Lietas Nr.17119013  
Arhīva Nr.CA -2671 -14/25  
  
L Ē M U M S  
  
Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesu kolēģija šādā sastāvā: 
tiesnese referente L.Volberga, Tiesneši L.Gavare un 
M.Sviķis  
2014.gada 29.septembrī, nerīkojot tiesas sēdi, rakstveida procesā  Rīgā, Brīvības 
bulvārī 34, izskatīja /pers.A/  blakus sūdzību par Jūrmalas pilsētas tiesas 2014.gada 04.jūnija 
lēmumu,  
Civillietu tiesu kolēģija  
k o n s t a t ē j a :  
  
Ar Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 2013.gada 19.augusta lēmumu apmierināts 
Latmar  Holdings Corporation pieteikums par Anglijas un Velsas Augstākās 
justīcijas tiesas Karalienes tiesas departamenta Komerctiesas Apelācijas tiesas 
2013.gada 21.janvāra Rīkojuma atzīšanu un izpildīšanu Latvijas Republikas 
teritorijā daļā par tiesāšanās izdev umu solidāru piedziņu no /pers.B/ , /pers.C/  un 
/pers.A/ , un pieteikums par tā izpildīšanas nodrošināšanu. 2014.gada 18.martā par 
minēto lēmumu /pers.A/  iesniedzis tiesā blakus sūdzību. Ar Jūrmalas pilsētas tiesas 
tiesneses 2014.gada 20.marta lēmumu rezolūc ijas veidā blakus sūdzība pieņemta un 
nosūtītai izskatīšanai Rīgas apgabaltiesai.  
Ar Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesu kolēģijas tiesneša 2014.gada 4.aprīļa lēmumu 
nolemts atteikt ierosināt apelācijas tiesvedību lietā sakarā ar /pers.A/  iesniegto 
blakus  sūdzību, atzīstot, ka iesniedzējs ir nokavējis blakus sūdzības iesniegšanas 
termiņu, taču Jūrmalas pilsētas tiesas tiesnese nav izlēmusi jautājumu par nokavētā 
procesuālā termiņa atjaunošanu, kaut gan blakus sūdzībā /pers.A/  šādu lūgumu bija 
pieteicis. Ņe mot vērā minēto, lietas materiāli nosūtīti atpakaļ pirmās instances tiesai 
likumā noteikto darbību veikšanai.  
Ar Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 2014.gada 04.jūnija lēmumu nolemts noraidīt 
/pers.A/  pieteikumu par procesuālā termiņa atjaunošanu blakus sū dzības 
iesniegšanai; /pers.A/  blakus sūdzību par Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 
2013.gada 19.augusta lēmumu nepieņemt un atdot iesniedzējam (l.l.273 -275). 
Pirmās instances tiesas tiesnese /pers.A/  pieteikumu par procesuālā termiņa 
atjaunošanu blakus sū dzības iesniegšanai noraidījusi turpmāk norādīto apsvērumu 
dēļ. 
Kā norādījis iesniedzējs, pasta sūtījums, ar kuru /pers.A/  tika nosūtīts Jūrmalas 
pilsētas tiesas tiesneses 2013.gada 19.augusta lēmuma noraksts, saņemts atpakaļ 

2 tiesā neatvērtā veidā 2013.gad a 30.septembrī. Tā kā objektīvu iemeslu dēļ /pers.A/  
nebija iespējams saņemt sūtījumu pasta nodaļā, lēmuma noraksts pret parakstu 
viņam izsniegts tiesā tikai 2014.gada 17.februārī. Ņemot vērā, ka, atbilstoši 
Civilprocesa likuma 641.panta pirmajai un otraja i daļai, blakus sūdzību par pirmās 
instances tiesas lēmumu ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas lietā lietas dalībnieks, 
kura deklarētā dzīvesvieta ir Latvijā, var iesniegt 30 dienu laikā no lēmuma noraksta 
izsniegšanas dienas, uzskata, ka termiņš blakus sūd zības iesniegšanai skaitāms no 
2014.gada 17.februāra līdz 2014.gada 19.martam. Blakus sūdzības iesniedzēja 
ieskatā, piemērojot Civilprocesa likuma 641.pantu, nedarbojas Paziņošanas likuma 
8.pantā un Civilprocesa likuma 56.1 pantā noteiktā prezumpcija, ka d okuments, kas 
tiek paziņots kā ierakstīts sūtījums, uzskatāms par paziņotu, septītajā dienā pēc tā 
nodošanas pastā, jo prezumpcija ir balstīta uz pieņēmumu, ka pēc noteikta termiņa 
notecēšanas dokuments, kas nosūtīts kā ierakstīs sūtījums, uzskatāms par pa ziņotu 
un tiesai nav jāsaņem pierādījumi tam, ka saņēmējs ir iepazinies ar sūtījuma saturu. 
Savukārt Civilprocesa likuma 641.panta ceturtā daļa precīzi nosaka, ka ārvalsts 
tiesas nolēmuma atzīšanas lietā tiesai ir jāsaņem attiecīgs apstiprinājums par 
lēmum a noraksta izsniegšanu. Gadījumā, ja šāds apstiprinājums nav saņemts, 
nolēmums, ar kuru atzīts ārvalsts tiesas nolēmums stājas spēkā tikai sešus mēnešus 
pēc tā pasludināšanas.  
Pirmās instances tiesas tiesnese minētos apgalvojumus atzinusi par nepamatotiem,  
jo, kā redzams no lietas materiāliem, Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 2013.gada 
19.augusta lēmums /pers.A/  uz viņa deklarēto dzīvesvietu /adrese/ , nosūtīts 
2013.gada 22.augustā. Tā kā minētais pasta sūtījums sakaru iestādē netika izņemts, 
2013.gada 30. septembrī tas saņemts atpakaļ tiesā, ar norādi, ka beidzies tā 
glabāšanas laiks pasta nodaļā.  
Pirmās instances tiesas tiesnese atsaukusies uz Civilprocesa likuma 56.1 panta otro 
daļu un atzinusi, ka saskaņā ar Civilprocesa likuma 56. 1 panta pirmās daļas 3. punktu 
uzskatāms, ka lēmuma noraksts /pers.A/  izsniegts 2013.gada  
29.augustā un līdz ar to pēdējā blakus sūdzības iesniegšanas diena bija 2013.gada  
30.septembris.  
Norādījusi, ka arī Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesu kolēģijas tiesneša 2014.gada 
4.aprīļa lēmumā norādīts, ka Civilprocesa likuma 641.pants regulē tiesas lēmumu 
ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas lietā pārsūdzēšanas termiņus un tā spēkā stāšanās 
kārtīb u, līdz ar to šo tiesību normu nevar piemērot tiem jautājumiem, kas saistīti ar 
tiesas dokumentu izsniegšanas kārtību, ko regulē Civilprocesa likuma 6.nodaļa. 
Pirmās instances tiesas tiesnese konstējusi, ka no lietas materiālos esošā ierakstītā 
sūtījuma Nr .RR385527972LV, ar kuru /pers.A/  nosūtīts Jūrmalas pilsētas tiesas 
tiesneses 2013.gada 19.augusta lēmuma noraksts, atpakaļsūtījuma aploksnes 
redzams, ka minēto sūtījumu /pers.A/  deklarētajā adresē nav bijis izspējams 
izsniegt, sakarā ar ko 2013.gada 26.aug ustā adresātam atstāts uzaicinājums par 
sūtījuma izņemšanu pastā.  
 Pie norādītajiem apstākļiem pirmās instances tiesas tiesnese atzinusi, ka objektīvi 
apstākļi, kādēļ /pers.A/  nav varējis saņemt viņam adresēto Jūrmalas pilsētas tiesas 
3 sūtījumu, kā arī atta isnojoši nokavēšanās iemesli blakus sūdzības iesniegšanai šajā 
gadījumā nav konstatējami, jo ar iesniegto darbavietas izziņu neapstiprinās 
pieteikumā par procesuālā termiņa atjaunošanu norādītais, ka attiecīgajā laika 
periodā /pers.A/  ilgstoši atradies kom andējumos, kas varētu būt par iemeslu 
sūtījuma neizņemšanai laika periodā no 2013.gada 26.augusta līdz 2013.gada 
26.septembrim, kad, atbilstoši valsts akciju sabiedrības „Latvijas Pasts” 
informācijai, sūtījums atradies Rīgas 9.pasta nodaļā.  
Ņemot vērā, ka  blakus sūdzības iesniegšanas termiņa nokavējums nav atzīstams par 
attaisnojošu, pirmās instances tiesas tiesnese atzinusi, ka pieteikums par procesuālā 
termiņa atjaunošanu ir noraidāms, bet blakus sūdzība atdodama atpakaļ 
iesniedzējam.  
Par minēto lēmumu /pers.A/  iesniedzis blakus sūdzību, lūdzot atcelt Jūrmalas 
pilsētas tiesas 2014.gada 04.jūnija lēmumu un atjaunot procesuālo termiņu  
/pers.A/  blakus sūdzības par Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 2013.gada  
19.augusta lēmumu iesniegšanai (l.l.279 -283).  
Blak us sūdzības iesniedzējs norāda, ka lēmums ir nepamatots sekojošu apsvērumu 
dēļ: 
Pirmās instances tiesa, lemjot jautājumu par procesuālā termiņa atjaunošanu 
sākotnējās blakus sūdzības iesniegšanai, nav ņēmusi vērā Regulas (EK) Nr.44/2001 
Par jurisdikciju un  spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 
(turpmāk - Brisel es I regula) noteikumus. Brisel es I regulas 43.panta piektās daļas 
pirmais teikums nosaka: „Pārsūdzība pret izpildāmības deklarāciju jāiesniedz 
mēneša laikā pēc paziņojuma piesūtīš anas”.  
Blakus sūdzības iesniedzējs norādījis, ka šīs normas oficiālu iztulkojumu ir devusi 
Eiropas Savienības (bij. Kopienu) tiesa lietā C -3/05 Gaetano Verdoliva pret J. M. 
Van der Hoeven BV, no kura izriet, ka pat, ja persona, pret kuru celta izpildīšanas  
prasība, ir faktiski zinājusi par šādu izpildīšanas prasību, bet formāli tā nav tikusi 
informēta par šo izpildīšanas prasību, nevar tikt uzskatīts, ka, persona, pret kuru 
celta izpildīšanas prasība, ir bijusi informēta par izpildīšanas prasību un zaudējus i 
tiesības to pārsūdzēt.  
Blakus sūdzības iesniedzējs norāda, ka lietā nav strīda par to, ka Atzīšanas lēmuma 
noraksts /pers.A/  ir izsniegts tikai 2014.gada 17.februārī, kā arī nav strīda par to, ka 
Atzīšanas lēmuma saturs /pers.A/  faktiski nav bijis zināms  pirms šā datuma. 
Atsaucoties uz Eiropas Savienības (bij. Kopienu) tiesas lēmumu lietā C -3/05 
Gaetano Verdoliva pret J. M. Van der Hoeven BV, norādījis, ka formālās 
izsniegšanas mērķis ir aizsargāt puses tiesības, pret kuru celta izpildīšanas prasība, 
jo tikai formāla izsniegšana garantē to, ka šī persona uzzina Atzīšanas lēmuma 
saturu un var to apstrīdēt.  
Blakus sūdzības iesniedzēja ieskatā, piemērojot Civilprocesa 641.pantu, nedarbojas  
Paziņošanas likuma 8.pantā un Civilprocesa likuma 56.1 pantā noteiktā prezumpcija, 
ka dokuments, kas paziņots kā ierakstīts pasta sūtījums, uzskatāms par paziņotu 
septītajā dienā pēc tā nodošanas pastā. Šī paziņošanas prezumpcija ir balstīta uz 
pieņēmumu, ka pēc noteikta termiņa notecēšanas dokuments, kas nosūtīts kā 
4 ierakst īts sūtījums uzskatāms par paziņotu un ka tiesai nav jāsaņem nekādi 
pierādījumi tam, ka saņēmējs ir patiešām iepazinies ar sūtījuma saturu.  
Šāda prezumpciju un attiecīgi Paziņošanas likuma 8.panta un Civilprocesa likuma 
56.1.panta noteikumu piemērošanu, nepieļauj Brisel es I regulas 43. panta 
noteikumi, kas uzliek par pienākumu nodrošināt Atzīšanas lēmuma izsniegšanu 
atbildētājam tādā veidā, kas nodrošina to, ka atbildētājs tiek informēts par Atzīšanas 
lēmuma saturu.  
Norāda, ka šo apgalvojumu apstiprina Ci vilprocesa likuma 641.panta ceturtās daļas 
noteikumi: „(4) Ja šā panta trešajā daļā minētajā gadījumā nav saņemts attiecīgs 
apstiprinājums par lēmuma noraksta izsniegšanu, lēmums stajas likumīga spēkā 
sešus menešus pēc tā pasludināšanas”.  
Blakus sūdzības i esniedzēja ieskatā, minētā norma uzliek par pienākumu tiesai 
pārliecināties par lēmuma noraksta izsniegšanu, t.i. saņemt attiecīgu apstiprinājumu, 
kas Paziņošanas likuma 8.pantā un Civilprocesa likuma 56.1 pantā noteiktās 
prezumpcijas gadījumā nav iespējam s, jo šajā gadījumā tiesai turpmākai rīcībai ir 
pilnīgi pietiekams tikai sūtījuma nodošanas pastā fakts.  
Blakus sūdzības iesniedzējs norādījis, ka, sekojot pirmās instances tiesas lēmuma 
loģikai, Civilprocesa likuma 641.panta ceturtā daļa nekad nebūtu piem ērojama, jo 
„attiecīgu apstiprinājumu par lēmuma noraksta izsniegšanu” tās ieskatā vienmēr 
aizstāj Paziņošanas likuma 8.pantā un Civilprocesa likuma 56.1 pantā noteiktā 
prezumpcija un līdz ar to, jebkurš lēmums par ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanu, 
kas na v izsniegts atbildētājam, stātos spēkā 38 (trīsdesmit astotajā) dienā pēc tā 
nodošanas pastā (7 dienas kā paziņošanas prezumpcijas termiņš un 30 dienas 
pārsūdzēšanai), nevis stātos likumīgā spēkā sešus mēnešus pēc tā pasludināšanas kā 
to nosaka Civilproces a likuma 641.panta ceturtā daļa.  
Blakus sūdzības iesniedzēja ieskatā, Civilprocesa likuma 641.panta ceturtajā daļā 
sešu mēnešu termiņš ir noteikts ar tādu aprēķinu, lai nepieciešamības gadījumā tiesa 
varētu izmantot citus Civilprocesa likuma 56.pantā minēt os dokumentu 
piegādāšanas veidus, tādējādi sasniedzot Eiropas Savienības tiesas judikatūrā atzītā 
Brisel es I regulas 43 .panta piektās daļas mērķi - nodrošināt iespēju atbildētajam 
iepazīties ar atzītā ārvalsts tiesas nolēmuma saturu.  
Blakus sūdzības iesni edzēja ieskatā, tiesa lēmumā nepareizi atsaukusies uz 
Civilprocesa 56.1  panta pirmās daļas 3. punktu, secinot, ka „uzskatāms. ka lēmuma 
noraksts /pers.A/  izsniegts 2013.gada 29.augustā un līdz ar to pēdējā blakus 
sūdzības iesniegšanas diena /pers.A/  bija 2013.gada 30.septembris”.  
Saskaņā ar VAS „Latvijas dzelzceļš” izsniegto izziņu, 2013.gada 29.augustā 
Atzīšanas lēmums /pers.A/  nevarēja tikt izsniegts, jo atbilstoši darba devēja izziņā 
sniegtajai informācijai, /pers.A/  atradās ārzemju komandējumā.  
Ar šo r akstveida pierādījumu ir atspēkota Civilprocesa likuma 56.1 panta 
prezumpcija par to, ka Atzīšanas lēmums /pers.A/  ir izsniegts 2013.gada 29.augustā 
(prezumpcija, ka dokumenti ir izsniegti tieši septītajā dienā, nevis kādā citā datumā) 
un tiesai nav tiesis ka pamata izmantot 2013.gada 29.augustu kā atskaites datumu, lai 
5 noteiktu termiņu blakus sūdzības par Atzīšanas lēmumu iesniegšanai. Tā kā 
prezumētais izsniegšanas datums nav ņemams vērā, un tiesai nav tiesiska pamata kā 
izsniegšanas datumu pieņemt jebkuru  citu datumu, tad par Atzīšanas lēmuma 
izsniegšanas datumu ir atzīstams 2014.gada 17.februāris, kad /pers.A/  Atzīšanas 
lēmumu fiziski ir saņēmis, savukārt blakus sūdzības iesniegšanas termiņš attiecīgi 
notek 2014.gada 19.martā.  
Lēmums pamatots ar prezumpci ju, ka saskaņā ar Civilprocesa 56.1 panta otro daļu 
dokumenti ir izsniegti septītajā dienā no to nosūtīšanas dienas, ja dokumenti nosūtīti 
ar pasta sūtījumu. Adresāts var atspēkot šo prezumpciju, norādot uz objektīviem 
apstākļiem, kas neatkarīgi no viņa gr ibas bijuši par šķērsli dokumentu saņemšanai 
norādītajā adresē.  
Pirmkārt, termiņa nokavējuma iemesli pilnībā var būt zināmi tikai pašam 
nokavējušajam procesa dalībniekam, viņa pienākums, iesniedzot lūgumu par 
termiņa atjaunošanu, ir norādīt uz termiņa noka vējuma iemesliem. Savukārt tiesas 
uzdevums, izskatot lūgumu par termiņa atjaunošanu, ir izvērtēt, vai procesa 
dalībnieka norādītie termiņa nokavējuma iemesli ir neatkarīgi no viņa gribas un 
rīcības, respektīvi, attaisnojoši.  
Blakus sūdzības iesniedzējs nor ādījis, ka kā termiņa nokavējumu attaisnojošu 
iemeslu norādījis, ka no 2013.gada 12.augusta līdz 2013.gada 23.augustam,  
2013.gada 29.augustā, kā arī no 2013.gada 23.septembra līdz 2013.gada 
25.septembrim atradies ārpus Latvijas un nav bijis sasniedzams.  
Lūdz tiesu ņemt vērā, ka laika posmā no 2013.gada 24.augusta līdz 2013.gada 
28.augustam bijis Latvijā, apbraukājot darba devēja objektus Latvijas Republikas 
teritorijā, nakšņojot atpūtas bāzē /objekts/ . Kaut gan līdz šim visas tiesas pavēstes uz 
norādīto adresi ir saņēmis, tomēr vērš tiesas uzmanību uz to, ka šos tiesas sūtītos 
dokumentus nav saņēmis. Tiesa norādījusi, ka 2013.gada 26.augustā blakus 
sūdzības iesniedzējam tika atstāts uzaicinājums par sūtījuma izņemšanu pastā, taču 
Civilprocesa likuma 56.pa nta pirmā daļa noteic, ka pavēsti (arī tiesas dokumentus) 
nosūta ierakstītā pasta sūtījumā vai ierakstītā pasta sūtījumā ar paziņojumu par 
saņemšanu. Uzsver, ka nav zinājis par šādu sūtījumu, t.i. uzaicinājumu par sūtījuma 
izņemšanu pastā, tādēļ nav varēji s ar to iepazīties. Tā kā Civilprocesa likums 
nesniedz procesuālā termiņa nokavējuma attaisnojošo apstākļu uzskaitījumu, bet 
atstāj šo jautājumu tiesas vai tiesneša izlemšanai, lūdz tiesu ņemt vērā, to, ka tiesas 
sūtītais dokuments (lēmums) ir saistīts ar ārvalsts tiesas nolēmumu, un ka tiesai nav 
šaubu, ka tiesas dokumentu nav saņēmis, uz ko tā arī norāda savā lēmumā.  
Norāda, ka Civilprocesa 56.1 panta otrā daļa ir jātulko sistēmiski ar ar Civilprocesa 
likuma 641.pantā norādīto apstiprinājumu par lēmuma no raksta izsniegšanu. 
Civilprocesa likuma 641.pantā noteiktais saistīts ar paziņošanas pierādīšanu, 
pamattiesībām, t.sk., tiesībām uz taisnīgu tiesu. Pienācīgi nepaziņojot, šie principi 
tiek klaji ignorēti, nedodot personai iespējas izmantot tām piešķirtās t iesības savu 
interešu aizsardzībai.?  
6 Tādējādi, Civilprocesa 56.1 panta otrās daļas prezumpcija par dokumentu 
saņemšanu nav piemērojama, jo ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas lietā tiesai ir 
jāsaņem attiecīgs apstiprinājums par lēmuma noraksta izsniegšanu, proti, tiesai ir 
jāpārliecinās, ka adresāts ir iepazīstināts ar nolēmuma saturu un gadījumā, ja 
apstiprinājums par lēmuma noraksta izsniegšanu nav saņemts, nolēmums, ar kuru 
atzīts ārvalsts tiesas nolēmums, stājas spēkā tikai sešus mēnešus pēc tā 
pasludinā šanas, kas ir Civilprocesa likuma 641.panta ceturtajā daļā noteikts 
izņēmums no vispārējās kārtības. Ar šādu izņēmumu likumdevējs ir uzsvēris, ka 
ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas lietas ir īpašas ar speciālu kārtību.  
  
Motīvu daļa  
  
Civillietu tiesu kolēģija, pārbaudījusi civillietas materiālus, novērtējusi iesniegto 
blakus sūdzību par pirmās instances tiesas lēmumu, un izvērtējot Jūrmalas pilsētas 
tiesas 2014.gada 04.jūnija lēmumā norādītos motīvus, atzīst, ka Jūrmalas pilsētas 
tiesas 2014.gada 05.jūnija lēmums ir atceļams pilnīgi , un jautājums par procesuālā 
termiņa atjaunošanu izlemjams pēc būtības.  
Ievērojot likuma „Par tiesu varu” 28.pantā nostiprināto procesuālās ekonomijas 
principu, Civillietu tiesu kolēģija atzīst, ka, atceļot lēmumu, ir piemērojams 
Civilprocesa likuma 448.panta pirmās daļas 3.punkta noteikums par jautājuma 
izlemšanu pēc būtības, nenododot to jaunai izskatīšanai.  
Blakus sūdzībā norādīts, ka pirmās instances tiesa, lemjot jautājumu par procesuālā 
termiņa atjaunoš anu sākotnējās blakus sūdzības iesniegšanai, nav ņēmusi vērā 
Regulas (EK) Nr.44/2001 „Par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi 
civillietās un komerclietās” noteikumus, kur 43.panta piektās daļas pirmais teikums 
nosaka: „Pārsūdzība pret izpildāmība s deklarāciju jāiesniedz mēneša laikā pēc 
paziņojuma piesūtīšanas”.  
Tiesu kolēģijas ieskatā, minētā regula nosaka pārsūdzības pret izpildāmības 
deklarāciju kārtību, nevis dokumentu izsniegšanas kārtību.  
Tiesu kolēģija, ņemot vērā blakus sūdzībā norādītos a rgumentus, atzīst, ka strīds, 
faktiski, ir par diviem jautājumiem, t.i.:  
1) – vai piemērojot Civilprocesa likuma 641.panta noteikumus, 
darbojasCivilprocesa likuma 56. 1 pantā noteiktā prezumpcija;  
2) – vai /pers.A/  blakus sūdzības iesniegšanas termiņu nokavējis 
attaisnojošuiemeslu dēļ.  
Civilprocesa likuma 641.pants (pirmā, otrā daļa) noteic, ka par pirmās instances 
tiesas lēmumu ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas lietā var iesniegt blakus sūdzību 
apgabaltiesai, bet apgabaltiesas lēmumu par blakus sūdzību var pārs ūdzēt Senātā, 
iesniedzot blakus sūdzību; lietas dalībnieks, kura dzīvesvieta vai atrašanās vieta ir 
Latvijā, šā panta pirmajā daļā minēto blakus sūdzību var iesniegt 30 dienu laikā no 
lēmuma noraksta izsniegšanas dienas, bet lietas dalībnieks, kura dzīvesv ieta vai 
atrašanās vieta nav Latvijā, — 60 dienu laikā no lēmuma noraksta izsniegšanas 
dienas.  
7 Civilprocesa likuma 641.pants trešā, ceturtā daļa noteic, ka pirmās instances tiesas 
lēmums un apelācijas instances tiesas lēmums stājas likumīgā spēkā pēc tam, kad 
notecējis tā pārsūdzēšanas termiņš, skaitot no vēlākā lēmuma noraksta izsniegšanas 
datuma, un blakus sūdzība nav iesniegta; ja šā panta trešajā daļā minētajā gadījumā 
nav saņemts attiecīgs apstiprinājums par lēmuma noraksta izsniegšanu, lēmums 
stājas l ikumīgā spēkā sešus mēnešus pēc tā pasludināšanas.  
Civilprocesa likuma 56.1 pantā noteikta prezumpcija, ka dokuments, kas paziņots kā 
ierakstīts pasta sūtījums, uzskatāms par paziņotu septītajā dienā pēc tā nodošanas 
pastā.  
Tā kā blakus sūdzības iesniedzēj a deklarētā dzīves vietas adrese ir Latvijā ( /adrese/ ), 
tad tiesu kolēģija uzskata, ka šajā gadījumā piemērojami Civilprocesa likuma 
641.panta noteikumi saistībā ar Civilprocesa likuma 56. 1 pantu, kas tieši regulē 
tiesas dokumentu piegādāšanas un izsniegša nas datumu.  
Kā redzams no lietas materiāliem, Jūrmalas pilsētas tiesas tiesneses 2013.gada 
19.augusta lēmums /pers.A/  uz viņa deklarēto dzīvesvietu ( /adrese/ ) nosūtīts 
2013.gada 22.augustā,  tādējādi izpildot pienākumu par lietas dalībnieka 
informēšanu. Tā kā minētais pasta sūtījums sakaru iestādē netika izņemts, 
2013.gada 30.septembrī tas saņemts atpakaļ tiesā, ar norādi, ka beidzies tā 
glabāšanas laiks pasta nodaļā.  
Kā to norādījusi pirmās instances tiesas tiesnese saskaņā ar Civilprocesa likuma  
56.1 panta  pirmās daļas 3.punktu, uzskatāms, ka lēmuma noraksts /pers.A/  izsniegts 
2013.gada 29.augustā.  
No lietas materiālos esošās VAS „Latvijas dzelzceļš” izziņas (l.l.272) redzams, ka 
/pers.A/  2013.gada 29.augustā atradies ārzemju komandējumā.  
Pie šādiem apstākļ iem tiesu kolēģijai ir pamats uzskatīt, ka /pers.A/  2013.gada 
29.augustā reāli nevarēja saņemt viņam nosūtīto pasta sūtījumu.  
Latvijas Republikas Satversmes 92.pants nosaka, ka ikviens var aizstāvēt savas 
tiesības un likumiskās intereses taisnīgā tiesā.  
Saskaņā ar Civilprocesa likuma 51.panta pirmās daļas nosacījumiem, nokavētos 
procesuālos termiņus pēc lietas dalībnieka pieteikuma atjauno tiesa, ja tā atzīst 
nokavēšanas  iemeslus par attaisnojošiem.  
Juridiskajā literatūrā ir pausts viedoklis, ka nokavētā p rocesuālā termiņa atjaunošana  
ir izņēmuma gadījums, kad pastāv vērā ņemami apstākļi, kas personai lieguši 
tiesības veikt  procesuālas darbības likumā noteiktajos termiņos. No minētā izriet, ja 
termiņa nokavējums iestājies paša lietas dalībnieka vainas dēļ , tas nav atjaunojams 
(Civilprocesa likuma komentāri. Trešais papildinātais izdevums. Autoru kolektīvs. 
Prof.K.Torgāna vispārīgā zinātniskā redakcija. Rīga: Tiesu namu aģentūra, 2006, 
113.lpp.).  
Kā izriet no pieteikuma par procesuālā termiņa atjaunošanu un blakus sūdzības, 
iemesls tam, ka blakus sūdzība netika iesniegta Civilprocesa likumā noteiktajos 
termiņos, ir /pers.A/  prombūtne.  
Pirmās instances tiesas tiesnese kontējusi, ka no lietas materiālos esošā ierakstītā 
sūtījuma Nr.RR385527972LV, ar kuru /pers.A/  nosūtīts Jūrmalas pilsētas tiesas 
8 tiesneses 2013.gada 19.augusta lēmuma noraksts, atpakaļsūtījuma aploksnes 
redzams, ka minēto sūtījumu /pers.A/  deklarētajā adresē nav bijis iespējams 
izsniegt, sakarā ar ko 2013.gada 26.augustā adresātam atstāts uzaicinājums par 
sūtījuma izņemšanu pastā.  
Ministru kabineta noteikumi Nr.537 „Par prasībām ierakstīto un apdrošināto pasta 
sūtījumu izsn iegšanai” nosaka prasības ierakstīto un apdrošināto pasta sūtījumu 
izsniegšanai.  
Minēto noteikumu 6.pants nosaka, ja adresāts (vai tā pilnvarotā persona) piegādes 
brīdī nav sastopams adresē, kas norādīta uz pasta sūtījuma, pasta komersants 
adresāta pastka stītē ievieto informatīvo paziņojumu, uzaicinot adresātu (vai tā 
pilnvaroto personu) personīgi ierasties pasta pakalpojumu sniegšanas vietā, lai 
saņemtu pasta sūtījumu.  
Savukārt 9.pants nosaka, ja adresāts (vai tā pilnvarotā persona) pēc pasta 
komersanta i nformatīvā paziņojuma ievietošanas adresāta pastkastītē vai 
nosūtīšanas elektroniskā veidā nav ieradies saņemt pasta sūtījumu pasta 
pakalpojumu sniegšanas vietā, pasta komersants pasta komersanta noteiktā termiņā 
atkārtoti ievieto informatīvo paziņojumu ad resāta pastkastītē vai nosūta elektroniskā 
veidā.  
No lietas materiāliem nav redzams, ka /pers.A/  būtu atstāts otrs uzaicinājums, 
atbilstoši Ministru kabineta noteikumu Nr.537 „Par prasībām ierakstīto un 
apdrošināto pasta sūtījumu izsniegšanai” 9.pantam.  
Ņemot vērā, ka 2013.gada 19.augusta lēmumu /pers.A/  2013.gada 29.augustā 
nevarēja saņemt, jo atradās ārzemju komandējumā, atkārtots uzaicinājums viņam 
nav ticis sūtīts, ir pamats secinājumam, ka /pers.A/ , faktiski, nebija zināms par 
viņam nosūtīto tiesas lēm umu.  
Bez tam tiesu kolēģija, vērtējot jautājumu par procesuālā termiņa atjaunošanu, ņem 
vērā tiesiskās paļāvības principu.  
No lietas materiāliem redzams, ka pirmās instances tiesas tiesnese ar 2014.gada 
20.marta rezolūcijas lēmumu /pers.A/  blakus sūdzību p ar Jūrmalas pilsētas tiesas 
2013.gada 19.augusta lēmumu bija pieņēmusi nosūtot to izskatīšanai Rīgas 
apgabaltiesai.  
Pie šādiem apstākļiem /pers.A/  bija pamats uzskatīt, ka viņa blakus sūdzība ir 
pieņemta, un tiks izskatīta tiesā.  
Neatjaunojot termiņu blaku s sūdzības iesniegšanai tiktu pārkāpts /pers.A/  tiesiskās 
paļāvības princips, kā arī, neizskatot /pers.A/  blakus sūdzību par Jūrmalas pilsētas 
tiesas 2013.gada 19.augusta lēmumu, blakus sūdzības iesniedzējam tiktu liegts 
īstenot Satversmes 92.pantā un Eiro pas Padomes Cilvēktiesību un pamatbrīvību 
aizsardzības konvencijas 6.pantā garantētās tiesības uz pirmās instances tiesas 
lēmuma pārskatīšanu apelācijas instancē.  
Ņemot vērā augstāk minēto un lietā esošos pierādījumus, tiesu kolēģijai nav pamata 
apšaubīt, ka /pers.A/  Jūrmalas pilsētas tiesas 2013.gada 19.augusta lēmumu saņēmis 
tikai 2014.gada 17.februārī. Līdz ar to pretēji pirmās instances tiesas tieneses 
lēmumā norādītajam, tiesu kolēģija atzīst, ka /pers.A/  nav vainojams termiņa 
9 nokavējumā, un termiņš bl akus sūdzības iesniegšanai nokavēts objektīvu, 
attaisnojošu iemeslu dēļ.  
Ņemot vērā iepriekš konstatēto, tiesu kolēģija atzīst, ka iemesli nokavētā procesuālā 
termiņa blakus sūdzības iesniegšanai objektīvu un attaisnojošu iemeslu dēļ ir 
pamatoti un attais nojami, tāpēc termiņš blakus sūdzības iesniegšanai par Jūrmalas 
pilsētas tiesas 2013.gada 19.augusta lēmumu lietā Nr.17119013 atjaunojams un lieta 
nosūtāma pirmās instances tiesai Civilprocesa likuma 446.pantā paredzēto darbību 
izpildei.  
Pamatojoties uz Ci vilprocesa likuma 51., 229. -230., 448.panta pirmās daļas  
3.punktu un 449.panta pirmo daļu, Civillietu tiesu kolēģija  
  
n o l ē m a :  
  
atcelt pilnībā Jūrmalas pilsētas tiesas 2014.gada 04.jūnija lēmumu. 
Atjaunot procesuālo termiņu  /pers.A/  blakus sūdzības par Jūrmalas pilsētas tiesas 
2013.gada 19.augusta iesniegšanai lietā Nr.17119013.  
Lietu nodot pirmās instances tiesai Civilprocesa likuma 446.pantā paredzēto darbību 
izpildei.  
Lēmums nav pārsūdzams.  
Tiesnese referente                                                                               L.Volberga  
  
  
  
  
Tiesneši                                                                                               L.Gavare  
  
  
  
  
                                                                                                                      M.Sviķis