Aicinājums iesniegt atsauksmes atbilstīgi Uzraudzības un tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktam attiecībā uz valsts atbalstu, kas sniegts, piešķirot atbrīvojumu no paredzētā nodokļa un reģistrācijas nodevas, dibinot Norvēģijas uzņēmumu Entra Eindom AS (še turpmāk - Entra).

(2004/C 319/07)

Ar 2004. gada 16. jūnija Lēmumu 132/04/COL, kas autentiskā valodā izklāstīts šim kopsavilkumam sekojošās lappusēs, EBTA Uzraudzības iestāde uzsāka procedūru saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un tiesas izveidi (še turpmāk – Uzraudzības un tiesas nolīgums). Lēmuma kopija ir nosūtīta Norvēģijas valdībai.

Ar šo EBTA Uzraudzības iestāde paziņo EBTA valstīm, ES dalībvalstīm un ieinteresētām personām, ka tās var iesniegt atsauksmes par minēto pasākumu viena mēneša laikā no šā paziņojuma publicēšanas, nosūtot tās uz šādu adresi:

Atsauksmes tiks paziņotas Norvēģijas valdībai. Ieinteresētās personas, kas iesniedz atsauksmes, var rakstveidā lūgt ievērot konfidencialitāti attiecībā uz viņu identitāti, atbilstīgi to pamatojot.

Kopsavilkums

Procedūra

2002. gada 22. maijā EBTA Uzraudzības iestāde (EUI) lūdza Norvēģijas valdībai iesniegt informāciju par iespējamo valsts atbalstu par labu nekustamā īpašuma uzņēmumam Entra Eiendom A/S. Sekoja turpmāka korespondence starp Norvēģijas valdību un iestādi.

Atbalsta pasākuma apraksts

1999. gada 4. jūnijā Norvēģijas valdība informēja Parlamentu par valsts iestādes – Valsts būvniecības un īpašuma direktorāta (“Statsbygg”) – reorganizāciju un to, ka tiek dibināta sabiedrība ar ierobežotu atbildību Entra.

Valsts pārgrāmatoja sabiedrībai Entra īpašumu, kapitālu un personālu (aktīvus un pasīvus) apmaiņā pret akciju emisiju, sākot no 2000. gada 1. jūlija. Īpašumtiesības par attiecīgajiem īpašumiem no valsts tika nodotas Entra un reģistrētas uz sabiedrības Entra vārda. 100 % sabiedrības akciju pieder Norvēģijas valstij. Īpašuma portfelis sastāv no aptuveni 120 īpašumiem, kuru kopējā platība ir 880 000m.

Viss nekustamais īpašums Norvēģijā ir reģistrēts nekustamā īpašuma reģistrā, kas izveidots saskaņā ar 1935. gada 7. jūnija Reģistrācijas likumu Nr. 2. Atbilstīgi 7. panta 1. punktam 1975. gada Akcīzes nodokļa likumā Nr. 59, reģistrējot nekustamā īpašuma īpašumtiesību nodošanu ir jāmaksā nodoklis. Par īpašumtiesību nodošanas reģistrāciju nekustamā īpašuma reģistrā saskaņā ar 1982. gada Tiesas nodevas likumu Nr. 86 ir jāmaksā reģistrācijas nodeva.

1999. gada 4. jūnijā Parlamentam iesniegtajā likumā noteikts, ka pārreģistrācija nekustamā īpašuma reģistrā un citos valsts reģistros uzskatāma par nosaukuma maiņu. Rezultātā sabiedrībai Entra nebija pienākuma maksāt nodokli un reģistrācijas nodevas. Valdība uzskata, ka šī procedūra atbilst iepriekš pieredzētiem valsts uzņēmumu reorganizācijas gadījumiem.

Maksājamās nodevas par īpašumtiesību nodošanu attiecībā uz sabiedrības Entra saņemto nekustamo īpašumu saskaņā ar iesniegto informāciju būtu aptuveni NOK 80.6 miljoni (aptuveni EUR 10.4 miljoni).

Novērtējums

Līdz ar īpašu tiesību normu pieņemšanu Entra ir atbrīvota no nodokļa un reģistrācijas nodevas izmaksām. Iestāde uzskata, ka tas sniedz finansiālas priekšrocības. Nevienā citā Norvēģijas tiesību aktā nav teikts, ka šāds darījums ir atbrīvots no vispārējā noteikuma, saskaņā ar kuru par īpašumtiesību maiņas reģistrāciju jāmaksā nodoklis un reģistrācijas nodeva.

Norvēģijas valdība apgalvo, ka minētais nesniedz priekšrocības Entra sabiedrībai salīdzinājumā ar privātiem uzņēmumiem līdzīgā situācijā. Saskaņā ar īpašu likumā noteiktu shēmu valsts pasākumu definē kā priekšrocību sniegšanu dažiem uzņēmumiem salīdzinājumā ar citiem, kas, ņemot vērā izvirzīto mērķi, atrodas salīdzināmā juridiskā un faktiskā situācijā. Iestāde joprojām nav pārliecināta, ka EEZ līguma 61. panta 1. punkts neattiecas uz atbrīvojumu no nodokļa un reģistrācijas nodevas salīdzinājumā ar privātiem uzņēmumiem.

Turklāt Norvēģijas valdība apgalvo, ka atbrīvojums no nodokļa un reģistrācijas nodevas samaksas vai minēto nodevu nemaksāšana nesniedz priekšrocības, jo uzņēmuma kapitāla struktūra, viengabalainība un kopējā vērtība saskaņā ar sākuma bilanci nemainītos. Tomēr iestāde pieturas pie sava sākotnējā uzskata, ka pienākums maksāt minēto nodokli un reģistrācijas nodevu uzskatāms par uzņēmuma saistībām, un atbrīvojums no šīm saistībām vērtējams kā uzņēmumam sniegtā priekšrocība EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē. šo priekšrocību nevar uzskatīt par neesošu, ņemot vērā to, kādā veidā ir sastādīta sākuma bilance.

Iestāde turklāt uzskata, ka nodokļu ieņēmumu zaudējums ir līdzvērtīgs valsts līdzekļu patēriņam fiskālo izdevumu veidā.

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu viedokli minētais pasākums ir vispārējs pasākums, uz ko neattiecas 61. panta 1. punkts. šajā kontekstā iestāde vēlas norādīt, ka nodokļu pasākumi, kas pieejami visiem uzņēmējiem, kuri darbojas kādā EBTA dalībvalstī, parasti ir vispārēji pasākumi. Dažu pasākumu atšķirīgā būtība ne vienmēr nozīmē to, ka tie jāuzskata par valsts atbalstu. Tas attiecas uz pasākumiem, kas no ekonomiskā viedokļa ir nepieciešami nodokļu sistēmas netraucētai darbībai un efektivitātei. Pēc iestādes domām no pašreizējiem tiesību aktiem un prakses akcīzes nodokļa jomā nevar loģiski secināt, ka Entra minētā nodokļa un reģistrācijas nodevas nolūkos būtu jāuzskata par “Statsbygg” (daļu). Tādēļ minētais pasākums jāuzskata par selektīvu 61. panta 1. punkta nozīmē.

Turklāt iestāde vēlas atzīmēt, ka uzņēmums darbojas visā Norvēģijā tirgū, kas ir atvērts uzņēmējiem no jebkuras citas EEZ dalībvalsts. Rezultātā šis pasākums nelabvēlīgi ietekmē vai var ietekmēt konkurenci un tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.

Secinājums

ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, iestāde šaubās, ka atbrīvojums no minētā nodokļa un reģistrācijas nodevas, kas ir pieņemts saistība ar Entra Eiendom AS dibināšanu, ir saderīgs ar EEZ līguma darbību. Tādēļ iestādei ir jāuzsāk oficiāla izmeklēšanas procedūra, kas paredzēta Uzraudzības un tiesu nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktā.

EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY DECISION

No 132/04/COL

of 16 June 2004

to initiate the procedure provided for in Article 1 (2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom as

(NORWAY)

THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY,

Having regard to the Agreement on the European Economic Area (1), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof,

Having regard to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (2), in particular to Article 24 and Article 1 in Part I of Protocol 3 thereof,

Having regard to the Authority's Guidelines (3) on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement,

Whereas:

I. FACTS

1. PROCEDURES AND CORRESPONDENCE

2. THE ESTABLISHMENT OF ENTRA

3. THE NORWEGIAN LEGISLATION AND PRACTICE CONCERNING DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES ON THE REGISTRATION OF TRANSFER OF REAL ESTATE PROPERTY IN CONNECTION WITH REORGANISATION OF UNDERTAKINGS

3.1. Introduction

3.2. Exemptions based on the Registration Act construed in the light of the company legislation

3.3. Exemptions based on special legislation

3.4. Methods used to avoid excise duties

4. THE NORWEGIAN GOVERNMENT'S ASSESSMENT OF WHETHER THE EXEMPTION OF DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES IS IN COMPLIANCE WITH THE STATE AID PROVISIONS OF THE EEA AGREEMENT

4.1. Assessment in connection with the establishment of Entra

4.2. Arguments in the correspondence with the Authority

By letter dated 4 June 2003, the Ministry of Trade and Industry submitted additional information and arguments concerning i.a. the so called continuity principle, clarification concerning the measures used by private undertakings, why the non-payment does not constitute an advantage, information on the current law with regard to mergers and de-mergers and on exemption from the duty to pay registration fees. The Ministry reiterates the arguments in the letter dated 7 November 2002 as to why the non-payment does not constitute an advantage for Entra. In addition, the Ministry argues that the exemption is a general measure, which does not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement. Point 9, Conclusion, of the letter dated 4 June 2003, reads:

“The common system regarding registration fee and document duty is that the continuity principle determines if conversion processes, both public and private, may be done as a name change in relation to inter alia the rules on registration fee and document duty. The purpose of the continuity principle is to facilitate the implementation of mergers, de-mergers and restructurings, which is regarded as socio-economically desirable. The special legislation and the reimbursement of accrued document duty resulting from the reorganisation of hydropower/ electricity companies are a result of the same considerations. Thus, the practice is a general measure, which according to well-established case law does not constitute State aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.”

II. APPRECIATION

1. The existence of State aid

Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:

“Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.”

To be considered as state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a tax measure must fulfil the following four criteria:

1. The measure must confer the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

2. The advantage must be granted by the State or through State resources.

3. The measure must be specific or selective in that it favours “certain undertakings or the production of certain goods”.

4. The measure must affect competition and trade between the Contracting Parties.

Condition 1: The measure must confer on the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

Condition 2: The advantage must be granted by the State or through State resources.

Condition 3: The measure must be specific or selective in that it favours “certain undertakings or the production of certain goods”.

Firstly, the Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority's State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:

“Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures. They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.”

According to the case law of the Court of Justice, it is possible to draw a distinction between:

— differentiated treatment that results from the application, to specific situations, of the same principles as those underlying the ordinary rules (no aid)

— differentiated treatment, which, favouring certain undertakings, departs from the internal logic of the ordinary rules (aid) (19).

Condition 4: The measure must affect or threaten to affect competition and trade between the Contracting Parties.

2. Compatibility of the aid

3. The character of the aid

4. Conclusion

HAS ADOPTED THIS DECISION:

1. The Authority has decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom AS.

2. The Norwegian Government is invited, pursuant to Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, to submit its comments on the opening of the formal investigation procedure within two months from notification of this decision.

3. The Norwegian Government shall be informed by means of a letter containing a copy of this decision.

4. The EC Commission shall be informed, in accordance with Protocol 27(d) of the EEA Agreement, by means of a copy of this decision.

5. Other EFTA States, EC Member States, and interested parties shall be informed by the publishing of this decision in its authentic language version, accompanied by a meaningful summary in languages other than the authentic language version, in the EEA Section of the Official Journal of the European Communities and the EEA Supplement thereto, inviting them to submit comments within one month from the date of the publication.

6. This decision is authentic in the English language.