkopoja informāciju, kas nosūtīta neformālas saziņas rezultātā pa tālruni un elektronisko pastu 2007. gadā un 2008. gada janvārī.

2. IEROSINĀTĀ PASĀKUMA APRAKSTS

2.1. NEALGOTĀ PA DARBA SHĒMAS MĒRĶIS, JURIDISKAIS PAMATS UN DARBĪBA

No tiesību aktu sagatavošanas dokumentiem redzams, ka nealgotā PA darba shēmas vispārējais mērķis ir stimulēt ieguldījumu pētniecības un attīstības darbībās pieaugumu, it sevišķi tādiem maziem uzņēmumiem kā uzņēmēji un individuālie uzņēmumi (8). Konkrētāk, jaunās shēmas mērķis ir indivīdu stimulēšana uz pētniecību un attīstību orientētos uzņēmumos, kuri darbības sākuma posmā bieži ir atkarīgi no darbaspēka resursiem, par kuriem nevar samaksāt. Uz pētniecību un attīstību orientētos uzņēmumus Norvēģijas iestādes uzskata par svarīgiem no pētniecības atvasinātās vērtības radīšanas nolūkos, kā arī jauninājumiem.

Detalizētākā līmenī Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka nealgotā PA darba shēmas ieviešanu ir motivējis tas, ka atbilstīgi esošajai Skattefunn shēmai (9) nav iespējams atbalstīt nealgotu darbu saistībā ar pētniecības un attīstības darbībām, ko veic uzņēmēji un individuālie uzņēmumi, jo Skattefunn shēma ir nodokļu atskaitīšanas shēma (10). Šajā sakarībā iestādes ir paskaidrojušas, ka atbilstīgi Skattefunn shēmai atbalstu piešķir pētniecības un attīstības darbībām nodokļu atskaitījuma (vai nodokļu kredīta) veidā, kad no uzņēmuma maksājamās nodokļa summas tiek atskaitīta summa, kas atbilst attaisnoto izmaksu procentam. Taču Norvēģijas iestādes uzskata, ka no nodokļos maksājamās summas atskaitīt summu, kuras pamatā nav faktiskās attaisnotās izmaksas, bet gan nealgots darbs, t. i., “izmaksas”, kuras nav radušās tādējādi, ka nav izmaksāta alga un nekas nav atspoguļots darbības pārskatos, būtu pretrunā vispārējiem nodokļu tiesību aktiem. Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika uzskatīts, ka nealgots darbs nav kvalificējams kā attaisnotās izmaksas atbilstīgi Skattefunn shēmai.

Tādēļ Norvēģijas iestādes ierosināja izveidot nealgotā PA darba shēmu, kurā finansiāls atbalsts no nodokļiem atbrīvotu dotāciju veidā sniedzams nealgotam darbam saistībā ar pētniecības un attīstības darbībām. Līdz ar to Norvēģijas iestādes uzskata nealgotā PA darba shēmu par labojumu vai papildinājumu esošajai Skattefunn shēmai.

Paziņojumā Norvēģijas iestādes arī paskaidroja, ka daudziem uzņēmumiem ir projekti, kas apstiprināti Skattefunn shēmā, bet kuriem vēlāk liegts gūt labumu no nodokļu atskaitījuma (vai bijis jāatmaksā summa, kas atbilst jau saņemtam nodokļu atskaitījumam) tādēļ, ka projekti ir saistīti ar nealgotu darbu. Tādēļ Norvēģijas iestādes bija nolēmušas ieviest “kompensācijas shēmu” nolūkā uzņēmumiem kompensēt finansiālos zaudējumus, kas to pētniecības un attīstības projektiem radās laikā no 2002. gada līdz 2004. gadam tādēļ, ka nealgotu darbu nevarēja iekļaut Skattefunn shēmā (11). Lēmumā sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz nealgotā PA darba shēmu Iestāde pauda uzskatu, ka atbalstu, kas piešķirts uzņēmumiem atbilstīgi kompensācijas shēmai, varētu uzskatīt par de minimis atbalstu atbilstīgi regulai par de minimis atbalstu (12). Kompensācijas shēma neietilpa oficiālās izmeklēšanas procedūrā.

Nodokļu budžeta sākotnējā priekšlikumā, kuru Norvēģijas valdība iesniedza Norvēģijas Parlamentam (13) un kam sekoja Parlamenta komitejas ieteikums Parlamentam (14), valdība ierosināja nealgotā PA darba shēmai un kompensācijas shēmai kopā noteikt 70 miljonus Norvēģijas kronu (15). Kamēr nav Iestādes apstiprinājuma, līdzekļi nav izmaksāti atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, taču Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka gada budžets šai shēmai paredzams maksimāli aptuveni 50 miljonu Norvēģijas kronu (16).

Līdztekus sākotnējā budžeta pieņemšanai nealgotā PA darba shēmai Norvēģijas Parlaments 2005. gada 17. jūnijā pieņēma priekšlikumu, kas groza Norvēģijas Likumu par īpašuma un ienākuma nodokļiem, ieviešot noteikumus par nodokļu režīmu un limitiem attiecībā uz līdzekļiem, kas piešķirami atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai (še turpmāk – “nodokļu likums par nealgotā PA darba shēmu”) (17).

Papildus budžeta un nodokļu likuma par nealgotā PA darba shēmu pieņemšanai Norvēģijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrija ir izdevusi pamatnostādņu projektu par nealgotā PA darba shēmas īstenošanu (še turpmāk – “pamatnostādnes par nealgotā PA darba shēmu”) (18). Pamatnostādņu projektā paredzēts, ka par shēmas pārvaldīšanu un īstenošanu būs atbildīga Norges forskningsråd (Norvēģijas Pētniecības padome).

No pamatnostādnēm par nealgotā PA darba shēmu redzams, ka piemērotajiem projektiem jāaptver pētniecības un attīstības darbības, ko veic indivīdi, kuri par savu darbu nesaņem nekādu samaksu vai citādu atlīdzību. Nav aptverti indivīdi, kas saņem maksu no citiem publiskiem avotiem (19).

Saskaņā ar pamatnostādnēm par nealgotā PA darba shēmu piemērotie projekti ir šādi:

i) tādi, kas ietver plānotus pētījumus vai kritisku izpēti, kuras mērķis ir iegūt jaunas zināšanas un prasmes jaunu ražojumu, procesu vai pakalpojumu izstrādei vai radīt ievērojamu uzlabojumu esošajos ražojumos, procesos vai pakalpojumos. Tie aptver komplicētu sistēmu komponentu radīšanu, kas ir nepieciešama tādiem pētījumiem, it sevišķi vispārējo tehnoloģiju apstiprināšanai, izņemot eksperimentālos paraugus, uz kuriem attiecas ii) iespēja; (20) un

ii) tādi, kuru mērķis ir sniegt jaunu informāciju, zināšanas vai pieredzi, attiecībā uz ko tiek uzskatīts, ka tas vajadzīgs uzņēmumam saistībā ar jaunu vai labāku ražojumu, pakalpojumu vai ražošanas metožu izstrādi. Turklāt arī darbības, kuras veicot rūpniecisko pētījumu rezultāti tiek pārnesti uz plānu, projektu vai dizainparaugu jauniem, uzlabotiem ražojumiem, pakalpojumiem vai ražošanas procesiem, kā arī pirmā eksperimentālā parauga izstrāde vai izmēģinājuma projekts, ko nevar komerciāli izmantot, tiek uzskatīti par piemērotām darbībām atbilstīgi shēmai (21).

Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka šīs piemēroto pētniecības un attīstības projektu definīcijas ir identiskas piemēroto pētniecības un attīstības projektu definīcijām atbilstīgi esošajai Skattefunn shēmai. Faktiski praksē Norvēģijas iestādes uz piemērotiem projektiem atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai atsaucas kā uz projektiem, kas atbilst Skattefunn kritērijiem vai ir apstiprināti atbilstīgi Skattefunn shēmai (22).

Kā jau minēts, nealgotā PA darba shēmu pārvaldīs un īstenos Norvēģijas Pētniecības padome. Minētā struktūra ir arī sekretariāts un pārvaldības iestāde, kas novērtē, vai projekti ir piemēroti atbilstīgi Skattefunn shēmai (23). Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka tas, ka piemērotās pētniecības un attīstības darbības ir vienādi definētas gan Skattefunn shēmā, gan nealgotā PA darba shēmā un ka pārvaldības iestāde, kas novērtē, vai projekti kvalificējami kā piemēroti, abās shēmās ir viena un tā pati, nozīmē, ka īstenošanas aspektā abas shēmas ir cieši saskaņotas. Šajā sakarībā nodoms ir tāds, ka pretendentiem, kas pieprasa atbalstu piemērotām pētniecības un attīstības darbībām, ir tikai jāaizpilda viena pieteikuma veidlapa, kurā pretendentam ir iespējams izraudzīties, vai atbalsts tiek prasīts algotam un/vai nealgotam darbam saistībā ar attiecīgo pētniecības un attīstības darbību (24). Turklāt finanšu atbalsts, kas piešķirams atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, tiks ņemts vērā, kad pretendenti prasīs arī atbalstu atbilstīgi Skattefunn shēmai, un uz kopējo atbalstu tiks attiecināts maksimālais atbalsta limits atbilstīgi otrajai shēmai (25). Faktiski pēc Norvēģijas iestāžu uzskata vienīgā atšķirība starp abām shēmām ir attaisnoto izmaksu veids (t. i., algots darbs pretstatā nealgotam) un atbalsta piešķiršanas veids (t. i., nodokļu atskaitījums pretstatā dotācijai bez nodokļa).

Bez tam Norvēģijas iestādes ir noteikušas, ka projekti nedrīkst būt sākušies pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas, lai tos varētu kvalificēt kā piemērotus projektus atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai (26).

2.2. SAŅĒMĒJI

Paziņojumā Norvēģijas iestādes paskaidroja, ka nealgotā PA darba shēma būs pieejama visiem nodokļu maksātājiem ar nodokļu saistībām Norvēģijā, ieskaitot visus uzņēmumus neatkarīgi no to lieluma, nozares un reģiona (27). Labumu no shēmas var gūt arī uzņēmumi, kas kopīgi piedalās sadarbības projektā (28).

Norvēģijas iestādes paskaidroja, ka iemesls, kāpēc nealgotā PA darba shēma iekļāva vidējos un lielos uzņēmumus, bija tās saskanības saglabāšana ar nosacījumiem Skattefunn shēmā (kurai var pieteikties visi uzņēmumi neatkarīgi no lieluma). Norvēģijas iestādes šajā sakarībā paziņoja, ka “tādēļ nealgotā PA darba shēmas saņēmēju jēdziena definīcijā nav formālas diskriminācijas pret lielākiem uzņēmumiem” (pasvītrojums mūsu) (29).

Taču Norvēģijas iestādes ir arī paskaidrojušas, ka praksē nealgotā PA darba shēma ir paredzēta tikai uzņēmējiem un individuālajiem uzņēmumiem: “Pat ja shēmā ietilpst visu lielumu uzņēmumi, shēmas raksturs (atbalsts nealgotam darbam) nozīmē, ka stimulējošais efekts būs visnozīmīgākais uzņēmēju sabiedrībām un individuālajiem uzņēmumiem” (30). Tādā pašā veidā iestādes ir paziņojušas, ka nealgotā PA darba shēma ir “.. pirmām kārtām vērsta uz jaundibinātiem, uz tehnoloģiju balstītiem uzņēmumiem, kuri nespēj maksāt algas indivīdiem, kas veic PA darbību” un “tā kā nealgotā PA darba shēma sniegs atbalstu nealgotam darbam, ko veic PA personāls, kurš nesaņem algu vai citādu atlīdzību par darbu, shēma neattieksies uz parastiem vidējiem un lieliem uzņēmumiem” (31).

Pamatojoties uz iepriekš minēto, Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka “Uzņēmumi, kuru gada apgrozījums vai gada bilances kopsumma atbilst EKS vidēju uzņēmumu definīcijai, praktiski nesaņems atbalstu nealgotam darbam.” (32) Iestādes ir piebildušas, ka “Lielāki uzņēmumi Skattefunn projektos faktiskās PA darbības veikšanai parasti izmanto nodarbinātu un algotu PA personālu” un “šo darbinieku atalgojuma izmaksas būs tiesīgas uz nodokļa atmaksu Skattefunn shēmā, un tādiem uzņēmumiem tādēļ nebūs ne vajadzības, ne pamata pieprasīt subsīdiju no nealgotā PA darba shēmas” (33).

Visbeidzot, Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka tādēļ, ka maksimālais atbalsta limits piemērotam projektam ir tāds pats gan tad, ja atbalstu piešķir vienīgi nodokļa atskaitījuma veidā atbilstīgi Skattefunn shēmai, gan tad, ja nodokļu atskaitījums tiek apvienots ar dotāciju atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, lieliem uzņēmumiem nav stimula iegūt atbalstu no abām shēmām.

Rezultātā 2008. gada 15. februāra vēstulē (lieta Nr. 465311) Norvēģijas iestādes informēja Iestādi, ka “shēma formāli ir ierobežota ar Iestādes noteikto mazo un mikro uzņēmumu definīciju”.

2.3. ATTAISNOTĀS IZMAKSAS UN ATBALSTA INTENSITĀTE

Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai attaisnotos izdevumus veido neatalgotā darbaspēka izmaksas saistībā ar piemērotu projektu (34). Nosakot nealgotajam darbam piemērotās stundu likmes, Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka tādēļ, ka indivīda formālā kvalifikācija ne vienmēr atspoguļojas spējā realizēt pētniecības un attīstības projektus, ir grūti noteikt atsevišķas likmes, kas atbilstu attiecīgajai izglītībai, pieredzei un darba laukam. Tādēļ tika nolemts atbalsta aprēķināšanai izmantot vienu kopīgu stundas likmi atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai.

Norvēģijas iestāžu ierosinātā stundas likme ir balstīta uz 1,6 ‰ aprēķināšanu no nominālās rūpniecības strādnieka gada algas 2005. gadā (NOK 348 300) (35), kas dod stundas likmi NOK 557,28, kura vienkāršības labad noapaļota uz NOK 500. Stundas likmi NOK 500 var koriģēt Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, pamatojoties uz vispārīgajām algu pārmaiņām.

Stundas likmes aprēķināšanas metodiku (1,6 ‰ no nominālās gada algas) ir izstrādājusi Norvēģijas Pētniecības padome. Šajā sakarībā Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka darbaspēka stundas likmi faktiski var viegli noteikt, vienkārši atsaucoties uz vidējo gada algu (balstoties uz statistiku) un vidējām gadā nostrādātajām stundām. Taču Norvēģijas Pētniecības padome vēlējās vēl vairāk vienkāršot atbalsta piešķiršanu pētniecības un attīstības darbībām. Tādēļ tā izstrādāja metodiku, pēc kuras stundas likmē ietilpst ne tikai i) tīrās algas izmaksas, bet arī ii) “citas darbības izmaksas”, ko aprēķina par vienu darbinieku un ko veido a) sociālās izmaksas, kas saistītas ar algu (piemēram, pensija un sociālais nodrošinājums utt.); b) iekārtu izmantošanas izmaksas vienam darbiniekam (piemēram, tālruņa, datora/IT iekārtu, kopētāja utt. izmantošana); c) vispārīgās pieskaitāmās izmaksas par elektroenerģiju, apkuri, biroja īri, virtuves un apkalpojošo personālu un atbalsta personāla pagaidu izmantošanu un d) darbarīku un biroja piederumu noma/iegāde.

Tādēļ “neatalgotā darbaspēka” stundas likme iekļauj ne tikai tīrās algas izmaksas, bet arī “citas darbības izmaksas” par vienu darbinieku (36).

Lai nostiprinātu šo metodiku, Norvēģijas Pētniecības padome izskatīja daudzu Norvēģijas uzņēmumu pārskatus, un atklājās, ka vidēji gada darbības izmaksas ir 1,8 reizes augstākas par gada algas izmaksām (ieskaitot sociālās izmaksas) (37). Pēc gada algas izmaksu korekcijas sakarā ar to, ka tajās ietilpst sociālās izmaksas (kas atbilst 40 % no algas), vidējās darbības izmaksas izrādījās 2,52 reizes augstākas nekā tīrās algas izmaksas. Dalot šo skaitli ar gada vidējām nostrādātajām stundām (1 500) (38), tika konstatēts, ka darbības izmaksas pa stundām ir 1,68 ‰ (noapaļojot 1,6 ‰) no gada tīrajām algas izmaksām. Līdz ar to metodika ir tāda, ka neatalgotā darbaspēka stundas likmi (kurā ietilpst gan tīrās algas izmaksas, gan “citas darbības izmaksas”) aprēķina kā 1,6 ‰ no attiecīgās gada algas.

Pamatnostādnēs par nealgotā PA darba shēmu noteikts, ka uz attaisnotajām neatalgotā darbaspēka izmaksām attiecas fiksēts 2 miljonu Norvēģijas kronu maksimums gadā vienam uzņēmumam (39).

Visbeidzot, attiecībā uz kontroles pasākumiem, neatalgotā darbaspēka un citas projekta izmaksas ir jāapstiprina grāmatvedim katrā dotācijas pieteikumā (40). Lai gan pierādījumi par “citu darbības izmaksu” rašanos tiek pārbaudīti pēc faktūrrēķiniem, Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka tādēļ, ka nav pierādījumu par ziņotajām nealgota darba stundām, uzņēmumiem jāreģistrē datums, uzdevums, patērēto stundu skaits un attiecīgā indivīda vārds. Projektos, kuros ir vairāk par vienu indivīdu, reģistrācijas dokumenti ir jāparaksta gan tam, kas veicis nealgoto darbu, gan tam, kas atbild par projektu. Turklāt ziņoto stundu skaitu Norvēģijas Pētniecības padome var samazināt, ja procedūras laikā atklājas, ka paziņotais stundu skaits nav pareizs.

Pamatnostādnēs par nealgotā PA darba shēmu noteikts, ka uz dotācijām, ko piešķir atbilstīgi shēmai, attiecas Norvēģijas Likuma par īpašuma un ienākuma nodokļiem 16.–40. pantā noteiktie limiti (41). Minētais noteikums ir pamats Skattefunn shēmai un paredz, ka mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) gadījumā ir pieļaujama atbalsta intensitāte līdz 20 %.

Paziņojumā Norvēģijas iestādes iesniedza informāciju par 27,8 % bruto atbalsta intensitāti MVU (42). Atbalstu atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai maksā dotācijas veidā, kas atbilst 20 % no attaisnotām izmaksām (43). Taču dotācijas ar nodokļu likumu par nealgotā PA darba shēmu bez tam ir atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kura likme pašlaik ir 28 %. No nodokļa atbrīvota dotācija 20 % apmērā no attaisnotām izmaksām tādēļ atbilst apliekamajai dotācijai 27,8 % apmērā no šīm izmaksām. Tādēļ bruto atbalsta intensitāte ir 27,8 %.

Dotācijas, ko piešķir atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, tiek skatītas saistībā ar atbalstu, ko saņem atbilstīgi Skattefunn shēmai, un atbalstu no pirmās shēmas ieskaita otrās shēmas limitu aprēķinā. Atbilstīgi Skattefunn shēmai kopējā atbalsta summa MVU nedrīkst pārsniegt 20 % no attaisnotām izmaksām, kas nedrīkst pārsniegt 4 miljonus Norvēģijas kronu vienam uzņēmumam gadā. Ja finansiālā atbalsta kopsumma pārsniedz atbilstīgi Skattefunn shēmai noteiktos limitus, attiecīgi tiek samazināts nodokļa atskaitījums. Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka šie limiti tomēr neskar to, ka izmaksas, ko attiecina uz nealgotu darbu, nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt iepriekš minēto maksimumu – 2 miljonus Norvēģijas kronu vienam uzņēmumam gadā. Visbeidzot, iestādes ir paskaidrojušas, ka gadījumos, kad projekts saņem dotāciju atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai un valsts atbalstu no citiem avotiem, kas nav Skattefunn shēma, kuri kopā pārsniedz kopējā atbalsta limitu, tiek samazināts atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai piešķirtais atbalsts.

2.4. BUDŽETS UN ILGUMS

Kā jau minēts, Norvēģijas iestādes prognozē, ka nealgotā PA darba shēmas budžets nākotnē būs maksimāli aptuveni 50 miljoni Norvēģijas kronu gadā.

Attiecībā uz nealgotā PA darba shēmu tika ziņots, ka laika ziņā tā nav ierobežota. Taču 2008. gada 15. februāra vēstulē (lieta Nr. 465311) Norvēģijas iestādes paziņoja, ka maksimālais shēmas ilgums tiks saistīts ar pašreizējo Valsts atbalsta pamatnostādņu par atbalstu pētniecībai, attīstībai un jauninājumiem (turpmāk – “PAJ pamatnostādnes”) darbību, kas izbeigsies 2013. gada 31. decembrī. Norvēģijas iestādes apzinās, ka par ilgāku nealgotā PA darba shēmas darbību vajadzīgs jauns paziņojums.

3. PAMATS SĀKT PROCEDŪRU

Iestāde sāka oficiālo izmeklēšanas procedūru, balstoties uz provizorisku secinājumu, ka nealgotā PA darba shēma ietver valsts atbalstu, kura saderība ar EEZ līgumu šķiet apšaubāma. Iestādi darīja bažīgu tas, ka atbalsta intensitāte atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai varētu pārsniegt Valsts atbalsta pamatnostādnēs noteikto (44). Tiešām, dotācijas, ko var piešķirt atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, ir atbrīvotas no nodokļa, un tāpēc nodokļa likmes maiņa var dot augstāku bruto atbalsta intensitāti. Turklāt “nealgota darbaspēka” izmaksas faktiski nav radušās, tāpēc Iestāde šaubījās, vai tās kvalificējamas kā attaisnotās izmaksas atbilstīgi minētajām pamatnostādnēm. Šajā sakarībā Iestāde ņēma vērā to, ka atbalsts “nealgotam darbam” nebija atļauts atbilstīgi Kopienas Sestajai pētniecības pamatprogrammai. Visbeidzot, Iestādei bija šaubas par nepieciešamo stimulējošo efektu.

4. NORVĒĢIJAS IESTĀŽU PIEZĪMES

Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka tad, ja nodokļa likme palielināsies, dotācijas atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai vajadzības gadījumā tiks samazinātas, lai nodrošinātu, ka atbalsta intensitāte nepārsniedz maksimālo atbalsta intensitāti, kas noteikta PAJ pamatnostādnēs. Norvēģijas iestādes šo apgalvojumu balsta uz pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļas pēdējo daļu, kur noteikts: “apsverot kopējo valsts finansējumu projektam, dotācija [nealgotam darbam] tiek uzskaitīta tāpat kā nodokļa atskaitījums. Ja kopējais valsts finansējums projektam pārsniedz [maksimumu] atļautajam atbalstam saskaņā ar EKS noteikumiem, nodokļa atskaitījums tiek samazināts. Ja atbalsts nealgotam darbam pats par sevi rada atļautā kopējā atbalsta robežas pārsniegumu, dotācija nealgotam darbam tiek samazināta” (45).

Attiecībā uz Kopienas Sestajā pētniecības pamatprogrammā ietverto apgalvojumu, ka “fiziskas personas nevar pieprasīt maksu par darbaspēka izmaksām saistībā ar viņu personisko iesaisti projektā”, Norvēģijas iestādes ir iebildušas, ka termins “fiziskas personas” attiecas uz tādu nodarbinātu personālu augstskolās/koledžās, kas saņem algu no pētniecības iestādes (pretstatā individuālajam uzņēmumam). Tā kā šādas personas nekādā gadījumā nav tiesīgas saņemt atbalstu atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, Norvēģijas iestādes uzskata, ka atsauce uz Kopienas Sesto pētniecības pamatprogrammu ir nepamatota.

Attiecībā uz piedāvāto stundas likmi Norvēģijas iestādes ir norādījušas, ka izejas punkts stundas likmes NOK 500 aprēķināšanā ir rūpniecības strādnieka nominālā gada alga, kas ir daudz mazāka par pētniecības un attīstības personāla nominālo gada algu. Tā kā individuālo uzņēmumu un uzņēmēju izglītības līmenis parasti atbilst augstākajam pētniecības un attīstības personāla izglītības līmenim, stundas likmes aprēķinu nealgotā PA darba shēmas vajadzībām varētu balstīt uz lielāku algu, kāda ir inženieriem. 2005. gadā tā bija NOK 460 000 vai NOK 530 000 (atkarībā no tā, vai darbiniekiem ir piecu vai desmit gadu pieredze), un tā dotu stundas likmi NOK 772,80 vai NOK 890,40 (46). Pamatojoties uz iepriekš minēto, Norvēģijas iestādes apgalvo, ka, piedāvājot stundas likmi, kas aprēķināta pēc daudz mazākas gada nominālās algas rūpniecības strādniekiem, stundas likme tāpēc ir saglabāta minimālās robežās.

Attiecībā uz stimulējošo efektu Norvēģijas iestādes argumentē, ka stimulējošais efekts automātiski izpaudīsies shēmas lielākajā mērķgrupā, proti, mazo uzņēmēju un individuālo uzņēmumu vidū tāpēc, ka jaundibināto uzņēmumu agrīnajā posmā nauda ir galvenā problēma.

II. NOVĒRTĒJUMS

1. VALSTS ATBALSTA ESĪBA EEZ LĪGUMA 61. PANTA 1. PUNKTA NOZĪMĒ

EEZ līguma 61. panta 1. punkts nosaka:

“Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām Pusēm”.

Lai pasākums būtu valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē, tam jāatbilst šādiem četriem kumulatīviem kritērijiem: i) pasākumam ir jādod saņēmējiem ekonomiska priekšrocība, ko tie nesaņem, veicot parasto uzņēmējdarbību; ii) priekšrocībai jābūt valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirtai; iii) pasākumam ir jābūt selektīvam, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai; un iv) pasākumam ir jārada konkurences izkropļojumi un jāiespaido tirdzniecība starp Līgumslēdzējām pusēm. Tālāk tiek pētīts, vai šajā gadījumā ir izpildīti četri kumulatīvie kritēriji.

1.1. EKONOMISKA PRIEKŠROCĪBA

Pasākumam ir jādod saņēmējiem ekonomiska priekšrocība, ko tie nesaņem, veicot parasto uzņēmējdarbību.

Atbilstīgi nealgota PA darba shēmai Norvēģijas iestādes piešķirs finansiālas dotācijas nodokļu maksātājiem, ieskaitot uzņēmumus. Uzņēmumi, kas saņem tādas dotācijas, tādējādi iegūst ekonomisku priekšrocību, t. i., dotāciju, ko tie nesaņemtu, veicot savu parasto uzņēmējdarbību.

Turklāt dotācijas ir atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa. Nodokļu atbrīvojums atslogo saņēmējus no maksas, kas parasti tiek segta no to budžeta, tā ka atbrīvojums ir vēl lielāka ekonomiska priekšrocība papildus pašai dotācijai.

1.2. VALSTS LĪDZEKĻU KLĀTBŪTNE

Priekšrocībai jābūt valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirtai.

Dotācijas, ko piešķir atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, finansē Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, tātad – valsts.

Turklāt sakarā ar dotāciju atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa atbrīvojums no nodokļa nozīmē, ka valsts atsakās no nodokļu ieņēmumiem un nodokļu ieņēmumu zaudējums ir līdzvērtīgs valsts līdzekļu patēriņam fiskālo izdevumu veidā (47).

1.3. PRIEKŠROKA KONKRĒTIEM UZŅĒMUMIEM VAI KONKRĒTU PREČU RAŽOŠANAI

Pasākumam ir jābūt selektīvam, dodot priekšroku “konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai”.

Paziņojumā ir apgalvots, ka līdzekļi atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai būs pieejami visiem uzņēmumiem neatkarīgi no to lieluma, nozares un reģiona.

2003. gada 5. februāra Lēmumā Nr. 16/03/COL, ar kuru tika atļauts Skattefunn shēmu attiecināt uz visiem uzņēmumiem neatkarīgi no to lieluma un nozares (48), Iestāde konstatēja, ka struktūrai, kura pārvalda un īsteno Skattefunn shēmu (Norvēģijas Pētniecības padomei), ir bijusi rīcības brīvība projektu pētnieciskā rakstura un atbalsta pasākuma stimulējošā efekta izvērtēšanā.

Ņemot vērā iepriekš teikto un to, ka kritēriji projektu piemērotības noteikšanai atbilstīgi Skattefunn shēmai un nealgotā PA darba shēmai ir vienādi un tos izvērtē viena pārvaldības iestāde, t. i., Norvēģijas Pētniecības padome, Iestāde uzskata, ka minētajai padomei ir rīcības brīvība arī nealgotā PA darba shēmas īstenošanā. Šajā sakarībā Iestāde atgādina, ka Eiropas Kopienu Tiesa ir noteikusi, ka valsts iestāžu rīcības brīvība finanšu atbalsta shēmas pārvaldīšanā nozīmē, ka shēma faktiski ir selektīva (49). Rezultātā Iestāde secina, ka šāda shēma faktiski būtu selektīva.

Patiešām, Norvēģijas iestāžu apgalvojumi par to, ka, kamēr “.. nealgotā PA darba shēmas saņēmēju definīcijā nav formālas diskriminācijas pret lielākiem uzņēmumiem” (pasvītrojums mūsu), “uzņēmumi ar gada apgrozījumu vai gada bilances kopsummu, kas atbilst EKS vidējo uzņēmumu definīcijai, praktiski nesaņems atbalstu nealgotam darbam”, apstiprina, ka Norvēģijas Pētniecības padome būtu izmantojusi savu rīcības brīvību, lai praksē liegtu atbalstu lielākiem uzņēmumiem.

Iepriekš izklāstītais vērtējums tāpat attiektos uz atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa dotāciju saņēmējiem atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai.

Tādēļ oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā Norvēģijas iestādes nolēma formāli ierobežot nealgotā PA darba shēmu līdz mikro un maziem uzņēmumiem saskaņā ar to definīcijām Valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu MVU (50). Tādēļ shēma ir selektīva.

1.4. KONKURENCES IZKROPĻOJUMI UN IETEKME UZ TIRDZNIECĪBU STARP LĪGUMSLĒDZĒJĀM PUSĒM

Pasākumam ir jārada konkurences izkropļojumi un jāietekmē tirdzniecība starp Līgumslēdzējām pusēm.

Nealgotā PA darba shēma attiecas uz visām Norvēģijas tautsaimniecības nozarēm. Ņemot vērā to, ka 2006. gadā eksporta apjoms uz ES bija apmēram 82 % no Norvēģijas eksporta kopapjoma, bet importa apjoms no ES bija aptuveni 69 % no Norvēģijas importa kopapjoma, starp Norvēģiju un ES notiek plaša tirdzniecība (51).

Tādos apstākļos Iestāde uzskata, ka atbalsta piešķiršana un ar to saistītais nodokļa atbrīvojums atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai stiprinās saņēmēju relatīvās pozīcijas salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas atrodas citās EEZ valstīs un konkurē līdzīgās nozarēs vai darbības formās. Bez tam, balstoties uz lielāku uzņēmumu formālu izslēgšanu no shēmas, tiks pastiprinātas to mazo un mikro uzņēmumu pozīcijas, kuri saņem atbalstu atbilstīgi shēmai. Tādēļ jāuzskata, ka nealgotā PA darba shēma ietekmē tirdzniecību un rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus.

1.5. SECINĀJUMS

Ņemot vērā iepriekš teikto, Iestāde secina, ka atbalsta piešķiršana, ieskaitot nodokļa atbrīvojumu, atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.

2. PROCEDŪRAS PRASĪBAS

Saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu “EBTA Uzraudzības iestāde ir laikus informējama par plāniem piešķirt vai grozīt atbalstu, lai tā varētu iesniegt savus apsvērumus. (..) Attiecīgās valsts ierosinātie pasākumi nestājas spēkā, kamēr procedūrā nav pieņemts galīgs lēmums.”

Ar 2005. gada 14. oktobra vēstuli Norvēģijas iestādes izziņoja nealgota PA darba shēmu. Saskaņā ar tiesību aktu sagatavošanas dokumentiem nealgotā PA darba shēma var stāties spēkā tikai pēc paziņojuma Iestādei un tās apstiprinājuma (52). Tādēļ gan Norvēģijas iestāžu atļauja stāties spēkā nodokļu likumam par nealgotā PA darba shēmu, gan pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu projekta galīgā pieņemšana ir atkarīga no shēmas iepriekšēja apstiprinājuma Iestādē (53).

Šādos apstākļos Iestāde uzskata, ka Norvēģijas iestādes ir ievērojušas pienākumu paziņot un nogaidīt saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu.

3. ATBALSTA SADERĪBA

Tā kā Iestāde ir secinājusi, ka nealgotā PA darba shēma ietver valsts atbalstu, ir jāizpēta, vai shēmu var uzskatīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 2. vai 3. punktam.

3.1. SADERĪBA AR EEZ LĪGUMA 61. PANTA 2. PUNKTU

Šajā gadījumā nav piemērojams neviens no EEZ līguma 61. panta 2. punktā noteiktajiem izņēmumiem, jo nealgotā PA darba shēmas mērķi nav starp minētajā punktā uzskaitītajiem.

3.2. SADERĪBA AR EEZ LĪGUMA 61. PANTA 3. PUNKTU

Valsts atbalsta pasākumu uzskata par saderīgu ar EEZ līguma darbību atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) apakšpunktam, ja tā nolūks ir veicināt ekonomikas attīstību tur, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs. Tā kā tādi apgabali Norvēģijas reģionālā atbalsta kartē nav atzīmēti, šis noteikums nav piemērojams (54).

Turklāt nav piemērojams EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteiktais izņēmums, jo valsts atbalsts, ko piešķir atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, netiek piešķirts nolūkā veicināt kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai novērst nopietnus traucējumus Norvēģijas tautsaimniecībā.

Tomēr var būt piemērojams EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktā noteiktais izņēmums, kas nosaka, ka valsts atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu, ja tas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību un tam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas būtu pretrunā kopīgām interesēm.

Tālāk Iestāde izskata nealgotā PA darba shēmas saderību ar EEZ līguma darbību atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam uz PAJ pamatnostādņu pamata.

Saskaņā ar PAJ pamatnostādnēm atbalsta saderību atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam parasti atzīst tad, ja ir izpildīti pamatnostādņu 5. iedaļā izklāstītie nosacījumi un atbalsts ir stimuls vairāk iesaistīties pētniecībā un attīstībā atbilstīgi pamatnostādņu 6. iedaļai (55).

PAJ pamatnostādņu 5. iedaļā uzskaitīti dažādi pētniecības un attīstības veidi, piemēram, “fundamentālie pētījumi”, “rūpnieciskie pētījumi” un “eksperimentālās izstrādnes”, un norādīts, kāda atbalsta intensitāte attiecas uz katru pētniecības kategoriju.

PAJ pamatnostādņu 2.2. iedaļas f) apakšpunktā noteikts, ka “rūpnieciskie pētījumi” ir “plānoti pētījumi vai kritiska izpēte, kuras mērķis ir iegūt jaunas zināšanas un prasmes jaunu ražojumu, procesu vai pakalpojumu izstrādei vai radīt ievērojamu uzlabojumu esošajos ražojumos, procesos vai pakalpojumos. Tie aptver komplicētu sistēmu komponentu radīšanu, kas ir nepieciešama rūpnieciskiem pētījumiem, it sevišķi vispārējo tehnoloģiju apstiprināšanai, izņemot eksperimentālos paraugus, uz ko attiecas [eksperimentālo izstrādņu] g) apakšpunkts.” Tās pašas iedaļas g) apakšpunktā noteikts, ka “eksperimentālās izstrādnes” ir “esošo zinātnes, tehnikas, uzņēmējdarbības un citu attiecīgu atziņu un prasmju iegūšana, savienošana, veidošana un izmantošana ar nolūku izveidot plānus un pasākumus vai dizainparaugus jauniem, mainītiem vai uzlabotiem ražojumiem, procesiem vai pakalpojumiem. Tostarp var būt, piemēram, citas darbības, kuru mērķis ir jaunu ražojumu, procesu un pakalpojumu koncepcijas noteikšana, plānošana un dokumentēšana. Starp šīm darbībām var būt projektu, rasējumu, plānu un citas dokumentācijas izstrāde, ja vien tās nav domātas komerciālām vajadzībām. Ir iekļauta arī komerciāli izmantojamu eksperimentālo modeļu un izmēģinājuma projektu izstrāde, ja eksperimentālais modelis noteikti ir galīgais komerciālais ražojums un ja tā izstrāde ir pārāk dārga, lai to izmantotu vienīgi demonstrēšanai un apstiprināšanai. Demonstrācijas vai izmēģinājuma projektu vēlākas komerciālas izmantošanas gadījumā visi ieņēmumi no tādas izmantošanas ir jāatskaita no attaisnotām izmaksām.”

Iestāde uzskata, ka atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai piemēroto projektu apraksti, kas izklāstīti iepriekš I daļas 2.1. iedaļā, saskan ar “rūpniecisko pētījumu” un “eksperimentālo izstrādņu” aprakstiem PAJ pamatnostādņu 2.2. iedaļas f) un g) apakšpunktā.

i) Atbalsta intensitāte

Saskaņā ar PAJ pamatnostādņu 5.1.2. iedaļu pieļaujamā bruto atbalsta intensitāte rūpnieciskajiem pētījumiem un eksperimentālajām izstrādnēm ir noteikta attiecīgi 50 % un 25 % no attaisnotām izmaksām. Turklāt saskaņā ar 5.1.3. iedaļu, ja atbalstu sniedz MVU (kas definēti regulas par grupālo atbrīvojumu pielikumā par atbalstu MVU), var piešķirt papildu 10 (vidējiem) vai 20 (mazajiem) procentu punktus (56). Tas pieļaujamo atbalsta intensitāti palielina līdz 60 % (vidējiem) vai 70 % (mazajiem) no attaisnotām izmaksām rūpniecisko pētījumu gadījumā. Eksperimentālo izstrādņu gadījumā maksimālā atbalsta intensitāte kļūst 35 % (vidējiem) vai 45 % (mazajiem).

Lai gan Norvēģijas iestādes ir izziņojušas atbalsta intensitāti gan MVU, gan lieliem uzņēmumiem atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, jāatceras, ka Norvēģijas iestādes ir nolēmušas ierobežot shēmu un aptvert tikai mikro un mazos uzņēmumus. Nozīme tātad ir tikai MVU atbalsta intensitātei (20 %). Dotācija ir atbrīvota no nodokļa pēc pašreizējās 28 % likmes. Bruto atbalsta intensitāte tāpēc ir 27,8 % (57). Maksimālā atbalsta intensitāte mikro un maziem uzņēmumiem atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai tādēļ ir pieņemamā līmenī, atsaucoties uz 5. iedaļu Valsts atbalsta pamatnostādnēs par PAJ.

Ja paaugstinātu uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi, attiecīgi palielinātos kopējā bruto atbalsta intensitāte. Šajā sakarībā Norvēģijas iestādes gan ir paskaidrojušas, ka pat nodokļa likmes paaugstināšanas gadījumā pamatnostādnes par nealgotā PA darba shēmu prasa, lai dotācijas nepārsniegtu atbalsta intensitāti, kas rodas, piemērojot Valsts atbalsta pamatnostādnes. Tā kā nealgotā PA darba shēma attiecas tikai uz mikro un maziem uzņēmumiem, attiecīgais maksimālais limits, pamatojoties uz pašreizējām PAJ pamatnostādnēm, ir 70 % rūpnieciskiem pētījumiem un 45 % eksperimentālām izstrādnēm. Iestāde pieņem, ka tad, ja uzņēmumu ienākuma nodokļa likme tiks paaugstināta, kopējā atbalsta intensitāte mikro un maziem uzņēmumiem atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai var palielināties līdz šiem maksimālajiem līmeņiem.

Nobeigumā Iestāde apstiprina mikro un maziem uzņēmumiem piemērojamo atbalsta intensitāti 27,8 % un norāda, ka uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes paaugstināšanas dēļ tā var palielināties līdz 70 % rūpnieciskiem pētījumiem un 45 % eksperimentālām izstrādnēm. Norvēģijas iestādes ir informējušas Iestādi, ka pamatnostādnes par nealgotā PA darba shēmu tiks formāli grozītas, lai atspoguļotu gan vispārējo limitu katrai pētījumu kategorijai, gan maksimālo līmeni, līdz kuram atbalstu var palielināt pēc nodokļa likmes paaugstinājuma. (58)

ii) Attaisnotās izmaksas

PAJ pamatnostādņu 5.1.4. iedaļā ir uzskaitītas izmaksas, kas uzskatāmas par attaisnotām atbalsta intensitātes aprēķināšanai. Tādos izmaksu posteņos cita starpā ietilpst: i) personāla izmaksas, kas aptver izmaksas par pētniekiem, tehnisko un citu palīgpersonālu, kas ir nodarbināts tikai pētnieciskajā darbā; ii) papildu pieskaitāmās izmaksas, kas tieši radušās pētniecības projekta rezultātā; un iii) citi pamatdarbības izdevumi, ieskaitot materiālu, krājumu un tamlīdzīgas izmaksas, kas tieši radušās pētnieciskās darbības rezultātā (59).

PAJ pamatnostādņu 5.1.4. iedaļā nav sīkāk paskaidrots, vai personāla izmaksās var ietilpt nealgota darbaspēka izmaksas. Tomēr Iestāde uzskata, ka norādījumus par Valsts atbalsta pamatnostādnēs lietotā termina interpretāciju var iegūt, izpētot, kā termins tiek lietots tā saucamās Kopienas pētniecības pamatprogrammas sakarā (60).

Kā noteikts lēmumā sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, atbilstīgi Sestajai pamatprogrammai finansiāls atbalsts no Kopienas par nealgota darbaspēka izmaksām nebija iegūstams. Vispārīgā paraugnolīguma, ko Sestajā pētniecības pamatprogrammā izmanto atbalsta piešķiršanai, II pielikuma B.II.22.3. daļā ir noteikts, ka “fiziskas personas nevar pieprasīt maksu par darbaspēka izmaksām saistībā ar viņu personisko iesaisti projektā”, un B.II.19.1(a) daļā ir redzams, ka attaisnotām izmaksām “jābūt faktiskām, ekonomiskām un vajadzīgām projekta īstenošanai”. Šajā sakarībā Eiropas Komisija pauda uzskatu, ka darbaspēka izmaksas, kuru vērtību nevar noteikt un reģistrēt uzņēmuma uzskaitē, nevar pieprasīt arī no pamatprogrammas. Atbilstīgi Iestāde savā lēmumā sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru saistībā ar nealgotā PA darba shēmu apšaubīja, vai nealgotā darbaspēka izmaksas kvalificējamas kā attaisnotās izmaksas PAJ pamatnostādņu nozīmē.

Taču tagad ir pieņemta Septītā pamatprogramma, kas nosaka, ka noteiktos apstākļos atbalstu var pieprasīt izmaksām, kuras nav “faktiskas” (61). Šajā sakarībā Eiropas Komisijas izmantotais standarta piešķīruma nolīgums (vispārīgais paraugnolīgums par atbalstu atbilstīgi Septītajai pamatprogrammai) nosaka, ka neatkarīgi no vispārīgās prasības, ka attaisnotām izmaksām jābūt faktiskām, “saņēmēji var arī deklarēt vidējās personāla izmaksas, ja tās aprēķinātas, pamatojoties uz apliecinātu metodiku, ko apstiprinājusi Komisija un kas atbilst saņēmēja vadības principiem un parastajai grāmatvedības praksei. Vidējās personāla izmaksas, ko saņēmējs, uzrādot apliecinājumu par metodiku, pieprasa atlīdzināt saskaņā ar šo piešķīruma nolīgumu, uzskata par izmaksām, kuras būtiski neatšķiras no faktiskajām personāla izmaksām” (62).

Attiecīgajos norādījumu dokumentos ir paskaidrots, ka iepriekš minētais noteikums, uz kuru atsaucas kā “vidējo personāla izmaksu metodi, kas balstīta uz apliecinātu metodiku”, dod i) fiziskām personām, kas pielīdzināmas MVU; un ii) MVU īpašniekiem, kuri nesaņem algu par savu darbu MVU, iespēju pieprasīt un saņemt atbalstu par savu ieguldīto darbu saistībā ar PA projektiem. Lai gan nav nepārprotamas prasības par to, kura metodika izmantojama, pēc norādījumu dokumentiem redzams, ka atbilstīgi Kopienas programmai “apliecināta metodika” nozīmē, ka revidentam ir jāapliecina metodika, kas veido pamatu ieguldītā darba vērtības vai “darbaspēka izmaksu” aprēķināšanai (faktiski tā ir stundas likme).

Saistībā ar pieņemamu metodiku Iestāde vispirms atzīst, ka norādījumi saistībā ar fiziskām personām atsaucas uz metodiku, pēc kuras nosaka stundas likmi uz ienākumu pamata (piemēram, nodokļu deklarācijas) (63). Taču, it sevišķi ņemot vērā Eiropas Komisijas norādījumus attiecībā uz MVU īpašniekiem, kuri nesaņem algu un uzņēmuma pārskatos nespēj uzrādīt nekādas liecības par savām darbaspēka izmaksām, kas norāda, ka izmaksas var aprēķināt, izmantojot aplēses, Iestāde uzskata, ka ar atsauci uz ienākumos balstītu metodiku nepietiek, lai automātiski noraidītu alternatīvu metodiku izmantošanu. Septītās pamatprogrammas mērķis ir ļaut aprēķināt ieguldītā darba vērtību saistībā ar PA projektu. Nav nepārprotamas prasības, ka potenciālajam saņēmējam ir jāgūst ienākumi saistībā ar minēto darbību. Pamatojoties uz teikto, Iestāde ieņem nostāju, ka abos iepriekš minētajos gadījumos i) un ii) ienākumu esība pati par sevi nav nosacījums tiesībām uz atbalstu un ka var būt pieņemamas arī citas metodikas stundas likmes noteikšanai.

Pievēršoties Norvēģijas iestāžu ierosinātajai metodikai, Iestāde izsaka provizorisku piezīmi, ka pieeja aprēķināt 1,6 ‰ no gada nominālās algas uzrāda stundas likmi, kurā ietilpst ne tikai darbaspēka izmaksu elements, bet arī “citu darbības izmaksu” elements. Tādēļ, lai gan šīs analīzes nolūks ir pārbaudīt, vai darbaspēka izmaksas ir attaisnotas, lai varētu izdarīt galīgu secinājumu par metodikas pieņemamību, ir jāpārbauda arī, vai elements, kas attiecas uz “citām darbības izmaksām”, ir kvalificējams kā attaisnotās izmaksas atbilstīgi PAJ pamatnostādnēm. Tādēļ šie divi elementi turpmāk skatīti atsevišķi.

Attiecībā uz izmaksām, ko attiecina uz nealgotu darbaspēku, šo metodikas elementu vienkārši definē ar atsauci uz algas statistiku. Patiešām, ierosinātā metodika nozīmē, ka darbaspēka izmaksu elements ir līdzvērtīgs iznākumam, ko dotu stundas likmes noteikšana, dalot gada vidējās nostrādātās stundas ar gada nominālo rūpniecības strādnieka algu, kā redzams no 2005. gada statistikas. Darbaspēka izmaksu elements rūpniecības strādnieka algai atbilst stundas likmei NOK 232,20 (348 300/1 500).

Iestāde uzskata, ka stundas likme, ko nosaka ar atsauci uz oficiālo algas statistiku (2005. gadam), nodrošina to, ka darbaspēka izmaksu elements nav “uzpūsts”. Turklāt tas, ka stundas likmi nosaka ar atsauci uz rūpniecības strādnieka gada algu (pretstatā daudz lielākai algai, kas ir, teiksim, inženierim), nozīmē, ka darbaspēka izmaksu elements tiek saglabāts relatīvi zemā līmenī (64). Visbeidzot, tas, ka paziņotās nealgotā darbaspēka stundas katrā dotācijas pieteikumā ir jāparaksta arī projekta vadītājam un jāapstiprina grāmatvedim, nodrošina revīzijas kontroli, kas ir tāda pati vai pat stingrāka nekā revīzijas apliecinājums, uz ko norādīts vispārīgā nolīguma paraugā atbilstīgi Septītajai pamatprogrammai (65). Visbeidzot, Iestāde norāda, ka kontroli īsteno arī Norvēģijas Pētniecības padome, kas pārbauda, vai deklarētie skaitļi nav acīm redzami nepareizi.

Šādos apstākļos Iestāde secina, ka nealgotā darbaspēka izmaksu elementa identifikācija stundas likmes noteikšanas metodikā ir pieņemama. Tādēļ nealgotā darbaspēka izmaksas, tās aplūkojot atsevišķi, ir kvalificējamas kā attaisnotās personāla izmaksas PAJ pamatnostādņu nozīmē.

Iestāde uzskata, ka “citu darbības izmaksu” apraksts nealgotā PA darba shēmā (izklāstīts I daļas 2.3. iedaļā) atbilst attaisnotām izmaksām “papildu pieskaitāmo izmaksu” veidā un/vai “citām darbības izmaksām” PAJ pamatnostādņu 5.1.4. iedaļas e) un f) apakšpunktā. Darbības izmaksu līmeni aprēķina automātiski par katru stundu un vienu darbinieku saistībā ar rūpniecības strādnieka algu, nevis balsta uz faktūrrēķinos minēto izmaksu līmeni (66). Tomēr darbības izmaksu elements pēc metodikas ir aprēķināts, balstoties uz uzņēmumu analīzi, ko veica Norvēģijas Pētniecības padome. Tas nodrošina darbības izmaksu līmeņa reālistiskumu. Turklāt darbības izmaksu daļu aprēķina, balstoties uz rūpniecības strādnieka nelielo algu, un darbības izmaksu elements par katru stundu paliek fiksēta maksimuma robežās. Uz šā pamata, ņemot vērā arī to, ka darbības izmaksu faktisko rašanos pēc faktūrrēķiniem pārbauda revīzijas kontrolē, Iestāde uzskata, ka ierosinātā metodika ir pieņemams “citu darbības izmaksu” līmeņa noteikšanas veids un tās tādēļ kvalificējamas kā attaisnotās izmaksas atbilstīgi PAJ pamatnostādnēm.

Nobeigumā Iestāde uzskata, ka, pamatojoties uz principa maiņu Septītajā pamatprogrammā, nealgotā darbaspēka izmaksas var kvalificēt kā attaisnotās izmaksas atkarībā no metodikas, kas izraudzīta stundas likmes noteikšanai. Kā redzams, Iestāde uzskata, ka ir pieņemams darbaspēka izmaksu elementa un darbības izmaksu elementa līmeņa noteikšanas veids atbilstīgi Norvēģijas iestāžu ierosinātajai metodikai. Līdz ar to metodika tiek apstiprināta un izmaksas kvalificētas kā attaisnotas atbilstīgi PAJ pamatnostādnēm. Šis secinājums arī saskan ar Iestādes nostāju tās 2002. gada lēmumā par Skattefunn shēmu, kura sakarā Iestāde apstiprināja attaisnoto izmaksu (līmeņa) noteikšanas identisku metodiku (67).

Lai gan ierosinātā metodika nozīmē to, ka vienotu stundas likmi piemēro pat tad, ja shēmas potenciālie saņēmēji var atšķirties pēc lieluma, jāatgādina, ka Norvēģijas iestādes ir nolēmušas shēmu attiecināt tikai uz mikro un maziem uzņēmumiem, tādēļ potenciālie saņēmēji veido samērā homogēnu grupu. Līdz ar to Iestāde apstiprina vienotas likmes izmantošanu.

iii) Stimulējošs efekts

Saskaņā ar PAJ pamatnostādņu 6. iedaļu stimulējoša efekta esība tiek automātiski atzīta, ja atbalstītais PAJ projekts nav sācies pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas, atbalsta saņēmējs ir MVU un atbalsta summa ir mazāka par EUR 7,5 miljoniem vienam projektam vienam MVU (68).

Kā redzams, Norvēģijas iestādes nealgotā PA darba shēmu piemēro tikai maziem un mikro uzņēmumiem. Turklāt, ņemot vērā to, ka uz attaisnotām izmaksām atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai attiecas fiksēts attaisnoto izmaksu maksimums 2 miljoni Norvēģijas kronu gadā vienam uzņēmumam un ka piemērojamā atbalsta intensitāte ir 27,8 %, maksimālā vērtība atbalstam, ko piešķir vienam uzņēmumam vienā gadā, būtu NOK 556 000 (aptuveni EUR 70 500), kas ir daudz mazāk par iepriekš minēto maksimālo robežu. Pat ņemot vērā maksimālo atbalsta intensitāti līdz 45 % (ko var izraisīt nodokļa likmes paaugstinājums), atbalsta maksimālā summa NOK 900 000 (aptuveni EUR 114 000) joprojām ir daudz zemāks par maksimālo robežu, ko paredz PAJ pamatnostādnes (69).

Visbeidzot, Norvēģijas iestādes ir apstiprinājušas, ka atbalsts atbilstīgi shēmai netiks sniegts, ja pētniecības projekti būs sākti pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas.

Pamatojoties uz iepriekš minēto, Iestāde uzskata, ka dotācijām, ko var piešķirt atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, ir stimulējošs efekts saskaņā ar PAJ pamatnostādņu 6. iedaļu.

iv) Ilgums

Norvēģijas iestādes ir ziņojušas, ka nealgotā PA darba shēmai nav noteikta darbības ilguma. Tomēr Norvēģijas iestādes ir piekritušas formāli ierobežot shēmas ilgumu, kā galatermiņu nosakot 2013. gada 31. decembri, kas ir arī pašreizējo PAJ pamatnostādņu spēkā esības beigu datums. Uz tāda pamata Iestāde uzskata, ka shēmas ilgums ir pieņemams.

3.3. SECINĀJUMS PAR SHĒMAS SADERĪBU AR EEZ LĪGUMU

Kā redzams no iepriekš teiktā, Iestāde uzskata, ka gan projekti, gan izmaksu elementi atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai ir kvalificējami kā tiesīgi saņemt atbalstu atbilstīgi PAJ pamatnostādnēm. Tā kā shēma attiecas tikai uz maziem un mikro uzņēmumiem, atbalsta intensitāte saskan ar minētajām pamatnostādnēm, stimulējošais efekts ir pierādīts un shēmas ilgums ir ierobežots saskaņā ar pamatnostādnēm, Iestāde uzskata, ka nealgotā PA darba shēma ir saderīga ar EEZ līguma darbību.

4. LĒMUMS

Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto novērtējumu, Iestāde uzskata, ka nealgotā PA darba shēma ir saderīga ar EEZ līgumu, ievērojot šādus nosacījumus:

a) nealgotā PA darba shēmas darbības joma aptver tikai mikro un mazos uzņēmumus, kas definēti Valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu MVU;

b) atbalsta kopējā intensitāte mikro un maziem uzņēmumiem ir 27,8 %, kas var palielināties, ja palielinātos uzņēmumu ienākuma nodokļa likme (tādā gadījumā piemērojamie limiti ir maksimāli 45 % eksperimentālām izstrādnēm un 70 % rūpnieciskiem pētījumiem); un

c) shēmas ilgums nepārsniedz 2013. gada 31. decembri – dienu, kad izbeidzas pašreizējo PAJ pamatnostādņu darbība.

Norvēģijas iestādēm tiek atgādināts par pienākumu sniegt gada pārskatus par shēmas īstenošanu tā, kā paredzēts Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 21. pantā saistībā ar 2004. gada 14. jūlija Lēmuma Nr. 195/04/COL 6. pantu.

Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka stundas likmi, ko piemēro atbilstīgi nealgotā PA darba shēmai, var koriģēt, balstoties uz algas pārmaiņām. Šajā sakarībā Iestāde atgādina Norvēģijas iestādēm par pienākumu saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 1. daļas 1. pantu ziņot par pārmaiņām, kas kvalificējamas kā grozījumi Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta nozīmē (70),

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Nealgotā PA darba shēma, ko plāno īstenot Norvēģijas iestādes, ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē, taču var tikt atzīta par saderīgu ar EEZ līguma darbību, balstoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu un PAJ pamatnostādnēm, ievērojot turpmāk 2. pantā minētos nosacījumus.

2. pants

Nealgotā PA darba shēma attiecas tikai uz mikro un maziem uzņēmumiem, kas definēti Valsts pamatnostādnēs par atbalstu mikro, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), un maksimālā atbalsta kopējā intensitāte ir 27,8 %, kas var palielināties, ja palielinās uzņēmumu ienākuma nodokļa likme (tādā gadījumā maksimāli piemērojamie limiti ir 45 % eksperimentālām izstrādnēm un 70 % rūpnieciskiem pētījumiem). Nealgotā PA darba shēmas ilgums ir ierobežots, kā galatermiņu nosakot 2013. gada 31. decembri.

3. pants

Norvēģijas iestādes divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma izsludināšanas informē EBTA Uzraudzības iestādi par pasākumiem, kas veikti tā izpildei.

4. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

5. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2008. gada 17. martā EBTA Uzraudzības iestādes vārdā – priekšsēdētājs Per SANDERUD kolēģijas loceklis Kurt JAEGER

(1) Še turpmāk – “Iestāde”.

(2) Še turpmāk – “EEZ līgums”.

(3) Še turpmāk – “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

(4) Procedūras un materiālo tiesību noteikumi valsts atbalsta jomā. Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta piemērošanu un interpretāciju, kuras Iestāde pieņēmusi un izdevusi 1994. gada 19. janvārī, publicētas OV L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. Pamatnostādnēs jaunākie grozījumi izdarīti ar Iestādes 2007. gada 3. maija Lēmumu Nr. 154/07/COL. Še turpmāk – “Valsts atbalsta pamatnostādnes”.

(5) OV C 258, 26.10.2006., 28. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 53, 26.10.2006.

(6) Sīkākai informācijai par saraksti dota atsauce uz Lēmumu Nr. 59/06/COL sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru, kura kopsavilkums ir publicēts OV C 258, 26.10.2006., 28. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 53, 26.10.2006. Pilns lēmuma teksts ir publicēts Iestādes tīmekļa vietnē: www.eftasurv.int

(7) Publikācijas dati ir minēti iepriekš 6. zemsvītras piezīmē.

(8) St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļa.

(9) Skattefunn shēmu Iestāde apstiprināja ar 2002. gada 25. septembra Lēmumu Nr. 171/02/COL, un grozījumus Skattefunn shēmā Iestāde apstiprināja ar 2003. gada 5. februāra Lēmumu Nr. 16/03/COL.

(10) Norvēģijas iestāžu lietotie uzņēmumu veidu apzīmējumi ir gründerselskaper un enkeltpersonforetak.

(11) Norvēģijas iestādes 2006. gada 2. jūlijā izdeva Karaļa dekrētu Nr. 123 par kompensācijas shēmas īstenošanu Forskrift om kompensasjon for ulønnet arbeidsinnsats i Skattefunn-godkjente forsknings- og utviklingsprosjekter for inntektsårene 2002, 2003 og 2004. Skatīt arī aprakstu St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļā.

(12) Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 69/2001 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV L 10, 13.1.2001., 30. lpp.), kas ir iestrādāta EEZ līguma XV pielikuma 1. punkta e) apakšpunktā.

(13) St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļa, 928. nodaļa, 71. postenis.

(14) Innst. S. Nr. 240 (2004.–2005. g.) 10.1.1.2. iedaļa, 928. nodaļa, 71. postenis.

(15) Budžetu Parlaments apstiprināja 2005. gada 17. jūnijā. 2006.–2007. gadam kompensācijas shēmā piešķirti 35 miljoni Norvēģijas kronu.

(16) Tā ir aplēse, kas tādēļ nav atspoguļota tiesību aktos.

(17) Lov 2005-06-17 nr 74: Lov om endringer i lov 26. mars 1999 nr. 14 om skatt av formue og inntekt (skatteloven). Valdības priekšlikums Parlamentam iekļauts Ot. prp. Nr. 92 (2004.–2005. g.) 14.1. iedaļā un attiecas uz sākotnējo budžeta priekšlikumu, kas ir iekļauts St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.). Priekšlikums tika atbalstīts Parlamenta Finanšu komitejas ieteikumā, skatīt Innst. O. Nr. 125 (2004.–2005. g.) 15.1. iedaļu.

(18) Pamatnostādņu projekts par nealgotā PA darba shēmu ir administratīvi norādījumi, kas izdoti, balstoties uz iekšējiem noteikumiem par valsts finanšu vadību, to nosaukums – Reglement for økonomistrying i staten un Bestemmelser om økonomistyring i staten.

(19) Standarta paziņojuma veidlapas III.6.A daļas 6. iedaļa un pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa.

(20) Paziņojumā bija norāde uz Skattefunn shēmu, bet tikai specifiski bija minēts tālāk ii) daļā uzskaitītais projektu veids, un tādēļ nebija skaidrs, vai arī citu veidu projekti tik un tā ir iekļauti nealgotā PA darba shēmas darbības jomā. Taču 2008. gada 12. marta e-pasta vēstulē (lieta Nr. 469276) Norvēģijas iestādes apstiprināja, ka i) daļā iepriekš aprakstītais pētniecības un attīstības veids ir ietverts shēmā.

(21) Standarta paziņojuma veidlapas I daļas 6. iedaļa un pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa. Taču nav aptverta uz parastu uzņēmējdarbību orientēta ražojumu izstrāde, kas nav pētnieciska, piemēram, projekti, kas ir nepārtraukti vai kas ietver metožu modificēšanu, kurai nav vajadzīga jaunu zināšanu attīstība vai esošo zināšanu izmantošana jaunos veidos, kas ir organizatoriski vai sastāv no aptaujām utt.

(22) Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa un nodokļu likuma par nealgotā PA darba shēmu IX iedaļa.

(23) St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļa, Ot. prp. Nr. 92 (2004.–2005. g.) 14.1. iedaļa un pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu ievads. Lai gan Skattefunn shēmas pārvaldībā ir iesaistīta arī Innovasjon Norge, agrākā Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, tai ir tikai pakārtota loma.

(24) Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 7. iedaļa.

(25) Skatīt turpmāk 2.3. iedaļu par attaisnotām izmaksām un atbalsta intensitāti.

(26) 2008. gada 12. marta e-pasta vēstule no Norvēģijas iestādēm (lieta Nr. 469275).

(27) Skatīt arī St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļu, kur noteikts, ka nealgotā PA darba shēma ir paredzēta individuālajiem uzņēmējiem, sabiedrībām ar ierobežotu atbildību un citu veidu uzņēmumiem.

(28) Šajā gadījumā projekta izmaksas tiek attiecinātas uz dalībniekiem proporcionāli to dalībai.

(29) 2006. gada 10. janvāra vēstule no Norvēģijas iestādēm (lieta Nr. 356994).

(30) Standarta paziņojuma veidlapas III.6.A daļas 8.1. iedaļa.

(31) Sk. 29. zemsvītras piezīmi.

(32) Sk. 29. zemsvītras piezīmi.

(33) Sk. 29. zemsvītras piezīmi.

(34) Standarta paziņojuma veidlapas III.6.A daļas 6. iedaļa.

(35) Skatīt NOU: 2004:14 ar nosaukumu Om grunnlaget for inntektsoppgjørene, kas ir ziņojums par pārskatu par pamatu algas līmeņu noteikšanai valsts statistikā, ko izdevusi valdības izveidota struktūra. Ziņojumā teikts, ka rūpniecības strādnieka gada vidējā alga (pilnas slodzes darbiniekiem) 2003. gadā bijusi NOK 319 600. Ņemot vērā gada algas pieaugumu, kas tiek lēsts 4,4 % laikā no 2004. gada līdz 2005. gadam (kas atbilst gada algas pieaugumam no 2002. gada līdz 2003. gadam), rūpniecības strādnieka vidējā gada alga 2005. gadā tika lēsta NOK 348 300. Šāda pieeja tika balstīta uz to, ka paziņojuma sniegšanas brīdī 2005. gadā šie bija vislabākie pieejamie dati. Salīdzinot NOU: 2007:3 rāda, ka rūpniecības strādnieka vidējā alga 2006. gadā izrādījās NOK 355 600.

(36) Tāpēc tādu “citu darbības izmaksu” līmeni aprēķina par vienu darbinieku/stundu, bet faktiskās izmaksas pārbauda pēc faktūrrēķiniem, kā paskaidrots turpmāk.

(37) Izpēte tika veikta 1990. gadā, iesaistot daudzus dažāda lieluma uzņēmumus.

(38) Pēc korekcijām sakarā ar slimību, dzemdību atvaļinājumu utt.

(39) Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa. No St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļas redzams, ka maksimums būtībā ir 50 % no maksimālā izmaksu limita (saistībā ar projektiem, ko veic pats uzņēmums) atbilstīgi Skattefunn shēmai (4 miljoni Norvēģijas kronu).

(40) Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 4. iedaļa.

(41) Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa.

(42) Standarta paziņojuma veidlapas III.6.A daļas 7. iedaļa.

(43) Norvēģijas iestādes ir paziņojušas, ka, ņemot vērā to, ka attaisnojamo neatalgotā darbaspēka izmaksu maksimums ir 2 miljoni Norvēģijas kronu un ka atbalsta intensitāte MVU ir 20 %, dotācijas maksimums absolūtos skaitļos būtu NOK 400 000 gadā. Pamatnostādņu par nealgotā PA darba shēmu 3. iedaļa un standarta paziņojuma veidlapas I daļas 6. iedaļa.

(44) Iepriekšējās Pamatnostādnes par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai 2007. gada 7. februārī tika aizstātas ar jaunām Pamatnostādnēm par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un jauninājumiem. Lēmuma sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz nealgotā PA darba shēmu pieņemšanas brīdī spēkā bija iepriekšējās pamatnostādnes. Tomēr, tā kā materiālo tiesību noteikumi, kas svarīgi attiecīgā gadījuma izvērtēšanā, lielā mērā palika tādi paši, tiesību aktu izmaiņas turpmāk netiek iztirzātas.

(45) Iestādes tulkojums.

(46) Avots: algas statistika, ko 2007. gadā izdevusi Norvēģijas diplomēto inženieru apvienība “TEKNA”.

(47) Valsts atbalsta pamatnostādņu 3.3. iedaļa par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas saistīti ar uzņēmējdarbības nodokļiem.

(48) Lai gan nav nepārprotami pateikts, līdzekļi tika piešķirti arī neatkarīgi no reģiona.

(49) Skatīt lietu C-241/94 Francija pret Komisiju [1996] ECR I-4551, 23. un 24. punkts; lietu C-200/97 Ecotrade pret AFS [1998] ECR I-7907, 40. punkts; un lietu C-295/97 Piaggio pret Ifitalia [1999] ECR I-3735, 39. punkts.

(50) 2008. gada 15. februāra vēstule no Norvēģijas iestādēm (lieta Nr. 465311). Saskaņā ar Valsts atbalsta pamatnostādņu 2.2. iedaļu par atbalstu mikro, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), mazais uzņēmums ir definēts kā uzņēmums, kas nodarbina mazāk par 50 cilvēkiem un kura gada apgrozījums un/vai gada bilances kopsumma nepārsniedz EUR 10 miljonus, un mikro uzņēmums ir definēts kā uzņēmums, kas nodarbina mazāk par 10 cilvēkiem un kura gada apgrozījums un/vai gada bilances kopsumma nepārsniedz EUR 2 miljonus . Īpašumtiesību struktūra var neļaut kvalificēt uzņēmumus kā mazos vai mikro uzņēmumus, kā izklāstīts Valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu MVU.

(51) Attiecīgo statistiku ir izdevis Statistisk Sentralbyrå, tās nosaukums – “Utenrikshandel med varer, årsserier 2006” (17. tabula Import etter handelsområder, verdensdeler og land par 2001.–2006. gadu un 18. tabula Eksport etter handelsområder, verdensdeler og land par 2001.–2006. gadu). Statistika ir pieejama http://www.ssb.no/emner/09/05/nos_utenriks/

(52) Ot. prp. Nr. 92 (2004.–2005. g.) 14.3. iedaļa ar atsauci uz St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļu.

(53) Innst. O. Nr. 125 (2004.–2005. g.) 15.1. iedaļa un Ot. prp. Nr. 92 (2004.–2005. g.) 14.3. iedaļa ar atsauci uz St. prp. Nr. 65 (2004.–2005. g.) 3.9. iedaļu.

(54) 2006. gada 19. jūlija Lēmums Nr. 226/06/COL par atbalstāmo apgabalu karti un atbalsta līmeņiem Norvēģijā.

(55) PAJ pamatnostādņu 1.4. iedaļas 29. un 30. punkts.

(56) Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 70/2001 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu, sniedzot valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem (OV L 10, 13.1.2001., 33. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 2004. gada 25. februāra Regulu (EK) Nr. 364/2004 (OV L 63, 28.2.2004., 22. lpp.). Abas regulas ir iestrādātas EEZ līguma XV pielikuma 1. punkta f) apakšpunktā. Tajās esošā definīcija atbilst definīcijai valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu MVU (sk. II daļas 1.3. iedaļu).

(57) Dotācijas 20 % no izmaksām saņemšana ar nodokļa atbrīvojumu, ja nodokļa likme ir 28 %, atbilst 27,8 % bruto izmaksu saņemšanai (28 % no 27,8 = 7,8, kas “maksājams” nodokļos, un 20 paliek kā dotācija).

(58) Nepietiek ar paziņojumu pamatnostādnēs par nealgotā PA darba shēmu, ka maksimālā atbalsta intensitāte ir tāda, kā noteikts PAJ pamatnostādnēs.

(59) Tās atbilst šādiem apakšpunktiem: a) personāla izmaksas, e) papildu pieskaitāmās izmaksas un f) citas darbības izmaksas PAJ pamatnostādņu 5.1.4. iedaļā.

(60) Kopienas Pētniecības pamatprogramma ir galvenais Kopienas pētniecības finansēšanas instruments Eiropā, un uz to ir norādīts Kopienas nostādnēs par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai (OV C 323, 30.12.2006., 1. lpp.).

(61) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmums Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) (OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp.).

(62) Vispārīgā paraugnolīguma par atbalstu atbilstīgi Septītajai pamatprogrammai II pielikuma B.II.14.1(g) daļa. Nolīguma teksts ir pieejams Pētniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/research/index.cfm

(63) Saskaņā ar II.12.3. pantu “Neattaisnotās izmaksas” dokumentā Guide to Financial Issues relating to FP7 Indirect Actions, 42. lpp., (sagatavots piešķīruma nolīguma parauga interpretācijai atbilstīgi Septītajai pamatprogrammai) tādi indivīdi var izvēlēties “deklarēt vidējās personāla izmaksas, balstoties uz apliecinātu metodiku, ko apstiprinājusi Komisija, un balstoties uz saviem ienākumiem (piemēram, nodokļu deklarācijām), tā, kā atzīst valsts tiesību akti (parasti nodokļu tiesību akti)”.

(64) Rūpniecības strādnieka gada alga NOK 348 300 pretstatā inženiera algai NOK 460 000 (vai NOK 530 000) dod stundas likmi NOK 500 pretstatā NOK 772,80 (vai NOK 890,40), ja balstās uz metodiku. Darbaspēka izmaksu elements atbilst NOK 232,20 rūpniecības strādniekiem salīdzinājumā ar NOK 333,33 vai NOK 353,33 inženieriem.

(65) Patiešām, katra atsevišķa gadījuma kontrole ir līdzīga metodikā paredzētajai vienreizējai revīzijas kontrolei vai pat ir stingrāka par to.

(66) Darbības izmaksu elements ir NOK 267,80, kas ir kombinētās stundas likmes un darbaspēka izmaksu elementa starpība: NOK 500 – NOK 232,20 = NOK 267,80.

(67) 2002. gada 25. septembra Lēmums Nr. 171/02/COL, kas grozīts ar 2003. gada 5. februāra Lēmumu Nr. 16/03/COL.

(68) PAJ pamatnostādņu 122.–124. punkts.

(69) Patiešām, ierobežojums vienam uzņēmumam ir stingrāks nekā ierobežojums vienam projektam. Turklāt, ja uzņēmums saņemtu līdzekļus atbilstīgi shēmai par to pašu projektu līdz maksimumam katru gadu visā shēmas darbības laikā, tik un tā netiktu sasniegts maksimums – EUR 7,5 miljoni.

(70) Ja vien pārmaiņas nav kvalificējamas kā tādas, par kurām jāziņo atbilstīgi vienkāršotajai procedūrai saskaņā ar 2004. gada 14. jūlija Lēmumu Nr. 195/04/COL par īstenošanas noteikumiem, kas minēti Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 27. pantā (OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp.).