ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 372/18

TIESAS NOLĒMUMS

(2013. gada 7. oktobris)

apvienotajās lietās E-4/12 un E-5/12

Risdal Touring AS un Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi

(Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – piekļuve dokumentiem – pieņemamība – tiesvedības izbeigšana)

(2013/C 372/07)

Apvienotajās lietās E-4/12 un E-5/12 Risdal Touring AS un Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – PRASĪBA lietā E-4/12 Risdal Touring atcelt atbildētāja lēmumu, kurš pirmoreiz paziņots 2012. gada 5. aprīlī, nenorādot pamatojumu, un vēlāk paziņots 2012. gada 4. maijā un saskaņā ar kuru, pamatojoties uz noteikumiem par piekļuvi dokumentiem, kas ieviesti ar EBTA Uzraudzības iestādes 2008. gada 27. jūnija Lēmumu Nr. 407/08/COL, ir liegta publiska piekļuve pilnīgam lietas satura izklāstam un konkrētiem dokumentiem EBTA Uzraudzības iestādes lietā Nr. 70506, kas ir valsts atbalsta lieta; un lietā E-5/12 Konkurrenten atcelt atbildētāja lēmumu, kurš paziņots 2012. gada 5. aprīlī, nenorādot pamatojumu, un saskaņā ar kuru, pamatojoties uz noteikumiem par piekļuvi dokumentiem, kas ieviesti ar EBTA Uzraudzības iestādes 2008. gada 27. jūnija Lēmumu Nr. 407/08/COL, ir liegta publiska piekļuve pilnīgam lietas satura izklāstam EBTA Uzraudzības iestādes lietā Nr. 60510, kas ir valsts atbalsta lieta, tiesa priekšsēdētāja un tiesneša-referenta Carl Baudenbacher un tiesnešu Per Christiansen un Páll Hreinsson sastāvā 2013. gada 7. oktobrī taisīja nolēmumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

Ar šo tiesa nolemj:

lietā E-4/12 Risdal Touring AS pret EBTA Uzraudzības iestādi: 1. prasību daļā par konkrētiem dokumentiem noraidīt kā nepieņemamu; 2. prasības pārējā daļā tiesvedību izbeigt; 3. EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi prasības iesniedzēja tiesāšanās izdevumu; 4. prasības iesniedzējs sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 291/16

TIESAS SPRIEDUMS

(2011. gada 14. decembris)

Lietā E-8/11

EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

(Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību)

2012/C 291/07

Lietā E-8/11 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi PRASĪBA atzīt, ka, nenodrošinot to, ka tās kompetentās iestādes noteiktajos termiņos izstrādā un, ja nepieciešams, apstiprina stratēģiskās trokšņu kartes, un izveido trokšņu samazināšanas rīcības plānus visiem tās teritorijas galvenajiem autoceļiem, uz kuriem satiksmes intensitāte ir lielāka par sešiem miljoniem transportlīdzekļu gadā, kā arī nenodrošinot to, ka stratēģiskajās trokšņu kartes un rīcības plānu kopsavilkumos sniegtā informācija, kā minēts direktīvas VI pielikumā, tiek nosūtīta EBTA Uzraudzības iestādei, Islande nav izpildījusi savus pienākumus, kas tai uzlikti ar 7. panta 1. punktu, 8. panta 1. punktu un 10. pantu tiesību aktā, kas minēts EEZ Līguma XX pielikuma 32.g punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīva 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs un tiesnesis referents Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson, 2011. gada 14. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Ar šo Tiesa:

1. Atzīst, ka, nenodrošinot to, ka tās kompetentās iestādes noteiktajos termiņos izstrādā un, ja nepieciešams, apstiprina stratēģiskās trokšņu kartes, un izveido trokšņu samazināšanas rīcības plānus visiem tās teritorijas galvenajiem autoceļiem, uz kuriem satiksmes intensitāte ir lielāka par sešiem miljoniem transportlīdzekļu gadā, kā arī nenodrošinot to, ka stratēģiskajās trokšņu kartēs un rīcības plānu kopsavilkumos sniegtā informācija, kā minēts direktīvas VI pielikumā, tiek nosūtīta EBTA Uzraudzības iestādei, Islande nav izpildījusi savus pienākumus, kas tai uzlikti ar 7. panta 1. punktu, 8. panta 1. punktu un 10. pantu tiesību aktā, kas minēts EEZ Līguma XX pielikuma 32.g punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīva 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu.
2.

Direktīvas 96/71/EK 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts, interpretējot to atbilstīgi EEZ līguma 36. pantam, būtībā nosaka, ka EEZ valsts nevar pieprasīt uzņēmumam, kas reģistrēts citā EEZ valstī un kurš sniedz pakalpojumus pirmās valsts teritorijā, maksāt tā darbiniekiem ar pirmās valsts tiesību aktiem noteiktu minimālo atalgojumu par tādu darba uzdevumu veikšanu, kam nepieciešama nakšņošana ārpus mājas, izņemot gadījumus, kad noteikumu, kuros paredzēts šāds papildu atalgojums, mērķis ir sabiedrības interešu ievērošana, un to piemērošana nav nesamērīga. To, vai šo noteikumu mērķis ir sabiedrības interešu ievērošana, jānosaka valsts iestādēm vai, atkarībā no apstākļiem, uzņēmējas EEZ valsts tiesām, izmantojot atbilstošus līdzekļus.
2.

Nodokļa summas noteikšanu, kas jāmaksā uzņēmumam, ja nodokļu administrācijas skatījumā uzņēmuma darbības ir vērtējamas kā izvairīšanās no tādu nodokļu nomaksas, kas izriet no pienākuma slēgt un likvidēt uzņēmumu saskaņā ar šīs valsts uzņēmējdarbības tiesībām, var pamatot ar mērķi saglabāt līdzsvarotu nodokļu piemērošanas pilnvaru sadalījumu starp EEZ valstīm un novērst izvairīšanos no nodokļu nomaksas. Šie iemesli ir īpaši svarīgi sabiedrības interešu ievērošanai. Turklāt nodokļa summas noteikšana, kas jāmaksā uzņēmumam, ir atbilstoša šo mērķu sasniegšanai. Nodokļa summas noteikšana, kas jāmaksā uzņēmumam, ja tā izcelsmes valsts, kas ir EEZ dalībvalsts, nodokļu administrācijas skatījumā uzņēmuma darbības ir vērtējamas kā izvairīšanās no tādu nodokļu nomaksas, kas izriet no pienākuma slēgt un likvidēt uzņēmumu saskaņā ar šīs valsts uzņēmējdarbības tiesībām, jāuzskata par tādu, kas nepārsniedz nepieciešamas prasības mērķu sasniegšanai attiecībā uz nepieciešamību saglabāt līdzsvarotu nodokļu piemērošanas pilnvaru sadalījumu starp EEZ valstīm un novērst izvairīšanos no nodokļu nomaksas, ciktāl tas attiecas uz objektīvo un pārbaudāmo faktu izvērtēšanu, kas palīdz noteikt, vai galvenā biroja pārcelšana atbilst attiecīgās dalībvalsts uzņēmējdarbības tiesībām. Ja, izvērtējot objektīvos un pārbaudāmos faktus, tiek secināts, ka uzņēmuma darbība neatbilst dalībvalsts uzņēmējdarbības tiesībām un uzņēmums ir likvidējams, tad maksājamā nodokļa summas noteikšana jāattiecina tikai uz likvidācijas sekām, lai ievērotu samērīguma principu. Jautājuma par to, vai attiecīgais lēmums pamatlietā pārsniedz to, kas nepieciešams tiesību aktos izvirzīto mērķu sasniegšanai, izvērtēšanu atstāj dalībvalsts tiesas ziņā. Valsts pasākums, kas paredz nodokļa no nerealizētiem aktīviem un nodokļu pozīcijām tūlītēju atgūšanu laikā, kad nodokļu administrācija izvērtē gadījumu, kad uzņēmums ir zaudējis savu atsevišķas juridiskās personas statusu saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, bet bez kompetentās iestādes vai tiesas lēmuma, ir pretrunā ar EEZ līguma 31. pantu.
1.

Padomes Direktīvas 94/19/EK 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līdzekļi, ko aizdevēja kredītiestāde nodod aizņēmēja kredītiestādei un kas kopā ar atsevišķi norunātajiem procentiem jāatmaksā noteiktā dienā, ir jāuzskata par noguldījumu minētās tiesību normas izpratnē. Šis nosacījums ir spēkā pat tad, kad līdzekļi nav noguldīti aizdevējas kredītiestādes speciālā kontā, aizņēmēja kredītiestāde nav izsniegusi speciālus dokumentus, ar ko reģistrēta līdzekļu saņemšana, nav maksājusi prēmijas attiecībā uz šiem līdzekļiem Noguldītāju un investoru garantiju fondā un līdzekļi netika reģistrēti aizņēmējas kredītiestādes uzskaitē kā noguldījums. Tomēr līdzekļi, kas tiek pārskaitīti no vienas kredītiestādes otrai kredītiestādei saskaņā ar aizdevuma līgumu, ir uzskatāmi par noguldījumiem, ko nesedz Direktīvā 94/19/EK paredzētās garantijas sistēmas. Tādēļ saskaņā ar šo direktīvu šie līdzekļi nav atmaksājami. Tādējādi ir atšķirība starp atbilstīgo noguldījumu funkcionālo definīciju saskaņā ar Direktīvu 94/19/EK, kas ir balstīta uz 1. panta 1. punktu, interpretējot to kopsakarā ar 2. pantu, un tehnisko definīciju, kas ietver noguldījumus, ko nesedz Direktīvā 94/19/EK paredzētās garantijas sistēmas un kas tādēļ nav atmaksājami. Jautājums par to, vai šajā gadījumā ir jāpiemēro noguldījuma tehniskā vai funkcionālā definīcija saskaņā ar valsts tiesību aktiem, jāizvērtē valsts tiesai.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 141/13

TIESAS SPRIEDUMS

(2010. gada 10. decembris)

lietā E-1/10

Periscopus AS pret Oslo Børs ASA un Erik Must AS

(Direktīva 2004/25/EK – kontroles iegūšana – obligātais piedāvājums – piedāvātās cenas korekcija – skaidri noteikti apstākļi un kritēriji – atsauce uz tirgus cenu)

2011/C 141/13

Lietā E-1/10 starp Periscopus AS un Oslo Børs AS un Erik Must AS – pēc Oslo tingrett (Oslo apgabaltiesa), Norvēģijā, LŪGUMA Tiesai saskaņā ar 34. pantu Līgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi sniegt interpretāciju par 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvā 2004/25/EK par pārņemšanas piedāvājumiem, kas pielāgota EEZ līgumam un tās 1. protokolam, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs un tiesnesis-referents Carl Baudenbacher, tiesneši Thorgeir Örlygsson un Henrik Bull – 2010. gada 10. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/25/EK par pārņemšanas piedāvājumiem 5. panta 4. punkta otrā daļa nepieļauj tādas valsts tiesību normas, kas paredz, ka obligātā piedāvājuma cena jānosaka vismaz tikpat augsta kā “tirgus cena” gadījumos, kad ir skaidrs, ka “tirgus cena” ir augstāka nekā cena, kas aprēķināta saskaņā ar galveno noteikumu, kas noteikts saskaņā ar 5. panta 4. punkta pirmo daļu, nepaskaidrojot terminu “tirgus cena”. Īpaši jāprecizē laikposms, kas attiecas uz “tirgus cenas” noteikšanu, kā arī tas, vai “tirgus cena” jāaprēķina, pamatojoties uz vidēji svērto cenu, un vai vajadzīgi tirgus darījumi vai arī , lai noteiktu “tirgus cenu”, pietiek ar pastāvīgu pirkumu un rīkojumiem pārdot.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 336/21

TIESAS SPRIEDUMS

(2011. gada 22. augusts)

lietā E-14/10

Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi

(Prasība par EBTA Uzraudzības iestādes lēmuma atcelšanu – Valsts atbalsts – Vietējo autobusu transporta pakalpojumi – Esošais atbalsts – Pienākums norādīt pamatojumu – Lēmums izbeigt lietu, neuzsākot oficiālu izmeklēšanas procedūru)

2011/C 336/15

Lietā E-14/10 Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi, ko atbalsta Kollektivtransportproduksjon AS – persona, kas iestājas lietā, – PIETEIKUMS par 2010. gada 21. jūnija lēmuma Nr. 254/10/COL (AS Oslo Sporveier un AS Sporveisbussene) atcelšanu – Tiesa šādā sastāvā: tiesas priekšsēdētājs un tiesnesis-referents Carl Baudenbacher, tiesneši Thorgeir Örlygsson un Per Christiansen2011. gada 22. augustā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

Ar šo Tiesa:

1. Atceļ 2010. gada 21. jūnija lēmumu Nr. 254/10/COL (AS Oslo Sporveier un AS Sporveisbussene).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 336/20

TIESAS SPRIEDUMS

(2011. gada 28. jūnijs)

lietā E-12/10

EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

(Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Direktīva 96/71/EK – Darbinieku norīkošana darbā – Minimālā darba alga – Apmaksāta prombūtne sakarā ar slimību vai nelaimes gadījumu – Nelaimes gadījumu apdrošināšana)

2011/C 336/14

Lietā E-12/10 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – PIETEIKUMS paziņojumam par to, ka, paturot spēkā 5. un 7. pantu Likumā Nr. 45/2007 par to ārvalstu uzņēmumu tiesībām un pienākumiem, kas darbiniekus norīko darbā uz laiku Islandē, un par to darbinieku nodarbināšanas noteikumiem, Islande nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no EEZ līguma 36. panta un EEZ līguma XVIII pielikuma 30. punktā minētā tiesību akta 3. panta, t. i., Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā, kas pielāgota EEZ līgumam ar tā 1. protokolu – Tiesa šādā sastāvā: tiesas priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesnieši Thorgeir Örlygsson un Per Christiansen (tiesnesis-referents) 2011. gada 28. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

Ar šo Tiesa:

1. Pasludina, ka, paturot spēkā 5. un 7. pantu Likumā Nr. 45/2007 par to ārvalstu uzņēmumu tiesībām un pienākumiem, kas darbiniekus norīko darbā uz laiku Islandē, un par to darbinieku nodarbināšanas noteikumiem, Islande nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā 3. panta.
3)

Piespriež Posten Norge AS segt savus tiesāšanās izdevumus un 75 % no EBTA Uzraudzības iestādes izdevumiem, kā arī Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS tiesāšanās izdevumus.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 277/14

EBTA Tiesas rīkojums (2012. gada 9. novembris)

2013/C 277/11

Lietā E-14/10 COSTS,

Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi

(Izmaksu aprēķināšana)

Lietā E-14/10 COSTS, Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – IESNIEGUMS par to izmaksu noteikšanu, kas atgūstamas saistībā ar Tiesas 2011. gada 22. augusta spriedumu lietā E-14/10 Konkurrenten.no v ESA (2011) EFTA Ct. Rep. 266 – EBTA Tiesa šādā sastāvā: Carl Baudenbacher, priekšsēdētājs, Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), tiesneši; Tiesas sekretārs, 2012. gada 9. novembrī pieņēma rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Kopējā summa izmaksām, kas EBTA Uzraudzības iestādei jāsamaksā Konkurrenten.no AS, tiek noteikta EUR 93 002.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 275/20

TIESAS SPRIEDUMS

(2008. gada 8. jūlijs)

apvienotajās lietās E-9/07 un E-10/07 L'Oréal Norge AS (lieta E-9/07 un lieta E-10/07); L'Oréal SA (lieta E-10/07) pret Per Aarskog AS (lieta E-9/07); Nille AS (lieta E-9/07); Smart Club AS (lieta E-10/07)

(Preču zīmes piešķirto tiesību izmantošana)

(2008/C 275/09)

Apvienotajās lietās E-9/07 un E-10/07 starp L'Oréal Norge AS un L'Oréal SA, no vienas puses, un Per Aarskog AS, Nille AS un Smart Club AS, no otras puses, — Follo tingrett (Follo apgabaltiesas) un Oslo tingrett (Oslo apgabaltiesas) — Lūgumi Tiesai sniegt interpretāciju attiecībā uz Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmo direktīvu, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (89/104/EEK), — Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētāja vietas izpildītājs Thorgeir Örlygsson, tiesnesis-referents Henrik Bull un īpaši ieceltais tiesnesis Martin Ospelt, 2008. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
5.

Saskaņā ar EEZ līguma 36. pantu, ciktāl valsts tiesa secina, ka ekskluzīvo tiesību sistēmas, kas izveidotas saskaņā ar Azartspēļu likumu un Derību likumu, ir likumīgi noteikti ierobežojumi, valsts iestādes ir tiesīgas aizliegt laimes spēļu no ārvalstīm nodrošināšanu un tirdzniecību neatkarīgi no tā, vai šīs spēles ir likumīgas to izcelsmes valstī. Tas pats attiecināms, ciktāl valsts tiesa secina, ka komercuzņēmumu izslēgšana saskaņā ar Loteriju likumu ir likumīgi noteikts ierobežojums pakalpojumu brīvai apritei. Ciktāl valsts tiesa secina, ka aizliegumi, kas trijos likumos ir noteikti komercuzņēmumiem, kuri rīko jelkāda veida laimes spēles, nav pamatoti, atbildei jābūt, ka licenci joprojām var pieprasīt, ņemot vērā aizsardzības līmeņa iespējamās atšķirības EEZ. Tomēr valsts pasākumiem attiecībā uz noteiktajiem mērķiem nav jābūt pārmērīgiem. Tiem ir jābūt nediskriminējošiem un jāņem vērā prasības, ko pakalpojumu sniedzējs jau ir izpildījis saistībā ar darbību veikšanu savā mītnes zemē.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/15

TIESAS SPRIEDUMS

2005. gada 1. jūlijā

lietā E-8/04 EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti

(tiesības veikt uzņēmējdarbību — uzturēšanās prasība vienam bankas valdes loceklim un vienam bankas izpilddirektoram)

(2006/C 45/11)

Lietā E-8/04 EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas — PRASĪBA EBTA Tiesai saistībā ar to, ka Lihtenšteinas Firstiste nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no Eiropas Ekonomiskās Zonas Līguma 31. panta, paturot spēkā Banku likuma 25. pantu (Gesetz vom 21 Oktober 1992 über die Banken und Finanzgesellschaften), atbilstoši kuram vismaz vienam no Lihtenšteinas Firstistes teritorijā atrodošās bankas valdes locekļiem un vienam no izpilddirektoriem jābūt šīs valsts pastāvīgajiem iedzīvotājiem, — Tiesa šādā sastāvā — Carl Baudenbacher, priekšsēdētājs, Per Tresselt (tiesnesis-referents) un Thorgeir Örlygsson, tiesneši, — 2005. gada 1. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

1. Paziņo, ka Lihtenšteinas Firstiste nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no Eiropas Ekonomiskās zonas līguma 31. panta, paturot spēkā Banku likuma 25. pantu (Gesetz vom 21 Oktober 1992 über die Banken und Finanzgesellschaften), atbilstoši kuram vismaz vienam no Lihtenšteinas Firstistes teritorijā atrodošās bankas valdes locekļiem un vienam no izpilddirektoriem jābūt šīs valsts pastāvīgajiem iedzīvotājiem.
(7)

Ministrija ir norādījusi, ka daži no galvenajiem Norvēģijas finanšu sistēmas trūkumiem, kas izriet no reālās ekonomikas, ir augstās mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu cenas, kā arī mājsaimniecību parādi Norvēģijā. Šajā saistībā būtu jānorāda, ka vēsturiski mājsaimniecību parādsaistības Norvēģijā attiecībā pret izmantojamo ienākumu ir bijušas samērā augstas un arī tas rada sistēmisku risku banku nozarei. Risku, kas saistīts ar to, ka Norvēģijas mājsaimniecības lielu daļu savu ienākumu izmanto parādu apkalpošanai, vēl vairāk pastiprina fakts, ka vairumam Norvēģijas hipotēku ir mainīgās procentu likmes, tādēļ pat nelieli traucējumi var būtiski pasliktināt parādu apkalpošanu. Vēsturiski riska darījumi ar komerciālu nekustamo īpašumu (CRE) iepriekšējo krīžu laikā ir ne vien radījuši dažus no Norvēģijas banku sistēmas lielākajiem zaudējumiem, bet ir arī veicinājuši maksātspējas problēmas banku nozarē. Pastāvīgā komiteja arī atzīmē, ka 2019. gada jūnijā ESRK izteica brīdinājumu Norvēģijas iestādēm par to, ka tika konstatēts, ka nepilnības Norvēģijas mājokļu nekustamā īpašuma (RRE) nozarē rada sistēmisku risku finanšu stabilitātei un ka šīs nepilnības ir jānovērš (1).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 45/14

EBTA VALSTU PASTĀVĪGĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 2/2016/PK

(2016. gada 2. jūnijs),

ar kuru groza Pastāvīgās komitejas Lēmumu Nr. 4/2004/PK, ar ko izveido Finanšu mehānisma komiteju [2017/313]

EBTA VALSTU PASTĀVĪGĀ KOMITEJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “EEZ līgums”,

ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Islandi, Lihtenšteinas Firstisti un Norvēģijas Karalisti par EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam,

ņemot vērā 38.c protokolu par EEZ finanšu mehānismu, kas EEZ līgumā iekļauts ar iepriekš minēto Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Islandi, Lihtenšteinas Firstisti un Norvēģijas Karalisti par EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam,

ņemot vērā Nolīgumu starp Norvēģijas Karalisti un Eiropas Savienību par Norvēģijas finanšu mehānismu laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam,

ņemot vērā EBTA valstu Pastāvīgās komitejas 2004. gada 3. jūnija Lēmumu Nr. 4/2004/PK, ar ko izveido Finanšu mehānisma komiteju,

ņemot vērā EBTA valstu Pastāvīgās komitejas 2015. gada 24. septembra Lēmumu Nr. 2/2015/PK, ar ko izveido EEZ Finanšu mehānisma Pagaidu komiteju laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

EBTA valstu Pastāvīgās komitejas 2004. gada 3. jūnija Lēmuma Nr. 4/2004/PK 1. panta otro teikumu aizstāj ar šādu tekstu: “Komiteja pārvalda EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2004. gada līdz 2009. gadam, EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2009. gada līdz 2014. gadam un EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam.”

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā vai dienā, kad stājas spēkā tiesību akts, ar ko izveido EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2014. gada līdz 2021. gadam.

3. pants

Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
The Ministry of Finance and Economic Affairs [Finanšu un ekonomikas lietu ministrija]
(243)

Attiecībā uz kapitāla izmaksu kompensāciju (c) pasākums) nelikumīgais un nesaderīgais valsts atbalsts ir tāds, ka kompensācija pārsniedz pietiekamu ieņēmumu līmeni, ko pieļauj 1996. gada pārdošanas līguma 7. punkta c) apakšpunktā paredzētais mehānisms. Tā kā šis konstatējums neaprobežojas tikai ar periodu no 2016. gada 1. janvāra, tas ietver visu pārmērīgo kompensāciju, kas piešķirta 10 gadu noilguma termiņā (193). Noilguma termiņš tika pārtraukts, kad Uzraudzības iestāde ar 2017. gada 1. jūnija vēstuli nosūtīja sūdzību Norvēģijas iestādēm un aicināja tās sniegt par to piezīmes (194).
Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese

The Ministry of Trade, Industry and Fisheries / The Norwegian Coastal Administration
Atbalsta intensitāte

Atbalsttiesīgiem organizatoriem – dotācija līdz 95 % apmērā no nenovēršamajām izmaksām, kas saistītas ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 31. oktobrim tikuši atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā Atbalsttiesīgiem apakšuzņēmējiem – dotācija līdz 50 % apmērā no zaudētajiem ienākumiem un papildu izmaksām saistībā ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 31. oktobrim tikuši atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā
Atbalsta intensitāte

Atbalsttiesīgiem organizatoriem — dotācija līdz 95 % apmērā no nenovēršamajām izmaksām, kas saistītas ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 31. oktobrim tikuši atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā. Atbalsttiesīgiem apakšuzņēmējiem — dotācija 50 % apmērā no zaudētajiem ienākumiem un papildu izmaksām saistībā ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 31. oktobrim tikuši atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā.
The Ministry of Finance and Economic Affairs (Finanšu un ekonomikas lietu ministrija)
(5)

Lai aizsargātu Norvēģijas un Islandes veselības statusu, ja šo valstu pasākumi attiecībā uz konkrētu slimību ir apstiprināti saskaņā ar Regulas (ES) 2016/429 226. panta 3. punktu, tādu sugu ūdensdzīvnieku sūtījumiem, kas ir uzņēmīgas pret attiecīgo slimību un ko pārvieto uz Norvēģiju vai Islandi vai to teritorijā (“attiecīgie sūtījumi”), ir jābūt no tādas EEZ valsts vai tās daļas, kura ir brīva no minētās slimības. Šādiem sūtījumiem jāpievieno oficiāls sertifikāts, kas apliecina statusu “brīvs no slimības”.
Atbalsta intensitāte

Atbalsttiesīgiem organizatoriem – dotācija līdz 95 % apmērā no nenovēršamajām izmaksām, kas saistītas ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam tiek atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā. Atbalsttiesīgiem apakšuzņēmējiem – dotācija līdz 50 % apmērā no zaudētajiem ienākumiem un papildu izmaksām saistībā ar atbalsttiesīgiem pasākumiem, kuri laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam tiek atcelti, slēgti vai īstenoti mazākā mērogā.
Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus

Ar šo attiecīgajos maršrutos tiek atceltas sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, kas 2016. gada 2. jūnijā paziņotas ES Oficiālajā Vēstnesī Nr. C 195 un EEZ papildinājumā Nr. 31. Ar šo attiecīgajā maršrutā (Harstad/Narvik–Bodø (turp un atpakaļ)) tiek atceltas sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, kas 2020. gada 4. jūnijā paziņotas ES Oficiālajā Vēstnesī Nr. C 185 un EEZ papildinājumā Nr. 37. Ar šo attiecīgajos maršrutos (Stokmarknes–Bodø (turp un atpakaļ) un Stokmarknes–Tromsø (turp un atpakaļ)) tiek atceltas sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, kas 2021. gada 15. aprīlī paziņotas ES Oficiālajā Vēstnesī Nr. C 132 un EEZ papildinājumā Nr. 27. Norvēģijas Satiksmes ministrija Find document - regjeringen.no
(i)

“īpaši iecelts tiesnesis” ir persona, kas aizstāj no saraksta (to pēc savstarpējas vienošanās ir izveidojušas EBTA valstu valdības saskaņā ar UTN 30. panta ceturto daļu) izvēlētu tiesnesi. Šādu personu izvēlas no to sarakstā iekļauto personu vidus, ko nominējusi valdība, kura nominējusi parasto aizstājamo tiesnesi.