LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 287/14

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 204/11/COL

(2011. gada 29. jūnijs)

par iespējamu valsts atbalstu, kas piešķirts Norsk Film group piederošajiem uzņēmumiem (Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (TURPMĀK „IESTĀDE”),

ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (turpmāk „EEZ līgums”) un jo īpaši tā 61. un 62. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (turpmāk „Uzraudzības iestādes un Tiesas izveides nolīgums”) un jo īpaši tā 24. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes un Tiesas izveides nolīguma 3. protokolu (turpmāk „3. protokols”) un jo īpaši tā I daļas 1. panta 2. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu un 7. panta 1. punktu,

AICINOT ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar 3. protokola II daļas 6. panta 1. punktu (1),

tā kā:

I. FAKTI

1. Procedūra

Vairāki Norvēģijas filmu producēšanas uzņēmumi (2) ar 2006. gada 23. marta vēstuli (dokuments Nr. 368163) iesniedza sūdzību par Norvēģijas iestāžu piešķirtajiem ikgadējiem dotāciju maksājumiem uzņēmumiem Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS laikposmā no 2000. līdz 2005. gadam.

Pēc vēstuļu apmaiņas Iestāde pieņēma Lēmumu Nr. 491/09/COL par formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, kas tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un EEZ papildinājumā (3). Iestāde aicināja ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes. Iestāde nesaņēma nekādas piezīmes no ieinteresētajām personām.

Norvēģijas iestādes iesniedza savus apsvērumus 2010. gada 2. februāra vēstulē (dokuments Nr. 545244).

2. Norsk Film group

Uzņēmumu Norsk Film AS 1932. gadā izveidoja pašvaldības kinoteātru asociācija. Uzņēmuma filmu studija tika atklāta 1935. gadā. Norvēģijas valdība attiecībā uz 1947. gada valsts budžetu nolēma uzņemties lielāku atbildību par filmu producēšanu. Pagājušā gadsimta piecdesmitajos un sešdesmitajos gados Norsk Film AS saskārās ar finanšu grūtībām, tādēļ valdība piešķīra uzņēmumam dotācijas tā turpmākās pastāvēšanas garantēšanai. Pēc tam, kad uzņēmums sešdesmito gadu beigās tika pasludināts par bankrotējušu, valdība nolēma uzņemties pilnu atbildību par uzņēmuma nākotni. No 1974. gada valsts īpašumā bija 77,6 % no uzņēmuma akcijām. Norsk Film AS bija divi darbības mērķi: nodrošināt Norvēģijas mākslas filmu producēšanai nepieciešamās producēšanas iekārtas un producēt Norvēģijas filmas.

Uzņēmumu ScanCam AS 1986. gadā izveidoja Norsk Film AS un laikraksts VG (Verdens Gang), par pamatu izmantojot jau pastāvošo uzņēmuma Norsk Film AS kino nodaļu. Vēlāk uzņēmumi Norsk Film AS un Schibsted ASA katrs iegādājās pa 50 % no uzņēmuma ScanCam AS akcijām. 1998. gada 31. decembrīSchibsted ASA pārdeva savu ieguldījumu uzņēmumiem Norsk Film AS un ScanCamAS, un no 1999. gada turpināja savu darbību kā 100 % uzņēmuma Norsk FilmStudio AS meitasuzņēmums.

Uzņēmums Norsk FilmStudio AS, kas tika dibināts 1989. gadā, bija uzņēmumam Norsk Film AS pilnībā piederošs meitasuzņēmums. Līdz 1989. gadam studija un tehniskās iekārtas bija uzņēmuma Norsk Film AS neatņemama nodaļa. Uzņēmums Norsk FilmStudio AS tika dibināts ar mērķi skaidri nodalīt uzņēmuma kā producenta lomu no filmu producēšanai (studijas un tehniskās iekārtas) paredzētās infrastruktūras uzturēšanas lomas.

Norvēģijas valdība 2001. gadā reformēja savu filmu politiku un stingrāk nodalīja valsts atbildības jomas no privātā sektora atbildības. Privātajiem producēšanas uzņēmumiem būtu jāatbild par filmu producēšanu. Tādēļ tika ierosināts pārdot uzņēmuma Norsk Film AS akcijas. Valsts saglabātu savu atbildību par studijām, jo šī producēšanas procesa daļa netika uzskatīta par ilgtspējīgu tirgus apstākļos. 2001. gadā uzņēmumu Norsk Film AS sadalīja divos atsevišķos uzņēmumos: filmu producēšanas uzņēmumā ar nosaukumu Norsk Film AS un par infrastruktūru atbildīgā uzņēmumā ar nosaukumu Filmparken AS. Atlikušie uzņēmuma Norsk Film AS aktīvi palika uzņēmumā Filmparken AS. Norsk FilmStudio AS turpināja darbību kā uzņēmumam Filmparken AS pilnībā piederošs meitasuzņēmums. 2001. gada 25. jūnijāNorsk FilmStudio AS apvienojās ar Filmparken AS. 2002. gada 4. janvārī valsts pārdeva tai piederošās akcijas producēšanas uzņēmumā Norsk Film AS privātam producēšanas uzņēmumam ar nosaukumu Diopter AS.

2002. gadā Filmparken AS atkal pārdēvēja par Norsk FilmStudio AS.

2004. gadā ScanCam AS apvienojās ar Norsk FilmStudio AS.

2009. gadā Norsk FilmStudio AS un Chimney Pot AS apvienojās, izveidojot uzņēmumu Storyline Studios AS. Pēc apvienošanās Filmparken AS pieder 60 % no uzņēmējdarbības, un pārējie 40 % pieder agrākā uzņēmuma Chimney Pot AS akcionāriem.

Storyline Studios AS ir pilna spektra aprīkojuma un pakalpojumu piegādātājs filmu nozarei, kas piedāvā filmu studijas, statīvus un apgaismojumu, kameras, pēcproducēšanas pakalpojumus, kostīmus, finansējumu, biroja aprīkojumu, filmēšanas organizēšanas pakalpojumus un filmu katalogus.

3. Izmeklēto pasākumu apraksts

Iestāde izmeklēja divus atšķirīgus pasākumus: dotācijas maksājumu NOK 36 miljonu apmērā (skatīt 3.1. iedaļu) un atvieglotu nodokļu režīmu, kas bija izdevīgs dažiem Norsk Film group piederošajiem uzņēmumiem (skatīt 3.2. iedaļu).

3.1. Dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā

Laikā no 20. gadsimta 70. gadiem līdz 2006. gadam tika izmaksātas ikgadējas dotācijas dažādām Norsk Film group piederošām struktūrām. Gada budžetos par 1971. un 1972. gadu ir atsauce uz „esošu atbalsta shēmu”. Dotācijas izmaksāja Kultūras un baznīcas lietu ministrija.

Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL pauž uzskatu, ka ikgadējie maksājumi, ko kopš 20. gadsimta 70. gadiem Norvēģijas valsts veica dažādām Norsk Film group piederošām struktūrām mākslas filmu producēšanai un filmu producēšanai nepieciešamās infrastruktūras uzturēšanai, bija balstīti uz esošo atbalsta shēmu.

Norvēģijas iestādes norādīja, ka Norvēģijas parlaments 1997. gadā nolēma piešķirt Norsk Film AS dotāciju NOK 36 miljonu apmērā „Filmparken” producēšanas iekārtu atjaunināšanas, modernizēšanas un attīstības vajadzībām. Dotācija tika piešķirta, izmantojot valsts kultūras ēku dotācijām paredzēto valsts budžeta sadaļu. Minēto summu piešķīra divu gadu laikposmam, izmaksājot NOK 10 miljonus 1998. gadā un pārējos NOK 26 miljonus — 1999. gadā. Dotācija daļēji sedza studijas iekārtu modernizēšanas un atjaunināšanas un jaunu administrācijas telpu ierīkošanas izmaksas.

Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL uzskata, ka, tā kā dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā tika veikts, izmantojot citu budžeta sadaļu, un tā kā konkrētā summa tika nodalīta īpašam mērķim (studijas teritorijas renovēšanai), to varētu uzskatīt par jaunu atbalstu. Iestāde pauda šaubas par to, vai šis ieguldījums bija daļa no esošās atbalsta shēmas, vai arī tas ir uzskatāms par jaunu atbalsta pasākumu.

3.2. Atvieglots nodokļu režīms

Sākot ar 1995. gadu Norsk Film AS un Norsk FilmStudio AS guva labumu no nodokļu atbrīvojuma. Minēto atbrīvojumu piemēroja, pamatojoties uz 26. panta pirmā punkta k) apakšpunktu iepriekšējā 1911. gada 18. augusta Nodokļu likumā Nr. 8, ko aizstāja ar 1999. gada 26. marta Nodokļu likumu Nr. 14 (4).

Saskaņā ar Norvēģijas Nodokļu likuma 2-32. iedaļu pašreizējie atvieglotā nodokļu režīma noteikumi paredz organizācijām, iestādēm un uzņēmumiem atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa, ja tie veic bezpeļņas darbību.

To, vai iestāde vai uzņēmums ir uzskatāmi par bezpeļņas iestādi vai uzņēmumu saskaņā ar likuma 2-32. iedaļu, nosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kuru izšķirošais faktors ir uzņēmuma mērķis. Tādējādi darbība ar labdarības mērķi liecina par bezpeļņas organizācijas klātbūtni. Lai noteiktu uzņēmuma mērķi, nodokļu pārvaldes cita starpā ņem vērā tā statūtus, tostarp tā statūtos noteikto mērķi un faktiski veikto darbību. Tāpat iestāde ņem vērā to, vai organizācija ir iesaistīta konkurējošās darbībās. Fakts, ka uzņēmums veic saimnieciskas darbības vai komercdarbību un konkurē ar uzņēmumiem, kuriem piemēro peļņas nodokli, norāda uz tā nodokļa maksātāja statusu. Cits vērā ņemams aspekts ir uzņēmuma finansējuma veids. Fakts, ka uzņēmuma finansējumu veido privāti dāvinājumi vai citi ieguldījumi, liecina par tā bezpeļņas mērķiem.

Ja organizācija tiek uzskatīta par bezpeļņas organizāciju, tā ir atbrīvota no uzņēmumu ienākuma nodokļa par ienākumiem, kas gūti no tās darbībām ar bezpeļņas mērķi. No komercdarbībām gūtajam ienākumam piemēro uzņēmumu ienākuma nodokli ar zināmiem nosacījumiem (5).

To, vai uzņēmumam vai organizācijai ir piemērojams likuma 2.–32. pants, nosaka nodokļu pārvaldes parastajā ikgadējā novērtējuma procesā. Vietējās nodokļu pārvaldes pieņem lēmumu par piemērojamo nodokļu režīmu, pamatojoties uz nodokļa maksātāja sniegto informāciju nodokļu deklarācijā un uz citu pieejamo informāciju.

Uzņēmumiem Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS un ScanCam AS tika piešķirts nodokļu atbrīvojums, pamatojoties uz šo uzņēmumu bezpeļņas darbības mērķi. Līdz 1995. gadam Norsk Film AS un Norsk FilmStudio AS nebija iesnieguši pieteikumus īpašā režīma piemērošanai. Minētie uzņēmumi guva labumu no šāda režīma pēc pieteikumu iesniegšanas laikā no 1995. gada līdz 2001. gadam.

Uzņēmums Norsk Film AS 2001. gadā tika sadalīts divos atsevišķos uzņēmumos. filmu producēšanas uzņēmumā ar nosaukumu Norsk Film AS un par infrastruktūru atbildīgā uzņēmumā ar nosaukumu Filmparken AS. No 2002. gada uzņēmumu finansējumu vairs nenodrošināja valsts dotācijas, un tie veica parastu uzņēmējdarbību. Tāpēc tos uzskatīja par parastiem peļņas uzņēmumiem, kuriem attiecīgi piemērojams standarta uzņēmumu ienākuma nodoklis.

Līdz 1998. gadam uzņēmumiem Norsk Film AS un Schibsted ASA katram piederēja 50 % no ScanCam AS akcijām. Tādēļ ScanCam AS netika uzskatīts par Norsk Film AS uzņēmējdarbības integrēto daļu. No 1998. gada decembra ScanCam AS pilnībā piederēja Norsk Film AS un no 1999. gada — Norsk FilmStudio AS (kas pilnībā piederēja tā mātesuzņēmumam Norsk Film AS). Pēc šīm izmaiņām nodokļu pārvaldes uzskatīja, ka ScanCam AS ir uzņēmuma Norsk Film AS darbības integrēta sastāvdaļa un ka tādēļ tas varēja gūt labumu no tā paša nodokļu režīma laikā no 1998. līdz 2000. gadam. ScanCam AS guva peļņu 1998., 1999., 2000. un 2001. gadā (6).

Savā novērtējumā nodokļu pārvaldes pauda viedokli, ka uzņēmumi varēja gūt labumu no bezpeļņas organizācijas statusa, pamatojoties uz šādiem aspektiem: Norsk Film AS statūtos paredzēto uzņēmuma bezpeļņas darbības mērķi, faktu, ka 97,7 % akciju piederēja valstij un pašvaldības iestādēm, un faktu, ka uzņēmuma finansējumu pamatā nodrošināja valsts dotācijas.

Nodokļu pārvaldes turklāt norādīja, ka nodokļu atbrīvojums tika piemērots ar nosacījumu, ka iespējamā peļņa būtu pilnībā jāizmanto uzņēmuma vajadzībām, veicot savu bezpeļņas uzņēmējdarbību. Meitasuzņēmums Norsk FilmStudio AS tika uzskatīts par Norsk Film AS darbības integrētu daļu, un tam piemēroja to pašu nodokļa atbrīvojumu. Norvēģijas iestādes norādīja, ka Norsk FilmStudio AS neguva peļņu laikā no 1995. līdz 2001. gadam, tādēļ piemērotajam labvēlīgajam nodokļu režīmam nebija nekādas ietekmes.

Tagad visiem uzņēmumiem piemēro standarta uzņēmumu ienākuma nodokli.

Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL pauž šaubas par to, ka Norsk Film group piederošajiem uzņēmumiem var piemērot uzņēmumu ienākuma nodokļa atbrīvojumu, pamatojoties uz bezpeļņas organizāciju nodokļu atbrīvojuma loģiku.

Atbalsts uzņēmumu ienākuma nodokļa atbrīvojuma veidā ir darbības atbalsts. Šāds atbalsts ir atļauts tikai īpašos apstākļos un jo īpaši situācijās, kad ir izpildīti Iestādes vadlīnijās noteiktie kritēriji (piemēram, attiecībā uz noteikta veida vides vai reģionālo atbalstu). Tādēļ Iestāde pauda šaubas, ka īpašos nodokļu noteikumus, kas tika piemēroti dažiem Norsk Film group piederošajiem uzņēmumiem, var pamatot ar EEZ līguma noteikumiem attiecībā uz valsts atbalstu.

4. Norvēģijas iestāžu piezīmes

4.1. Dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā

4.1.1. Dotācijas maksājums nav valsts atbalsts

Norvēģijas iestādes argumentē, ka veiktais maksājums NOK 36 miljonu apmērā nav valsts atbalsts.

Piemērojot uz iedarbību balstītu principu, Norvēģijas iestādes iebilst, ka no apspriežamās dotācijas saņēmējs faktiski neguva nekādu ekonomisko labumu.

Norvēģijas iestādes uzskata, ka neviens no uzņēmumiem neguva nekādas ekonomiskās priekšrocības no Filmparken atjaunināšanai un modernizēšanai paredzētās dotācijas. Norsk FilmStudio AS bija atbildīga par iekārtu iznomāšanu visiem producēšanas uzņēmumiem Norvēģijā. Uzņēmumā Norsk Film group filmu producēšanas darbības bija skaidri juridiski nodalītas no producēšanas iekārtu iznomāšanas pakalpojumiem. Producēšanas iekārtas bija pieejamas un tika piedāvātas visiem Norvēģijas producēšanas uzņēmumiem (tostarp Norsk Film AS) ar vienādiem noteikumiem un nosacījumiem. Iznomāšanas pakalpojumi nebija ienesīgi un radīja iztrūkumus uzņēmumam Norsk FilmStudio AS.

Norvēģijas iestādes iebilst, ka nevar uzskatīt, ka minētais pasākums uzņēmumam Norsk Film group bija ekonomiski izdevīgs, jo skaidri redzams, ka piešķirtā dotācija to nenodrošināja. Pasākuma mērķis un rezultāts drīzāk bija Norvēģijas filmu producentiem nodrošināt piekļuvi producēšanas iekārtām. Iestādes uzsver, ka tikai tirgus nepilnību dēļ Norsk FilmStudio AS bija vienīgais uzņēmums, kas piedāvāja nomāt studijas iekārtas, kurās varētu producēt filmas ar noteiktu ilgumu un kvalitāti. Uzņēmums šādi rīkojās visu producentu labā un neguva nekādu ekonomisko labumu.

4.1.2. Pasākums jebkurā gadījumā būtu uzskatāms par esošu atbalstu

Norvēģijas iestādes iebilst, ka pat tad, ja dotācija NOK 36 miljonu apmērā būtu bijis valsts atbalsts, tas jebkurā gadījumā būtu uzskatāms par esošu atbalstu.

Proti, Norvēģijas iestādes uzskata, ka NOK 36 miljonu apmērā izmaksātā dotācija bija daļa no esošas atbalsta shēmas, ko veidoja ikgadēju dotāciju maksājumi.

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka fakts, ka dotāciju izmaksāja, izmantojot citu budžetu, nevis ikgadējām dotācijām izmantoto budžeta sadaļu, nav pietiekama pazīme tam, ka pati dotācija ir uzskatāma par atsevišķu un jaunu pasākumu. Tās skaidro, ka fakts, ka dotācija 1998.–1999. gadā tika piešķirta no cita budžeta posteņa, bija „tikai sagadīšanās un tehniska rakstura jautājums, un maksājumu NOK 36 miljonu vērtībā varēja piešķirt arī no filmu finansēšanas budžeta sadaļas un sadalīt desmit gadu laikposmam, un tādējādi tas būtu „saplūdis” ar ikgadējiem maksājumiem Norsk Film AS vajadzībām, ko veidoja gan darbības, gan ieguldījumu atbalsts. Fakts, ka 1998.–1999. gadā dotācija tika piešķirta, izmantojot citu budžeta posteni, ir saistīts ar ieguldījumiem valsts ēku būvniecībā paredzētās [valsts] budžeta sadaļas jauno organizēšanas veidu”. Turklāt Norvēģijas iestādes bilst, ka būtiski ir tas, ka maksājums bija daļa no sistemātiskas un nepārtrauktas maksājumu ķēdes vienam un tam pašam saņēmējam un ka atbalsta raksturs paliek nemainīgs. Tās norāda, ka minēto shēmu vienmēr veidoja ieguldījumu un darbības atbalsta maksājumu daļa.

Atjaunināšanas un modernizēšanas process bija iesācies jau kādu laiku iepriekš, un ar to saistītās izmaksas laikposmā līdz 1998.–1999. gadam tika aplēstas NOK 13 miljonu apmērā. Šī summa ietvēra Norvēģijas valsts piešķirto ieguldījumu, izmantojot esošo atbalsta shēmu, kas pastāvēja jau kopš 20. gadsimta 70. gadiem. Tomēr 1997. gadā kļuva skaidrs, ka ar NOK 13 miljoniem nepietiks, lai pabeigtu darbus, tādēļ tika nolemts piešķirt papildu finansējumu NOK 36 miljonu apmērā atjaunināšanas darbu pabeigšanai.

Norvēģijas iestādes sniedza Iestādei datus, kas pierādīja, ka tās arī agrāk iedalīja un piešķīra līdzekļus, lai atjauninātu un modernizētu infrastruktūras, kuras nepieciešamas filmu producēšanai vajadzīgo apstākļu uzturēšanai.

Visbeidzot Norvēģijas iestādes bilst, ka fakts, ka dotācijas summa bija daudz lielāka par līdzšinējiem ikgadējiem maksājumiem, neliecina par jauna atbalsta piešķiršanu. Tās atsaucas uz Tiesas spriedumu Namur-Les-Assurances lietā (7): „jaunu atbalstu vai izmaiņas pastāvošā atbalstā nevar novērtēt pēc atbalsta apjoma vai jo īpaši pēc tā apmēra finansiālā izteiksmē uzņēmuma darbības laikā, ja atbalstu sniedz saskaņā ar agrākiem tiesību aktu noteikumiem, kuri nav grozīti”.

4.1.3. Jauns atbalsts jebkurā gadījumā būtu saderīgs

Norvēģijas iestādes argumentē, ka tad, ja Iestāde secinātu, ka pasākums uzskatāms par jaunu atbalstu, tas jebkurā gadījumā būtu saderīgs ar EEZ līguma darbību. Proti, tās uzskata, ka pasākums būtu saderīgs ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu, jo dotācijas mērķis bija kultūras mantojuma saglabāšana, un minētais pasākums bija nepieciešams un samērīgs šāda mērķa sasniegšanai.

Norvēģijas iestādes apliecina, ka filmu producēšana ir svarīga kultūras izpausme un veido daļu no tautas mantojuma. Ja nebūtu piemērotu producēšanas iekārtu, filmu producēšana nenotiktu. Turklāt tirgus nepilnību dēļ dotācija bija nepieciešams pasākums. Norvēģijas iestādes arī uzsver, ka Iestāde apstiprināja audiovizuālās nozares atbalsta shēmas pasākumus, kuriem nebūtu nekādas iedarbības, ja nebūtu izveidota audiovizuālo darbu producēšanai nepieciešamā infrastruktūra.

4.2. Atvieglots nodokļu režīms

4.2.1. Atvieglota nodokļu režīma piemērošana nav uzskatāma par valsts atbalstu

Pirmkārt, Norvēģijas iestādes uzsver, ka Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL nepauda šaubas par faktisko nodokļu režīmu bezpeļņas uzņēmumu atbrīvošanai no uzņēmumu ienākuma nodokļa, bet pētīja šāda režīma piemērošanu konkrētiem uzņēmumiem, kas pieder Norsk Film group. Tādēļ tiek pārskatīta nodokļu režīma faktiska piemērošana vai nepareiza piemērošana konkrētiem uzņēmumiem.

Otrkārt, Norvēģijas iestādes argumentē, ka tās nav pašas apsvērušas, vai Nodokļu likuma 2.–32. pants tika pareizi piemērots Norsk Film group piederošajiem uzņēmumiem, jo tās nav iestādes, kas veic nodokļu pārskatīšanu.

Tomēr tās norādīja, ka „nodokļu pārvalžu iespējami nepareizi piemērotais vispārīgais nodokļu noteikums par labu nodokļu maksātājam nav uzskatāms par valsts atbalstu. (..) Valsts nodokļu noteikuma nepareiza piemērošana galvenokārt būtu jālabo nodokļu pārvaldēm vai tiesām saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem. (..) Ja valsts nodokļu noteikumu nepareizas piemērošanas rezultātā konkrēts nodokļu maksātājs gūtu nepamatotu priekšrocību, tas radītu darbam nepiemērotu situāciju”.

Norvēģijas iestādes uzsver: tā kā nelikumīgai aplikšanai ar nodokli var būt dažādas sekas, ja vien runa nav par pastāvīgi nepareizu piemērošanu, koriģējoša darbība būtu jāveic saskaņā ar valsts tiesību aktiem, nevis pārskatot EEZ paredzētos valsts atbalsta noteikumus.

4.2.2 Atvieglota nodokļu režīma piemērošana jebkurā gadījumā pamatojās uz esošo atbalsta shēmu

Turklāt Norvēģijas iestādes argumentē, ka tāda nodokļu noteikuma piemērošana, kas tika noteikts pirms EEZ līguma stāšanās spēkā, jebkurā gadījumā nebūtu uzskatāma par jaunu atbalstu, bet gan drīzāk par esošās atbalsta shēmas piemērošanu.

Tās uzskata, ka „vispārēja noteikuma parastu piemērošanu un tā piemērotības vai nepiemērotības novērtējumu īpašā gadījumā katrā ziņā nevar uzskatīt par jaunu atbalstu, un tāpēc nebija nepieciešams par to informēt Iestādi. Proti, ja esošās atbalsta shēmas individuālie pieteikumi būtu uzskatāmi par jaunu atbalstu, tas nepamatoti paplašinātu par jaunu uzskatītā atbalsta darbības jomu, kā arī saderīga atbalsta darbības jomu attiecībā uz esošo atbalstu valsts atbalsta noteikumu izpratnē”.

II. NOVĒRTĒJUMS

1. Valsts atbalsta esība

EEZ līguma 61. panta 1. punkts paredz:

„Ja vien šajā līgumā nav paredzēts citādi, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis vai EBTA valstis vai jebkādā veidā sniedz no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts ietekmē tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.”

1.1. Valsts līdzekļu klātbūtne

Pasākumu piešķir valsts vai no valsts līdzekļiem.

1.1.1. Dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā

Dotācijas NOK 36 miljonu apmērā tika izmaksātas no valsts budžeta sadaļas, kas paredzēta dotācijām valsts kultūras ēku vajadzībām.

Tādēļ Iestāde uzskata, ka ir izpildīti nosacījumi par valsts līdzekļu iesaistīšanu.

1.1.2. Atvieglots nodokļu režīms

Norsk Film AS un tā meitasuzņēmumam Norsk FilmStudio AS tika piešķirts nodokļa atbrīvojums laikposmam no 1995. līdz 2001. gadam. Baerum nodokļu birojs savā 1996. gada 18. marta vēstulē apstiprināja nodokļa atbrīvojuma piešķiršanu 1995. finanšu gadam ar nosacījumu, ka iespējamā peļņa būtu pilnībā jāizmanto uzņēmuma vajadzībām, veicot savu bezpeļņas uzņēmējdarbību.

Uzņēmumam ScanCam AS (meitasuzņēmums, kas iznomā kinokameras) tika piešķirts nodokļa atbrīvojums laikā no 1998. līdz 2001. gadam, pamatojoties uz tiem pašiem argumentiem.

Labvēlīgā nodokļu režīma dēļ valsts atteicās no nodokļu ieņēmumiem, ko tā parastos apstākļos būtu saņēmusi no attiecīgajiem uzņēmumiem. Šo naudas līdzekļu iztrūkuma dēļ tika radīts apgrūtinājums valsts līdzekļiem, ņemot vērā maksu, ko iesaistītie uzņēmumi parasti sedz no sava budžeta (8).

Fakts, ka novērtējumu veica vietējās nodokļu pārvaldes, neietekmē atzinumu par valsts līdzekļu iesaistīšanu (9).

1.2. Konkrētu uzņēmumu vai konkrētu preču ražošanas atbalstīšana

1.2.1. Dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā

Pirmkārt, pasākuma rezultātā uzņēmumi Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS guva priekšrocības, saņemot atbrīvojumu no maksājumiem, ko tie parasti sedz no sava budžeta. Dotācija NOK 36 miljonu apmērā nodrošināja tās saņēmējiem mantisku vērtību, ko tie nebūtu guvuši, veicot ikdienas darījumus. Tādējādi minētais pasākums stiprināja uzņēmumu Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS finansiālo stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar filmu producēšanu EEZ.

Otrkārt, atbalsta pasākums ir selektīvs, jo tas atbalsta „konkrētus uzņēmumus vai konkrētu preču ražošanu”.

Iestāde uzskata, ka studijas iekārtu atjaunināšanai paredzētais maksājums NOK 36 miljonu vērtībā ir selektīvs, jo tika skaidri norādīts atbalsta saņēmējs.

1.2.2. Atvieglots nodokļu režīms

Daži Norsk Film group piederošie uzņēmumi tika atbrīvoti no parasti piemērojamā uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas un tādējādi arī no maksām, ko parasti sedz no uzņēmuma budžeta. Šī priekšrocība minētajiem uzņēmumiem netiktu piešķirta, veicot ikdienas darījumus.

Tomēr Iestāde atzīst Tiesas un EBTA Tiesas konsekventi pausto viedokli, ka pasākumi, piešķirot priekšrocības konkrētiem saņēmējiem, nav selektīvi, ja tos var pamatot ar tās sistēmas raksturu un vispārējo plānu, kuras daļa tie ir.

Turklāt Iestādes vadlīnijas par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas attiecas uz tiešajiem nodokļiem uzņēmējdarbībai, īpaši paredz, ka „peļņas nodokli acīmredzot nevar iekasēt, ja nav gūta peļņa. Tādējādi ar nodokļu sistēmas būtību var pamatot īpašo atbrīvojumu no peļņas nodokļiem, ko piemēro bezpeļņas uzņēmumiem, piemēram, fondiem vai asociācijām, ja tie faktiski nevar gūt nekādu peļņu.”

Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL neapstrīdēja faktu, ka atviegloto nodokļu režīmu kā tādu var pamatot ar sistēmas būtību un loģiku. Iestāde lēmumā pauda šaubas par nodokļu režīma piemērošanu attiecīgajiem uzņēmumiem. Šiem uzņēmumiem piešķīra atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa, pamatojoties uz 26. panta pirmā punkta k) apakšpunktu iepriekšējā 1911. gada 18. augusta Nodokļu likumā Nr. 8, ko aizstāja ar 1999. gada 26. marta Nodokļu likumu Nr. 14. Ar šā režīma piemērošanu tiek paredzēts atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa tām organizācijām, kas izpilda konkrētus kritērijus, kuri ir galvenokārt saistīti ar to bezpeļņas mērķi.

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju uzņēmumiem Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS un ScanCam AS tika piešķirts nodokļa atbrīvojums, ņemot vērā faktu, ka šo uzņēmumu mērķis ir bezpeļņas darbības veikšana. Iestāde savā novērtējumā pati nevar aizstāt Norvēģijas vietējās nodokļu pārvaldes. Pamatojoties uz tai sniegto informāciju, Iestāde neuzskata, ka tai ir pietiekami pierādījumi, ka atvieglotais režīms tika nepareizi piemērots attiecībā uz minētajiem trim uzņēmumiem un ka tāpēc pasākums ir uzskatāms par selektīvu.

Šā iemesla dēļ Iestāde nevar secināt, ka atvieglotā nodokļu režīma piemērošana uzņēmumiem Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS/ ScanCam AS, pamatojoties uz 1911. gada Nodokļu likumā sākotnēji noteiktajiem kritērijiem, ir uzskatāms par valsts atbalstu.

1.3. Konkurences kropļošana un ietekme uz tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm

Valsts atbalsts konkrētiem uzņēmumiem tiek uzskatīts par konkurences kropļošanu un tirdzniecības ietekmēšanu starp līgumslēdzējām pusēm, ja saņēmējs veic saimniecisku darbību, kas ietver tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm. Kinoteātru filmas var producēt alternatīvās filmēšanas vietās EEZ robežās. Pēc tam tās tirgo starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm. Tādēļ atbalsts uzņēmumam, kurš producē mākslas filmas un piedāvā studijas pakalpojumus, var ietekmēt pastāvošo konkurenci starp dažādām filmēšanas vietām attiecībā uz filmu tirdzniecību. Tādējādi var uzskatīt, ka pasākums, uz ko attiecas rūpīga pārbaude, kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.

1.4. Secinājums

Pamatojoties uz iepriekš izskatītajiem aspektiem, Iestāde secina, ka maksājums NOK 36 miljonu apmērā ir uzskatāms par valsts atbalstu un ka uzņēmumiem Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS/ ScanCam AS piemērotais labvēlīgais nodokļu režīms nav uzskatāms par valsts atbalstu.

Tādēļ Iestāde turpmāk analizēs tikai dotācijas maksājumu NOK 36 miljonu apmērā.

2. Procedūra

Jauna atbalsta procedūra ir noteikta 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktā. Ja Iestāde apšauba šāda atbalsta pasākuma saderību, tā uzsāk formālu izmeklēšanas procedūru, ko paredz 3. protokola I daļas 1. panta 2. punkts un 3. protokola II daļas 4. panta 4. punkts.

Atsevišķa procedūra saistībā ar esošu atbalstu ir noteikta 3. protokola I daļas 1. panta 1. punktā. Saskaņā ar minēto nosacījumu Iestāde, sadarbojoties ar EBTA valstīm, nepārtraukti pārskata visas šajās valstīs esošās atbalsta shēmas. Tā iesaka šīm valstīm attiecīgus pasākumus, kas vajadzīgi EEZ līguma pakāpeniskai attīstībai vai darbībai.

Jebkāds vērtējums, ko ietver lēmums par formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu, attiecībā uz to, vai iespējamais atbalsta pasākums ir uzskatāms par jaunu vai jau esošu atbalstu, ir tikai provizorisks. Pat tad, ja Iestāde, pamatojoties uz tolaik sniegto informāciju, būtu nolēmusi sākt formālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 3. un 2. punktu, tā joprojām var paust viedokli savā lēmumā, kas noslēdz minēto procedūru, ka pasākums faktiski ir uzskatāms par esošu atbalstu (10). Ja ir iesaistīts esošs atbalsts, Iestādei jāņem vērā esošā atbalsta procedūra (11). Attiecīgi šādā gadījumā Iestādei būtu jāslēdz formālā izmeklēšanas procedūra un vajadzības gadījumā jāuzsāk esošā atbalsta procedūra, ko paredz 3. protokola II daļas 17.–19. pants (12) .

Informācija, kas Iestādei tika sniegta laikā, kad tā nolēma sākt formālu izmeklēšanas procedūru, nebija pietiekama, lai pamatotu sākotnējo secinājumu, ka jebkāds iesaistītais atbalsts ir esošais atbalsts, un tāpēc Iestāde aplūkoja šos pasākumus saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz jaunu atbalstu.

Iestāde izdarīs secinājumus par jauna atbalsta pasākumu klātbūtni un piemērotību formālajā izmeklēšanas procedūrā. Ja ir iesaistīts esošais atbalsts un tā kā divi izmeklējamie pasākumi tagad ir beigušies, tā slēgs formālo izmeklēšanas procedūru, neuzsākot procedūru attiecībā uz esošu atbalstu, jo šādai procedūra nebūtu pamatojuma.

3. Dotācijas maksājums NOK 36 miljonu apmērā — esošais atbalsts

Saskaņā ar 3. protokola II daļas 1. panta b) punkta i) apakšpunktu esošais atbalsts ir: „jebkurš atbalsts, kas pastāvēja pirms EEZ līguma stāšanās spēkā attiecīgajās EBTA valstīs, tas ir, atbalsta shēmas un individuāls atbalsts, kas tika piešķirts pirms un kas ir joprojām piemērojams pēc EEZ līguma stāšanās spēkā”. Saskaņā ar 1. panta c) punktu šāda atbalsta grozījumi ir uzskatāmi par jaunu atbalstu.

Norvēģijas iestādes iesniedza papildu informāciju saistībā ar savām piezīmēm par Lēmumu Nr. 491/09/COL (skatīt iepriekš 4.1.2. iedaļu).

Iestāde savā Lēmumā Nr. 491/09/COL pauž uzskatu, ka kopš 20. gadsimta 70. gadiem Norvēģijas valsts veiktie ikgadējie maksājumi Norsk FilmStudio AS/ Filmparken AS mākslas filmu producēšanas un filmu producēšanai nepieciešamās infrastruktūras uzturēšanas vajadzībām balstījās uz esošu atbalsta shēmu.

Iestāde uzskata, ka maksājums NOK 36 miljonu apmērā tika veikts saistībā ar esošo atbalsta shēmu.

Pirmkārt, izrādās, ka vairāku gadu garumā veiktie ikgadējie maksājumi vienmēr ietvēra ieguldījumu atbalsta daļu un darbības atbalsta daļu (13). Tādējādi Norvēģijas iestādes ir norādījušas, ka atjaunināšanas un modernizēšanas process jau bija uzsākts un tā vērtība līdz 1998.–1999. gadam tika aplēsta NOK 13 miljonu apmērā, ko sedza ikgadējās dotācijas. Norvēģijas iestādes uzrādīja budžeta priekšlikumu fragmentus, kas atklāja, ka uzņēmumam Norsk Film AS vairākas reizes tika piešķirtas ievērojamas summas filmu producēšanai nepieciešamās infrastruktūras atjaunināšanai un modernizēšanai (14). Tādēļ fakts, ka īpaša dotācija tika atvēlēta studijas teritorijas renovēšanai, nebūtu jāuzskata par esošas atbalsta shēmas grozījumu.

Otrkārt, fakts, ka dotācijas maksājums tika veikts no cita budžeta, nevis no ikgadējām dotācijām izmantotās budžeta sadaļas, esošās lietas apstākļos nav būtisks. Proti, tas ir saistīts tikai ar budžeta izmantošanas metodi un ar budžeta jauno organizēšanas veidu.

Visbeidzot, fakts, ka dotācijas apmērs bija daudz lielāks nekā veikto ikgadējo maksājumu apmērs, nenozīmē to, ka šī dotācija ir uzskatāma par jaunu atbalstu. Tiesa ir lēmusi, ka: „jaunu atbalstu vai izmaiņas pastāvošā atbalstā nevar novērtēt pēc atbalsta apjoma vai jo īpaši pēc tā apmēra finansiālā izteiksmē uzņēmuma darbības laikā, ja atbalstu sniedz saskaņā ar agrākiem tiesību aktu noteikumiem, kuri nav grozīti” (15).

Tādēļ Iestāde secina, ka, ņemot vērā iepriekš minēto, maksājums NOK 36 miljonu apmērā bija daļa no esošās atbalsta shēmas, kas beidzās 2006. gadā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka dotācija NOK 36 miljonu apmērā bija daļa no esošas atbalsta shēmas. Tādēļ jaunam atbalstam piemērojamā formālā izmeklēšanas procedūra ir slēgta.

2. pants

EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka atvieglota nodokļu režīma piemērošana uzņēmumiem Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS un ScanCam AS nav uzskatāma par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

4. pants

Autentisks ir tikai šā lēmuma teksts angļu valodā.

Briselē, 2011. gada 29. jūnijā EBTA Uzraudzības iestādes vārdā – priekšsēdētājs Per SANDERUD Kolēģijas locekle Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

(1) OV C 174, 1.7.2010. un EEZ papildinājums Nr. 34, 1.7.2010.

(2) The Chimney Pot Oslo AS, Dagslys AS, Egg & Bacon AS, Grip Teknikk AS, Bob Aas Carho ENK, Kamerautleien AS, Lydhodene AS, Megaphon AS un Krypton Film AS.

(3) Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

(4) Šis režīms paredz atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa tā dēvētajām „ideālajām organizācijām”.

(5) Norvēģijas Nodokļu likuma 2-32. iedaļas 2. punkts paredz, ka ieņēmumiem piemēro uzņēmumu ienākuma nodokli, ja komercdarbību gada apgrozījums pārsniedz NOK 70 000 vai NOK 140 000 atkarībā no apstākļiem.

(6) Skatīt Norvēģijas iestāžu 2006. gada 11. augusta vēstuli (dokuments Nr. 383774).

(7) Lieta C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA pret Office National du Ducroire un Beļģijas valsti [1994], Recueil, I-3829. lpp., 28. punkts.

(8) Lieta C-156/98, Vācija pret Komisiju [2000], Recueil, I-6857. lpp., 26. punkts.

(9) Lieta C-248/84, Vācija pret Komisiju [1987], Recueil, I-4013. lpp., 17. punkts.

(10) Lieta C-400/99, Itālija pret Komisiju, [2005], Krājums, I-3657. lpp., 47., 54.–55. punkts.

(11) Lieta T-190/93, Regione Siciliana pret Komisiju, [2003], Recueil, II-5015. lpp, 48. punkts.

(12) Lieta C-312/90 Spānija pret Komisiju [1992], Recueil I-4117.lpp., 14.-17. punkts un C-47/91 Itālija pret Komisiju [1992], Recueil, I-4145. lpp., 22.-25. punkts.

(13) Skatīt Norvēģijas iestāžu komentārus par EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru lietā Nr. 67377 par iespējamu valsts atbalstu Norsk Film Group piederošajiem uzņēmumiem (dokuments Nr. 545244).

(14) Skatīt St.prp. nr. 1 (1976.–1977. gads): NOK 1 313 000, St.prp. nr. 1 (1977.–1978. gads): NOK 4 miljoni, St.prp. nr. 1 (1978.–1978. gads): NOK 3,9 miljoni.

(15) Lieta C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA pret Office National du Ducroire un Beļģijas valsti [1994], Recueil, I-3829. lpp., 28. punkts.