Lietas arhīva Nr. CA -3704 -14/8 
LĒMUMS  
   
Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesu kolēģija šādā sastāvā: 
tiesnese referente S.Vamža tiesneši U.Danga, J.Freimanis  
 
2014.gada 10.decembrī Rīgā, Brīvības bulvārī 34, izskatīja rakstveida procesā civillietas materiālus SIA 
“Rīgas namu pārvaldnieks” prasībā pret /pers.A/ par dzīvojamās mājas uzturēšanas, apsaimniekošanas 
maksas un saņemto pakalpojumu parāda piedziņu sakarā  ar SIA “Rīgas namu pārvaldnieks” blakus 
sūdzību par Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas tiesneses 2014.gada 29.oktobra lēmumu.  
 
Aprakstošā daļa  
  
2014.gada 22.oktobrī tiesā saņemts SIA “Rīgas namu pārvaldnieks” prasības pieteikums pret 
/pers.A/ par dzīvojamās mājas uzturēšanas, apsaimniekošanas maksas un saņemto pakalpojumu parāda 
piedziņu, kurā lūdz piedzīt no atbildētājas /pers.A/ par labu SIA “Rīgas namu pārvaldnieks” parādu par 
dzīvokli /adrese/ , ar kadastra Nr. /numurs/ , pamatparādu EUR 3191. 72, līgumsodu EUR 1548.41, 
samaksāto valsts nodevu EUR 424.35 un ar lietas izskatīšanu saistītos izdevumus EUR 4.70, pavisam 
kopā EUR 5169.18; noteikt prasītājam tiesības saņemt līdz sprieduma izpildei 6% (sešus) likumiskos 
procentus gadā no pamatparāda su mmas.  
Ar Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas tiesneses 2014.gada 29.oktobra lēmumu atteikts 
pieņemt SIA “Rīgas namu pārvaldnieks” prasības pieteikumu pret /pers.A/ par dzīvojamās mājas 
uzturēšanas, apsaimniekošanas maksas un saņemto pakalpojumu p arāda piedziņu.  
Pirmās instances tiesa atsaucoties uz Civilprocesa likuma 26.panta pirmo daļu norāda, ka 
prasības pieteikumā norādīts, ka prasītājs ceļ prasību, pamatojoties uz Civilprocesa likuma 27.panta otro 
daļu.  
Pirmās instances tiesa norāda, ka Civilprocesa likuma 27.panta otrā daļa ir piemērojama tikai 
tad, ja personai nav deklarētās dzīvesvietas, taču SIA “Rīgas namu pārvaldnieks” prasības pieteikumā 
norādīts, ka atbildētājai ir deklarēta dzīvesvieta un tā atro das /adrese A/ .  
Pirmās instances tiesas ieskatā, nav tiesiska pamata nedz piemērot Civilprocesa likuma  
27.pantu, nedz Civillikuma 2., 7. un 8.pantu, uz ko prasītājs atsaucas savā prasības pieteikumā.  
Pirmās instances tiesa atsaucoties uz Civilprocesa liku ma 132.panta pirmās daļas 6.punktu 
uzskata, ka prasības pieteikums nav piekritīgs izskatīšanai Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesā, 
sakarā ar ko tas ir atsakāms pieņemt.  
Par tiesneses lēmumu prasītāja iesniedza blakus sūdzību, kurā lūdz atcelt Rīg as pilsētas 
Vidzemes priekšpilsētas tiesas 2014.gada 29.oktobra lēmumu un nodot lietu  jaunai izskatīšanai tai 
tiesai, kura lēmumu pieņēmusi.  
Blakus sūdzības iesniedzēja norāda, ka lēmumu uzskata par nepamatotu un atceļamu.  
Norāda, ka no Rīgas pilsētas Vi dzemes priekšpilsētas tiesas zemesgrāmatas nodaļas izdrukas 
izriet, ka atbildētājai pieder dzīvokļa īpašums /adrese/ . 
2006.gada 5.oktobrī prasītāja ar atbildētāju noslēdza dzīvojamās mājas uzturēšanas un 
apsaimniekošanas līgumu, kur 6.3.punkts nosaka, ka “ Jautājumi, kuri nav paredzēti šajā līgumā, tiek 
lemti saskaņā ar Latvijas Republikas spēkā esošajiem likumiem un citiem normatīvajiem aktiem”.  
Atbildētāja nepildīja noslēgtā līguma nosacījumu, līdz ar to likuma “Par dzīvokļa īpašumu” un 
“Dzīvokļa īpašuma l ikuma” prasības, tādēļ, izveidojies parāds par dzīvojamās uzturēšanu, 
apsaimniekošanu un saņemtajiem pakalpojumiem. Prasītājs prasību cēlis Latvijas Republikas tiesā 
saskaņā ar Civilprocesa likuma 27.panta otro daļu.  

Blakus sūdzības iesniedzēja atsaucoties  uz Civillikuma 7.pantu norāda, ka atbildētāja ir Latvijas 
pilsone. Lietas materiālos nav pierādījumi, ka viņas patstāvīgā dzīves vieta būtu Zviedrijā un tā nav tikai 
pagaidu uzturēšanās vieta.  
Starp pusēm ir noslēgts līgums par nekustamā īpašuma /adrese/ , apsaimniekošanu. Atbilstoši 
Padomes regulas (EK) Nr.44/2001 5.panta pirmās daļas 1.punkta b) apakšpunktam, personu, kuras 
domicils ir kādā dalībvalstī, citā dalībvalstī var iesūdzēt, ja attiecīgās saistības izpildes vieta 
pakalpojuma sniegšanas gadījumā – vieta dalībvalstī, kur saskaņā ar līgumu pakalpojums tiks sniegts 
vai bija jāsniedz.  
Blakus sūdzības iesniedzējs norāda, ka prasītāja neveic komercdarbību atbildētājas domicila 
valstī, t.i., Zviedrijā. Atbildētāja pakalpojumus ir saņēmusi Latvijā, līdz ar  to prasība par saistību izpildi 
ir ceļama Latvijā, atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr.44/2011 5.panta pirmās daļas 1.punkta b) 
apakšpunkta.  
Par rakstveida procesa datumu blakus sūdzības iesniedzējai likumā noteiktajā kārtībā paziņots.  
  
Motīvu daļa  
  
Rakstveida procesā pārbaudot lietas materiālus, Civillietu tiesu kolēģija atzīst, ka Rīgas pilsētas 
Vidzemes priekšpilsētas tiesas tiesneses 2014.gada 29.oktobra lēmums atceļams un jautājums nododams 
jaunai izskatīšanai.  
Civilprocesa likuma 26.panta pirmā daļ a nosaka, ka prasību pret fizisko personu ceļ tiesā pēc tās 
deklarētās dzīvesvietas.  
No prasības pieteikuma satura un Tiesu informatīvajā sistēmā pieejamajiem datiem Civillietu 
tiesas kolēģija konstatē, ka atbildētājas /pers.A/ deklarētā dzīvesvieta ir Zviedrijā, līdz ar ko secināms, ka 
lietas jurisdikcijas noteikšanai piemērojama 2000.gada 22.decembra Padomes regula (EK) Nr.44/2001 
“Par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās”, kas regulē Eiropas 
Savienības pārrobežu ci villietu un komerclietu piekritību dalībvalstu tiesām.  
No lietas materiāliem redzams, ka ar 2003.gada 14.februāra nekustamo īpašumu 
apsaimniekošanas pilnvarojuma līgumu Rīgas domes Īpašuma departaments ir nodevis Rīgas 
pašvaldības uzņēmuma bezpeļņas organi zācijas namu pārvaldei “Jugla” nekustamo īpašumu 
apsaimniekošanas tiesības.  
No lietas materiāliem esošā Rīgas domes Īpašuma departamenta bilancē esošā ēku saraksta, kas 
tiek nodotas Rīgas pašvaldības uzņēmuma bezpeļņas organizācijas namu pārvaldes “Jugla” 
apsaimniekošanā redzams, ka apsaimniekošanā nodota arī dzīvojamā māja /adrese/ . 
No lietas materiāliem redzams, ka apsaimniekotājs Rīgas pašvaldības sabiedrība ar ierobežotu 
atbildību “Juglas Nami” un dzīvokļa īpašniece /pers.A/ (iepriekš /uzvārds/ ) 2006.ga da 5.oktobrī 
noslēguši Dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas līgumu Nr.598.  
Civillietu tiesas kolēģija atzīst, ka nosakot jurisdikciju un konkrētajam strīdam piekritīgo tiesu, 
atbilstoši 2003.gada 14.janvāra Nekustamo īpašumu apsaimniekošanas pi lnvarojuma līgumam, SIA 
„Rīgas namu pārvaldnieks” apsaimnieko dzīvojamo māju /adrese/ .  
Saskaņā ar zemesgrāmatas datiem 2006.gada 1.septembrī /pers.A/ ir nostiprinātas īpašuma 
tiesības uz dzīvokļa īpašumu Nr.11, /adrese/ . Tādējādi Civillietu tiesu kolēģija  secina, ka dzīvojamo 
māju pārvaldīšanas līguma slēgšanas brīdī gan prasītāja, gan atbildētājas domicils bija vienā dalībvalstī 
– Latvijā.  
Regulas II.nodaļas 4.iedaļas 17.panta 3.punkts nosaka, ka noteikumus par jurisdikciju attiecībā 
uz patērētāju līgumie m var neievērot ar vienošanos, kas ir noslēgta starp patērētāju un citu 
līgumslēdzēju pusi, kuriem abiem līguma slēgšanas laikā ir domicils vai pastāvīgā dzīvesvieta tajā pašā 
dalībvalstī un kas nodod jurisdikciju attiecīgās dalībvalsts tiesām, ar nosacīju mu, ka šāda vienošanās 
nav pretrunā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.  
Civillietu tiesas kolēģija atzīst, ka starp prasītāju un atbildētāju pastāv uz likuma pamata balstīta 
saistību tiesība, kur prasītāja atbilstoši 2006.gada 5.oktobra līgumam uzņēm ies pārvaldīt dzīvojamo 
māju /adrese/ , savukārt atbildētājai kā dzīvokļa īpašniecei ir pienākumu norēķināties par saņemtajiem 
pakalpojumiem, kas saskaņā ar Civillikuma 1511.pantu, atzīstams par vienošanos Regulas izpratnē.  
Tāpat netiek pārkāpts Regulas II. nodaļas 4.iedaļas 17.panta 3.punkta nosacījums, ka attiecīgā 
vienošanās nevar būt pretrunā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, ņemot vērā, ka atbilstoši  
2 
Civilprocesa likuma 27.panta otrajai daļai prasība pret atbildētāju, (…) kuram nav pastāvīgas 
dzīvesvietas Latvijā, ceļama pēc viņa nekustamā īpašuma atrašanās vietas.  
Saskaņā ar Briseles I regulas 16.panta otro daļu cita līgumslēdzēja puse var ierosināt tiesvedību 
pret patērētāju tikai tās dalībvalsts tiesās, kurā ir patērētāja domicils.  
Pirmās ins tances tiesa atzina, ka atbildētājas domicils ir Zviedrijā.  
Saskaņā ar Iedzīvotāju reģistra likuma 10.panta pirmās daļas 10.punktu iedzīvotāju reģistrā par 
personu iekļaujamas ziņas par deklarētās, reģistrētās vai personas norādītās dzīvesvietas adresi. 
Personas norādītajai dzīvesvietas adresei ir informatīvs raksturs.  
Atbilstoši Dzīvesvietas deklarēšanas likuma 3.pantam deklarētā dzīvesvieta ir dzīvesvieta, kurā 
persona sasniedzama tiesiskajās attiecībās ar valsti un pašvaldību.  
Civillikuma 7.pants notei c, ka dzīves vieta (domicils) ir tā vieta, kur persona ir labprātīgi 
apmetusies ar tieši vai klusējot izteiktu nodomu tur pastāvīgi dzīvot vai darboties. Vienai personai var 
būt arī vairākas dzīves vietas. Pagaidu uzturēšanās nerada dzīves vietas tiesiskās  sekas un ir 
apspriežama ne pēc tās ilguma, bet pēc nodoma.  
Saskaņā ar Briseles I regulas 59.panta pirmo daļu, lai noteiktu, vai personas domicils ir 
dalībvalstī, kuras tiesā ir iesniegta lieta, tiesa piemēro savus tiesību aktus.  
Briseles I regulas 59.pant a otrā daļa noteic, ja personas domicils nav dalībvalstī, kuras tiesā ir 
iesniegta lieta, tad, lai noteiktu, vai personas domicils ir citā dalībvalstī, tiesa piemēro attiecīgās 
dalībvalsts tiesību aktus.  
Līdz ar to Civillietu tiesu kolēģija secina, ka pirm ās instances tiesai, lai noteiktu, ka atbildētājas 
domicils Brisele I regulas izpratnē ir Zviedrijā, būtu jāpiemēro Zviedrijas normatīvie akti.  
Personas domicilu nav iespējams noteikt, balstoties vienīgi uz Iedzīvotāju reģistra datiem par 
personas deklarēt o dzīvesvietas adresi.  
Līdz ar to Civillietu tiesu kolēģija atzīst, ka nav pamata uzskatīt, ka konkrētajā gadījumā 
prasības celšana pret atbildētāju ir pieļaujama tikai un vienīgi Zviedrijā, bet ne Latvijā.  
Pie šādiem apstākļiem secināms, ka blakus sūdzība ir pamatota un apmierināma, bet pirmās 
instances tiesas tiesneses lēmums ir atceļams un jautājums nododams jaunai izskatīšanai.  
  
Rezolutīvā daļa  
  
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 448.panta pirmās daļa s 2.punktu un 449.pantu, Civillietu 
tiesu kolēģija,  
nolēma:  
  
atcelt Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas tiesneses 2014.gada 29.oktobra  lēmumu un  
jautājumu nodot jaunai izskatīšanai tai tiesai, kura lēmumu pieņēmusi. 
Lēmums nav pārsūdzams.  
  
Tiesnese referente:                               /paraksts/                                             S.Vamža  
  
Tiesneši:                                              /paraksts/                                             U.Danga   
            /paraksts/                                             J.Freimanis   
3