Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas tiesnese(..), izskatījusi
Baibas Rozenbergas pieteikumu par prasības nodrošināšanu pirms
prasības celšanas,
Konstatēja:
2006. gada 12. maijā tiesā saņemts Baibas Rozenbergas pieteikums
par prasības nodrošināšanu pirms prasības celšanas, kurā norādīts,
ka 2003. gada 25. novembrī aizdevusi Otto Ferdinandam Ginteram
Šneideram 10 000 latu. Noslēdzot aizdevuma līgumu, Otto Ferdinands
Ginters Šneiders aizņēmies aizdevumu atmaksāt līdz 2005. gada 25.
janvārim, par aizdevumu maksājot 3 procentus mēnesī no aizdevuma
summas, bet kavējuma gadījumā – 1 procentu dienā no aizdevuma
summas. Pieteicēja norāda, ka 2005. gada 25. novembrī un 22. decembrī
Otto Rozenbergs Ginters Šneiders ir atdevis 10 000 latu, attiecīgas
naudas summas eiro ieskaitot viņas, Rozenbergas, norēķinu kontā,
taču aizdevuma un kavējuma procentu summu, kas vismaz trīskārtīgi
pārsniedz pamatsummu, nevēlas atdot.
Atsaucoties uz Eiropas Kopienas Padomes Regulas Nr. 44/2001 2.
iedaļas 5. panta 3. punktu, proti, ka personu, kuras domicils ir kādā no
dalībvalstīm, citā dalībvalstī var iesūdzēt lietās, kas attiecas uz kaitējumu
vai neatļautu rīcību, tās vietas tiesā, kur kaitējums noticis vai varēja
notikt, kā arī, atsaucoties uz minētās regulas 40. pantu, kas nosaka,
ka prasības iesniegšanas procedūru nosaka tās dalībvalsts likumi, kurā
prasīta izpildīšana, uzskata, ka prasība pret Otto Ferdinandu Ginteru
Šneideru būtu ceļama Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesā, jo
saskaņā ar Civilprocesa likuma 27. pantu prasība pret atbildētāju, kuram
nav pastāvīgas dzīvesvietas Latvijā, ceļama pēc viņa nekustamā īpašuma
atrašanās vietas, bet Otto Ferdinands Ginters Šneiders 2006. gada martā
iegādājies Latvijā zemi Rīgā, Brīvības gatvē.
Baiba Rozenberga pieteikumā norāda, ka Otto Ferdinanda Gintera
Šneidera attieksme pret līgumsaistību izpildi nav godprātīga, jo
pamatparādu viņai, Rozenbergai, izdevies atgūt tikai vairāku juridisku
biroju aktīvas darbības rezultātā, bet par aizdevuma un kavējuma
procentu atdošanu iespējamais atbildētājs izvairās runāt un slēpj
ierašanās laiku un uzturēšanās vietu Rīgā, sakarā ar ko ir pamatotas
aizdomas, ka viņš tuvākajā laikā var iegādāto zemes gabalu ieķīlāt vai
pārdot juridiskai personai.
Pārbaudījusi lietas materiālus, uzskatu, ka prasības nodrošinājumam
pirms prasības celšanas nav pamata šādu motīvu dēļ.
No pieteikuma materiāliem izriet, ka iespējamā atbildētāja pastāvīgā
dzīves vieta ir Vācija.
Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 par piekritību un
spriedumu atzīšanu un izpildīšanu civillietās un komerclietās II nodaļas
1. iedaļas 2. panta 1. daļas nosacījumiem prasība pret atbildētāju būtu
ceļama tajā valstī, kurā viņam ir domicils.
Minētās regulas II nodaļas 1. iedaļas 3. panta 1. punkts nosaka, ka
personas, kuru domicils ir kādā no dalībvalstīm, var iesūdzēt citas
dalībvalsts tiesā, vienīgi izmantojot šīs nodaļas 2. līdz 7. iedaļā noteiktās
normas.
Pieteicēja nepamatoti atsaucas uz regulas II nodaļas 2. iedaļas 5. panta
3. punktu, jo pušu starpā noslēgtais aizdevuma līgums nav attiecināms
uz šo normu. Uzskatu, ka regulas II nodaļas 2. – 7. iedaļā paredzētās
normas nedod pamatu uzskatīt, ka Baibas Rozenbergas prasība pret Otto
Ferdinandu Ginteru Šneideru būtu piekritīga Rīgas pilsētas Vidzemes
priekšpilsētas tiesai. Tāpat šo pamatu nedod arī apstāklis, ka iespējamais
atbildētājs Rīgā iegādājies zemi, jo viņam, neskatoties uz to, šeit nav
pastāvīgas dzīves vietas.
Tāpat nepamatota ir atsauce uz regulas 40. pantu, jo regulas III nodaļa
attiecas uz spriedumu atzīšanu un izpildīšanu.
Tā kā minētās regulas II nodaļas 10. iedaļas 31. pants nosaka, ka
prasības pieteikumu var iesniegt dalībvalsts tiesā tādiem pagaidu
pasākumiem, ietverot drošības pasākumus, kurus attiecīgajā valstī
paredz likums, pat ja saskaņā ar šo regulu lietas būtība ir citas dalībvalsts
tiesu piekritībā, pieteikums par prasības nodrošināšanu pirms prasības
celšanas ir izlemjams šajā tiesā saskaņā ar Latvijas Civilprocesa likuma
nosacījumiem.
Saskaņā ar Civilproces likuma 138. panta pirmo daļu iespējamais prasītājs
var lūgt nodrošināt prasību pirms prasības celšanas tiesā, ja parādnieks,
izvairoties no saistību izpildes, izved vai atsavina savu mantu, atstāj
dzīvesvietu, neinformējot kreditoru, vai veic citas darbības, kas liecina, ka
viņš nav godprātīgs vai nav ievērojis normatīvos aktus.
Pieteikumā norādīts, ka Otto Ferdinanda Gintera Šneidera attieksme pret
līgumsaistību izpildi nav godprātīga, jo pamatparādu viņai, Rozenbergai,
izdevies atgūt tikai vairāku juridisku biroju aktīvas darbības rezultātā, bet
par aizdevuma un kavējuma procentu atdošanu iespējamais atbildētājs
izvairās runāt un slēpj ierašanās laiku un uzturēšanās vietu Rīgā, sakarā
ar ko ir pamatotas aizdomas, ka viņš tuvākajā laikā var iegādāto zemes
gabalu ieķīlāt vai pārdot juridiskai personai.
No pieteikumam pievienotajiem dokumentiem izriet, ka iespējamo pušu
starpā pastāv mantiska rakstura strīds, bet saistību neizpilde noteiktā
termiņā un apmērā neliecina par apgrūtinātu vai neiespējamu sprieduma
izpildi un pati par sevi nevar būt par pierādījumu iespējamā atbildētāja
negodprātībai. Uzskatu, ka apstāklis, ka iespējamais atbildētājs pirms
dažiem mēnešiem iegādājies nekustamo īpašumu vairāku simtu tūkstošu
latu vērtībā, liecina nevis par viņa negodprātību, bet gan par mantisko
stāvokli.
Attiecībā uz to, ka iespējamais parādnieks slēpj savu uzturēšanās vietu,
Baiba Rozenberga pierādījumus nav iesniegusi, jo Otto Ferdinanda Gintera
Šneidera domicils viņai ir zināms no aizdevuma līguma noslēgšanas brīža,
kas izriet no pieteikumam pievienotajiem materiāliem.
Tā kā citi pierādījumi, kas apliecinātu nepieciešamību nodrošināt prasību,
pieteikumam nav pievienoti, proti, pierādījumi tam, ka sprieduma
izpilde lietā varētu kļūt neiespējama vai apgrūtināta, kā arī pierādījumi
iespējamā atbildētāja negodprātīgai rīcībai, darbībai, kas vērsta uz
mantas izvešanu vai atsavināšanu, dzīvesvietas atstāšanu u.tml., atzīstu,
ka pieteikums par prasības nodrošināšanu pirms prasības celšanas tiesā
noraidāms, un saskaņā ar Civilprocesa likuma 137. pantu, 138. panta
pirmo daļu, 140. un 146. pantu
nolēma:
Noraidīt kā nepamatotu Baibas Rozenbergas pieteikumu par prasības
nodrošināšanu pirms prasības celšanas.
Lēmumu var pārsūdzēt 10 dienu laikā Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas
kolēģijā, iesniedzot blakus sūdzību Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas
tiesā.