Nr.3-11/0320/16  
LĒMUMS  
Liepājā 2016.gada 9.novembrī  
Liepājas tiesas tiesnese I.Kadeģe, lemjot par A.B.M.S.GmBH prasības pieteikuma pret 
/pers.A/  par nepatiesu ziņu atsaukšanu un morālā kaitējuma piedziņu pieņemšanu,  
 
k o n s t a t ē j a :  
 
2016.gada 1.novembrī Liepājas tiesā saņemts, nodots izskatīšanai tiesnesei 2.novembrī, 
A.B.M.S.GmBH pilnvarotā pārstāvja zvērināta advokāta Igora Sandlera prasības pieteikums 
pret /pers.A/  par nepatiesu ziņu atsaukšanu un morālā kaitējuma piedziņu, pamatoj oties uz  
Civillikuma 2352.1 pantu.  
 
No prasības pieteikuma izriet, ka prasība celta Liepājas tiesā pamatojoties uz to, ka 
atbildētāja deklarētā dzīvesvieta ir Latvijas Republika, atbildētājs savu neatļauto darbību 
izdarījis savā mītnes valstī un prasība ir  ceļama pēc atbildētāja dzīvesvietas, kura norādīta 
/adrese/ . Papildus norādīts, ka neskatoties uz to, ka atbildētāja deklarētā dzīvesvieta ir anulēta, 
lieta piekritīga Liepājas tiesai atbilstoši Civilprocesa likuma 27.panta otrajai daļai, j o tā ir 
pēdējā  zināmā atbildētāja dzīvesvieta.  
Pārbaudījusi prasības pieteikumu un tam pievienotos dokumentus, tiesnese uzskata, ka 
prasības pieteikums ir atstājams bez virzības.  
Civiltiesisko strīdu pakļautība un piekritība tiesām nosakāma pēc Civilprocesa likuma 
3.nod aļas noteikumiem, ja vien Latvijai saistošajās starptautiskajās konvencijās un līgumos nav 
noteikts citādi.  
Saskaņā ar Civilprocesa likuma 5.panta pirmo daļu tiesa izspriež civillietas saskaņā ar 
likumiem un citiem normatīvajiem aktiem, Latvijas Republikai  saistošiem starptautiskajiem 
līgumiem un Eiropas Savienības tiesību normām, savukārt otrā daļa noteic, ja starptautiskajā 
līgumā, ko apstiprinājusi Saeima, ir paredzēti citādi noteikumi nekā Latvijas likumā, piemēro 
starptautiskā līguma noteikumus.  
No min ētā secināms, ka, izskatot jautājumu par prasības pieteikuma piekritību, tiesa 
nevar vadīties tikai no nacionālajām tiesību normām, bet gan, izvērtējot lietā esošos 
pierādījumus, ir jāņem vērā starptautiskās tiesību normas, kuras ir prioritāras attiecībā p ret 
Latvijas iekšējām tiesībām.  
Attiecīgi no prasības pieteikuma tiek secināts, ka prasītāja juridiskā adrese ir Šveicē, 
atbildētājam no 2015.gada 28.septembra nav deklarēta dzīvesvieta Latvijā.  
Tiek konstatēts, ka lietai ir pārrobežu raksturs, līdz ar to jurisdikcijas noteikšanai 
jāpiemēro 2007.gada 30.oktobra Lugano konvencija par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un 
izpildi civillietās un komerclietās (turpmāk - Lugano konvencija).  
Tiesību doktrīnā ietverts skaidrojums, ka attiecībā uz vispārīgo jurisdi kciju ir 
nostiprināts noteikums, ka jurisdikcijas pamatā ir atbildētāja domicils (sk. Civilprocesa  
likuma komentāri. I dala (1. -28.nodala). Otrais papildinātais izdevums. Sagatavojis autoru 
kolektīvs.  

Prof. K.Torgāna zinātniskajā redakcijā. -Rīga: Tiesu na mu aģentūra, 2016, 114.lpp.).  
Lugano konvencijas 2.panta 1.punkts noteic, ka personas, kuru domicils ir valstī, kam ir 
saistoša šī konvencija, neatkarīgi no viņu pilsonības, var iesūdzēt attiecīgās valsts tiesā. 
Savukārt 2.punktā noteikts, ka uz personām, kuru domicils ir valstī, kam ir saistoša šī 
konvencija, bet kuras nav attiecīgās valsts pilsoņi, attiecas jurisdikcijas normas, ko piemēro 
attiecīgās valsts pilsoņiem.  
Lugano konvencijas 3.panta 1.punktā noteikts, ka personas, kuru domicils ir valstī, kam 
ir saistoša šī konvencija, var iesūdzēt citas tiesā citā valstī, kurai ir saistoša  šī konvencija, 
vienīgi saskaņā ar šīs sadaļas 2. līdz 7.iedaļā izklāstītajiem noteikumiem.  
Atbilstoši Lugano konvencijas 2.iedaļas ,,īpašā jurisdikcija” 5.panta 3.punktam l ietās, 
kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazi -deliktu var iesūdzēt tās vietas tiesā, kur iestājies vai 
var iestāties notikums, kas rada kaitējumu.  
No prasības pieteikumā norādītā nepārprotami izriet konstatējums, ka atbildētājam no 
2015.gada 28.septem bra nav deklarēta dzīvesvieta Liepājā, Latvijā. Tāpat no prasības 
pieteikuma nav konstatējams, kā arī nav iesniegti nekādi pierādījumi, ka atbildētāja domicils uz 
prasības iesniegšanas brīdi ir Liepājā, Latvijas Republikā.  
Tiesu prakse nosaka - lai noteikt u personas domicilu, tai ir brīvprātīgi jāatrodas šajā 
valstī ar noteiktu mērķi un noteiktu nolūku palikt šajā valstī uz ievērojamu laikposmu. Līdz ar 
to ir svarīgi konstatēt konkrētas personas pastāvīgo saikni ar konkrētu deklarēto vai faktisko 
dzīvesviet u (darbs, ģimene, bizness, nodokļu maksājumi utt.), lai konstatētu pastāvīgas 
dzīvošanas faktu.  
Prasītājs nav norādījis uz apstākļiem, kā arī nav pievienojis pierādījumus, no kuriem būtu 
secināms, ka atbildētāja domicils ir Liepājā.  
No prasības pieteikuma un tam pievienotajiem materiāliem izriet, ka atbildētājs atrodoties 
/adrese/ , 2016.gada septembra sākumā savā Facebook.com profilā ievietojot un studentam 
/pers.B/  un citiem studentiem, tas ir, /pers.C/ , /pers.D/ , izsūtot paziņojumus un ziņojumus, 
izplatīj is nepatiesu un melīgu informāciju par A.B.M.S. GmBH.  
Lai varētu pārliecināties, ka konkrētajā gadījumā, atbilstoši Lugano konvencijas 2.panta 
2.punktam, piemērojamas Latvijas Republikas tiesības, attiecīgi arī tiesības celt prasību 
Latvijas jurisdikcijas tiesā, prasītājam jāpievieno pierādījumi, ka atbildētājs neatļauto darbību 
izdarījis Latvijā un prasība ceļama Liepājas tiesā.  
Prasības pieteikumam nav pievienoti dokumenti, ka atbildētāja dzīvesvieta 2016.gada 
septembrī bija /adrese/ , gluži pretēji, prasī bas pieteikumā norādīts, ka no 2015.gada 
28.septembra atbildētājam nav deklarētas dzīvesvietas Latvijā.  
Līdz ar to par nepierādītu atzīstams prasības pieteikumā norādītais apstāklis, ka atbildētājs 
neatļauto darbību ir izdarījis savā mītnes valstī Latvijas  Republikā, /adrese/ . 
Kā arī prasības pieteikumā nav norādes uz to, ka Liepājā iestājies vai var iestāties 
notikums, kas rada kaitējumu prasītājam.  
Līdz ar to nav saskatāmi apstākli, kas ļautu prasītājam iesniegt konkrēto prasību Liepājas 
tiesā.  
Ņemot vērā, ka lietai ir pārrobežu raksturs un jurisdikcijas noteikšanai jāpiemēro Lugano 
konvencija, prasītājs nav iesniedzis pierādījumus apstākļiem, kas ļautu konkrēto prasību 
iesniegt Liepājas tiesā, tiesnese secina, ka prasības pieteikums atstājams bez virz ības. 
2 
Savukārt Civilprocesa likuma 133.pants neparedz iespēju atstāt prasības pieteikumu bez 
virzības, ja prasītājs prasības pieteikumam nav pievienojis pierādījumus apstākļiem, kas 
viņaprāt pamato lietas jurisdikciju Latvijas tiesai. Civilprocesa likuma  132.panta pirmās daļas 
6.punkts noteic, ka tiesnesis atsakās pieņemt prasības pieteikumu, ja lieta nav piekritīga šai 
tiesai.  
Tā kā tiesnesei konkrētajos apstākļos rodas šaubas par Liepājas tiesas jurisdikciju skatīt 
konkrēto lietu, tiesnese uzskata, kamē r nav noskaidroti lēmumā norādītie apstākļi par 
jurisdikciju, atteikt pieņemt prasības pieteikumu nav samērīgi, līdz ar ko prasības pieteikums ir 
atstājams bez virzības atbilstoši Civilprocesa likuma 133.panta pirmajai daļai lēmumā norādīto 
trūkumu novērša nai līdz 2016.gada l .decembrim, proti, iesniegt prasības pieteikumu, kurā 
norādāms kāds no Lugano konvencijā paredzētajiem jurisdikcijas pamatiem un pierādījumi, kas 
apstiprina šādu pamatu.  
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 133.panta trešo daļu, ja pras ītājs noteiktā termiņā 
trūkumus novērš, prasības pieteikums uzskatāms par iesniegtu dienā, kad tas pirmoreiz 
iesniegts tiesai. Saskaņā ar Civilprocesa likuma 133.panta ceturto daļu, ja prasītājs noteiktā 
termiņā trūkumus nenovērš, prasības pieteikumu uzska ta par neiesniegtu un atdod prasītājam. 
Atbilstoši Civilprocesa likuma 133.panta piektajai daļai prasības pieteikuma atdošana 
prasītājam nav šķērslis tā atkārtotai iesniegšanai tiesā, ievērojot šajā likumā noteikto vispārējo 
prasības pieteikumu iesniegšana s kārtību.  
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 133.pantu, 
tiesnese n o l ē 
m a: 
atstāt bez virzības A.B.M.S.GmBH prasības pieteikumu pret /pers.A/  par nepatiesu ziņu 
atsaukšanu un morālā kaitējuma piedziņu, nosakot termiņu līdz 2016.gada l.decembrim lēmumā  
minēto trūkumu - iesniegt prasības pieteikumu, norādot kādu no Lugano konvencijā 
paredzētajiem jurisdikcijas pamatiem un pievienot pierādījumus, kas apstiprina šādu pamatu, 
novēršanai.  
Ja tiesas noteiktā termiņā netiks novērsti minētie trūkumi, pieteikums  tiks uzskatīts par 
neiesniegtu un nosūtīts atpakaļ iesniedzējam.  
Lēmumu var pārsūdzēt Kurzemes apgabaltiesas Civillietu tiesu kolēģijā desmit dienu 
laikā no lēmuma izsniegšanas dienas, blakus sūdzību iesniedzot Liepājas tiesā. Tiesnese                                        
I.Kadeģe  
3