LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 58/86

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 167/09/COL

(2009. gada 27. marts)

par Listas gaisa spēku bāzes iznomāšanu un pārdošanu (Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2), jo īpaši tā 61. līdz 63. pantu un 26. protokolu,

ŅEMOT VĒRĀ Līgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes un Tiesas līguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu un II daļas 4. panta 2. punktu (4),

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju (5) un jo īpaši to V daļu par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes,

PĒC AICINĀJUMA ieinteresētajām personām iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar 3. protokola II daļas 6. panta 1. punktu (6),

ŅEMOT VĒRĀ to apsvērumus,

tā kā:

I. FAKTI

1. PROCEDŪRA

Lēmums Nr. 183/07/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā. Iestāde aicināja ieinteresētās puses iesniegt savus apsvērumus. Iestāde saņēma Lista Lufthavn AS apsvērumus. 2007. gada 4. decembra vēstulē (atsauces Nr. 455712) Iestāde tos nosūtīja Norvēģijas iestādēm, kurām tika dota iespēja atbildēt. Norvēģijas iestādes iesniedza savus apsvērumus ar 2007. gada 12. decembra vēstuli (atsauces Nr. 457245).

Iestāde norīkoja ekspertu Jeiru Sostadu (Geir Saastad) neatkarīga eksperta vērtējuma sagatavošanai par Listas (Lista) gaisa spēku bāzi. Eksperta norīkojums stājās spēkā 2008. gada 14. aprīlī. Eksperta uzdevums bija noteikt i) gaisa spēku bāzes tirgus vērtību un ii) ar zemi un ēkām saistīto pienākumu vērtību.

Neatkarīgā eksperta galīgais ziņojums tika nodots Iestādei 2008. gada maijā.

2008. gada 18. jūlija vēstulē (atsauces Nr. 486089) Iestāde lūdza Norvēģijas iestādes sniegt papildu informāciju.

Norvēģijas iestādes sniedza nepieciešamo informāciju 2008. gada 28. augusta vēstulē (atsauces Nr. 489312).

2. IZMEKLĒTO PASĀKUMU APRAKSTS

Iestāde izmeklēja divus atsevišķus pasākumus – Listas gaisa spēku bāzes iznomāšanu un pārdošanu.

2.1. LISTAS GAISA SPĒKU BĀZES APRAKSTS

Parlamentam adresētajā priekšlikumā Nr. 50 (1994–1995) (7) Aizsardzības ministrija izklāstīja savu priekšlikumu par gaisa spēku bāzes slēgšanu. Aizsardzības ministrija izvirzīja tā saukto “attīstības alternatīvu”. Saskaņā ar šo plānu Norvēģijas bruņotajiem spēkiem vajadzēja novērtēt ēku kompleksu, lai izlemtu to, kuras ēkas nevar vai nevajadzētu izmantot rūpnieciskiem vai komerciāliem mērķiem. Ēkas, kuras varētu izmantot rūpnieciskiem vai komerciāliem mērķiem, būtu jāsaglabā ne ilgāk kā desmit gadus, lai izvērtētu komercattīstības iespējas un atrastu vispiemērotāko risinājumu gaisa spēku bāzes izmantošanai komerciāliem mērķiem.

Lai papildinātu Parlamenta rezolūciju, tika sagatavoti vairāki ziņojumi ar mērķi izstrādāt pārskatu par Listas gaisa spēku bāzes vispārīgo stāvokli (Norvēģijas iestādes ir iesniegušas tikai 2002. gada 24. janvāra ziņojumu par ugunsdrošību, kurā TekØk ziņoja par attiecīgajā laikā pastāvošajiem normatīviem un ieteicamajiem uzlabojumiem un aprēķināja ieteikto darbu izmaksas).

Listas gaisa spēku bāze aizņem 5 000 000 m2 zemes. Ēku komplekss sastāv no noliktavu ēkām, kazarmām, ēdnīcu telpām un angāriem. Ēku kompleksa kopējā platība ir aptuveni 28 000 m2. Nekustamajā īpašumā ir arī lidjosla un mitrzemes teritorija.

Saskaņā ar Fašunnas (Farsund) pašvaldības apstiprināto Listas gaisa spēku bāzes pašvaldības sektora plānu šo īpašumu var izmantot komercdarbībai, tostarp aviācijas pakalpojumu sniegšanai, sabiedrības attīstībai, amatniecībai un rūpniecībai. Teritorija ap Šlevdalsvanetu (Slevdalsvannet), kur ir mitrzeme un Norvēģijas bruņoto spēku munīcijas noliktava, tika rezervēta Norvēģijas bruņoto spēku vajadzībām, lidostas pakalpojumiem un dabas rezervātam. Aptuveni 1 900 000 m2 varēja izmantot rūpnieciskiem mērķiem. Daļa zemes un atsevišķas ēkas ir aizsargātas saskaņā ar Norvēģijas bruņoto spēku aizsardzības plānu, tostarp:

— trīs angāri un pretgaisa aizsardzības trenažieris,

— ēdnīca un

— zemes platību daļas, ieskaitot skrejceļus, manevrēšanas ceļus un daļu autoceļu tīkla.

2.2. LISTAS GAISA SPĒKU BĀZES IZNOMĀŠANA

Norvēģijas bruņotajiem spēkiem piederošo nekustamo īpašumu reorganizācijas kontekstā 1994.–1995. gadā tika nolemts, ka no 1996. gada 1. jūlija jāpārtrauc Listas gaisa spēku bāzes militārā darbība.

1996. gada 27. jūnijā Norvēģijas Aizsardzības nekustamo īpašumu aģentūra (turpmāk tekstā “NANĪA”) noslēdza nomas līgumu uz desmit gadiem ar Lista Airport Development AS (“LAD”), kas stājās spēkā 1996. gada 1. jūlijā uz laiku līdz 2006. gada 30. jūnijam, paredzot iespēju, ka LAD īrē gaisa spēku bāzi vēl uz desmit gadiem. Uzņēmums piederēja Fašunnas pašvaldībai (20 %) un vietējiem investoriem (80 %). Līgums attiecās uz deviņām ēkām ar platību, kas atbilst aptuveni 12 500 m2, un skrejceļu, kas aizņem 421 610 m2.

Līguma galvenais mērķis “attīstības alternatīvas” īstenošanas ietvaros bija laika periodā, kas nepārsniedz desmit gadus, attīstīt gaisa spēku bāzē komerciālos gaisa transporta pakalpojumus.

1996. gada 1. jūlijā nomas līgums tika pārslēgts ar uzņēmumu Lista Lufthavn AS (“LILAS”), kas bija nodibināts 1996. gada 3. maijā.

Nomas līgumā bija paredzēts, ka LILAS nomās konkrētu daļu ēku un aerodromu par cenu NOK 10 000 gadā, kas tiks mainīta katrus piecus gadus. NANĪA arī pienāktos līdz 15 % no LILAS gūtajiem ienākumiem par ēku iznomāšanu apakšnomniekiem. Laikā no 1996. gada 1. jūlija līdz 2002. gada septembrim LILAS noslēdza vairākus apakšnomas līgumus. Ienākumi no apakšnomniekiem, kas tika izmaksāti NANĪA, bija NOK 245 405.

Nomas līgumā bija noteikts, ka gaisa spēku bāzes īpašnieks ir atbildīgs par ēku ārējo uzturēšanu un aerodroma uzturēšanu. Šo saistību griesti bija NOK 1 500 000 gadā. Kā atlīdzība par šo pienākumu izpildi īpašniekam pienācās daļa peļņas. Nomas līguma 3. pantā bija paredzēts, ka gadījumā, ja gaisa spēku bāzes komerciālās izmantošanas rezultātā radītā peļņa pārsniegs NOK 4 500 000, gaisa spēku bāzes īpašniekam būs tiesības saņemt 20 % no peļņas, kas pārsniedz šo summu.

Kādu laiku tika sniegti komercpakalpojumi. Līdz 1999. gada 1. novembrim komercpakalpojumus sniedza uzņēmumi Braathen Safe un Air Stord. 2000. gadā LILAS turpināja pētīt iespēju atjaunot regulārus lidojumus un veidot lidostu kā kravas termināli starptautiskajiem gaisa kravu pārvadājumiem uz Eiropu. LILAS izdevās atjaunot regulārus lidojumus starp Oslo un Listu, kurus visu 2001. gadu veica Cost Air. 2002. gadā no Listas lidostas netika veikti regulāri lidojumi. Tā kā LILAS nepanāca sākotnējo mērķi gaisa spēku bāzē izveidot aviopārvadājumu jomas komercpakalpojumus, ienākumi laikā no 1996. līdz 2002. gadam ne reizi nepārsniedza NOK 4 500 000 gadā.

Pirmās desmitgades beigās uzņēmumam LILAS bija iespēja pagarināt nomas līgumu vēl uz desmit gadiem. Ja LILAS šīs tiesības neizmantoja, tas drīkstēja nopirkt konkrētu gaisa spēku bāzes teritoriju par cenu NOK 10 000 000. Turklāt līgumā bija noteikts, ka gadījumā, ja NANĪA izlemtu nomas līguma darbības laikā pārdot visu Listas gaisa spēku bāzi, uzņēmumam LILAS būtu tiesības nopirkt to visu par cenu NOK 25 000 000. 2002. gada 13. decembra vēstulē LILAS atteicās no pirmpirkuma tiesībām uz visu Listas gaisa spēka bāzi, un gaisa spēku bāze tika pārdota uzņēmumam Lista Flypark AS.

2006. gada jūnijā atbilstoši nomas līguma noteikumiem LILAS izmantoja pirmpirkuma tiesības, lai no Lista Flypark AS nopirktu daļu Listas gaisa spēku bāzes par summu NOK 10 000 000.

2.3. LISTAS GAISA SPĒKU BĀZES PĀRDOŠANA

2002. gada 12. septembrī NANĪA pārdeva Listas gaisa spēku bāzi uzņēmumam Lista Flypark AS. Pārdošanas darījuma rezultātā Norvēģijas valsts izmaksāja uzņēmumam Lista Flypark AS neto summu NOK 10 875 000. Analizējot pārdošanas noteikumus, jānošķir divi secīgi soļi: no vienas puses, nekustamā īpašuma tirgus vērtības novērtējums un, no otras, ar zemi un ēkām saistīto pienākumu novērtējums.

2.3.1. Pasākumi, kas tika veikti, lai atrastu gaisa spēku bāzes pircēju

1997. gadā LILAS sazinājās ar NANĪA, lai uzsāktu sarunas par gaisa spēku bāzes pirkšanu. 1998. gada 21. oktobrī Fašunnas pašvaldība un LILAS vienojās par īpašuma pirkšanas stratēģiju. Tomēr sarunas starp NANĪA, Fašunnas pašvaldību un LILAS tika pārtrauktas 1999. gada 22. februārī, jo puses nespēja vienoties par cenu.

2000. gadā NANĪA ievietoja vairākus sludinājumus vietējos (Farsund Avis) un reģionālajos (Fedrelandsvennen un Stavanger Aftenblad) laikrakstos par īpašuma pārdošanu. Pārdošana, kā toreiz bija iecerēts, attiecās uz nekustamā īpašuma daļām. Neskatoties uz sludinājumiem, īpašumu pārdot neizdevās.

2001. gada 16. un 17. augustā NANĪA sarīkoja Listas konferenci, uz kuru tika aicināti 7 000–8 000 potenciālo investoru. Konferences mērķis bija parādīt interesentiem Listas gaisa spēku bāzi un gaisa spēku bāzes iespējamo pārveidi no militāra objekta par komerciālai izmantošanai piemērotu civilobjektu. Pēc konferences tika norīkots konsultants Jorta (Hjort) kungs, kura uzdevums bija palīdzēt organizēt pārdošanas procesu. Viņš secināja, ka “gaisa spēku bāzi ir grūti pārdot nekustamā īpašuma attīstītājiem, jo nav piemērotu pircēju, un īpašuma izmantošanas iespējas ir ļoti ierobežotas ar LILAS noslēgtā līguma dēļ”.

2001. gada augustā NANĪA nolēma, ka īpašums ir pārdodams kopumā, lai nepieļautu to, ka noteiktas gaisa spēku bāzes daļas kļūst pilnīgi nepievilcīgas potenciālajiem pircējiem.

2002. gada sākumā, notiekot sarunām ar nekustamo īpašumu attīstītājiem Intervest Eiendom AS un Interconsult Prosjektutvikling AS, NANĪA nekustamā īpašuma vērtētājiem Verditakst un OPAK pasūtīja veikt divus vērtējumus. Šīs sarunas beidzās neveiksmīgi, taču 2002. gada 12. septembrī NANĪA un uzņēmums Lista Flypark AS vienojās par pirkuma līgumu.

2.3.2. Pirkšanas cena

Pirkšanas cenas pamatā bija trīs elementi: i) faktiskā cena, kas jāmaksā par īpašumu, ii) papildu maksa, kas atbilst 50 % no tālākpārdošanas neto summas, un iii) summa, kas atbilst 30 % no neto ienākumiem no nomas līguma.

i) Īpašuma cena

OPAK2002. gada 29. maija ziņojumā tika aplūkoti šādi trīs varianti: īpašuma pārdošana jaunam pircējam (par NOK 32 000 000), īpašuma pārdošana nomniekam, pamatojoties uz viņa pirmpirkuma tiesībām pirkt daļu no nomātās ēkas un zemes, kad beidzies nomas desmit gadu termiņš (par NOK 34 000 000), un īpašuma pārdošana nomniekam, pamatojoties uz viņa pirmpirkuma tiesībām uz īpašumu kopumā nomas termiņa laikā (par NOK 25 000 000).

Verditakst2002. gada 7. jūnija vērtējumā bija secināts, ka īpašuma tirgus vērtība ir NOK 11 000 000.

Vienošanās par pārdošanas cenu būtībā tika panākta, pamatojoties uz Verditakst veikto novērtējumu, t. i., NOK 11 000 000.

Pamatojoties uz iepriekš minēto ugunsdrošības ziņojumu, no īpašuma vērtības tika atskaitīta summa NOK 7 500 000, lai ņemtu vērā darbus, kas jāveic, lai nodrošinātu atbilstību pastāvošajiem ugunsdrošības normatīviem. Tāpēc īpašuma pārdošanas cena tika samazināta līdz NOK 3 500 000.

ii) 50 % daļa no tālākpārdošanas neto summas

Saskaņā ar pirkuma līguma 3. pantu NANĪA pienācās 50 % no visiem ienākumiem par īpašumā esošo zemes gabalu pārdošanu. Par divu zemes gabalu pārdošanu NANĪA tika pārskaitīta summa NOK 795 263. Bez tam ir neatrisināts strīds par NOK 5 000 000 saistībā ar šā noteikuma izpratni attiecībā uz zemes gabalu, kura izpirkšanas iespēja nomas līgumā bija paredzēta LILAS.

iii) 30 % no neto ienākumiem no nomas līguma

NANĪA pienācās arī 30 % no jebkuras nomas līguma rezultātā gūtās peļņas pēc nodokļu nomaksas. Tomēr laikā no 2003. līdz 2006. gadam no uzņēmuma Lista Flypark AS netika gūti ienākumi.

2.3.3. Ar zemi un ēkām saistīto pienākumu vērtība

Tika panākta vienošanās par to, ka pircējam tiks kompensēti ar īpašumu saistītie pienākumi, kas netika ņemti vērā, veicot vērtēšanu. Kompensācijā bija iekļauta:

i) ar tehniskām iekārtām (piemēram, elektropārvades līnijām) saistītā kompensācija NOK 3 500 000 apmērā. NANĪA uzņēmās pienākumu palīdzēt pārveidot gaisa spēku bāzi par komercuzņēmumu atbilstoši Parlamenta lēmumam: “Saskaņā ar Parlamenta rezolūciju bruņotajiem spēkiem ir pienākums sagatavot teritoriju izmantošanai civiliem mērķiem. Šajā pienākumā īpaši ietilpst saistības pret apkārtējās zemes īpašniekiem attiecībā uz zemes nosusināšanu, kā arī atbalsts jaunas infrastruktūras radīšanai saistībā ar teritorijas attīstību.”;

ii) ar jaunas infrastruktūras izveidi saistīta kompensācija NOK 5 500 000 apmērā. NANĪA atkal bija pienākums segt izdevumus par gaisa spēku bāzes pārveidi no militāra objekta civilobjektā;

iii) kompensācija, kas saistīta ar LILAS nomas līgumu, NOK 5 375 000 apmērā. Nomas līgumā ir paredzēts, ka gaisa spēku bāzes īpašnieks ir atbildīgs par ekspluatācijas izmaksām un ēku ārējo uzturēšanu, kā arī aerodroma uzturēšanu. Tomēr šo saistību maksimālā robeža bija NOK 1 500 000 gadā. Tā kā laikā, kad 2002. gadā notika pārdošana, NANĪA bija jāmaksā uzņēmumam LILAS gada maksa NOK 1 500 000 par vēl aptuveni četriem gadiem, Lista Flypark AS tika aizdotas NOK 5 375 000, lai izpildītu šīs saistības pret LILAS.

Kopējā kompensācija NOK 14 375 000 apmērā tika pretstatīta pirkuma cenai NOK 3 500 000. Tādējādi Norvēģijas iestādes pircējam samaksāja NOK 10 875 000.

3. NORVĒĢIJAS IESTĀŽU APSVĒRUMI

3.1. APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ LILAS NOMAS LĪGUMU

3.1.1. Nomas līgumā uzņēmumam LILAS netika piešķirts atbalsts vai priekšrocības

Norvēģijas iestādes norādīja, ka, neskatoties uz to, ka nomas līgumā norādītā nomas maksa tiešām bija NOK 10 000 gadā, šī vērtība neatspoguļoja precīzi faktiskās summas, kas tika maksātas NANĪA. NANĪA tiešām pienācās arī 15 % no LILAS gūtajiem ienākumiem no ēkas iznomāšanas apakšnomniekiem. Turklāt gadījumā, ja ar komercaviāciju saistītie bruto ienākumi pārsniegtu NOK 4 500 000 gadā, NANĪA papildus pienāktos 20 % no visiem ienākumiem, kas pārsniedz šo summu.

NANĪA gūtie ienākumi no apakšnomas bija NOK 245 405. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu pausto viedokli ienākumi no iznomāšanas apakšnomniekiem NOK 245 405 apmērā jāpieskaita pie gada nomas maksas NOK 10 000. Kopējā nomas maksa nomāšanas periodā līdz īpašuma pārdošanai 2002. gadā veidoja summu NOK 310 405.

Norvēģijas iestādes arī uzsver, ka uzņēmumam LILAS īpašums bija jāattīsta, jāekspluatē un jāuztur, lai gaisa spēku bāzē varētu tikt sniegti komerciālie aviopakalpojumi, izpildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības. Šajā kontekstā izmaksātā nomas maksa uzskatāma par visai nebūtisku, ja vērtē nomas līgumu. Ja projekts būtu bijis veiksmīgs, uzņēmums LILAS būtu guvis ievērojamu peļņu no nomas līguma. No otras puses, ja īstenotos pieticīgākas prognozes, tad gaisa spēku bāzes noma būtu nerentabla uzņēmumam LILAS, ņemot vērā no nomas līguma izrietošo finansiālo risku, ko rada būtiskas izmaksas, no kurām nevar izvairīties.

3.1.2. Nav ietekmes uz EEZ valstu savstarpējo tirdzniecību

Norvēģijas iestādes apgalvoja, ka nav pazīmju, kas norādītu, ka būtu skarta EEZ valstu savstarpējā tirdzniecība un atbalsts būtu kropļojis konkurenci. Iestādes atsaucās uz Pamatnostādnēm par valsts atbalstu lidostu finansēšanai un darbības uzsākšanas atbalstu aviosabiedrībām, kas veic lidojumus no reģionālām lidostām (8). Saskaņā ar to Listas lidosta tiktu klasificēta kā D kategorijas lidosta, t. i., maza lidosta ar pasažieru skaitu gadā, kas nepārsniedz vienu miljonu. Listas lidostas kopējā pasažieru bāze ir 32 000 cilvēku. Lidostu pamatnostādnēs ir noteikts, ka “nav paredzams, ka mazām reģionālām (D kategorijas) lidostām piešķirtais finansējums varētu kropļot konkurenci vai ietekmēt tirdzniecību tādā apmērā, lai kaitētu kopīgām interesēm” (9).

3.1.3. Netika sniegts nelikumīgs atbalsts

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka, izskatot nomas līguma nosacījumus, jāatsaucas uz jaunajām Lidostu pamatnostādnēm (10). Tiešām, kaut arī nomas līguma slēgšanas laikā tās nebija pieņemtas, Norvēģijas iestādes apgalvo, ka jaunās Lidostu pamatnostādnes “drīzāk papildina, nekā aizstāj” iepriekšējās pamatnostādnes un tāpēc uz tām ir jāatsaucas.

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka uzņēmumam LILAS bija uzticētas sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, kuras paredzēja “infrastruktūras ekspluatāciju, ieskaitot lidostu infrastruktūras uzturēšanu un pārvaldību”. Tad tās atsaucas uz jaunajām Lidostu pamatnostādnēm, kurās ir noteikts: “Šis finansējums nav valsts atbalsts, ja tā ir kompensācija par sabiedriskiem pakalpojumiem, kas piešķirta lidostas vadībai saskaņā ar Altmark sprieduma nosacījumiem. (…) šo atbalstu var atzīt par atbilstošu EEZ līguma darbībai, vienīgi pamatojoties uz 61. panta 3. punkta a) vai c) apakšpunktu, atbilstot konkrētiem nosacījumiem, attiecībā uz mazāk attīstītiem reģioniem vai pamatojoties uz 59. panta 2. punktu, ja valsts atbalsts atbilst konkrētiem nosacījumiem, kas nodrošina to, ka atbalsts ir vajadzīgs, lai sniegtu vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu, un ka tā ietekme uz tirdzniecības attīstību nav pretrunā līgumslēdzēju pušu interesēm.”

Fašunnas pašvaldība, kuras teritorijā atrodas gaisa spēku bāze, ir tiesīga saņemt reģionālo atbalstu.

Tāpēc Norvēģijas iestādes secina, ka jebkurš uzņēmumam LILAS piešķirtais atbalsts atbilda kompensācijai, nepārsniedzot summu, kas vajadzīga, lai segtu izmaksas, ko radīja tai uzticēto sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību izpilde.

3.2. APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ PIRKUMA LĪGUMU

3.2.1. Saistībā ar pārdošanu uzņēmums Lista Flypark AS nesaņēma atbalstu vai priekšrocības

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka kaut arī Valsts atbalsta pamatnostādņu 2.2. iedaļas noteikumi par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes, netika stingri ievēroti, “vairums potenciālo pircēju bija pietiekami informēti par NANĪA centieniem pārdot gaisa spēku bāzi”. Tiešām, kā jau norādīts iepriekš 2.3.1. punktā, tika veikti daudzi pasākumi, lai atrastu pircēju.

Turklāt Norvēģijas iestādes uzsvēra, ka pārdošanas cena precīzi atspoguļoja īpašuma vērtību un ar to saistītos juridiskos pienākumus. Tās atsaucas uz faktu, ka reālā pirkšanas cena bija saistīta ne tikai ar īpašuma cenu, bet arī citiem elementiem, kā, piemēram, 50 % no tālākpārdošanas rezultātā gūtās peļņas un 30 % no neto ienākumiem, ko varētu gūt Lista Flypark AS (sk. iepriekš 2.3.2. punktu).

3.2.2. Nav ietekmes uz EEZ valstu savstarpējo tirdzniecību

Norvēģijas iestādes atkārtoja 3.1.2. punktā minētos punktus.

3.2.3. Nelikumīgs atbalsts netika sniegts

Norvēģijas iestādes atsaucās uz saviem skaidrojumiem attiecībā uz nomas līgumu, kas bija noslēgts ar uzņēmumu LILAS.

4. TREŠO PERSONU APSVĒRUMI

2007. gada 15. novembra vēstulē (notikums Nr. 452517) juridiskā firma, kas pārstāv uzņēmumu Lista Lufthavn AS, iesniedza apsvērumus par iestādes lēmumu uzsākt oficiālu izmeklēšanu (11).

Apsvērumi attiecās tikai uz nomas līgumu, un tajos netika skarts jautājums par zemes pārdošanu.

4.1. NOMAS LĪGUMĀ UZŅĒMUMAM LILAS NETIKA PIEŠĶIRTS ATBALSTS VAI PRIEKŠROCĪBAS

Faktiskā gada nomas maksa nebija NOK 10 000, jo NANĪA saņēma NOK 245 405 par iznomāšanu apakšnomniekiem. Turklāt uzņēmumam LILAS, pamatojoties uz nomas līgumu, bija uzticēts pildīt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, kas paredzēja nodrošināt Listas gaisa spēku bāzes ekspluatāciju un pārvaldību. Šis vispārīgais pienākums sniegt pakalpojumus paredzēja būtisku ierobežojumu LILAS iespējām izmantot gaisa spēku bāzi citiem mērķiem. 2001. gadā šīs darbības kopējās izmaksas bija aptuveni NOK 5 500 000. Ņemot vērā ievērojamās izmaksas, 2006. gada 9. maijā nomas līgumā tika noteikti gada nomas griesti NOK 1 500 000 apmērā. Nomas līgums uzņēmumam LILAS un tā akcionāriem radīja ievērojamus zaudējumus (12).

4.2. NAV IETEKMES UZ EEZ VALSTU SAVSTARPĒJO TIRDZNIECĪBU

LILAS līgums attiecas tikai uz Listas gaisa spēku bāzes nomu, lai pildītu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības par pašas gaisa spēku bāzes pārvaldīšanu un ekspluatāciju, nevis lai nodrošinātu regulārus iekšzemes lidojumus vai starptautiskus gaisa kravu pārvadājumus. Šajā ziņā nekāds nomas līgumā piešķirtais atbalsts neietekmētu tirdzniecību EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

4.3. JEBKURŠ UZŅĒMUMAM LILAS PIEŠĶIRTAIS ATBALSTS BŪTU LIKUMĪGS

Ja Iestāde secinātu, ka uzņēmumam LILAS ir piešķirts atbalsts, tas jebkurā gadījumā atbilstu EEZ līgumam, pamatojoties uz Pamatnostādnēm par valsts atbalstu lidostu finansēšanai un darbības uzsākšanas atbalstu aviosabiedrībām, kas veic lidojumus no reģionālām lidostām.

4.4. NAV PAMATA PIEŅEMT ATGŪŠANAS LĒMUMU

Visbeidzot, nomas līgums tika noslēgts 1996. gada 27. jūnijā. Vienīgais informācijas pieprasījums, kas tika nosūtīts desmit gadu laikā pēc šā datuma, attiecās uz potenciālo atbalstu saistībā ar pirkšanas, nevis nomas līgumu. Līdz ar to desmit gadu laikā Iestāde nekādas darbības nebija veikusi. 3. protokola 15. pantā ir noteikts, ka “uz EBTA Uzraudzības iestādes tiesībām atgūt atbalstu attiecas desmit gadu noilguma periods”.

II. NOVĒRTĒJUMS

1. LISTAS GAISA SPĒKU BĀZES DAĻAS IZNOMĀŠANA

Nomas līgums ar LAD tika parakstīts 1996. gada 27. jūnijā un stājās spēkā 1996. gada 1. jūlijā.

3. protokola 15. pantā ir noteikts, ka:

“1. Uz EBTA Uzraudzības iestādes tiesībām atgūt atbalstu attiecas desmit gadu noilguma periods. 2. Noilguma periods sākas dienā, kad nelikumīgais atbalsts piešķirts saņēmējam vai nu kā individuāls atbalsts, vai arī kā atbalsts saskaņā ar atbalsta shēmu. Jebkāda rīcība, ko veic EBTA Uzraudzības iestāde vai EBTA valsts pēc EBTA Uzraudzības iestādes lūguma attiecībā uz nelikumīgu atbalstu, pārtrauc noilguma periodu. Pēc katra pārtraukuma noilgums sākas no jauna. Noilguma periodu pārtrauc, kamēr EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu izskata EBTA Tiesas procesā. 3. Jebkāds atbalsts, attiecībā uz kuru ir beidzies noilguma periods, uzskatāms par pastāvošu atbalstu.”

Pirmais informācijas pieprasījums attiecībā uz jautājumu par potenciālo atbalsta pasākumu nomas līguma veidā tika nosūtīts 2007. gada 28. martā. Iestāde uzskata, ka šajā datumā desmit gadu noilguma periods bija beidzies, jo puses saistošais līgums tika noslēgts 1996. gada 27. jūnijā. Tāpēc atgūšana nebūtu iespējama. Bez tam šajā datumā bija beigusies arī nomas līguma darbība, jo LILAS neizmantoja iespēju līgumu pagarināt uz nākamajiem desmit gadiem. Nomas līguma darbība tādēļ beidzās 2006. gada 30. jūnijā, un šā līguma rezultātā nav pieņemti nekādi citi nosacījumi.

Šajos apstākļos Iestādes lēmumam par šā pasākuma klasificēšanu kā atbalstu un tā atbilstību EEZ līgumam nebūtu praktiskas nozīmes (13).

2. LISTAS GAISA SPĒKU BĀZES PĀRDOŠANA

2.1. VALSTS ATBALSTA ESĪBA

EEZ līguma 61. panta 1. punktā ir noteikts:

“Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.”

Pamatnostādnēs par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes, ir plašāka informācija par to, kā Iestāde izprot un piemēro EEZ līguma nosacījumus par valsts atbalstu, kad tiek vērtēta valsts zemes un ēku pārdošana. 2.1. iedaļā ir raksturota pārdošana beznosacījumu izsoles procedūrā, turpretim 2.2. iedaļā ir raksturota pārdošana, neievērojot beznosacījumu procedūru (izmantojot neatkarīga eksperta vērtējumu). Šīs divas procedūras ļauj EBTA valstīm rīkoties ar zemes un ēku pārdošanu tā, lai automātiski izslēgtu valsts atbalsta esību.

2.2. VALSTS LĪDZEKĻU KLĀTBŪTNE

Pasākums ir jānodrošina valstij, vai tas ir jāīsteno ar valsts līdzekļiem. Tā kā NANĪA ir valsts iestāde, tās līdzekļi ir valsts līdzekļi.

Valstij piederošas zemes un ēku pārdošana zem tirgus vērtības liecina par to, ka ir iesaistīti valsts līdzekļi. Pamatnostādnēs par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā tomēr ir norādīti divi gadījumi, kad, ievērojot attiecīgos nosacījumus, ir uzskatāms, ka par īpašumu samaksātā cena atbilst pareizai tirgus vērtībai, izslēdzot valsts līdzekļu klātbūtni.

Kā iepriekš minēts, jāizšķir divas situācijas: gadījumi, kad pārdošana ir notikusi beznosacījumu izsoles procedūrā (sk. i) turpmāk), un gadījumi, kad pārdošana ir notikusi, ja cena ir noteikta, atsaucoties uz neatkarīgu ekspertu veiktiem vērtības novērtējumiem (sk. ii) turpmāk).

i) Pārdošana beznosacījumu izsoles procedūrā

Norvēģijas iestādes atzīst, ka “process sākās kā beznosacījumu izsoles procedūra attiecībā uz gaisa spēku bāzes daļu pārdošanu. Dažādās avīzēs, kā, piemēram, Farsund avis, Fedrelandsvennen un Stavanger Aftenblad, 2000. gadā tika ievietoti sludinājumi, kuros bija uzskaitītas gaisa spēku bāzes izmantošanas iespējas”.

Neskatoties uz sludinājumiem, nedz arī uz tā saucamo “Listas konferenci”, īpašumu pārdot neizdevās. Process neattiecās uz gaisa spēku bāzes pārdošanu kopumā. To apliecina valsts kontroliera ziņojums, kurā ir secināts, ka pirms sarunu uzsākšanas ar Lista Flypark AS 2002. gada maijā netika veikta nedz visa īpašuma vērtēšana, nedz arī tika sniegts publisks paziņojums par paredzēto pārdošanu. Tāpēc Iestāde uzskata, ka attiecībā uz gaisa spēku bāzes pārdošanu kopumā beznosacījumu izsoles procedūra nav notikusi un ka ir izslēgta iespēja novērst valsts atbalsta klātbūtni pēc šā pamatojuma atbilstoši Pamatnostādņu par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā 2.1. iedaļai.

ii) Pārdošana, neveicot beznosacījuma izsoles procedūru (eksperta novērtējums)

Pamatnostādņu par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes, 2.2. iedaļā attiecībā uz pārdošanu, kas notiek, neveicot beznosacījumu izsoles procedūru, ir noteikts, ka “ja publiskās iestādes paredz neizmantot 2.1. iedaļā aprakstīto procedūru, pirms pārdošanas sarunām vienam vai vairākiem neatkarīgiem aktīvu vērtētājiem jāveic neatkarīga novērtēšana, lai noteiktu tirgus vērtību, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem. Šādi noteiktā tirgus cena ir minimālā pirkuma cena, par kuru var vienoties, nepiešķirot valsts atbalstu.” (Izcēlums pievienots.)

Norvēģijas iestādes ir norādījušas, ka NANĪA pasūtīja divus vērtējumus nekustamā īpašuma vērtēšanas uzņēmumiem OPAK un Verditakst AS. Tie tika veikti attiecīgi 2002. gada maijā un jūnijā. Kaut arī var uzskatīt, ka sarunas bija uzsāktas jau 2002. gada martā, nekas neliecina par to, ka vienošanās par cenu būtu notikusi pirms abu ziņojumu secinājumu publiskošanas. Abos ziņojumos īpašuma tirgus cena bija noteikta, neņemot vērā pienākumus attiecībā uz ugunsdrošības normatīvu ievērošanu, tehnisko vai infrastruktūras uzlabojumu veikšanu vai nomas līgumu.

Pircēja samaksātās maksas apmērs tika noteikts, atsaucoties uz Verditakst novērtējuma ziņojumu, t. i., NOK 11 000 000.

OPAK tomēr bija secinājis, ka īpašuma vērtība pārdošanas dienā bija NOK 32 000 000 un nomas līgumā noteiktā pārdošanas cena par visu lidostu bija NOK 25 000 000.

Saskārusies ar lielo atšķirību starp novērtējumiem, Iestāde uzsāka oficiālu izmeklēšanu un norīkoja neatkarīgu ekspertu Jeiru Sostadu, kuram bija uzdots:

— salīdzināt visus Iestādei iesniegtos vērtējumus,

— noteikt i) gaisa spēku bāzes tirgus vērtību un ii) ar zemi un ēkām saistīto pienākumu vērtību.

Eksperts arī izvērtēja to, vai, pārdodot šo īpašumu, valsts rīcība atbilda privāta tirgus investora rīcībai vai arī, gluži pretēji, privāts tirgus investors būtu rīkojies citādi. Veicot izvērtēšanu, eksperts ņēma vērā īpašuma specifiku un grūtības, kuras saskaņā ar Norvēģijas iestāžu apgalvojumiem radīja spēkā esošais ar LILAS noslēgtais nomas līgums un šim uzņēmumam dotā iespēja nopirkt īpašumu, beidzoties desmit gadus ilgajam nomas periodam.

Eksperts izvērtēja abos vērtējumos izmantotās metodes un secināja, ka OPAK vērtējumā, kas pamatojas uz zemām nomas cenām, kuras, iespējams, atspoguļoja faktiskās cenas, tomēr nav ņemts vērā apstāklis, ka daļa īpašuma ir iznomāta uzņēmumam LILAS par nemainīgu cenu (NOK 10 000 gadā), kura ir ievērojami zemāka par cenu, kas tika pieņemta par tirgus cenu. Noteiktā korekcija ar mērķi ņemt vērā nenoslogotās platības un uzturēšanas izdevumus arī šķita “daudz par zemu”. Šai sakarā eksperts norādīja, ka, pamatojoties uz īpašuma specifiku, izmaksas, kas attiektos uz 20 % nenoslogotu platību gadā, nebūtu pārāk augstas. Turklāt eksperts norādīja, ka jāpievieno ievērojamas ekspluatācijas un uzturēšanas izmaksas. Šie izdevumi kopumā samazinātu naudas plūsmas vērtību no NOK 26 miljoniem (atbilstoši OPAK vērtējumam) līdz NOK 10 miljoniem. Visbeidzot, būtu jāsamazina arī pašas zemes vērtība, lai ņemtu vērā grūtības pārdot zemes gabalus šajā vietā. Eksperts arī atzīmēja, ka, ņemot vērā viņa izteiktās piezīmes par OPAK ziņojumu, nomas līgumā noteiktā pārdošanas cena NOK 25 000 000 bija noteikta pilnīgi hipotētiski.

Verditakst ziņojumā arī nebija ņemts vērā tas, ka daļa īpašuma bija iznomāta uzņēmumam LILAS par cenu, kas rada ievērojami zemākus ienākumus, salīdzinot ar pieņēmumu, ka īpašums būtu jāiznomā par tirgus cenu. Tomēr ziņojumā izmantotās tirgus cenas atbilst eksperta paša pieņēmumiem (sk. ziņojuma 4. iedaļu). Turklāt eksperts atzīmē, ka Verditakst, vērtējot ekspluatācijas un uzturēšanas izmaksas, ir izmantojis skaitļus, kas atbilst nozarē pieņemtajām standarta cenām. Visbeidzot, viņš norāda, ka zemes vērtība ir noteikta konservatīvāk nekā OPAK vērtējumā, un pauž viedokli, ka šāds vērtējums ir atbilstošāks situācijai nekā vērtējums, kas ir augstāks.

Salīdzinot abus ziņojumus, eksperts nonāca pie secinājuma, ka “galvenā atšķirība starp vērtējumiem ir veids, kādā ir aprēķinātas ekspluatācijas un uzturēšanas izmaksas. Verditakst vērtējumā ir atspoguļotas īpašumu nozarē pieņemtās standarta vērtības, turpretim OPAK vērtējumā tās nav atspoguļotas”.

Eksperts secināja, ka “2002. gada darījumā piemērotā pārdošanas cena varētu būt vienāda ar lēsto tirgus vērtību. Listas gaisa spēku bāze tika pārdota laikā, kad interese par šāda veida īpašumu bija ierobežota. Īpašumu tirgū un finanšu tirgos bija sākusies lejupslīde, turklāt īpašumu var raksturot vienīgi kā sarežģītu, kā arī nomaļu pēc atrašanās vietas. Verditakst izmantotie kritēriji, veicot vērtēšanu, bija piemērotāki nekā kritēriji OPAK vērtējumā. Galveno iebildumu pret OPAK vērtējumu rada tas, ka, aprēķinot īpašuma vērtību, nav ņemti vērā parastie ekspluatācijas izdevumi. Kompensācija par pienākumiem, kurus saistībā ar pārdošanu Lista Flypark AS pārņem no NANĪA, nešķiet pārmērīgi augsta, ņemot vērā šai vietā esošo ēku skaitu un zemes platību.” (Izcēlums pievienots.)

Eksperts uzsvēra to, ka attiecībā uz tādu teritoriju kā Listas gaisa spēku bāze jebkurš vērtējums ir saistīts ar diezgan lielu nenoteiktību. To var izskaidrot ar šādiem faktoriem:

— objekts atrodas nomaļā vietā, salīdzinot ar apbūvētām teritorijām, kurās īpašumu tirgu var aprēķināt. Šis faktors ietekmē ne vien zemes pārdošanas cenas, bet arī nomas cenas,

— teritorijā atrodas gaisa spēku bāze, kurā iepriekš tika veiktas militāras darbības. Salīdzināmu īpašumu, kurus varētu izmantot atsaucei, ir nedaudz, vai arī tādu vispār nav, un

— teritorijai un ēkām ir vajadzīgi apjomīgi remontdarbi un apkope.

Ņemot vērā neatkarīgā eksperta ziņojumu, Iestāde uzskata, ka gaisa spēku bāze ir pārdota par tirgus cenu.

Pirmkārt, faktiskā pārdošanas cena atbilda tirgus vērtībai, kas norādīta Verditakst ziņojumā. Tas, ka OPAK novērtētā tirgus vērtība bija ievērojami augstāka, nerada pamatu secinājumam par valsts atbalstu (14).

Faktiski Iestādes norīkotais eksperts, kā jau iepriekš minēts, uzsver vairākus faktus, kuri norāda, ka OPAK vērtējums bija pārāk augsts un Verditakst izmantotie kritēriji bija piemērotāki nekā tie, kurus izmantoja OPAK. Iestāde piekrīt atzinumam, ka īpašumu tirgus Listā ir netipisks un grūti vērtējams un, kā to atzīmēja J. Sostads, attiecībā uz tādu teritoriju kā Listas gaisa spēku bāze jebkurš vērtējums ir saistīts ar diezgan lielu nenoteiktību. Faktiski atšķirība starp diviem vērtējumiem, kas tika veikti 2002. gadā, arī liecina par šā tirgus nenoteiktību. Turklāt NANĪA nav vienīgā, kurai nav veicies ar zemes pārdošanu; arī Lista Flypark AS ir ar vājiem panākumiem spējusi pārdot zemes gabalus jaundibinātiem uzņēmumiem kopš īpašuma nopirkšanas 2002. gadā. Gaisa spēku bāzes zemo tirgus cenu papildus apstiprina ilgstošais un grūtais pārdošanas process, kas ilga no 1997. līdz 2002. gadam.

Samaksātās cenas pēdējais elements ir noteiktu izmaksu vērtība, kas tika atņemta no īpašuma vērtības galīgās cenas noteikšanai. Pamatnostādņu par valsts atbalsta elementiem zemes un ēku pārdošanā, ko veic valsts iestādes 2.2. iedaļā ir īpaši paredzēts, ka “īpašus pienākumus, kas attiecas uz zemi un ēkām un neattiecas uz pircēju vai viņa saimniecisko darbību, var pievienot pārdošanai”. Ekonomisko apgrūtinājumu, ko rada šādi pienākumi, var ieskaitīt pirkuma cenā.

Attiecībā uz šiem pienākumiem eksperts norāda, ka summas nav pārmērīgi lielas, ņemot vērā attiecīgo teritoriju, un to, ka šo pienākumu vērtība nereti pārsniedz paša īpašuma vērtību. Kaut arī naudas līdzekļu pārskaitīšanas procedūra ir “ļoti neparasta”, Iestāde uzskata, ka tas neietekmē pienākumu vērtības novērtējumu.

Ņemot vērā šos apsvērumus, kā arī to, ka īpašumu, kas ir apgrūtināts ar izpirkšanas tiesībām vai izpirkuma iespējām, ir grūti pārdot, Iestāde uzskata, ka attiecībā uz gaisa spēku bāzi nav konstatēts, ka būtu iesaistīti valsts līdzekļi un sniegts valsts atbalsts.

3. SECINĀJUMS

Pamatojoties uz šo novērtējumu, Iestāde uzskata, ka Listas gaisa spēku bāzes pārdošanā nav valsts atbalsta EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Procedūra attiecībā uz Listas gaisa spēku bāzes iznomāšanu, kas tika uzsākta saskaņā ar 3. protokola II daļas 4. panta 4. punktu saistībā ar 13. pantu, tiek slēgta.

2. pants

EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka Listas gaisa spēku bāzes pārdošanā nebija valsts atbalsta EEZ līguma 61. panta izpratnē.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

4. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2009. gada 27. martā EBTA Uzraudzības iestādes vārdā – priekšsēdētājs Per SANDERUD kolēģijas loceklis Kurt JÄGER

(1) Turpmāk tekstā “Iestāde”.

(2) Turpmāk tekstā “EEZ līgums”.

(3) Turpmāk tekstā “Uzraudzības un Tiesas līgums”.

(4) Turpmāk tekstā “3. protokols”.

(5) Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas līguma 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju, kuras Iestāde pieņēmusi un izdevusi 1994. gada 19. janvārī un kas publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk tekstā “OV”) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. Jaunākie grozījumi Pamatnostādnēs tika veikti 2008. gada 16. decembrī (turpmāk tekstā “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjaunotā redakcija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines/

(6) Publicēts OV C 250, 25.10.2007., 28. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 50, 25.10.2007., 13. lpp.

(7) 1995. gada 12. jūnija priekšlikums (st.prp. Nr. 50, 1994–1995) papildināja rezolūciju, ar kuru Parlaments lēma par Norvēģijas bruņoto spēku reorganizāciju. Reorganizācijas ietvaros Listas gaisa spēku bāzi bija paredzēts slēgt 1996. gada 1. janvārī.

(8) Sk. http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines/

(9) Sk. 29. punktu Pamatnostādnēs par valsts atbalstu lidostu finansēšanai un darbības sākšanas atbalstu aviosabiedrībām, kas izlido no reģionālām lidostām.

(10) “Jaunās Lidostu pamatnostādnes” ir pamatnostādnes, kuras tika pieņemtas 2005. gada 20. decembrī, t. i., pēc tam, kad bija noslēgts nomas līgums ar LILAS.

(11) Lēmums Nr. 183/07/COL, kas minēts 6. zemsvītras piezīmē.

(12) Uzņēmuma LILAS pārskatos par laiku no 1997. līdz 2006. gadam ir norādīti uzkrātie zaudējumi aptuveni NOK 10 500 000 apmērā.

(13) Sk. analoģiski vēl nepublicēto Komisijas 2007. gada 25. septembra Lēmumu par pasākumiem lietā C 47/2003, ko Spānija īstenojusi par labu IZAR, un Komisijas 2005. gada 9. novembra Lēmumu 2006/238/EK par pasākumu, ko īstenojusi Francija attiecībā uz uzņēmumu Mines de potasse d’Alsace (OV L 86, 24.3.2006., 20. lpp.).

(14) Sk. analoģiski apvienotās lietas T-127/99, T-129/99 un T-148/99 Diputación Foral de Álava [2002] ECR, II-1275,85. punkts.