Lietas Nr. C32265412  
Lietas arhīva Nr. SKC -1608 -15 
LĒMUMS  
   
Rīgā 2015.gada 22.maijā 
Latvijas Republikas Augstākās tiesas Civillietu departaments:  
                                  tiesnese referente Ļ. Kušnire                                   
tiesnese A. Briede                                   tiesnesis 
V. Maksimovs  
rakstveida procesā izskatīja Kipras kompānijas Justmore Trading Limited blakus sūdzību par Rīgas 
apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2014.gada 20.jūnija lēmumu, ar kuru atstā ts negrozīts Rīgas 
pilsētas Ziemeļu rajona tiesas tiesneša 2014.gada 10.marta lēmums par tiesvedības izbeigšanu.  
Augstākās tiesas Civillietu departaments  
k o n s t a t ē j a  
[1] Kipras kompānija Justmore Trading Limited 2012.gada 23.martā Rīgas pilsētas Ziemeļ u 
rajona tiesā cēla prasību pret Vācijas komercsabiedrību „Norta Mit” GmbH, lūdzot piedzīt no 
atbildētājas par labu prasītājai zaudējumus 201 554,30 EUR, kuri radušies sakarā ar kuģa „Tigran” 
avāriju, kas notika atbildētājas vainas dēļ, piegādājot kuģa rem ontam detaļas ar defektiem un 
nekvalitatīvi izpildot inženiertehniskus darbus.  
  
[2] Atbildētāja 2012.gada 29.oktobrī Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesā iesniegusi lūgumu par  
lietas izskatīšanas atlikšanu, norādot, ka pušu starpā pastāv vienošanās par strīda izskatīšanu 
Vācijas tiesā Hamburgā un pierādījumu iesniegšanai par vienošanās esamību nepieciešams laiks.  
  
[3] Komercsabiedrība „Norta Mit” GmbH 2013.gada 26.martā Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona 
tiesā iesniegusi lūgumu par tiesvedības izbeigšanu, norādot, ka konkrētais strīds nav piekritīgs 
nevienai no Latvijas tiesām tālāk norādīto iemeslu dēļ.  
[3.1] Saskaņā ar Jūras kodeksa 54.panta pirmo daļu, ja kuģis ir arestēts Latvijā vai arests 
atcelts pret attiecīgu nodrošinājumu, lietu pēc būtības izskata Latvijas tiesa, i zņemot 
gadījumu, kad puses labprātīgi vienojas nodot strīdu izskatīšanai citas valsts tiesai, kas 
piekrīt lietu izskatīt pēc būtības, vai šķīrējtiesā.  

2    No iepriekš minētās tiesību normas izriet, ka tieši kuģa aresta iniciatoram ir tiesības uz savu 
prasīj umu izskatīšanu Latvijas tiesā.  
   Kompānijai Justmore Trading Limited piederošais kuģis „Tigran” arestēts Latvijā, pamatojoties 
uz Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesas tiesneša 2012.gada 24.janvāra lēmumu. Pieteikumu kuģa 
arestam iesniedza komercsabiedrī ba „Norta Mit” GmbH. Līdz ar to tikai atbildētājai ir tiesības 
Latvijas tiesā celt prasību pret Kipras kompāniju Justmore Trading Limited.  
[3.2] Prasītāja nav ņēmusi vērā Briseles 1952.gada 10.maija starptautisko konvenciju „Par 
noteiktu likumu, kas attiecas uz  jūras kuģu arestu, unifikāciju”. Iepriekš minētās 
konvencijas 7.pantā līdzīgi kā Jūras kodeksa 54.pantā ir reglamentēta aresta pamatā 
esošās jūras prasības izskatīšana.  
   Kompānija Justmore Trading Limited Jūras kodeksa normas nav interpretējusi kopsaka rā ar 
starptautiskajā konvencijā „Par noteiktu likumu, kas attiecas uz jūras kuģu arestu, unifikāciju” 
noteikto.  
[3.3] Prasītāja ignorējusi arī Eiropas Padomes regulā 44/2001 (turpmāk - Regula 44/2001) 
„Par jurisdikciju un sprieduma atzīšanu un izpildi civilliet ās un komerclietās” noteikto.  
   Regulas 44/2001 5. un 6.pantā noteikti gadījumi, kuros personu var iesūdzēt citas dalībvalsts 
tiesā, bet 22.pantā ir noteikta dalībvalsts tiesas izņēmuma jurisdikcija.  
   No minētām normām neizriet Kipras kompānijai Justmo re Trading Limited tiesības iesūdzēt 
Vācijas komercsabiedrību „Norta Mit” GmbH Latvijas tiesā.  
 Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesa 2013.gada 9.aprīlī noraidījusi atbildētājas lūgumu par  
tiesvedības izbeigšanu.  
  
[4] Komercsabiedrība „Norta Mit” GmbH 2013.gad a 17.oktobrī Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona  
tiesā iesniegusi atkārtotu lūgumu par tiesvedības izbeigšanu.  
   Lūgums pamatots ar šādiem argumentiem.  
[4.1] Eiropas Savienības komisija 2010.gada 12.maijā pieņēma Regulu 416/2010, ar kuru 
grozīja  
Regulas 44/2001 I, II  un III pielikumu. Regulas 44/2001 I pielikumā tika iekļauta Latvijas 
Republikas atruna, ka tā turpmāk nepiemēros savu jurisdikciju Civilprocesa likuma 27.panta un 
28.panta 3.,5.,6. un 9.punktā norādītajos gadījumos. Minētie Regulas 44/2001 grozījumi stājā s 
spēkā nākošajā dienā pēc to publikācijas Eiropas Savienības oficiālajā vēstnesī, t.i., 2010.gada 
14.maijā.  
   Līdz ar to Latvijas Republikā kopš 2010.gada 14.maija nevar izskatīt pēc būtības tādas prasības, 
kurās kuģis ir arestēts Latvijas Republikā, bet  atbildētāja domicils nav Latvijas Republikā.    [5.2] 
Pārrunu gaitā, pusēm apspriežot iespējamo vienošanos par pamatgultņu ligzdas izvirpošanu un 
pamatgultņu piegādi, kompānija Justmore Trading Limited norādīja, ka tā līgumā vēlas iekļaut arī 
3 atrunu par s trīdu izskatīšanu šķīrējtiesā Rīgā. Reaģējot uz prasītājas lūgumu, atbildētāja sagatavoja 
līguma projektu, tomēr līgums tā arī netika noslēgts.  
   Arī pušu elektroniskā pasta sarakste nesatur vienošanos par jurisdikcijas vietu.   
   [5.3] Hamburgas apgaba ltiesa Vācijā atzinusi savu starptautisko kompetenci juridiskā strīda 
izskatīšanā, ciktāl prasībā iekļautie prasījumi izriet no pasūtījumiem, ko prasītāja ir akceptējusi, 
pamatojoties uz tai nosūtītajām „specifikācijām” ar norādi uz Hamburgas tiesas jurisd ikciju.  
  
[5] Ar Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesas 2014.gada 10.marta lēmumu izbeigta tiesvedība  
kompānijas Justmore Trading Limited prasībā pret komercsabiedrību „Norta Mit” GmbH par 
zaudējumu piedziņu.  
   Lēmums, kura motīviem pievienojusies apelācijas instances tiesa, pamatots ar šādiem 
argumentiem.  
[5.1] Jautājumus par jurisdikciju strīdos starp Eiropas Savienības dalībvalstīm noteic 
Eiropas  Padomes regula 44/2001 „Par jurisdikciju un sprieduma atzīšanu un i zpildi 
civillietās un komerclietās”.  
   Eiropas Savienības komisija 2010.gada 12.maijā pieņēma Regulu 416/2010, ar kuru grozīja 
Regulas 44/2001 I, II un III pielikumu. Regulas 44/2001 I pielikumā norādīta Latvijas Republikas 
atruna, ka tā turpmāk nepiemēro s savu jurisdikciju Civilprocesa likuma 27.panta un 28.panta 3.,5.,6 
un 9.punktā norādītajos gadījumos.  
   Līdz ar to par pareiziem uzskatāmi secinājumi, ka Latvijas Republika kopš 2010.gada 14.maija 
nevar izskatīt pēc būtības tādas prasības, kurās kuģis ir arestēts Latvijas Republikā, bet atbildētāja 
domicils nav Latvijas Republikā.  
[5.2] No lietā esošās 2010.ga da 24.novembra vienošanās, kura noslēgta starp pusēm, 
neizriet, ka  strīds būtu nodots izskatīšanai Latvijas tiesai, un, ka līgums būtu noslēgts 
vai pakalpojums būtu sniegts Latvijas teritorijā, kas norādītu uz iespējamo piekritību 
pēc Civillikuma ievada 19 .panta. Izvērtējot pierādījumus, konstatējams, ka arī 
elektroniskā pasta 2010.gada 13.augusta vēstule nesatur pušu vienošanos par 
jurisdikciju. Minētā vēstule uzskatāma tikai par daļu no pušu sarakstes, kas neļauj 
spriest par to, ka tā būtu attiecināma uz 2010.gada 24.novembra vienošanos. Turklāt 
komercsabiedrības „Norta Mit” GmbH darbiniekam nemaz nebija paraksta tiesību. 
Līdz ar to, elektroniskā pasta sarakste nekādi nav uzskatāma par atbildētājas izteiktu 
gribu strīdu nodot izskatīšanai Latvijas tiesā.  
  
[6] Izskatot prasītājas blakus sūdzību par pirmās instances lēmumu, apelācijas instances tiesa 
papildus norādīja šādus argumentus.      
4 [6.1] Izvērtējot Jūras kodeksa 54.panta pirmajā daļā ietvertās normas kopsakarā ar 
Civilprocesa  likuma 28.panta sestajā daļā not eikto, atzīstams, ka tās piešķir prasītājai 
tiesības celt jūras prasību Latvijā, ja atbildētājas kuģim piemērots arests Latvijas 
Republikas teritorijā.  
   Prasītājas pārstāvis apelācijas instances tiesa sēdē atzina, ka šajā tiesvedībā pēc prasītājas 
pietei kuma nevienam atbildētājas kuģim arests nav ticis piemērots. Līdz ar to kompānijas Justmore 
Trading Limited atsauce uz šīm tiesību normām ir nepamatota.  
   Eiropas Savienības komisija 2010.gada 12.maijā pieņēmusi Regulu 416/2010, ar kuru grozījusi 
Regulas 44/2001 I, II un III pielikumu. Regulas 44/2001 I pielikumā norādīta Latvijas Republikas 
atruna, ka tā turpmāk nepiemēros savu jurisdikciju Civilprocesa likuma 27.panta un 28.panta  
3.,5.,6. un 9.pantā norādītajos gadījumos.  
   Līdz ar to pirmās instances t iesa pamatoti secinājusi, ka kopš 2010.gada 14.maija Latvijā nevar 
izskatīt pēc būtības prasības, kurās kuģis ir arestēts Latvijas Republikā, bet atbildētāja domicils nav 
Latvijas Republikā.    
[6.2] No prasības pieteikuma un citiem lietas materiāliem izriet, ka : 1) prasītājas kuģim 
laikā no  
2010.gada 19.maija līdz 2011.gada 15.aprīlim veikts galvenā dzinēja remonts Gdiņā, Polijā; 2) 
2011.gada 15.aprīlī prasītājas kuģis atstājis Gdiņas ostu un 2011.gada 12.jūnijā notikusi avārija; 3) 
pēc avārijas kuģis nogādāts R īgā pārbaudei un remontam.  
   Prasītāja nav iesniegusi pierādījumus, ka laikā no 2011.gada 15.aprīļa līdz 2011.gada 12.jūnijam 
atbildētāja būtu prasītājas kuģim veikusi kādus remonta darbus vai piegādājusi rezerves daļas Rīgā. 
Līdz ar to kompānijas Justmor e Trading Limited argumenti uzskatāmi par nepamatotiem un 
noraidāmi.  
[6.3] Izvērtējot lietas materiālus savstarpējā kopsakarā atzīstams, ka starp pusēm nav 
pastāvējusi  vienošanās par Latvijas tiesas jurisdikciju.  
   Puses atzīst, ka starp tām pastāvējušas tiesis kās attiecības, kuras līdz 2010.gada 24.novembrim 
nav tikušas ietvertas rakstveida līguma formā, tas ir, puses jautājumos par kuģa remontu veikušas 
saraksti ar elektroniskā pasta starpniecību.  
   No lietas materiāliem pievienotajām elektronisko pastu sarak stēm redzams, ka tajās starp pusēm 
un trešajām personām notikusi iespējamo darījuma attiecību saskaņošana,   noslēdzot 2010.gada 
24.novembra vienošanos. Turpretim no 2010.gada 24.novembra vienošanās redzams, ka tajā nekas 
nav minēts par jurisdikciju.  
     
[7] Blakus sūdzību par Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2014.gada 20.jūnija 
lēmumu  iesniegusi prasītāja, lūdzot lēmumu atcelt un lietu nodot jaunai izskatīšanai.  
5    Blakus sūdzība pamatota ar šādiem argumentiem.  
[7.1] Kompānija Justmore Trading Limited blakus sūdzībā par Rīgas pilsētas Ziemeļu 
rajona  tiesas tiesneša lēmumu kā vienu no iemesliem, kādēļ prasības pieteikums 
iesniegts Latvijas tiesā, norādījusi rezerves daļu piegādi kuģim „Tigran” Rīgas ostā. Šī 
piegāde notika 2011.gada maijā, ko apl iecina 2011.gada 19.maija rēķins.  
   Turklāt Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesas tiesnesis kuģa aresta lietā norādījis, ka remontdarbi 
notikuši gan Gdiņā, Polijā, gan Rīgā, Latvijā.  
   Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija, norādīdama, ka pakalp ojumi sniegti Rīgā tikai pēc 
avārijas, kura notika 2011.gada 12.jūnijā, šos apstākļus nav ņēmusi vērā. Tiesa, pamatojusi savu 
secinājumu ar 2011.gada 15.jūnijā izrakstīto rēķinu, taču blakus sūdzībai pievienots 2011.gada 
19.maija rēķins, no kura secināms, ka atbildētājs, sniedzis kuģa remonta pakalpojumus un 
piegādājis detaļas Rīgā, Latvijā, pirms kuģa avārijas.  
[7.2] Regulas 44/2001 2.iedaļas 5.pants nosaka, ka personu, kuras domicils ir kādā 
dalībvalstī,  citā dalībvalstī var iesūdzēt attiecīgās saistību izpild es vietas tiesā.  
   Konkrētajā gadījumā preces tika piegādātas Rīgā, Latvijā, un prasītājai ir tiesības lūgt Latvijas 
tiesu izskatīt lietu pēc preces piegādes un pakalpojumu sniegšanas vietas.  
   Komercsabiedrība „Norta Mit” GmbH norāda, ka 2010.gada 13. augusta vēstulē minētie darbi 
rāmju nomaiņa, nevar būt par avārijas iemeslu. Taču noteikt kuģa avārijas iemelsu, neizskatot lietu 
pēc būtības, nav iespējams. Par kuģu avārijas iemesliem var būt arī rāmju gultņi vai sūkņi.  
  
[8] Pārbaudījis lietas materiālus u n apsvēris blakus sūdzībā norādītos argumentus, Augstākās 
tiesas Civillietu departaments atzīst, ka pārsūdzētais lēmums atstājams negrozīts, bet blakus sūdzība 
noraidāma tālāk norādīto apsvērumu dēļ.  
[8.1] Prasītājas un atbildētājas domicils, par ko lietā strīds  nepastāv, ir citās ES dalībvalstīs. 
Līdz ar  to nacionālais regulējums par jurisdikciju, kā to pareizi atzinušas abu instanču 
tiesas, šādiem gadījumiem nav piemērojams.  
Kādos gadījumos personu, kuras domicils ir kādā dalībvalstī, var iesūdzēt citā dalībval stī, ir 
reglamentēts Regulas 44/2001 5. un 6.pantā.  
Regulas 44/2001 5.pants, ar kuru prasītāja, kā redzams no blakus sūdzības, pamato Latvijas tiesas 
jurisdikcijas esamību attiecībā uz strīdu par zaudējumu piedziņu, noteic, ka personu, kuras domicils 
ir kādā dalībvalstī, citā dalībvalstī var iesūdzēt:  
1.(a) lietās, kas attiecas uz līgumiem – attiecīgās saistības izpildes vietas tiesās;  
1. (b) šā noteikuma mērķiem un ja vien nepastāv citāda vienošanās, attiecīgās saistības izpildes 
vieta ir:  
- preču iegādes ga dījumā – vieta dalībvalstī, kur saskaņā ar līgumu preces tika piegādātas vai 
bija jāpiegādā,  
- pakalpojumu sniegšanas gadījumā – vieta dalībvalstī, kurā saskaņā ar līgumu pakalpojums 
tika sniegts vai bija jāsniedz.  
6 Ievērojot minēto, kompānija Justmore Tradin g Limited varētu iesūdzēt komercsabiedrību „Norta 
Mit” GmbH Latvijas tiesā pie nosacījuma, ja pastāv tādi faktiskie apstākļi, kas veido Regulas 
44/2001 5.panta normas sastāvu. Zemāko instanču tiesas, pieņemdamas lēmumus savas 
kompetences robežās, šādus aps tākļus nav konstatējušas.  
Turpretim Kompānija Justmore Trading Limited uzskata, ka šādi apstākļi tomēr pastāv, un, ka 
apelācijas instances tiesa, izdarot pretējus secinājumus, pienācīgi neizvērtēja nedz prasītājas 
argumentu par Latviju kā saistību izpilde s vietu Regulas 44/2001 5.panta izpratnē, nedz arī 
pierādījumus, kas to apliecina:  1) 2011.gada 19.maija rēķinu Nr.I.11.05.243, no kura izriet, ka 
rezerves daļas kuģim „Tigran” tikušas piegādātas arī Rīgas ostā; 2) Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona 
tiesas tie sneša lēmumu kuģa „Tigran” aresta lietā, kurā norādīts, ka kuģa „Tigran” remontdarbi bija 
veikti gan Gdiņā, Polijā, gan Rīgā, Latvijā, kas novedis pie lietas apstākļiem neatbilstoša lēmuma 
pieņemšanas.  
Civillietu departaments uzskata, ka šie pārmetumi apel ācijas instances tiesai nav pamatoti un tie 
nevar būt iemesls pārsūdzētā lēmuma atcelšanai.  
[9.2] Kompānijas Justmore Trading Limited  arguments par Latviju kā pakalpojumu sniegšanas 
vietu un kompānijas tiesībām vērsties Latvijas tiesā ar prasību par zaudējumu piedziņu, 
pamatojoties uz šo apstākli un Regulas 44/2001 5.panta normu, izvērtēts pārsūdzētā lēmuma  
11.punktā, tiesai atzīstot šo  argumentu par nepamatotu un noraidāmu ( sk. pārsūdzētā lēmuma  
11.punktu, 3.sēj. 70.lpp. ).     
Izvērtēdama minēto argumentu, Civillietu tiesas kolēģija nākusi pie secinājuma, ka prasītāja nav 
iesniegusi pierādījumus, ka laikā no 2011.gada 15.aprīļa līdz 2011.gada 12.jūnijam atbildētāja būtu 
prasītājas kuģim veikusi kādus remonta darbus vai piegādāju si rezerves daļas Rīgā. Proti, tiesa 
atzinusi, ka par apstākļiem, kas dotu iemeslu atzīt Latviju par saistības izpildes vietu iepriekš 
minētās Regulas 5.panta izpratnē, kompānija Justmore Trading Limited pierādījumus nav 
iesniegusi.  
Civillietu departamenta  ieskatā, minētais tiesas secinājums ir pareizs un to negroza apstāklis, ka 
2011.gada 19.maija rēķins Nr.I.11.05.243 un Ziemeļu rajona tiesas tiesneša lēmums kuģa „Tigran” 
aresta lietā apelācijas instances tiesas lēmumā atsevišķi nav pieminēti, jo tie neap stiprina prasītājas 
apgalvojumu par Latviju kā saistību, par kuru pusēm ir strīds, izpildes vietu.  
Atbilstoši Latvijas Republikas Civilprocesa likuma noteikumiem (96.panta otrā daļa) fakti, kas 
nodibināti ar likumīgā spēkā stājušos spriedumu vienā civillie tā, nav no jauna jāpierāda iztiesājot 
citas civillietas, kurās piedalās tās pašas puses. Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesas tiesneša lēmums 
kuģa „Tigran” aresta lietā pieņemts sakarā ar pieteikumu par kuģa arestu jūras prasības 
nodrošināšanai pirms prasī bas celšanas pret iespējamo atbildētāju, un tas nevarēja kalpot par faktu 
7 avotu, no kuru pierādīšanas kompānija Justmore Trading Limited būtu atbrīvojama, pamatojot 
Latvijas tiesas jurisdikcijas esamību, jo tas neatbilst likuma nosacījumiem.  
Savukārt attie cībā uz 2011.gada 19.maija rēķinu Nr.I.11.05.243 norādāms, ka arī gadījumā, ja 
prasītāja papildinātu prasības pamatu ar blakus sūdzībā minēto, t.i., ka kuģa „Tigran” galvenā 
dzinēja avāriju iespējami izraisīja kāda no 2011.gada 19.maija rēķinā Nr.I.11.05.2 43 minētajām 
detaļām, strīds tāpat nebūtu piekritīgs nevienai no Latvijas tiesām, jo saistībā ar minēto piegādi 
pastāv spēkā esoša pušu vienošanās par jurisdikcijas vietu, kas atrodas ārpus Latvijas, un šis 
apstāklis saskaņā ar Regulas 44/2001 23.panta tre šo daļu izslēdz Latvijas tiesu jurisdikciju. Saskaņā 
ar Regulas 44/2001 23.pantu puses, kurām domicils ir kādā dalībvalstī, var vienoties par kādas 
dalībvalsts tiesu, kurai ir piekritīgi visi strīdi, kas radušies vai var rasties saistībā ar konkrētām 
tiesiskām attiecībām. Vienošanās ir noslēdzama rakstveidā. Atbilstoši Regulas 23.panta otrajai daļai  
paziņojumi ar elektroniskiem līdzekļiem, kas paliekoši reģistrē vienošanos, ir līdzvērtīgi rakstiskai 
formai.  
No lietas materiāliem redzams, ka 2011.gada 19.ma ija rēķins Nr. I.11.05.243 izrakstīts uz 
2011.gada 13.maija specifikācijas Nr.S0172268 (11202) pamata. Tajā ir norādīts šāds teksts:  
Jurisdikcijas vieta: Hamburga, saskaņā ar vispārīgiem noteikumiem un nosacījumiem („ PLACE OF  
JURIDICTION HAMBURG, TO GENERA L TERMS AND CONDITIONS” ) (sk. lietas  
3.sēj.,76.lpp. ). 
Identisks teksts ietverts arī 2011.gada 19.maija rēķinā Nr.I.11.05.243.  
Kaut gan lietā nav konstatējama rakstveidā fiksēta prasītājas piekrišana, Civillietu departamenta 
ieskatā, jebkurā gadījumā Regula s 44/2001 23.panta pirmās daļas trešā teikuma (b) apakšpunkta 
nosacījumi konkrētajā gadījumā ir izpildīti, jo no lietas materiāliem neizriet, ka saņemot e -pastā 
specifikāciju, prasītāja būtu cēlusi iebildumus pret tajā ietverto norādi par jurisdikciju, pre tējā 
gadījumā šī norāde nebūtu vēlreiz atkārtota vēlāk izrakstītajā rēķinā. Gluži otrādi, prasītāja gan 
specifikāciju, gan rēķinu ir akceptējusi pilnā apjomā, tādējādi arī daļā par jurisdikciju.  
Turklāt, no lietas materiāliem redzams, ka 2011.gada 19.maija  rēķina Nr.I.11.05.243 kopija 
oriģinālvalodā satur norādi uz tranzīta procedūru, savukārt kompānijas Justmore Trading Limited 
tiesai iesniegtajā rēķina kopijas tulkotajā variantā šāda norāde nav ietverta ( sk. lietas 3.sēj., 
14.,18.lpp .). Minētais rada pama totas šaubas par to, ka Rīgas osta vispār ir bijusi rēķinā norādīto 
rezerves daļu piegādes galapunkts. Tāpat minētais rada šaubas par kompānijas Justmore Trading 
Limited rīcības godprātību, izmantojot nekorekti iztulkotu pierādījumu, sava argumenta par 
Latvijas tiesas jurisdikcijas esamību pamatojumam.  
  
[10] Ņemot vērā iepriekš minēto, Civillietu departamenta ieskatā, blakus sūdzībā norādītie 
argumenti nevar būt par pamatu Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2014.gada 2.oktobra 
lēmuma atcelšanai. Tādēļ lēmums atstājams negrozīts, bet blakus sūdzība noraidāma.  
8   
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 474.panta 1.punktu Augstākās tiesas Civillietu 
departaments  
n o l ē m a  
Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2014.gada 20.jūnija lē mumu atstāt negrozītu, bet 
Kipras kompānijas Justmore Trading Limited blakus sūdzību noraidīt.  
Lēmums nav pārsūdzams.  
 
 
          Tiesnese                                                                                       Ļ. Kušnire  
          Tiesnese                                                                                       A. Briede  
          Tiesnesis                                                                                      V. Maksimovs