ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2)

Kaut arī lielākajā daļā EBTA valstu pastāv zināma veida orientācija uz izmaksām, tajās tomēr pastāv arī atšķirības cenu kontroles pasākumu jomā. Papildus izvēlēto izmaksu noteikšanas rīku lielajai daudzveidībai pastāv arī dažāda prakse šo rīku izmantošanā. Šis apstāklis visā Eiropas Ekonomikas zonā padziļina plaisu starp vairumtirdzniecībā piemērotajiem savienojuma pabeigšanas tarifiem, un to tikai daļēji var izskaidrot ar valstu īpatnībām. Ar EEZ līguma XI pielikuma 5.ci punktā minēto aktu (Komisijas Lēmums 2002/627/EK (5)), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu (6), izveidotā Eiropas Regulatoru grupa (ERG) to atzinusi arī tās kopējā nostājā par fiksēto zvanu savienojuma pabeigšanas tarifu simetriju un mobilo zvanu savienojuma pabeigšanas tarifu simetriju. Daudzos gadījumos mazākiem fiksētajiem vai mobilajiem operatoriem VPI ir atļāvušas piemērot augstākus savienojuma pabeigšanas tarifus, pamatojoties uz to, ka šie operatori tirgū ir ienācēji, kuriem nav apjomradītu ietaupījumu sniegtās priekšrocības, un/vai ka tiem piemēro atšķirīgus izmaksu nosacījumus. Šāda asimetrija ir gan valstu iekšienē, gan ārpus to robežām, kaut gan ar laiku tā pamazām mazinās. ERG kopējā nostājā atzina, ka ierastos apstākļos savienojuma pabeigšanas tarifiem būtu jābūt simetriskiem un asimetrijai ir vajadzīgs pienācīgs pamatojums.
2.

Lēmums ir adresēts prāmju uzņēmumam Color Line AS par tā tiešu iesaistīšanos EEZ līguma 53. un 54. panta pārkāpumos. Lēmums ir adresēts arī uzņēmumam Color Group AS, kas laikposmā no 1998. gada 1. oktobra līdz 2005. gada 20. decembrim bija Color Line AS mātesuzņēmums. Par laikposmu no 1999. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 20. decembrim tika piemērots naudassods, par kura nomaksu ir solidāri atbildīgi Color Line AS un Color Group AS.
Valsts līmeņa juridiskais pamats (atsauce uz attiecīgo valsts oficiālo publikāciju)

Enova SF pārvaldīto atbalsta pasākumu valsts līmeņa juridiskais pamats izriet no šādiem tiesību normu avotiem: — valsts gada budžeti, kuros aprakstīta enerģētikas politika un ierosināts nākamā gada budžets, — Parlamenta 2001. gada 5. aprīļa (1) lēmums pamatojoties uz Naftas un enerģētikas ministrijas 2000. gada 21. decembra priekšlikumu (2). Ar parlamenta lēmumu groza 1990. gada 29. jūnija Enerģētikas likumu Nr. 50 (Energiloven), — Nolīgums starp ministriju un Enova. Nolīguma jaunākajā redakcijā ir reglamentēti Enova SF veiktās Enerģētikas fonda pārvaldības mērķi laikposmā no 2008. gada 1. jūnija līdz 2011. gada 31. decembrim, — 2001. gada 10. decembra Noteikumi (EK) Nr. 1377/2001 attiecībā uz nodevu par elektrotīklu tarifu (Forskrift om innbetaling av påslag på nettariffen til Energifondet), — saskaņā ar noteikumiem par Enerģētikas fondu (Vedteker for energifondet) šis fonds atrodas Naftas un enerģētikas ministrijas uzraudzībā un to pārvalda Enova.
(13)

Reģionālo atbalstu kuģu būvei, kuģu remontam vai kuģu pārbūvei var uzskatīt par atbilstīgu iekšējam tirgum tad, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem: (a) atbalstu piešķir ieguldījumiem esošo kuģu būvētavu uzlabošanai vai modernizēšanai, lai palielinātu esošo iekārtu ražību, un atbalsts nedrīkst būt saistīts ar attiecīgās(-o) kuģu būvētavas(-u) finansiālo pārstrukturēšanu; (b) reģionos, kas minēti EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) apakšpunktā un atbilst plānam, ko Iestāde apstiprinājusi katrai EBTA valstij reģionālā atbalsta piešķiršanai (7), atbalsta intensitāte nepārsniedz 22,5 % no bruto dotācijas ekvivalenta; (c) reģionos, kas minēti EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktā un atbilst plānam, ko Iestāde apstiprinājusi katrai dalībvalstij reģionālā atbalsta piešķiršanai, atbalsta intensitāte nepārsniedz 12,5 % no bruto dotācijas ekvivalenta vai piemērojamo reģionālā atbalsta maksimālo apjomu, atkarībā no tā, kas ir mazāks; (d) atbalstu piešķir vienīgi attiecināmo izdevumu segšanai, kā noteikts Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēs 2007.-2013. gadam.
4.

Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1419/2006 tika atcelta arī Padomes 1986. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4056/86 par to, kā Līguma 85. un 86. pantu (pašreizējo 81. un 82. pantu) piemērot attiecībā uz jūras transportu (8), kurā bija noteikts grupu atbrīvojums līnijpārvadātāju konferencēm, kas laineru kuģniecībām ļāva līnijpārvadātāju konferencēs noteikt pārvadājumu cenas un citus noteikumus, jo šī konferenču sistēma vairs neatbilda Līguma 81. panta 3. punkta kritērijiem. Tādējādi, iekļaujot Padomes Regulu (EK) Nr. 1419/2006 EEZ līgumā, uz konferenču sistēmu no 2008. gada 18. oktobra vairs neattiecās grupas atbrīvojums no aizlieguma, kas paredzēts EEZ līguma 53. panta 1. punktā. Pēc šā datuma līnijpārvadātājiem, kuri veic pārvadājumus uz vienu vai vairākām Eiropas Ekonomikas zonas ostām un/vai no tām, ir jāizbeidz visa līnijpārvadātāju konferenču darbība, kura ir pretrunā EEZ līguma 53. pantam. Šis noteikums stājas spēkā neatkarīgi no tā, vai citās jurisdikcijās cenu noteikšana līnijpārvadātāju konferencēs vai ar apspriešanās ceļā noslēgtiem nolīgumiem ir tieši vai netieši atļauta. Turklāt konferenču dalībniekiem ir jānodrošina, ka visi nolīgumi, kas noslēgti saskaņā ar konferenču sistēmu, no 2008. gada 18. oktobra ir saskaņā ar EEZ līguma 53. pantu.
(85)

No pastāvīgās judikatūras (27) izriet, ka šo noteikumu nolūkos tas apstāklis vien, ka atbalsts nostiprina kāda uzņēmuma stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas ir konkurenti tirdzniecībā EEZ, nozīmē, ka tirdzniecība EEZ ir traucēta. Iestāde atgādina, ka konkrētās ēkas tika novērtētas un iegādātas atbilstoši ieguldītāja vērtībai, ko attiecīgi aprēķina, pamatojoties uz nākotnē saņemamajiem nomas ienākumiem. Ieguldīšana nekustamajā īpašumā ar mērķi to iznomāt uzņēmumiem kā tāda ir jāuzskata par EEZ mēroga saimniecisku darbību, kas tiek veikta Norvēģijā, piedaloties tirgus dalībniekiem no daudzām EEZ valstīm. Konkrētais atbalsta saņēmējs – uzņēmums Haslemoen AS – saskaņā ar Norvēģijas valsts uzņēmumu reģistru (28) ir iesaistīts darbībās ar viesnīcām, moteļiem un restorāniem (29). Tas ekspluatē viesnīcu Hotell Haslemoen nometnes iekšteritorijā un iznomā ēkas Norvēģijas valstij, kuras tiek izmantotas kā patvēruma centrs. Attiecībā uz visām šīm darbībām jāuzskata, ka uzņēmums Haslemoen AS konkurē ar līdzīgiem uzņēmumiem Norvēģijā un arī pārējās EEZ valstīs. Tādēļ pasākums rada konkurences kropļojumus un ietekmē tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.
Valsts līmeņa juridiskais pamats (atsauce uz attiecīgo valsts oficiālo publikāciju)

Enova SF pārvaldīto atbalsta pasākumu valsts līmeņa juridiskais pamats izriet no šādiem tiesību normu avotiem — Valsts gada budžeti, kuros aprakstīta enerģētikas politika un ierosināts nākamā gada budžets. — Parlamenta 2001. gada 5. aprīļa lēmums (1) uz Naftas un enerģētikas ministrijas 2000. gada 21. decembra priekšlikuma pamata (2). Ar parlamenta lēmumu groza 1990. gada 29. jūnija Enerģētikas likumu Nr. 50 (Energiloven). — Nolīgums starp ministriju un Enova. Nolīguma jaunākajā redakcijā ir reglamentēti Enova SF veiktās Enerģētikas fonda pārvaldības mērķi laikposmā no 2008. gada 1. jūnija līdz 2011. gada 31. decembrim. — 2001. gada 10. decembra Noteikumi (EK) Nr. 1377/2001 par nodevu par elektrotīklu tarifu (Forskrift om innbetaling av påslag på nettariffen til Energifondet). Saskaņā ar noteikumiem par Enerģētikas fondu (Vedteker for energifondet) šis fonds atrodas Naftas un enerģētikas ministrijas pakļautībā un to pārvalda Enova.
21.

Robežvērtība ir noteikta 5 % apmērā no nenokārtotām garantētām saistībām attiecībā pret kopējām saistībām un 500 miljonu euro apmērā no garantētā parāda kopsummas. Šīs intervences robežvērtības noteikšanas pamatā ir salīdzinošs pētījums, kas apliecina, ka lielais vairums banku, kuras izmanto garantijas un uz kurām šobrīd neattiecas pārstrukturēšanas pienākumi (un pat ievērojama to banku daļa, uz kurām šādi pienākumi attiecas), paliks krietni zem šā līmeņa. Attiecībā uz nelielo to banku grupu (kas nav nenozīmīga), kuras pārsniedz šo robežu, ir pamats pārbaudīt, vai ievērojamā atkarība no finansēšanas garantijām norāda uz izteiktākiem strukturāliem trūkumiem šo banku uzņēmējdarbības modeļos. Pārbaudes uzsākšanas funkcija rada stimulu stabilām bankām uzsākt ātru finansējuma atdošanas procesu uz lielākoties vai pilnībā neizkropļotiem tirgus nosacījumiem. To banku gadījumā, attiecībā uz kurām veic rūpīgu dzīvotspējas pārskatu, vai nu tiks apstiprināta to ilgtermiņa dzīvotspēja, vai šaubas šajā saistībā norādīs uz nepieciešamību apsvērt visaptverošāku pārstrukturēšanu.
(7)

HFF tieši nefinansē valsts, bet to finansē no pašu kapitāla peļņas (t. i., iemaksām, procentu un cenu indeksācijas maksājumiem par piešķirtiem aizdevumiem), no procentiem, ko maksā par Islandes Fondu biržā kotētu HFF obligāciju (íbúðarbréf) emisiju un pārdošanu, un no klientu maksas par pakalpojumiem. HFF gūst labumu arī no valsts garantijas, kas izriet no valsts kā tā īpašnieka neierobežotas atbildības par HFF parādiem (7). Turklāt HFF saņem procentu atbalstu tieši no valsts budžeta, lai segtu zaudējumus, kuri rodas no aizdevumu izsniegšanas par likmēm, kas zemākas par tirgus likmēm, sabiedrībām, kuras būvē un nodrošina īres mājokļus.
(8)

Kopš 2004. gada sākuma Posten Norge pēc savas iniciatīvas risināja paralēlas sarunas ar NorgesGruppen, COOP un ICA, lai noslēgtu jaunus pamatnolīgumus par “pastu veikalā”. Ar šiem nolīgumiem bija paredzēts no 2006. gada 1. janvāra aizstāt līdzšinējos nolīgumus. Posten Norge iekšienē tika ierosināts informēt visas grupas par to, ka Posten Norge vēlas i) noslēgt jaunus pamatnolīgumus par “pastu veikalā” un ii) pielāgot noteikumus par priekšrocību, taču pirms sarunu beigām neinformēt mazumtirdzniecības grupas par to, vai prioritārais statuss tiks piešķirts un, ja jā, tad kam. Posten Norge īstenoja ierosināto stratēģiju un sarunu gaitā turēja atklātu jautājumu par galvenā partnera statusu.
Eksperimentālā izstrāde (31. panta 2. punkta c) apakšpunkts)

Maksimālais atbalsta apjoms NOK (maksimums 25–50 % attiecinamo izmaksu, atkarībā no uzņēmuma lieluma un regulas noteikumiem)
57.

Finansējuma shēmas var iedalīt divās plašās grupās: “finansējums no viena avota” un “jauktais finansējums”. “Finansējums no viena avota” apvieno shēmas, kurās sabiedriskā apraide tiek finansēta vienīgi no valsts līdzekļiem neatkarīgi no tās veida. “Jauktā finansējuma” shēmas aptver plašu programmu klāstu, no kurām sabiedriskajām raidorganizācijām piešķir finansējumu, dažādi apvienojot valsts līdzekļus un komerciālas vai sabiedrisko pakalpojumu darbības ieņēmumus, piemēram, no reklāmas laika vai programmu pārdošanas un ieņēmumiem no maksas pakalpojumiem.
2.

Reģionālā atbalsta pamatnostādnēs, nosakot konkrētu reģionālā atbalsta maksimālo robežu, pamatvilcienos ņem vērā to, cik nopietnas ir problēmas, kas ietekmē attiecīgo reģionu attīstību. Šā atbalsta maksimālā intensitāte ir noteikta pakāpeniski 10 % līdz 50 % apmērā no attiecināmajām izmaksām, kas pirmām kārtām ir pamatotas uz IKP uz vienu iedzīvotāju attiecīgajos reģionos, bet kas EBTA valstīm sniedz arī zināmu elastību, lai ņemtu vērā vietējos apstākļus. Katrai EBTA valstij paredzētie reģionālā atbalsta plāni ir publicēti Iestādes tīmekļa vietnē (3). Šīs pakāpeniskās atbalsta intensitātes būtībā atspoguļo līdzsvara pārbaudi, kas Iestādei jāveic, no vienas puses, samērojot pozitīvo ietekmi, kādu reģionālais atbalsts varētu atstāt jo īpaši uz kohēzijas veicināšanu, piesaistot ieguldījumus mazāk attīstītajām teritorijām, un, no otras puses, ierobežojot iespējamo negatīvo ietekmi, kas var rasties, piešķirot šādu atbalstu atsevišķiem uzņēmumiem, piemēram, negatīva ietekme uz citiem uzņēmējiem un reģioniem, kuru relatīvās konkurences priekšrocības ir attiecīgi samazinājušās.
38.

Iestāde šādu valsts atbalstu uzskatīs par saderīgu ar kopējo tirgu, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ja tiks izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi: a) šis atbalsts vienam uzņēmumam nepārsniedz EUR 500 000 skaidras naudas dotāciju; vienmēr izmanto bruto summas, proti, summas pirms nodokļu vai jebkādu citu maksu atskaitīšanas; ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta apjoms ir atbalsta dotācijas bruto ekvivalents; b) šis atbalsts tiek piešķirts shēmas veidā; c) atbalsts tiek piešķirts uzņēmumiem, kuri 2008. gada 1. jūlijā nebija nonākuši grūtībās (14); to var piešķirt uzņēmumiem, kuri minētajā datumā nebija nonākuši grūtībās, bet globālās finanšu un ekonomiskās krīzes rezultātā nonāca grūtībās vēlāk; atbalsta shēmu nevar piemērot uzņēmumiem, kuri darbojas zivsaimniecības nozarē; d) tas nav eksporta atbalsts vai atbalsts par labu vietējiem produktiem salīdzinājumā ar importētiem produktiem; e) atbalsts tiek piešķirts līdz 2010. gada 31. decembrim; f) pirms atbalsta piešķiršanas EBTA valsts no attiecīgā uzņēmuma pieprasa rakstisku vai elektronisku deklarāciju par jebkādu citu de minimis atbalstu un atbalstu atbilstīgi šim pasākumam, kas saņemts kārtējā fiskālajā gadā, un pārbauda, vai atbalsta kopējā summa, ko uzņēmums saņēmis laika posmā no 2008. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim, nepieaugs līdz līmenim, kas pārsniedz EUR 500 000 augšējo robežu; g) atbalsta shēmu nepiemēro uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu; to var piemērot uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un lauksaimniecības produktu tirdzniecību (15), ar nosacījumu, ka atbalsta summa nav noteikta, pamatojoties uz šādu produktu, kurus attiecīgais uzņēmums iepircis no sākotnējiem ražotājiem vai laidis tirgū, cenu un daudzumu, vai ar nosacījumu, ka to daļēji vai pilnībā nodod sākotnējiem ražotājiem (16).
27.

Lai izdzīvotu tirgū un maksimāli palielinātu peļņu, uzņēmumiem rodas stimuls veikt ieguldījumus personāla apmācībā. Ieguldījuma apjoms mācībās, ko uzņēmums vēlas veikt, ir atkarīgs arī no tā, cik daudz iegulda tā konkurents. Uzņēmumi, kurus subsidē valsts, var samazināt paši savus ieguldījumus. Savukārt, ja atbalsts stimulē atbalsta saņēmējus ieguldīt vairāk, konkurenti var reaģēt, samazinot paši savus mācību izdevumus. Ja, lai sasniegtu to pašu mērķi, atbalsta saņēmēji vai to konkurenti atbalsta gadījumā tērē mazāk nekā atbalsta neesības gadījumā, atbalsts izspiež to privātos ieguldījumus personāla mācībās.
10.

Valsts atbalsta nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju un strādājošu personu ar invaliditāti nodarbināšanai rezultātā atbalsta saņēmējam jāmaina sava darbība tā, lai tas nodrošinātu nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju un strādājošu personu ar invaliditāti nodarbinātības pieaugumu attiecīgajā uzņēmumā. Jaunajiem nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti vajadzētu aizņemt tikai no jauna radītās darba vietas vai tās darba vietas, kas ir atbrīvojušās sakarā ar aiziešanu no darba pēc brīvas gribas, invaliditāti, pensionēšanos, iestājoties pensijas vecumam, darba laika samazinājumu pēc brīvas gribas vai likumīgu atlaišanu no darba par amatpārkāpumu. Darba vietas, kas radušās, atlaižot no darba, nav paredzēts piešķirt subsidētajiem nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem vai strādājošām personām ar invaliditāti. Tādējādi valsts atbalstu nevar izmantot, lai aizstātu darba ņēmējus, attiecībā uz kuriem uzņēmums vairs nesaņem subsīdijas un kuri rezultātā ir atlaisti no darba.
12.

Pirmspaziņošanas posms paver iespēju apspriesties ar attiecīgo EBTA valsti un dot tai norādījumus par paziņojuma veidlapā sniedzamo informāciju, lai nodrošinātu tās pilnīgumu, sākot no paziņojuma dienas. Sekmīga pirmspaziņošanas posma rezultātā varēs atklātā un konstruktīvā gaisotnē arī apspriest visus svarīgos jautājumus, kas rodas saistībā ar plānoto pasākumu. Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz pasākumiem, kurus to sākotnējā formā nevarētu pieņemt un kas tādēļ būtu jāatsauc vai ievērojami jāgroza. Pirmspaziņošanas posms var arī aptvert izvērtējumu par to, vai plānotā pasākuma gadījumā pastāv cits juridiskais pamats vai attiecīgi precedenti. Turklāt, ja pirmspaziņošanas posms norisinās sekmīgi, Iestāde un attiecīgā EBTA valsts varēs apspriest svarīgākos konkurences jautājumus, ekonomikas analīzi un – vajadzības gadījumā – neatkarīgu ekspertu atzinumu, kas nepieciešams, lai pierādītu plānotā pasākuma saderību ar EEZ līguma darbību. Paziņojumu sniedzošā EBTA valsts pirmspaziņošanas posmā var arī lūgt Iestādi atbrīvot to no pienākuma sniegt dažus paziņojuma veidlapā paredzētos datus, kas konkrētās lietas īpatnību dēļ nav vajadzīgi pasākuma pārbaudei. Visbeidzot, pirmspaziņošanas posmam ir izšķiroša nozīme, lai noteiktu, vai uz lietu sākotnēji ir attiecināma izskatīšana atbilstīgi vienkāršotajai procedūrai (8).
(61)

Iepriekš minēto pamatnostādņu 4. punkta 9.–13. daļā ir noteikts, ka: “šādos apstākļos šos pagaidu nenododamos riskus var uzņemties uz sava rēķina valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs kā nenododamu risku, kas apdrošināts uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu. Apdrošinātājam pēc iespējas jāizlīdzina savas prēmiju likmes šādiem riskiem ar likmēm, ko citur iekasē privāti eksporta kredītu apdrošinātāji par attiecīgo riska veidu. Jebkura EBTA valsts, kas plāno izmantot izņēmuma noteikumu, nekavējoties dara EBTA Uzraudzības iestādei zināmu savu lēmumprojektu. Šajā paziņojumā, kurā atspoguļo risku apdrošināšanas seguma nepieejamību privātā apdrošināšanas tirgū, jāiekļauj ziņojums par stāvokli tirgū, sniedzot tam pierādījumus no diviem lieliem, labi pazīstamiem, starptautiskiem privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, kā arī no valsts kredītu apdrošinātāja, tādējādi pamatojot izņēmuma noteikuma izmantošanu. Alternatīvi, pierādījumus par seguma nepieejamību privātā apdrošināšanas tirgū, iespējams, var sniegt ar tāda neatkarīga konsultanta tirgus ziņojumu, kuru Iestāde uzskata par uzticamu un objektīvu. Turklāt tajā jāiekļauj to nosacījumu apraksts, kādus valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs paredzējis piemērot attiecībā uz šādiem riskiem. Iestāde divu mēnešu laikā pēc šāda paziņojuma saņemšanas pārbauda, vai izņēmuma noteikuma izmantošana ir atbilstīga iepriekšminētajiem nosacījumiem un saskaņā ar EEZ līgumu. Ja Iestāde atzīst, ka izņēmuma noteikuma izmantošanas nosacījumi ir izpildīti, tās lēmums par saderību nepārsniedz divus gadus no lēmuma pieņemšanas dienas, ja šajā laika posmā neizmainās tirgus nosacījumi, kas ir par pamatu izņēmuma noteikuma izmantošanai. Turklāt Iestāde, apspriežoties ar citām EBTA valstīm, var pārskatīt nosacījumus izņēmuma noteikuma izmantošanai; tā var arī lemt par tā atsaukšanu vai tā aizstāšanu ar citu attiecīgu sistēmu.”
(15)

Šo trīs kritēriju piemērošanai būtu jāierobežo to tirgu skaits elektronisko sakaru nozarē, kuros piemēro ex ante reglamentējošus pienākumus, tādējādi dodot ieguldījumu, lai sasniegtu regulatīvo pamatprincipu mērķi, proti, konkurencei attīstoties, šajos tirgos pakāpeniski samazināt uz nozari attiecināto ex ante regulējumu. Šie kritēriji jāpiemēro kumulatīvi, tas ir, neatbilstība jebkuram no tiem norāda, ka šim tirgum nav nepieciešams ex ante regulējums.
Valsts līmeņa juridiskais pamats (atsauce uz attiecīgo valsts oficiālo publikāciju)

FME shēmas juridiskais pamats ir: Naftas un enerģētikas ministrijas budžeta projekts 2009. gadam un Norvēģijas Parlamenta (Stortinget) lēmums par budžetu, Budsjett-innst. S. nr. 9 (2008-2009), cf. St.prp. nr. 1. Tillegg nr. 2 (2008-2009). Naftas un enerģētikas ministrijas vēstule Norvēģijas Pētniecības padomei par budžetu 2009. gadam saistībā ar FME shēmu. Budžeta projekts (St.prp. nr.37 (2008-2009) Om endringer i statsbudsjettet 2009 med tiltak for arbeid) par izmaiņām 2009. gada budžetā. Izglītības un pētniecības ministrijas 2009. gada budžeta vēstule (datēta ar 2009. gada 12. martu) par finansējumu 2009. gadam. Iekšējie dokumenti (publicēti Norvēģijas Pētniecības padomes tīmekļa vietnēs) “FME – Beskrivelse av ordningen”, “FME – Krav og retningslinjer” “Generelle kontraktsvilkår” “Prinsipper for Norges forskningsråds rettighetspolitikk” Publicēti angļu valodā: “Description of the Centre for Environment-friendly Energy Research Scheme” un “FME – Requirements and Guidelines”, izdevusi NPP kopā ar NPP ziņošanas kārtību. Dokumenti ir pieejami: www.forskningsradet.no un http://www.forskningsradet.no/servlet/Satellite?c=Page&pagename=energisenter%2FHovedsidemal&cid=1222932140861
—

piedāvāto vietu skaits ir vismaz 110 sēdvietas gan virzienā uz Alta, gan virzienā no tās, vismaz 150 sēdvietas virzienā uz Hammerfest un virzienā no tās, vismaz 150 sēdvietas virzienā uz Kirkenes un virzienā no tās, un vismaz 225 sēdvietas virzienā uz Vadsø un virzienā no tās,
2)

Stranda un Norddal pašvaldību piekrastes zonas, ko norobežo: — uz austrumiem līnija starp Linge prāmju piestātni Norddalsfjorden un Svarthammaren ziemeļu pusē, — uz ziemeļrietumiem līnija starp Urda Stofjorden austrumu pusē un Øygardsnakken rietumu pusē no Storfjorden, — uz dienvidiem līnija starp Dukevika, kas atrodas Synnulvsfjorden rietumu pusē, un punktu, kas atrodas fjordā 1 km uz ziemeļiem no pamestās fermas Smoge, kas atrodas austrumu pusē no Synnulvsfjorden.
f)

Lai prēmijas varētu uzskatīt par saderīgām ar tirgus cenām, tām ir jāsedz parastie, ar garantijas izsniegšanu saistītie riski, shēmas administratīvās izmaksas un gada atlīdzība par atbilstīgu kapitālu, pat ja tas vispār nav veidots vai ir izveidots tikai daļēji. Administratīvajām izmaksām ir jāietver vismaz konkrētā sākotnējā riska novērtējuma izmaksas, ka arī riska uzraudzības un riska pārvaldības izmaksas, kas saistītas ar garantijas izsniegšanu un administrēšanu. Attiecībā uz atlīdzību par kapitāla izmantošanu EBTA Uzraudzības iestāde ir novērojusi, ka uz parastajiem garantijas devējiem attiecas kapitāla prasību noteikumi un saskaņā ar šiem noteikumiem tie ir spiesti veidot pašu kapitālu, lai nebankrotētu, ja mainās ar garantijām saistītie gada zaudējumi. Uz valsts garantiju shēmām šie noteikumi parasti neattiecas, un tādēļ tām šādas rezerves nav jāveido. Citiem vārdiem, katru reizi, kad zaudējumi, kas rodas no garantijas, pārsniedz ieņēmumus no garantijas prēmijām, starpību vienkārši sedz no valsts budžeta. Šādas valsts garantijas dēļ shēma ir labvēlīgākā situācijā salīdzinājumā ar parastu garantijas devēju. Lai nepieļautu šādu atšķirību un atlīdzinātu valstij par risku, ko tā uzņemas, EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka garantijas prēmijai jāsedz atlīdzība par atbilstīgo kapitālu. EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka šādam kapitālam jāatbilst 8 % (17) no nesamaksātām garantijām. Attiecībā uz garantijām, ko izsniedz uzņēmumiem, kuru reitings ir AAA/AA-(Aaa/Aa3), atlīdzināmā kapitāla apjomu var samazināt līdz 2 % no nesamaksātajām garantijām. Tai pat laikā attiecībā uz garantijām, ko izsniedz uzņēmumiem, kuru reitings ir A+/A-(A1/A3), atlīdzināmā kapitāla apjomu var samazināt līdz 4 % no nesamaksātajām garantijām. Parasti atlīdzību par šo kapitālu veido riska prēmija, ko, iespējams, palielina par bezriska procentu likmi. Riska prēmiju par atbilstīgu kapitālu valstij maksā visos gadījumos. Balstoties uz šo praksi un Eiropas Komisijas praksi, EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka normāla riska prēmija par pašu kapitālu ir vismaz 400 bāzes punktu un ka minētā riska prēmija ir jāiekļauj garantijas prēmijā, ko maksā saņēmēji (18). Ja – kā vairumā valsts garantiju shēmu – kapitāls shēmai nav nodrošināts un tādēļ valsts neveic skaidras naudas iemaksas, bezriska procentu likme nav jāņem vērā. Vai arī, ja pamatā esošo kapitālu valsts reāli nodrošina, valstij jāsedz aizņēmuma izmaksas, un shēma gūst labumu no šīs skaidrās naudas, iespējams, to ieguldot. Tāpēc par nodrošināto summu jāmaksā bezriska procentu likme valstij. Turklāt šī maksa būtu jāatskaita no shēmas finanšu ienākumiem, un tai nav obligāti jāietekmē garantijas prēmijas (19). EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka par bezriska likmes aizstājēju var izmantot 10 gadu valdības obligāciju peļņu, kas ir parastā peļņa no ieguldītā kapitāla.
—

ja laikposmā no 1. janvāra līdz 30. jūnijam vai no 1. augusta līdz 30. novembrim aizpildīto sēdvietu skaits pārsniedz 70 % no piedāvāto sēdvietu skaita, pārvadātājam jāpalielina sēdvietu skaits saskaņā ar noteikumiem, kas iekļauti šā dokumenta A pielikumā;